# Europeiska unionens L 334/2018

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 334 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 61 årgången31 december 2018 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 334

Svensk utgåva

Lagstiftning

61 årgången31 december 2018

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2066 av den 19 december 2018 om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG och om ändring av kommissionens förordning (EU) nr 601/2012 (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2067 av den 19 december 2018 om verifiering av uppgifter och ackreditering av kontrollörer i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (
  1
  ) | 94 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2066 av den 19 december 2018 om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG och om ändring av kommissionens förordning (EU) nr 601/2012 (
  1
  )

1

1

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2067 av den 19 december 2018 om verifiering av uppgifter och ackreditering av kontrollörer i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (
  1
  )

1

94

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.
  Med detta nummer avslutas L-serien, årgång 2018. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

Med detta nummer avslutas L-serien, årgång 2018.

---

II Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 31.12.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 334/1 |
| --- | --- | --- | --- |

31.12.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 334/1

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2018/2066

av den 19 december 2018

om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG och om ändring av kommissionens förordning (EU) nr 601/2012

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (1), särskilt artikel 14.1, och

av följande skäl:

| (1) | Denna förordning bör träda i kraft så snart som möjligt för att ta hänsyn till den första upplagan av Internationella standarder och rekommenderad praxis om miljöskydd – system för kompensation för och minskning av koldioxidutsläpp inom internationell luftfart (Corsia) (volym IV av bilaga 16 till Chicagokonventionen) som antagits av Icao-rådet vid det tionde mötet för den 214:e sessionen den 27 juni 2018, som är avsedda att tillämpas från och med 2019. |
| --- | --- |

(1)

Denna förordning bör träda i kraft så snart som möjligt för att ta hänsyn till den första upplagan av Internationella standarder och rekommenderad praxis om miljöskydd – system för kompensation för och minskning av koldioxidutsläpp inom internationell luftfart (Corsia) (volym IV av bilaga 16 till Chicagokonventionen) som antagits av Icao-rådet vid det tionde mötet för den 214:e sessionen den 27 juni 2018, som är avsedda att tillämpas från och med 2019.

| (2) | En förutsättning för att det system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser (nedan kallat EU:s utsläppshandelssystem) som fastställs genom direktiv 2003/87/EG ska kunna fungera effektivt är att växthusgasutsläpp övervakas och rapporteras på ett fullständigt, samstämmigt, transparent och exakt sätt i enlighet med de harmoniserade krav som fastställs i denna förordning. |
| --- | --- |

(2)

En förutsättning för att det system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser (nedan kallat EU:s utsläppshandelssystem) som fastställs genom direktiv 2003/87/EG ska kunna fungera effektivt är att växthusgasutsläpp övervakas och rapporteras på ett fullständigt, samstämmigt, transparent och exakt sätt i enlighet med de harmoniserade krav som fastställs i denna förordning.

| (3) | Under den tredje handelsperioden i EU:s utsläppshandelssystem (2013–2020) har verksamhetsutövare, luftfartygsoperatörer, kontrollörer och behöriga myndigheter fått erfarenheter av övervakning och rapportering i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 601/2012 (2). Erfarenheten har visat att det finns ett behov av förbättringar, förtydligande och förenkling av bestämmelserna om övervakning och rapportering för att främja ytterligare harmonisering och göra systemet mer effektivt. Förordning (EU) nr 601/2012 har ändrats väsentligt flera gånger. Med anledning av nya ändringar bör den av tydlighetsskäl ersättas. |
| --- | --- |

(3)

Under den tredje handelsperioden i EU:s utsläppshandelssystem (2013–2020) har verksamhetsutövare, luftfartygsoperatörer, kontrollörer och behöriga myndigheter fått erfarenheter av övervakning och rapportering i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 601/2012 (2). Erfarenheten har visat att det finns ett behov av förbättringar, förtydligande och förenkling av bestämmelserna om övervakning och rapportering för att främja ytterligare harmonisering och göra systemet mer effektivt. Förordning (EU) nr 601/2012 har ändrats väsentligt flera gånger. Med anledning av nya ändringar bör den av tydlighetsskäl ersättas.

| (4) | Definitionen av biomassa i denna förordning bör vara förenlig med definitionerna av ”biomassa”, ”flytande biobränslen” och ”biodrivmedel” i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (3), i synnerhet eftersom förmånsbehandling vad gäller skyldigheterna att överlämna utsläppsrätter inom EU:s utsläppshandelssystem utgör en ”stödordning” i den mening som avses i artikel 2 k och följaktligen ekonomiskt stöd i den mening som avses i artikel 17.1 c i det direktivet. |
| --- | --- |

(4)

Definitionen av biomassa i denna förordning bör vara förenlig med definitionerna av ”biomassa”, ”flytande biobränslen” och ”biodrivmedel” i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (3), i synnerhet eftersom förmånsbehandling vad gäller skyldigheterna att överlämna utsläppsrätter inom EU:s utsläppshandelssystem utgör en ”stödordning” i den mening som avses i artikel 2 k och följaktligen ekonomiskt stöd i den mening som avses i artikel 17.1 c i det direktivet.

| (5) | Av konsekvensskäl bör definitioner i kommissionens beslut 2009/450/EG (4) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG (5) gälla i denna förordning. |
| --- | --- |

(5)

Av konsekvensskäl bör definitioner i kommissionens beslut 2009/450/EG (4) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG (5) gälla i denna förordning.

| (6) | För att övervaknings- och rapporteringssystemet ska fungera så bra som möjligt bör medlemsstater som utser fler än en behörig myndighet säkerställa att de utsedda behöriga myndigheterna samordnar sitt arbete i linje med de principer som fastställs i denna förordning. |
| --- | --- |

(6)

För att övervaknings- och rapporteringssystemet ska fungera så bra som möjligt bör medlemsstater som utser fler än en behörig myndighet säkerställa att de utsedda behöriga myndigheterna samordnar sitt arbete i linje med de principer som fastställs i denna förordning.

| (7) | Övervakningsplanen, i vilken detaljerad, fullständig och entydig dokumentation fastställs om den metod som används i en viss anläggning eller av en viss luftfartygsoperatör, bör vara central för det system som fastställs i denna förordning. Det bör krävas regelbundna uppdateringar av planen, baserat såväl på kontrollörens iakttagelser som på verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens eget initiativ. Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören bör ha fortsatt huvudansvar för att genomföra övervakningsmetoden, för vilken vissa delar specificeras närmare genom de förfaranden som krävs i denna förordning. |
| --- | --- |

(7)

Övervakningsplanen, i vilken detaljerad, fullständig och entydig dokumentation fastställs om den metod som används i en viss anläggning eller av en viss luftfartygsoperatör, bör vara central för det system som fastställs i denna förordning. Det bör krävas regelbundna uppdateringar av planen, baserat såväl på kontrollörens iakttagelser som på verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens eget initiativ. Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören bör ha fortsatt huvudansvar för att genomföra övervakningsmetoden, för vilken vissa delar specificeras närmare genom de förfaranden som krävs i denna förordning.

| (8) | Eftersom övervakningsplanen utgör det centrala elementet i bestämmelserna om övervakning och rapportering, bör det för varje betydande ändring av planen krävas godkännande från den behöriga myndigheten. För att minska den administrativa bördan för behöriga myndigheter och verksamhetsutövare, bör vissa typer av ändringar av planen inte anses vara betydande och därför inte kräva formellt godkännande. |
| --- | --- |

(8)

Eftersom övervakningsplanen utgör det centrala elementet i bestämmelserna om övervakning och rapportering, bör det för varje betydande ändring av planen krävas godkännande från den behöriga myndigheten. För att minska den administrativa bördan för behöriga myndigheter och verksamhetsutövare, bör vissa typer av ändringar av planen inte anses vara betydande och därför inte kräva formellt godkännande.

| (9) | Det är nödvändigt att fastställa grundläggande övervakningsmetoder för att minimera bördan för verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer och för att främja en effektiv övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med direktiv 2003/87/EG. Dessa metoder bör inbegripa grundläggande metoder för beräkning och mätning. Beräkningsmetoderna bör bestå av en standardmetod och en massbalansmetod. Det bör vara möjligt att kombinera mätningsmetoder, standardberäkningsmetod och massbalansmetod inom samma anläggning, under förutsättning att verksamhetsutövaren säkerställer att försummelser eller dubbelregistrering inte förekommer. |
| --- | --- |

(9)

Det är nödvändigt att fastställa grundläggande övervakningsmetoder för att minimera bördan för verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer och för att främja en effektiv övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med direktiv 2003/87/EG. Dessa metoder bör inbegripa grundläggande metoder för beräkning och mätning. Beräkningsmetoderna bör bestå av en standardmetod och en massbalansmetod. Det bör vara möjligt att kombinera mätningsmetoder, standardberäkningsmetod och massbalansmetod inom samma anläggning, under förutsättning att verksamhetsutövaren säkerställer att försummelser eller dubbelregistrering inte förekommer.

| (10) | För att minska bördan för verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer bör en förenkling göras när det gäller kravet på osäkerhetsbedömningen utan att minska noggrannheten. Kraftigt sänkta krav bör tillämpas när det gäller osäkerhetsbedömning om mätinstrument används under typanpassade villkor, särskilt om dessa instrument är underkastade nationell lagstadgad metrologisk kontroll. |
| --- | --- |

(10)

För att minska bördan för verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer bör en förenkling göras när det gäller kravet på osäkerhetsbedömningen utan att minska noggrannheten. Kraftigt sänkta krav bör tillämpas när det gäller osäkerhetsbedömning om mätinstrument används under typanpassade villkor, särskilt om dessa instrument är underkastade nationell lagstadgad metrologisk kontroll.

| (11) | Det är nödvändigt att fastställa beräkningsfaktorer, som antingen kan vara standardvärden eller fastställas genom analys. Kraven för analys bör även i fortsättningen ge företräde åt användning av laboratorier som är ackrediterade enligt den harmoniserade standarden General requirements for the competence of testing and calibration laboratories (EN ISO/IEC 17025) för de relevanta analysmetoderna, och föreskriva krav för att bevisa tillförlitlig likvärdighet i fråga om ej ackrediterade laboratorier, vilket innefattar uppfyllande av kraven i de harmoniserade kvalitetsstyrningssystemen – krav enligt EN ISO/IEC 9001 eller andra relevanta certifierade kvalitetsstyrningssystem. |
| --- | --- |

(11)

Det är nödvändigt att fastställa beräkningsfaktorer, som antingen kan vara standardvärden eller fastställas genom analys. Kraven för analys bör även i fortsättningen ge företräde åt användning av laboratorier som är ackrediterade enligt den harmoniserade standarden General requirements for the competence of testing and calibration laboratories (EN ISO/IEC 17025) för de relevanta analysmetoderna, och föreskriva krav för att bevisa tillförlitlig likvärdighet i fråga om ej ackrediterade laboratorier, vilket innefattar uppfyllande av kraven i de harmoniserade kvalitetsstyrningssystemen – krav enligt EN ISO/IEC 9001 eller andra relevanta certifierade kvalitetsstyrningssystem.

| (12) | En transparent och konsekvent metod för att fastställa orimliga kostnader bör fastställas. |
| --- | --- |

(12)

En transparent och konsekvent metod för att fastställa orimliga kostnader bör fastställas.

| (13) | Ytterligare likvärdighet mellan beräkningsbaserade och mätningsbaserade metoder bör fastställas. Detta kommer att kräva en bättre anpassning av nivåkraven. För att fastställa biomassafraktioner av koldioxid vid användning av system för kontinuerlig mätning av utsläpp bör den senaste tekniska utvecklingen beaktas. Därför bör mer flexibla bestämmelser införas för bestämning av biomassafraktionen, särskilt för att tillåta andra metoder än beräkningsbaserade. |
| --- | --- |

(13)

Ytterligare likvärdighet mellan beräkningsbaserade och mätningsbaserade metoder bör fastställas. Detta kommer att kräva en bättre anpassning av nivåkraven. För att fastställa biomassafraktioner av koldioxid vid användning av system för kontinuerlig mätning av utsläpp bör den senaste tekniska utvecklingen beaktas. Därför bör mer flexibla bestämmelser införas för bestämning av biomassafraktionen, särskilt för att tillåta andra metoder än beräkningsbaserade.

| (14) | Eftersom utsläpp från biomassa vanligen ges nollvärden i EU:s utsläppshandelssystem bör det fastställas förenklade övervakningsbestämmelser för bränsle-/materialmängder som utgörs helt av biomassa. För de fall bränslen eller material är blandningar av biomassa och fossila beståndsdelar bör övervakningskraven förtydligas. Bättre åtskillnad bör göras mellan den preliminära emissionsfaktorn som avser det totala kolinnehållet och den emissionsfaktor som endast avser den fossila koldioxidfraktionen. För detta ändamål bör separata nivådefinitioner anges för den preliminära emissionsfaktorn och för biomassa-/fossilfraktionen. Liksom för andra beräkningsfaktorer bör kraven ta hänsyn till storleken på anläggningen och de växthusgasutsläpp som har samband med bränslet eller materialet. För detta ändamål bör minimikrav fastställas. |
| --- | --- |

(14)

Eftersom utsläpp från biomassa vanligen ges nollvärden i EU:s utsläppshandelssystem bör det fastställas förenklade övervakningsbestämmelser för bränsle-/materialmängder som utgörs helt av biomassa. För de fall bränslen eller material är blandningar av biomassa och fossila beståndsdelar bör övervakningskraven förtydligas. Bättre åtskillnad bör göras mellan den preliminära emissionsfaktorn som avser det totala kolinnehållet och den emissionsfaktor som endast avser den fossila koldioxidfraktionen. För detta ändamål bör separata nivådefinitioner anges för den preliminära emissionsfaktorn och för biomassa-/fossilfraktionen. Liksom för andra beräkningsfaktorer bör kraven ta hänsyn till storleken på anläggningen och de växthusgasutsläpp som har samband med bränslet eller materialet. För detta ändamål bör minimikrav fastställas.

| (15) | Man bör undvika att lägga en oproportionell övervakningsbörda på anläggningar med lägre årliga utsläpp av mindre betydelse, samtidigt som man bör säkerställa att en godtagbar noggrannhet upprätthålls. I detta avseende bör särskilda villkor anges för anläggningar som anses ha låga utsläpp och för luftfartygsoperatörer som betraktas som små utsläppskällor. |
| --- | --- |

(15)

Man bör undvika att lägga en oproportionell övervakningsbörda på anläggningar med lägre årliga utsläpp av mindre betydelse, samtidigt som man bör säkerställa att en godtagbar noggrannhet upprätthålls. I detta avseende bör särskilda villkor anges för anläggningar som anses ha låga utsläpp och för luftfartygsoperatörer som betraktas som små utsläppskällor.

| (16) | Enligt artikel 27 i direktiv 2003/87/EG får medlemsstaterna undanta små anläggningar från EU:s utsläppshandelssystem, om de omfattas av likvärdiga åtgärder och förutsatt att kraven enligt den artikeln är uppfyllda. Enligt artikel 27a i direktiv 2003/87/EG får medlemsstaterna undanta anläggningar som släpper ut mindre än 2 500 ton från EU:s utsläppshandelssystem, förutsatt att kraven enligt den artikeln är uppfyllda. Denna förordning bör inte tillämpas direkt på anläggningar som undantagits enligt artikel 27 eller 27a i direktiv 2003/87/EG såvida inte medlemsstaten beslutar något annat. |
| --- | --- |

(16)

Enligt artikel 27 i direktiv 2003/87/EG får medlemsstaterna undanta små anläggningar från EU:s utsläppshandelssystem, om de omfattas av likvärdiga åtgärder och förutsatt att kraven enligt den artikeln är uppfyllda. Enligt artikel 27a i direktiv 2003/87/EG får medlemsstaterna undanta anläggningar som släpper ut mindre än 2 500 ton från EU:s utsläppshandelssystem, förutsatt att kraven enligt den artikeln är uppfyllda. Denna förordning bör inte tillämpas direkt på anläggningar som undantagits enligt artikel 27 eller 27a i direktiv 2003/87/EG såvida inte medlemsstaten beslutar något annat.

| (17) | För att täppa till potentiella kryphål i samband med överföring av ingående eller ren koldioxid bör sådana överföringar endast vara tillåtna under mycket specifika villkor. I sin dom av den 19 januari 2017 i mål C-460/15 (6) fann Europeiska unionens domstol att bestämmelserna i artikel 49.1 andra meningen i förordning (EU) nr 601/2012, och punkt 10 B i bilaga IV till samma förordning, är ogiltiga i den mån som de i utsläppen från en kalkförbränningsanläggning systematiskt inbegriper den koldioxid (CO2) som överförts till en annan anläggning för produktion av utfällt kalciumkarbonat, oberoende av om denna koldioxid släppts ut i atmosfären eller inte. För att ta hänsyn till domstolens dom i mål C-460/15 bör den koldioxid som överförs för produktion av utfällt kalciumkarbonat och som till slut binds kemiskt i denna betraktas som ej utsläppt i atmosfären. Dessa villkor bör dock inte utesluta möjligheten av framtida innovationer. Förordning (EU) nr 601/2012 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(17)

För att täppa till potentiella kryphål i samband med överföring av ingående eller ren koldioxid bör sådana överföringar endast vara tillåtna under mycket specifika villkor. I sin dom av den 19 januari 2017 i mål C-460/15 (6) fann Europeiska unionens domstol att bestämmelserna i artikel 49.1 andra meningen i förordning (EU) nr 601/2012, och punkt 10 B i bilaga IV till samma förordning, är ogiltiga i den mån som de i utsläppen från en kalkförbränningsanläggning systematiskt inbegriper den koldioxid (CO2) som överförts till en annan anläggning för produktion av utfällt kalciumkarbonat, oberoende av om denna koldioxid släppts ut i atmosfären eller inte. För att ta hänsyn till domstolens dom i mål C-460/15 bör den koldioxid som överförs för produktion av utfällt kalciumkarbonat och som till slut binds kemiskt i denna betraktas som ej utsläppt i atmosfären. Dessa villkor bör dock inte utesluta möjligheten av framtida innovationer. Förordning (EU) nr 601/2012 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (18) | Eftersom det är möjligt att inte bara koldioxid, utan även dikväveoxid överförs mellan anläggningar, bör övervakningsbestämmelser införas för överföring av dikväveoxid som liknar dem som gäller för överföring av koldioxid. Dessutom bör definitionen av ingående koldioxid utvidgas från koldioxid som ingår i bränslen till att omfatta koldioxid som ingår i varje bränsle-/materialmängd som ska övervakas. |
| --- | --- |

(18)

Eftersom det är möjligt att inte bara koldioxid, utan även dikväveoxid överförs mellan anläggningar, bör övervakningsbestämmelser införas för överföring av dikväveoxid som liknar dem som gäller för överföring av koldioxid. Dessutom bör definitionen av ingående koldioxid utvidgas från koldioxid som ingår i bränslen till att omfatta koldioxid som ingår i varje bränsle-/materialmängd som ska övervakas.

| (19) | Särskilda luftfartsrelaterade bestämmelser om övervakningsplaner och övervakningen av växthusgasutsläpp bör utarbetas. |
| --- | --- |

(19)

Särskilda luftfartsrelaterade bestämmelser om övervakningsplaner och övervakningen av växthusgasutsläpp bör utarbetas.

| (20) | Uppskattningen av saknade uppgifter bör göras konsekvent genom att kräva ett förfarande för konservativ utsläppsberäkning som erkänns i övervakningsplanen eller, om detta inte är möjligt, genom godkännande av ett lämpligt förfarande för den behöriga myndigheten och införande av detta förfarande i övervakningsplanen. |
| --- | --- |

(20)

Uppskattningen av saknade uppgifter bör göras konsekvent genom att kräva ett förfarande för konservativ utsläppsberäkning som erkänns i övervakningsplanen eller, om detta inte är möjligt, genom godkännande av ett lämpligt förfarande för den behöriga myndigheten och införande av detta förfarande i övervakningsplanen.

| (21) | Verksamhetsutövare bör åläggas att regelbundet se över sin övervakningsmetod med avseende på förbättringar och att överväga rekommendationer gjorda av kontrollörer som en del av verifieringsprocessen. Om verksamhetsutövarna inte använder en metod som grundas på nivåsystemet eller om de inte uppfyller de högsta nivåmetoderna, bör de regelbundet rapportera om vilka åtgärder de vidtar för att uppfylla en övervakningsmetod som grundas på nivåsystemet och för att nå upp till den högsta nivå som krävs. För att minska den administrativa bördan i samband med rapportering om förbättringar, bör intervall och skäl för rapportering om förbättringar anpassas för att ta hänsyn till de erfarenheter av administrativ praxis som gjorts i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(21)

Verksamhetsutövare bör åläggas att regelbundet se över sin övervakningsmetod med avseende på förbättringar och att överväga rekommendationer gjorda av kontrollörer som en del av verifieringsprocessen. Om verksamhetsutövarna inte använder en metod som grundas på nivåsystemet eller om de inte uppfyller de högsta nivåmetoderna, bör de regelbundet rapportera om vilka åtgärder de vidtar för att uppfylla en övervakningsmetod som grundas på nivåsystemet och för att nå upp till den högsta nivå som krävs. För att minska den administrativa bördan i samband med rapportering om förbättringar, bör intervall och skäl för rapportering om förbättringar anpassas för att ta hänsyn till de erfarenheter av administrativ praxis som gjorts i medlemsstaterna.

| (22) | I enlighet med artiklarna 3e.1 och 28a.2 i direktiv 2003/87/EG får luftfartygsoperatörer ansöka om tilldelning av gratis utsläppsrätter beträffande verksamheter som ingår i förteckningen i bilaga I till det direktivet, baserat på verifierade uppgifter om tonkilometer. |
| --- | --- |

(22)

I enlighet med artiklarna 3e.1 och 28a.2 i direktiv 2003/87/EG får luftfartygsoperatörer ansöka om tilldelning av gratis utsläppsrätter beträffande verksamheter som ingår i förteckningen i bilaga I till det direktivet, baserat på verifierade uppgifter om tonkilometer.

| (23) | Användning av informationsteknik bör främjas, inbegripet krav på format för datautbyte och användning av automatiserade system, och medlemsstaterna bör därför tillåtas att kräva att de ekonomiska aktörerna använder sådana system. Medlemsstaterna bör också tillåtas att utveckla egna elektroniska mallar och filformat som dock bör anpassas till de miniminormer som offentliggjorts av kommissionen. |
| --- | --- |

(23)

Användning av informationsteknik bör främjas, inbegripet krav på format för datautbyte och användning av automatiserade system, och medlemsstaterna bör därför tillåtas att kräva att de ekonomiska aktörerna använder sådana system. Medlemsstaterna bör också tillåtas att utveckla egna elektroniska mallar och filformat som dock bör anpassas till de miniminormer som offentliggjorts av kommissionen.

| (24) | Det bör fastställas bestämmelser för ämnen som innehåller andra former av kol som leder till koldioxidutsläpp än material som innehåller karbonat, för att tydliggöra bestämmelserna om övervakning och rapportering för processutsläpp. Användning av urea i tvättning av rökgaser bör uttryckligen nämnas och en motsvarande standardemissionsfaktor bör anges. |
| --- | --- |

(24)

Det bör fastställas bestämmelser för ämnen som innehåller andra former av kol som leder till koldioxidutsläpp än material som innehåller karbonat, för att tydliggöra bestämmelserna om övervakning och rapportering för processutsläpp. Användning av urea i tvättning av rökgaser bör uttryckligen nämnas och en motsvarande standardemissionsfaktor bör anges.

| (25) | Medlemsstaterna bör ges tillräckligt med tid för att vidta nödvändiga åtgärder och inrätta en lämplig institutionell ram på nationell nivå för att säkerställa att denna förordning tillämpas på ett effektivt sätt. Denna förordning bör därför tillämpas – även efter ännu en översyn, innan den blir tillämplig, för att beakta den vidare utvecklingen och för att om möjligt ta bort hänvisningar till källor utanför unionsrätten – från och med början av den fjärde handelsperioden, med undantag för de ändringar av förordning (EU) nr 601/2012 som bör tillämpas så snart som möjligt. |
| --- | --- |

(25)

Medlemsstaterna bör ges tillräckligt med tid för att vidta nödvändiga åtgärder och inrätta en lämplig institutionell ram på nationell nivå för att säkerställa att denna förordning tillämpas på ett effektivt sätt. Denna förordning bör därför tillämpas – även efter ännu en översyn, innan den blir tillämplig, för att beakta den vidare utvecklingen och för att om möjligt ta bort hänvisningar till källor utanför unionsrätten – från och med början av den fjärde handelsperioden, med undantag för de ändringar av förordning (EU) nr 601/2012 som bör tillämpas så snart som möjligt.

| (26) | Förordning (EU) nr 601/2012 bör upphöra att gälla från och med den 1 januari 2021. Dess verkan bör dock bibehållas vad gäller övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp och aktivitetsdata för den tredje handelsperioden i EU:s utsläppshandelssystem. |
| --- | --- |

(26)

Förordning (EU) nr 601/2012 bör upphöra att gälla från och med den 1 januari 2021. Dess verkan bör dock bibehållas vad gäller övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp och aktivitetsdata för den tredje handelsperioden i EU:s utsläppshandelssystem.

| (27) | Denna förordning innehåller förbättringar avseende övervakning och rapportering som tar hänsyn till den första upplagan av Internationella standarder och rekommenderad praxis om miljöskydd – system för kompensation för och minskning av koldioxidutsläpp inom internationell luftfart (Corsia) (volym IV av bilaga 16 till avtalet) som antagits av Icao-rådet vid det tionde mötet för den 214:e sessionen den 27 juni 2018. Förordningen om verifiering av rapporter om växthusgasutsläpp och tonkilometer och ackreditering av kontrollörer i enlighet med direktiv 2003/87/EG ändras också för att ta hänsyn till den första upplagan av Internationella standarder och rekommenderad praxis, och dessa två instrument kompletteras genom en delegerad akt i enlighet med artikel 28c i direktiv 2003/87/EG. Förordning (EU) nr 601/2012 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(27)

Denna förordning innehåller förbättringar avseende övervakning och rapportering som tar hänsyn till den första upplagan av Internationella standarder och rekommenderad praxis om miljöskydd – system för kompensation för och minskning av koldioxidutsläpp inom internationell luftfart (Corsia) (volym IV av bilaga 16 till avtalet) som antagits av Icao-rådet vid det tionde mötet för den 214:e sessionen den 27 juni 2018. Förordningen om verifiering av rapporter om växthusgasutsläpp och tonkilometer och ackreditering av kontrollörer i enlighet med direktiv 2003/87/EG ändras också för att ta hänsyn till den första upplagan av Internationella standarder och rekommenderad praxis, och dessa två instrument kompletteras genom en delegerad akt i enlighet med artikel 28c i direktiv 2003/87/EG. Förordning (EU) nr 601/2012 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (28) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar. |
| --- | --- |

(28)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

AVSNITT 1

Syfte och definitioner

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs bestämmelser om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp och aktivitetsdata i enlighet med direktiv 2003/87/EG under den handelsperiod för EU:s utsläppshandelssystem som inleds den 1 januari 2021, och under efterföljande handelsperioder.

Artikel 2

Tillämpningsområde

Denna förordning ska tillämpas på övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp angivna i förhållande till de verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2003/87/EG och på aktivitetsdata från stationära anläggningar, från luftfartsverksamhet samt övervakning och rapportering av uppgifter om tonkilometer för luftfartsverksamhet.

Den ska tillämpas på utsläpp och aktivitetsdata som uppstår från och med den 1 januari 2021.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

| 1. | aktivitetsdata: uppgifter om den mängd bränsle eller material som förbrukats eller framställts genom en process med relevans för den beräkningsbaserade övervakningsmetoden, uttryckt i terajoule, massa i ton eller (för gaser) volym i normalkubikmeter, beroende på vad som är lämpligt. |
| --- | --- |

1.

aktivitetsdata: uppgifter om den mängd bränsle eller material som förbrukats eller framställts genom en process med relevans för den beräkningsbaserade övervakningsmetoden, uttryckt i terajoule, massa i ton eller (för gaser) volym i normalkubikmeter, beroende på vad som är lämpligt.

aktivitetsdata

| 2. | handelsperiod: en period som avses i artikel 13 i direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

2.

handelsperiod: en period som avses i artikel 13 i direktiv 2003/87/EG.

handelsperiod

| 3. | tonkilometer: ett ton nyttolast som transporteras en kilometer. |
| --- | --- |

3.

tonkilometer: ett ton nyttolast som transporteras en kilometer.

tonkilometer

| 4. | bränsle-/materialmängd:






  a) | en specifik typ av bränsle, råmaterial eller produkt som ger upphov till utsläpp av relevanta växthusgaser vid en eller flera utsläppskällor till följd av förbrukning eller produktion av bränslet, råmaterialet eller produkten i fråga, eller |
| --- | --- | --- |

4.

bränsle-/materialmängd:

bränsle-/materialmängd

a)

en specifik typ av bränsle, råmaterial eller produkt som ger upphov till utsläpp av relevanta växthusgaser vid en eller flera utsläppskällor till följd av förbrukning eller produktion av bränslet, råmaterialet eller produkten i fråga, eller

| b) | en specifik typ av bränsle, råmaterial eller produkt som innehåller kol och som ingår i beräkningen av växthusgasutsläpp med en massbalansmetod. |
| --- | --- |

b)

en specifik typ av bränsle, råmaterial eller produkt som innehåller kol och som ingår i beräkningen av växthusgasutsläpp med en massbalansmetod.

| 5. | utsläppskälla: en separat identifierbar del av en anläggning eller en process inom en anläggning från vilken relevanta växthusgaser släpps ut eller, för luftfartsverksamhet, ett enskilt luftfartyg. |
| --- | --- |

5.

utsläppskälla: en separat identifierbar del av en anläggning eller en process inom en anläggning från vilken relevanta växthusgaser släpps ut eller, för luftfartsverksamhet, ett enskilt luftfartyg.

utsläppskälla

| 6. | osäkerhet: en parameter, kopplad till resultatet av fastställandet av en storhet, som beskriver spridningen av de värden som rimligen kan tillskrivas denna storhet, inbegripet effekterna av både systematiska och slumpmässiga faktorer; osäkerheten uttrycks i procent och beskriver ett konfidensintervall runt medelvärdet som omfattar 95 procent av de värden som fås fram med beaktande av varje asymmetri i fördelningen av värden. |
| --- | --- |

6.

osäkerhet: en parameter, kopplad till resultatet av fastställandet av en storhet, som beskriver spridningen av de värden som rimligen kan tillskrivas denna storhet, inbegripet effekterna av både systematiska och slumpmässiga faktorer; osäkerheten uttrycks i procent och beskriver ett konfidensintervall runt medelvärdet som omfattar 95 procent av de värden som fås fram med beaktande av varje asymmetri i fördelningen av värden.

osäkerhet

| 7. | beräkningsfaktorer: effektivt värmevärde, emissionsfaktor, preliminär emissionsfaktor, oxidationsfaktor, omvandlingsfaktor, kolinnehåll eller biomassafraktion. |
| --- | --- |

7.

beräkningsfaktorer: effektivt värmevärde, emissionsfaktor, preliminär emissionsfaktor, oxidationsfaktor, omvandlingsfaktor, kolinnehåll eller biomassafraktion.

beräkningsfaktorer

| 8. | nivå: ett angivet krav som används för att fastställa aktivitetsdata, beräkningsfaktorer, årliga utsläpp och årsgenomsnitt för utsläpp per timme samt nyttolast. |
| --- | --- |

8.

nivå: ett angivet krav som används för att fastställa aktivitetsdata, beräkningsfaktorer, årliga utsläpp och årsgenomsnitt för utsläpp per timme samt nyttolast.

nivå

| 9. | inneboende risk: risken för att en parameter i den årliga utsläppsrapporten eller tonkilometerrapporten innehåller felaktigheter som kan vara väsentliga, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, innan man tar hänsyn till effekterna av relevant kontrollverksamhet. |
| --- | --- |

9.

inneboende risk: risken för att en parameter i den årliga utsläppsrapporten eller tonkilometerrapporten innehåller felaktigheter som kan vara väsentliga, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, innan man tar hänsyn till effekterna av relevant kontrollverksamhet.

inneboende risk

| 10. | kontrollrisk: risken för att en parameter i den årliga utsläppsrapporten eller tonkilometerrapporten innehåller felaktigheter som kan vara väsentliga, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, och som inte förebyggs eller upptäcks och korrigeras i rätt tid genom kontrollsystemet. |
| --- | --- |

10.

kontrollrisk: risken för att en parameter i den årliga utsläppsrapporten eller tonkilometerrapporten innehåller felaktigheter som kan vara väsentliga, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, och som inte förebyggs eller upptäcks och korrigeras i rätt tid genom kontrollsystemet.

kontrollrisk

| 11. | förbränningsutsläpp: växthusgasutsläpp som uppkommer vid exoterm reaktion mellan ett bränsle och syre. |
| --- | --- |

11.

förbränningsutsläpp: växthusgasutsläpp som uppkommer vid exoterm reaktion mellan ett bränsle och syre.

förbränningsutsläpp

| 12. | rapporteringsperiod: ett kalenderår under vilket utsläpp måste övervakas och rapporteras eller, för uppgifter om tonkilometer, det övervakningsår som avses i artiklarna 3e och 3f i direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

12.

rapporteringsperiod: ett kalenderår under vilket utsläpp måste övervakas och rapporteras eller, för uppgifter om tonkilometer, det övervakningsår som avses i artiklarna 3e och 3f i direktiv 2003/87/EG.

rapporteringsperiod

| 13. | emissionsfaktor: det genomsnittliga växthusgasutsläppet i förhållande till aktivitetsdata för en bränsle-/materialmängd om man antar en fullständig oxidation vid förbränning och en fullständig omvandling vid alla andra kemiska reaktioner. |
| --- | --- |

13.

emissionsfaktor: det genomsnittliga växthusgasutsläppet i förhållande till aktivitetsdata för en bränsle-/materialmängd om man antar en fullständig oxidation vid förbränning och en fullständig omvandling vid alla andra kemiska reaktioner.

emissionsfaktor

| 14. | oxidationsfaktor: kvoten mellan kol som oxiderats till koldioxid som en följd av förbränning och det totala kolinnehållet i bränslet, uttryckt som en fraktion, där kolmonoxid (CO) som släpps ut i atmosfären anses som den likvärdiga molmängden koldioxid. |
| --- | --- |

14.

oxidationsfaktor: kvoten mellan kol som oxiderats till koldioxid som en följd av förbränning och det totala kolinnehållet i bränslet, uttryckt som en fraktion, där kolmonoxid (CO) som släpps ut i atmosfären anses som den likvärdiga molmängden koldioxid.

oxidationsfaktor

| 15. | omvandlingsfaktor: kvoten mellan kol utsläppt som koldioxid och det totala kolinnehållet i bränsle-/materialmängden innan utsläppsprocessen äger rum, uttryckt som en fraktion, där kolmonoxid (CO) som släpps ut i atmosfären anses som den likvärdiga molmängden koldioxid. |
| --- | --- |

15.

omvandlingsfaktor: kvoten mellan kol utsläppt som koldioxid och det totala kolinnehållet i bränsle-/materialmängden innan utsläppsprocessen äger rum, uttryckt som en fraktion, där kolmonoxid (CO) som släpps ut i atmosfären anses som den likvärdiga molmängden koldioxid.

omvandlingsfaktor

| 16. | noggrannhet: grad av överensstämmelse mellan ett mätresultat och det sanna värdet på en mätstorhet (eller ett referensvärde som fastställs empiriskt med internationellt accepterade och spårbara kalibreringsmaterial och standardmetoder), med beaktande av både slumpmässiga och systematiska faktorer. |
| --- | --- |

16.

noggrannhet: grad av överensstämmelse mellan ett mätresultat och det sanna värdet på en mätstorhet (eller ett referensvärde som fastställs empiriskt med internationellt accepterade och spårbara kalibreringsmaterial och standardmetoder), med beaktande av både slumpmässiga och systematiska faktorer.

noggrannhet

| 17. | kalibrering: en serie åtgärder som, under angivna villkor, fastställer förhållandena mellan värden som visas av ett mätinstrument eller mätsystem, eller värden som representeras av ett fysiskt mått eller ett referensmaterial och motsvarande värden för en kvantitet bestämd genom en referensstandard. |
| --- | --- |

17.

kalibrering: en serie åtgärder som, under angivna villkor, fastställer förhållandena mellan värden som visas av ett mätinstrument eller mätsystem, eller värden som representeras av ett fysiskt mått eller ett referensmaterial och motsvarande värden för en kvantitet bestämd genom en referensstandard.

kalibrering

| 18. | flygning: flygning enligt definitionen i punkt 1.1 i bilagan till beslut 2009/450/EG. |
| --- | --- |

18.

flygning: flygning enligt definitionen i punkt 1.1 i bilagan till beslut 2009/450/EG.

flygning

| 19. | passagerare: de personer som befinner sig ombord på ett luftfartyg under en flygning, med undantag av besättningsmedlemmarna. |
| --- | --- |

19.

passagerare: de personer som befinner sig ombord på ett luftfartyg under en flygning, med undantag av besättningsmedlemmarna.

passagerare

| 20. | konservativ: en uppsättning antaganden som fastställs för att säkerställa att de årliga utsläppen inte underskattas och att antalet tonkilometer inte överskattas. |
| --- | --- |

20.

konservativ: en uppsättning antaganden som fastställs för att säkerställa att de årliga utsläppen inte underskattas och att antalet tonkilometer inte överskattas.

konservativ

| 21. | biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och rester av biologiskt ursprung från jordbruk (inklusive material av vegetabiliskt och animaliskt ursprung), skogsbruk och därmed förknippad industri, inklusive fiske och vattenbruk, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av industriavfall och kommunalt avfall, vilket inkluderar flytande biobränslen och biodrivmedel. |
| --- | --- |

21.

biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och rester av biologiskt ursprung från jordbruk (inklusive material av vegetabiliskt och animaliskt ursprung), skogsbruk och därmed förknippad industri, inklusive fiske och vattenbruk, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av industriavfall och kommunalt avfall, vilket inkluderar flytande biobränslen och biodrivmedel.

biomassa

| 22. | flytande biobränslen: flytande bränsle som framställs av biomassa för att ge energi för andra syften än transport, inklusive el, uppvärmning och kylning. |
| --- | --- |

22.

flytande biobränslen: flytande bränsle som framställs av biomassa för att ge energi för andra syften än transport, inklusive el, uppvärmning och kylning.

flytande biobränslen

| 23. | biodrivmedel: flytande eller gasformigt bränsle som framställs av biomassa och används för transport. |
| --- | --- |

23.

biodrivmedel: flytande eller gasformigt bränsle som framställs av biomassa och används för transport.

biodrivmedel

| 24. | lagstadgad metrologisk kontroll: en kontroll av ett mätinstruments mätfunktioner avsedda för tillämpningsområdet med hänsyn till allmänintresse, folkhälsa, allmän säkerhet, allmän ordning, miljöskydd, uttaget av skatter och avgifter, konsumentskyddet och handel på lika villkor. |
| --- | --- |

24.

lagstadgad metrologisk kontroll: en kontroll av ett mätinstruments mätfunktioner avsedda för tillämpningsområdet med hänsyn till allmänintresse, folkhälsa, allmän säkerhet, allmän ordning, miljöskydd, uttaget av skatter och avgifter, konsumentskyddet och handel på lika villkor.

lagstadgad metrologisk kontroll

| 25. | största tillåtna fel: det mätfel som är tillåtet enligt bilaga I och de instrumentspecifika bilagorna till Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/32/EU (7), eller i nationell lagstiftning om lagstadgad metrologisk kontroll. |
| --- | --- |

25.

största tillåtna fel: det mätfel som är tillåtet enligt bilaga I och de instrumentspecifika bilagorna till Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/32/EU (7), eller i nationell lagstiftning om lagstadgad metrologisk kontroll.

största tillåtna fel

7

| 26. | dataflödesaktiviteter: aktiviteter som rör förvärv, bearbetning och hantering av data som behövs för att utarbeta en utsläppsrapport från primära datakällor. |
| --- | --- |

26.

dataflödesaktiviteter: aktiviteter som rör förvärv, bearbetning och hantering av data som behövs för att utarbeta en utsläppsrapport från primära datakällor.

dataflödesaktiviteter

| 27. | ton koldioxidekvivalenter: ett metriskt ton koldioxid eller koldioxidekvivalenter (CO2e). |
| --- | --- |

27.

ton koldioxidekvivalenter: ett metriskt ton koldioxid eller koldioxidekvivalenter (CO2e).

ton koldioxidekvivalenter

2e

| 28. | CO2e
  eller koldioxidekvivalent: andra växthusgaser än koldioxid, som anges i bilaga II till direktiv 2003/87/EG; varje CO2e har en global uppvärmningspotential som motsvarar den för koldioxid. |
| --- | --- |

28.

CO2e
  eller koldioxidekvivalent: andra växthusgaser än koldioxid, som anges i bilaga II till direktiv 2003/87/EG; varje CO2e har en global uppvärmningspotential som motsvarar den för koldioxid.

CO2e

koldioxidekvivalent

2e

| 29. | mätsystem: en komplett uppsättning mätinstrument och annan utrustning, såsom provtagnings- och databearbetningsutrustning som används för att fastställa variabler såsom aktivitetsdata, kolinnehåll, värmevärde eller emissionsfaktor för växthusgasutsläppen. |
| --- | --- |

29.

mätsystem: en komplett uppsättning mätinstrument och annan utrustning, såsom provtagnings- och databearbetningsutrustning som används för att fastställa variabler såsom aktivitetsdata, kolinnehåll, värmevärde eller emissionsfaktor för växthusgasutsläppen.

mätsystem

| 30. | effektivt värmevärde: den angivna energimängd som frigörs som värme när ett bränsle eller material förbränns fullständigt med syrgas under standardförhållanden, minus förångningsvärme från vattenånga då eventuellt vatten bildas. |
| --- | --- |

30.

effektivt värmevärde: den angivna energimängd som frigörs som värme när ett bränsle eller material förbränns fullständigt med syrgas under standardförhållanden, minus förångningsvärme från vattenånga då eventuellt vatten bildas.

effektivt värmevärde

| 31. | processutsläpp: andra växthusgasutsläpp än förbränningsutsläpp, som uppkommer på grund av avsiktliga och oavsiktliga reaktioner mellan ämnen eller omvandling av ämnen, inbegripet kemisk eller elektrolytisk reduktion av metallmalmer, termisk nedbrytning av ämnen och bildning av ämnen som används som produkter eller insatsvaror. |
| --- | --- |

31.

processutsläpp: andra växthusgasutsläpp än förbränningsutsläpp, som uppkommer på grund av avsiktliga och oavsiktliga reaktioner mellan ämnen eller omvandling av ämnen, inbegripet kemisk eller elektrolytisk reduktion av metallmalmer, termisk nedbrytning av ämnen och bildning av ämnen som används som produkter eller insatsvaror.

processutsläpp

| 32. | kommersiellt standardbränsle: kommersiella bränslen enligt internationell standard som uppvisar ett 95-procentigt konfidensintervall som inte överstiger 1 procent för det angivna effektiva värmevärde, inbegripet dieselolja, lätt eldningsolja, bensin, lampolja, fotogen, etan, propan, butan, flygfotogen (Jet A1 eller Jet A), jetbensin (Jet B) och flygbensin (AvGas). |
| --- | --- |

32.

kommersiellt standardbränsle: kommersiella bränslen enligt internationell standard som uppvisar ett 95-procentigt konfidensintervall som inte överstiger 1 procent för det angivna effektiva värmevärde, inbegripet dieselolja, lätt eldningsolja, bensin, lampolja, fotogen, etan, propan, butan, flygfotogen (Jet A1 eller Jet A), jetbensin (Jet B) och flygbensin (AvGas).

kommersiellt standardbränsle

| 33. | parti: en viss mängd bränsle eller material som genomgår representativ provtagning och karakterisering, och som transporteras i en sändning eller överförs löpande över en viss tidsperiod. |
| --- | --- |

33.

parti: en viss mängd bränsle eller material som genomgår representativ provtagning och karakterisering, och som transporteras i en sändning eller överförs löpande över en viss tidsperiod.

parti

| 34. | blandat bränsle: ett bränsle som innehåller både biomassa och fossilt kol. |
| --- | --- |

34.

blandat bränsle: ett bränsle som innehåller både biomassa och fossilt kol.

blandat bränsle

| 35. | blandat material: ett material som innehåller både biomassa och fossilt kol. |
| --- | --- |

35.

blandat material: ett material som innehåller både biomassa och fossilt kol.

blandat material

| 36. | preliminär emissionsfaktor: den antagna sammanlagda emissionsfaktorn för ett bränsle eller material baserat på kolinnehållet (biomassafraktion plus fossil fraktion) innan den multipliceras med den fossila fraktionen för att ge emissionsfaktorn. |
| --- | --- |

36.

preliminär emissionsfaktor: den antagna sammanlagda emissionsfaktorn för ett bränsle eller material baserat på kolinnehållet (biomassafraktion plus fossil fraktion) innan den multipliceras med den fossila fraktionen för att ge emissionsfaktorn.

preliminär emissionsfaktor

| 37. | fossil fraktion: kvoten mellan fossilt kol och det totala kolinnehållet i ett bränsle eller material, uttryckt som en fraktion. |
| --- | --- |

37.

fossil fraktion: kvoten mellan fossilt kol och det totala kolinnehållet i ett bränsle eller material, uttryckt som en fraktion.

fossil fraktion

| 38. | biomassafraktion: kvoten av kol som härrör från biomassa relaterat till den totala kolhalten i ett bränsle eller material, uttryckt som en fraktion. |
| --- | --- |

38.

biomassafraktion: kvoten av kol som härrör från biomassa relaterat till den totala kolhalten i ett bränsle eller material, uttryckt som en fraktion.

biomassafraktion

| 39. | energibalansmetod: en metod för att uppskatta den energimängd i ingående bränsle som används i en ångpanna, beräknat som summan av den nyttiggjorda värmen och alla relevanta energiförluster genom strålning och överföring och via rökgasen. |
| --- | --- |

39.

energibalansmetod: en metod för att uppskatta den energimängd i ingående bränsle som används i en ångpanna, beräknat som summan av den nyttiggjorda värmen och alla relevanta energiförluster genom strålning och överföring och via rökgasen.

energibalansmetod

| 40. | kontinuerlig mätning av utsläpp: en serie av mätningar som syftar till att fastställa värdet av en kvantitet baserat på tidsperioder, antingen genom mätningar på plats i skorstenen eller extraktiv mätning med en mätutrustning lokaliserad nära skorstenen; detta innefattar inte mätningar baserade på insamling av enskilda prov tagna från skorstenen. |
| --- | --- |

40.

kontinuerlig mätning av utsläpp: en serie av mätningar som syftar till att fastställa värdet av en kvantitet baserat på tidsperioder, antingen genom mätningar på plats i skorstenen eller extraktiv mätning med en mätutrustning lokaliserad nära skorstenen; detta innefattar inte mätningar baserade på insamling av enskilda prov tagna från skorstenen.

kontinuerlig mätning av utsläpp

| 41. | ingående koldioxid: koldioxid som ingår i en bränsle-/materialmängd. |
| --- | --- |

41.

ingående koldioxid: koldioxid som ingår i en bränsle-/materialmängd.

ingående koldioxid

| 42. | fossilt kol: oorganiskt och organiskt kol som inte är biomassa. |
| --- | --- |

42.

fossilt kol: oorganiskt och organiskt kol som inte är biomassa.

fossilt kol

| 43. | mätpunkt: den utsläppskälla för vilken system för kontinuerlig mätning av utsläpp används för utsläppsmätning eller det tvärsnitt av ett rörledningssystem för vilket koldioxidflödet fastställs med system för kontinuerlig mätning. |
| --- | --- |

43.

mätpunkt: den utsläppskälla för vilken system för kontinuerlig mätning av utsläpp används för utsläppsmätning eller det tvärsnitt av ett rörledningssystem för vilket koldioxidflödet fastställs med system för kontinuerlig mätning.

mätpunkt

| 44. | massa- och balansdokumentation: dokumentation enligt internationella eller nationella genomförandebestämmelser för de standarder och rekommenderade rutiner (SARP) som anges i bilaga 6 om verksamhet med luftfartyg till Chicagokonventionen, undertecknad i Chicago den 7 december 1944, och som specificeras i kapitel C avsnitt 3 i bilaga IV till kommissionens förordning (EU) nr 965/2012 (8), eller motsvarande tillämpliga internationella bestämmelser. |
| --- | --- |

44.

massa- och balansdokumentation: dokumentation enligt internationella eller nationella genomförandebestämmelser för de standarder och rekommenderade rutiner (SARP) som anges i bilaga 6 om verksamhet med luftfartyg till Chicagokonventionen, undertecknad i Chicago den 7 december 1944, och som specificeras i kapitel C avsnitt 3 i bilaga IV till kommissionens förordning (EU) nr 965/2012 (8), eller motsvarande tillämpliga internationella bestämmelser.

massa- och balansdokumentation

8

| 45. | sträcka: storcirkelavståndet mellan avgångsflygplats och ankomstflygplats plus en fast tilläggsfaktor på 95 km. |
| --- | --- |

45.

sträcka: storcirkelavståndet mellan avgångsflygplats och ankomstflygplats plus en fast tilläggsfaktor på 95 km.

sträcka

| 46. | avgångsflygplats: den flygplats som är utgångspunkt för en flygning som utgör en luftfartsverksamhet enligt förteckningen i bilaga I till direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

46.

avgångsflygplats: den flygplats som är utgångspunkt för en flygning som utgör en luftfartsverksamhet enligt förteckningen i bilaga I till direktiv 2003/87/EG.

avgångsflygplats

| 47. | ankomstflygplats: den flygplats som är slutpunkt för en flygning som utgör en luftfartsverksamhet enligt förteckningen i bilaga I till direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

47.

ankomstflygplats: den flygplats som är slutpunkt för en flygning som utgör en luftfartsverksamhet enligt förteckningen i bilaga I till direktiv 2003/87/EG.

ankomstflygplats

| 48. | nyttolast: den totala massan av gods, post, passagerare och bagage ombord på ett luftfartyg under en flygning. |
| --- | --- |

48.

nyttolast: den totala massan av gods, post, passagerare och bagage ombord på ett luftfartyg under en flygning.

nyttolast

| 49. | diffusa utsläpp: oregelbundna eller oavsiktliga utsläpp från källor som inte är lokaliserade eller som är alltför olikartade eller små för att övervakas individuellt. |
| --- | --- |

49.

diffusa utsläpp: oregelbundna eller oavsiktliga utsläpp från källor som inte är lokaliserade eller som är alltför olikartade eller små för att övervakas individuellt.

diffusa utsläpp

| 50. | flygplats: flygplats enligt definitionen i punkt 1.2 i bilagan till beslut 2009/450/EG. |
| --- | --- |

50.

flygplats: flygplats enligt definitionen i punkt 1.2 i bilagan till beslut 2009/450/EG.

flygplats

| 51. | flygplatspar: ett par bestående av en avgångsflygplats och en ankomstflygplats. |
| --- | --- |

51.

flygplatspar: ett par bestående av en avgångsflygplats och en ankomstflygplats.

flygplatspar

| 52. | standardförhållanden: en temperatur på 273,15 K och tryckförhållanden på 101 325 Pa, som definierar normalkubikmeter (Nm3). |
| --- | --- |

52.

standardförhållanden: en temperatur på 273,15 K och tryckförhållanden på 101 325 Pa, som definierar normalkubikmeter (Nm3).

standardförhållanden

3

| 53. | lagringsplats: lagringsplats enligt definitionen i artikel 3.3 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

53.

lagringsplats: lagringsplats enligt definitionen i artikel 3.3 i direktiv 2009/31/EG.

lagringsplats

| 54. | koldioxidavskiljning: avskiljning från gasströmmar av koldioxid som annars skulle ha släppts ut, för vidare transport och geologisk lagring på en lagringsplats som är tillåten enligt direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

54.

koldioxidavskiljning: avskiljning från gasströmmar av koldioxid som annars skulle ha släppts ut, för vidare transport och geologisk lagring på en lagringsplats som är tillåten enligt direktiv 2009/31/EG.

koldioxidavskiljning

| 55. | koldioxidtransport: transport av koldioxid via rörledningar för geologisk lagring på en lagringsplats som är tillåten enligt direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

55.

koldioxidtransport: transport av koldioxid via rörledningar för geologisk lagring på en lagringsplats som är tillåten enligt direktiv 2009/31/EG.

koldioxidtransport

| 56. | geologisk lagring av koldioxid: geologisk lagring av koldioxid enligt definitionen i artikel 3.1 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

56.

geologisk lagring av koldioxid: geologisk lagring av koldioxid enligt definitionen i artikel 3.1 i direktiv 2009/31/EG.

geologisk lagring av koldioxid

| 57. | ventilationsutsläpp: avsiktliga utsläpp från en anläggning via en definierad utsläppspunkt. |
| --- | --- |

57.

ventilationsutsläpp: avsiktliga utsläpp från en anläggning via en definierad utsläppspunkt.

ventilationsutsläpp

| 58. | förbättrad utvinning av kolväten: utvinning av kolväten utöver de kolväten som extraheras genom vatteninjektion eller andra metoder. |
| --- | --- |

58.

förbättrad utvinning av kolväten: utvinning av kolväten utöver de kolväten som extraheras genom vatteninjektion eller andra metoder.

förbättrad utvinning av kolväten

| 59. | proxydata: årliga värden som är empiriskt underbyggda eller som härrör från godtagna källor och som en verksamhetsutövare använder för att ersätta aktivitetsdata eller beräkningsfaktorer i syfte att säkerställa fullständig rapportering om det inte är möjligt att få fram alla nödvändiga aktivitetsdata eller beräkningsfaktorer i den tillämpliga övervakningsmetoden. |
| --- | --- |

59.

proxydata: årliga värden som är empiriskt underbyggda eller som härrör från godtagna källor och som en verksamhetsutövare använder för att ersätta aktivitetsdata eller beräkningsfaktorer i syfte att säkerställa fullständig rapportering om det inte är möjligt att få fram alla nödvändiga aktivitetsdata eller beräkningsfaktorer i den tillämpliga övervakningsmetoden.

proxydata

| 60. | vattenpelaren: vattenpelaren enligt definitionen i artikel 3.2 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

60.

vattenpelaren: vattenpelaren enligt definitionen i artikel 3.2 i direktiv 2009/31/EG.

vattenpelaren

| 61. | läckage: läckage enligt definitionen i artikel 3.5 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

61.

läckage: läckage enligt definitionen i artikel 3.5 i direktiv 2009/31/EG.

läckage

| 62. | lagringskomplex: lagringskomplex enligt definitionen i artikel 3.6 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

62.

lagringskomplex: lagringskomplex enligt definitionen i artikel 3.6 i direktiv 2009/31/EG.

lagringskomplex

| 63. | transportnät: transportnät enligt definitionen i artikel 3.22 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

63.

transportnät: transportnät enligt definitionen i artikel 3.22 i direktiv 2009/31/EG.

transportnät

AVSNITT 2

Allmänna principer

Artikel 4

Allmän skyldighet

Verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer ska se till att övervakningen och rapporteringen av växthusgasutsläpp i enlighet med direktiv 2003/87/EG sker i enlighet med principerna i artiklarna 5 till 9.

Artikel 5

Fullständighet

Övervakningen och rapporteringen ska vara komplett och omfatta alla process- och förbränningsutsläpp från alla utsläppskällor och bränsle-/materialmängder som hör till de verksamheter som ingår i förteckningen i bilaga I till direktiv 2003/87/EG och andra relevanta verksamheter som omfattas enligt artikel 24 i det direktivet och alla växthusgaser som specificeras för dessa verksamheter, men dubbelräkning ska undvikas.

Verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer ska vidta lämpliga åtgärder för att förhindra eventuella dataluckor inom rapporteringsperioden.

Artikel 6

Konsekvens, jämförbarhet och öppenhet

1.   Övervakningen och rapporteringen ska vara konsekvent och jämförbar över tid. För att uppnå detta ska verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer använda samma övervakningsmetoder och datamängder, om inga förändringar och undantag har godkänts av den behöriga myndigheten.

2.   Verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer ska inhämta, registrera, sammanställa, analysera och dokumentera övervakningsdata, inbegripet antaganden, referenser, aktivitetsdata och beräkningsfaktorer, på ett så öppet sätt att kontrollören och den behöriga myndigheten kan återge hur utsläppen fastställts.

Artikel 7

Noggrannhet

Verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer ska säkerställa att fastställandet av utsläpp varken är systematiskt eller medvetet felaktigt.

Osäkerhetskällor ska identifieras och reduceras så långt som är praktiskt möjligt.

Verksamhetsutövarna och luftfartygsoperatörerna ska genom tillbörlig aktsamhet säkerställa att beräkningar och mätningar av utsläpp har högsta nåbara noggrannhet.

Artikel 8

Metodens och utsläppsrapportens integritet

Verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer ska se till att det är möjligt att med rimlig säkerhet fastställa att de rapporterade utsläppen är korrekta. Utsläppen ska fastställas med lämpliga övervakningsmetoder enligt denna förordning.

Utsläppsrapporter och därtill hörande upplysningar får inte innehålla några väsentliga felaktigheter enligt definitionen i artikel 3.6 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2067 (9) eller någon snedvridning i val och presentation av information, och ska ge en trovärdig och välavvägd redogörelse för utsläppen från en anläggning eller en luftfartygsoperatör.

9

Vid val av övervakningsmetod ska de förbättringar som uppnås till följd av större noggrannhet vägas mot merkostnader. Övervakningen och rapporteringen av utsläpp ska därför eftersträva högsta nåbara noggrannhet, om inte detta är tekniskt ogenomförbart eller medför orimliga kostnader.

Artikel 9

Fortlöpande förbättringar

Verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer ska konsekvent beakta rekommendationerna i de verifieringsrapporter som utfärdats i enlighet med artikel 15 i direktiv 2003/87/EG i sitt övervaknings- och rapporteringsarbete.

Artikel 10

Samordning

Om en medlemsstat utser fler än en behörig myndighet i enlighet med artikel 18 i direktiv 2003/87/EG ska den samordna det arbete som utförs av dessa myndigheter enligt denna förordning.

KAPITEL II

ÖVERVAKNINGSPLAN

AVSNITT 1

Allmänna regler

Artikel 11

Allmän skyldighet

1.   Varje verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör ska övervaka växthusgasutsläpp på grundval av en övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 12, och beakta arten och funktionen hos den anläggning eller luftfartsverksamhet som övervakningsplanen tillämpas på.

Övervakningsplanen ska kompletteras med skriftliga förfaranden som verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören fastställer, dokumenterar, genomför och upprätthåller för verksamhet inom ramen för övervakningsplanen, beroende på vad som är lämpligt.

2.   Den övervakningsplan som avses i punkt 1 ska beskriva anvisningarna för verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören på ett logiskt och enkelt sätt, som förhindrar dubbelarbete och tar hänsyn till system som redan finns inom anläggningen eller som används av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören.

Artikel 12

Övervakningsplanens innehåll och inlämnande

1.   Varje verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör ska lämna in en övervakningsplan till den behöriga myndigheten för godkännande.

Övervakningsplanen ska bestå av en detaljerad, fullständig och öppen dokumentation av övervakningsmetoden för en bestämd anläggning eller luftfartygsoperatör och ska innehålla minst de uppgifter som anges i bilaga I.

Tillsammans med övervakningsplanen ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören överlämna följande styrkande handlingar:

| a) | För anläggningar, bevis för varje större och mindre bränsle-/materialmängd som visar att osäkerhetströsklarna följs när det gäller aktivitetsdata och beräkningsfaktorer, i förekommande fall, för de tillämpade nivåer som anges i bilagorna II och IV samt för varje utsläppskälla som visar att osäkerhetströsklarna följs för de tillämpade nivåer som anges i bilaga VIII, i förekommande fall. |
| --- | --- |

a)

För anläggningar, bevis för varje större och mindre bränsle-/materialmängd som visar att osäkerhetströsklarna följs när det gäller aktivitetsdata och beräkningsfaktorer, i förekommande fall, för de tillämpade nivåer som anges i bilagorna II och IV samt för varje utsläppskälla som visar att osäkerhetströsklarna följs för de tillämpade nivåer som anges i bilaga VIII, i förekommande fall.

| b) | Resultaten av en riskbedömning som visar att föreslagna kontroller och förfaranden för kontrollverksamheten står i proportion till de inneboende risker och kontrollrisker som identifierats. |
| --- | --- |

b)

Resultaten av en riskbedömning som visar att föreslagna kontroller och förfaranden för kontrollverksamheten står i proportion till de inneboende risker och kontrollrisker som identifierats.

2.   Om bilaga I hänvisar till ett förfarande, ska ett sådant förfarande fastställas, dokumenteras, tillämpas och vidmakthållas av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören separat från övervakningsplanen.

Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska sammanfatta förfarandena i övervakningsplanen och ge följande information:

| (a) | Förfarandets titel. |
| --- | --- |

(a)

Förfarandets titel.

| (b) | En referens för identifiering av förfarandet som ska kunna spåras och verifieras. |
| --- | --- |

(b)

En referens för identifiering av förfarandet som ska kunna spåras och verifieras.

| (c) | Identifiering av den tjänst eller avdelning som ansvarar för genomförandet av förfarandet och för de uppgifter som genereras i eller förvaltas av förfarandet. |
| --- | --- |

(c)

Identifiering av den tjänst eller avdelning som ansvarar för genomförandet av förfarandet och för de uppgifter som genereras i eller förvaltas av förfarandet.

| (d) | En kortfattad beskrivning av förfarandet som gör det möjligt för verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, den behöriga myndigheten och kontrollören att förstå de väsentliga parametrarna och de aktiviteter som utförs. |
| --- | --- |

(d)

En kortfattad beskrivning av förfarandet som gör det möjligt för verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, den behöriga myndigheten och kontrollören att förstå de väsentliga parametrarna och de aktiviteter som utförs.

| (e) | Placering av relevant redovisning och information. |
| --- | --- |

(e)

Placering av relevant redovisning och information.

| (f) | Namnet på det it-system som används, om tillämpligt. |
| --- | --- |

(f)

Namnet på det it-system som används, om tillämpligt.

| (g) | En förteckning över EN-standarder eller andra standarder som eventuellt tillämpas. |
| --- | --- |

(g)

En förteckning över EN-standarder eller andra standarder som eventuellt tillämpas.

Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska på begäran förse den behöriga myndigheten med eventuell skriftlig dokumentation av förfarandena. Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska även göra dem tillgängliga för verifiering i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067.

3.   Utöver de uppgifter som avses i punkterna 1 och 2 får medlemsstaterna kräva att ytterligare uppgifter inkluderas i övervakningsplanen för anläggningar, för att uppfylla kraven i delegerade akter som antagits i enlighet med artikel 10a.1 i direktiv 2003/87/EG och genomförandeakter som antagits i enlighet med artikel 10a.21 i det direktivet.

Artikel 13

Standardiserade och förenklade övervakningsplaner

1.   Medlemsstaterna får låta verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer använda standardiserade eller förenklade övervakningsplaner utan att det påverkar tillämpningen av artikel 12.3.

För detta ändamål får medlemsstaterna offentliggöra mallar för dessa övervakningsplaner, inklusive den beskrivning av dataflödet och kontrollförfaranden som avses i artiklarna 58 och 59, baserat på mallar och riktlinjer som offentliggörs av kommissionen.

2.   Innan den behöriga myndigheten godkänner en förenklad övervakningsplan som avses i punkt 1 ska den behöriga myndigheten utföra en förenklad riskbedömning som visar att föreslagna kontroller och förfaranden för kontrollverksamheten står i proportion till de inneboende risker och kontrollrisker som identifierats, och motivera användningen av en sådan förenklad övervakningsplan.

Medlemsstaterna kan kräva att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören själv utför riskbedömningen i enlighet med vad som avses i föregående stycke, där så är lämpligt.

Artikel 14

Ändringar av övervakningsplanen

1.   Varje verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör ska regelbundet kontrollera om övervakningsplanen återspeglar en anläggnings eller luftfartsverksamhets art och funktion i enlighet med artikel 7 i direktiv 2003/87/EG, och om övervakningsmetoden kan förbättras.

2.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska ändra övervakningsplanen åtminstone om

| (a) | nya utsläpp uppkommer på grund av nya verksamheter som utförs eller på grund av användning av nya bränslen eller material som ännu inte omfattas av övervakningsplanen, |
| --- | --- |

(a)

nya utsläpp uppkommer på grund av nya verksamheter som utförs eller på grund av användning av nya bränslen eller material som ännu inte omfattas av övervakningsplanen,

| (b) | tillgången på uppgifter ändras, beroende på användning av nya typer av mätinstrument, provtagningsmetoder eller analysmetoder, eller av andra skäl, som leder till att utsläpp kan fastställas med större noggrannhet, |
| --- | --- |

(b)

tillgången på uppgifter ändras, beroende på användning av nya typer av mätinstrument, provtagningsmetoder eller analysmetoder, eller av andra skäl, som leder till att utsläpp kan fastställas med större noggrannhet,

| (c) | uppgifter som härrör från den övervakningsmetod som tidigare tillämpats har befunnits vara felaktiga, |
| --- | --- |

(c)

uppgifter som härrör från den övervakningsmetod som tidigare tillämpats har befunnits vara felaktiga,

| (d) | ändringar av övervakningsplanen ökar noggrannheten för de rapporterade uppgifterna, om inte detta är tekniskt ogenomförbart eller medför orimliga kostnader, |
| --- | --- |

(d)

ändringar av övervakningsplanen ökar noggrannheten för de rapporterade uppgifterna, om inte detta är tekniskt ogenomförbart eller medför orimliga kostnader,

| (e) | övervakningsplanen inte uppfyller kraven i denna förordning och den behöriga myndigheten begär att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ändrar den, |
| --- | --- |

(e)

övervakningsplanen inte uppfyller kraven i denna förordning och den behöriga myndigheten begär att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ändrar den,

| (f) | det är nödvändigt att uppdatera övervakningsplanen för att genomföra de förslag till förbättringar som ges i verifieringsrapporten. |
| --- | --- |

(f)

det är nödvändigt att uppdatera övervakningsplanen för att genomföra de förslag till förbättringar som ges i verifieringsrapporten.

Artikel 15

Godkännande av ändringar av övervakningsplanen

1.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska utan onödigt dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten om alla förslag till ändringar av övervakningsplanen.

Den behöriga myndigheten får dock tillåta att en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör senast den 31 december samma år anmäler ändringar i övervakningsplanen, som inte utgör betydande ändringar i den mening som avses i punkterna 3 och 4.

2.   Alla betydande ändringar av övervakningsplanen i den mening som avses i punkterna 3 och 4 ska godkännas av den behöriga myndigheten.

Om den behöriga myndigheten anser att en ändring inte är betydande ska den delge verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören detta utan onödigt dröjsmål.

3.   Betydande ändringar av övervakningsplanen för en anläggning innefattar följande:

| (a) | Ändringar av anläggningskategorin om en sådan ändring kräver en förändring av övervakningsmetoden eller leder till en förändring av den tillämpliga väsentlighetsnivån enligt artikel 23 i genomförandeförordning (EU) 2018/2067. |
| --- | --- |

(a)

Ändringar av anläggningskategorin om en sådan ändring kräver en förändring av övervakningsmetoden eller leder till en förändring av den tillämpliga väsentlighetsnivån enligt artikel 23 i genomförandeförordning (EU) 2018/2067.

| (b) | Trots vad som sägs i artikel 47.8, ändringar avseende huruvida anläggningen betraktas som en ”anläggning med låga utsläpp”. |
| --- | --- |

(b)

Trots vad som sägs i artikel 47.8, ändringar avseende huruvida anläggningen betraktas som en ”anläggning med låga utsläpp”.

| (c) | Ändringar av utsläppskällor. |
| --- | --- |

(c)

Ändringar av utsläppskällor.

| (d) | En ändring från beräkningsbaserade till mätningsbaserade metoder, eller vice versa, eller från en alternativ metod till en nivåbaserad metod för att fastställa utsläpp eller vice versa. |
| --- | --- |

(d)

En ändring från beräkningsbaserade till mätningsbaserade metoder, eller vice versa, eller från en alternativ metod till en nivåbaserad metod för att fastställa utsläpp eller vice versa.

| (e) | En ändring av den tillämpade nivån. |
| --- | --- |

(e)

En ändring av den tillämpade nivån.

| (f) | Införandet av nya bränsle-/materialmängder. |
| --- | --- |

(f)

Införandet av nya bränsle-/materialmängder.

| (g) | En ändring av kategoriseringen av bränsle-/materialmängder – mellan bränsle-/materialmängder av större, mindre eller ringa omfattning – om en sådan ändring kräver en förändring av övervakningsmetoden. |
| --- | --- |

(g)

En ändring av kategoriseringen av bränsle-/materialmängder – mellan bränsle-/materialmängder av större, mindre eller ringa omfattning – om en sådan ändring kräver en förändring av övervakningsmetoden.

| (h) | En ändring av standardvärdet för en beräkningsfaktor, om värdet ska fastställas i övervakningsplanen. |
| --- | --- |

(h)

En ändring av standardvärdet för en beräkningsfaktor, om värdet ska fastställas i övervakningsplanen.

| (i) | Införandet av nya metoder eller ändringar av befintliga metoder för provtagning, analys eller kalibrering, om detta har en direkt inverkan på utsläppsuppgifternas noggrannhet. |
| --- | --- |

(i)

Införandet av nya metoder eller ändringar av befintliga metoder för provtagning, analys eller kalibrering, om detta har en direkt inverkan på utsläppsuppgifternas noggrannhet.

| (j) | Införande eller antagande av en kvantifieringsmetod för utsläpp vid läckage på lagringsplatser. |
| --- | --- |

(j)

Införande eller antagande av en kvantifieringsmetod för utsläpp vid läckage på lagringsplatser.

4.   Betydande ändringar i en luftfartygsoperatörs övervakningsplaner innefattar följande

| (a) | vad gäller övervakningsplanen för utsläpp:






  i) | En ändring av de värden för emissionsfaktorer som anges i övervakningsplanen. |
| --- | --- | --- |

(a)

vad gäller övervakningsplanen för utsläpp:

i)

En ändring av de värden för emissionsfaktorer som anges i övervakningsplanen.

| ii) | Ett byte mellan beräkningsmetoder som anges bilaga III, eller ett byte från användning av en beräkningsmetod till användning av en skattningsmetod i enlighet med artikel 55.2 eller vice versa. |
| --- | --- |

ii)

Ett byte mellan beräkningsmetoder som anges bilaga III, eller ett byte från användning av en beräkningsmetod till användning av en skattningsmetod i enlighet med artikel 55.2 eller vice versa.

| iii) | Införandet av nya bränsle-/materialmängder. |
| --- | --- |

iii)

Införandet av nya bränsle-/materialmängder.

| iv) | Ändringar avseende huruvida luftfartygsoperatören betraktas som en liten utsläppskälla i den mening som avses i artikel 55.1 eller med avseende på ett av de tröskelvärden som anges i artikel 28a.6 i direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

iv)

Ändringar avseende huruvida luftfartygsoperatören betraktas som en liten utsläppskälla i den mening som avses i artikel 55.1 eller med avseende på ett av de tröskelvärden som anges i artikel 28a.6 i direktiv 2003/87/EG.

| (b) | vad gäller övervakningsplanen för uppgifter om tonkilometer:






  i) | En ändrad status för luftfartygsoperatörens lufttransporttjänster mellan icke-kommersiella och kommersiella lufttransporttjänster. |
| --- | --- | --- |

(b)

vad gäller övervakningsplanen för uppgifter om tonkilometer:

i)

En ändrad status för luftfartygsoperatörens lufttransporttjänster mellan icke-kommersiella och kommersiella lufttransporttjänster.

| ii) | Ett ändrat föremål för luftfartygsoperatörens lufttransporttjänster; föremålet är passagerare, gods eller post. |
| --- | --- |

ii)

Ett ändrat föremål för luftfartygsoperatörens lufttransporttjänster; föremålet är passagerare, gods eller post.

Artikel 16

Genomförande och dokumentation av ändringar

1.   Innan verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören får ett godkännande eller information i enlighet med artikel 15.2 får den utföra övervakning och rapportering med hjälp av den ändrade övervakningsplanen, om den rimligen kan anta att de föreslagna ändringarna inte är betydande, eller om övervakningen i enlighet med den ursprungliga övervakningsplanen skulle leda till ofullständiga uppgifter om utsläpp.

Vid tveksamhet ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören utföra all övervakning och rapportering parallellt, och i den provisoriska dokumentationen använda både den uppdaterade och den ursprungliga övervakningsplanen.

2.   När verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören fått ett godkännande eller information i enlighet med artikel 15.2, får den endast använda de uppgifter som är kopplade till den ändrade övervakningsplanen, och utföra all övervakning och rapportering endast med hjälp av den ändrade övervakningsplanen från och med den dag då den versionen av övervakningsplanen blir tillämplig.

3.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska bevara dokumentation över alla ändringar av övervakningsplanen. Varje dokumentation ska innehålla följande:

| (a) | En öppen beskrivning av ändringen. |
| --- | --- |

(a)

En öppen beskrivning av ändringen.

| (b) | En motivering för ändringen. |
| --- | --- |

(b)

En motivering för ändringen.

| (c) | Dagen för anmälan av ändringen till den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 15.1. |
| --- | --- |

(c)

Dagen för anmälan av ändringen till den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 15.1.

| (d) | Dagen för den behöriga myndighetens bekräftelse av mottagandet av den anmälan som avses i artikel 15.1, om denna information finns tillgänglig, och datum för godkännande eller mottagande av information enligt vad som avses i artikel 15.2. |
| --- | --- |

(d)

Dagen för den behöriga myndighetens bekräftelse av mottagandet av den anmälan som avses i artikel 15.1, om denna information finns tillgänglig, och datum för godkännande eller mottagande av information enligt vad som avses i artikel 15.2.

| (e) | Startdatum för genomförande av den ändrade övervakningsplanen i enlighet med punkt 2. |
| --- | --- |

(e)

Startdatum för genomförande av den ändrade övervakningsplanen i enlighet med punkt 2.

AVSNITT 2

Teknisk genomförbarhet och orimliga kostnader

Artikel 17

Teknisk genomförbarhet

Om en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör hävdar att tillämpning av en viss övervakningsmetod är tekniskt ogenomförbar ska den behöriga myndigheten bedöma den tekniska genomförbarheten med beaktande av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens motivering. Motiveringen ska baseras på att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har de tekniska resurser som behövs för att ett föreslaget system eller krav ska kunna tillämpas inom den föreskrivna tiden i enlighet med denna förordning. De tekniska resurserna ska innefatta tillgången till erforderliga metoder och teknik.

Artikel 18

Orimliga kostnader

1.   Om en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör hävdar att tillämpning av en angiven övervakningsmetod skulle medföra orimliga kostnader ska den behöriga myndigheten bedöma om kostnaderna är orimliga med beaktande av verksamhetsutövarens motivering.

Den behöriga myndigheten ska betrakta kostnader som orimliga om kostnadsuppskattningen överstiger vinsten. För detta ändamål beräknas vinsten genom att multiplicera en förbättringsfaktor med ett referenspris på 20 euro per utsläppsrätt, och kostnaderna ska innefatta en lämplig avskrivningstid baserat på utrustningens ekonomiska livslängd.

2.   Vid bedömning av kostnaders orimlighet avseende verksamhetsutövarens val av nivåer för aktivitetsdata ska den behöriga myndigheten använda den förbättringsfaktor som avses i punkt 1 som skillnaden mellan den osäkerhet som för närvarande uppnås, och osäkerhetströskeln för den nivå som skulle bli resultatet om förbättringen multiplicerades med de genomsnittliga årliga utsläppen från denna bränsle-/materialmängd under de tre senaste åren.

I avsaknad av sådana uppgifter om de genomsnittliga årliga utsläppen från denna bränsle-/materialmängd under de tre senaste åren ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören använda en konservativ uppskattning av de årliga genomsnittliga utsläppen, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån. För mätinstrument enligt nationell lagstadgad metrologisk kontroll får den osäkerhet som för närvarande uppnås ersättas med det största tillåtna fel vid drift som tillåts enligt relevant nationell lagstiftning.

3.   Vid bedömning av kostnaders orimlighet avseende åtgärder som förbättrar utsläppsrapporteringens kvalitet, men som inte har någon direkt inverkan på noggrannheten i aktivitetsdata, ska den behöriga myndigheten använda en förbättringsfaktor som motsvarar 1 procent av de genomsnittliga årliga utsläppen för respektive bränsle-/materialmängder under de tre senaste rapporteringsperioderna. Dessa åtgärder kan omfatta följande:

| (a) | En övergång från standardvärden till analyser för att fastställa beräkningsfaktorer. |
| --- | --- |

(a)

En övergång från standardvärden till analyser för att fastställa beräkningsfaktorer.

| (b) | Ett ökat antal analyser per bränsle-/materialmängd. |
| --- | --- |

(b)

Ett ökat antal analyser per bränsle-/materialmängd.

| (c) | Om den specifika mätningsuppgiften inte faller under nationellt lagstadgad metrologisk kontroll, utbyte av mätinstrument mot instrument som uppfyller relevanta krav för lagstadgad metrologisk kontroll i medlemsstaterna i liknande tillämpningar, eller mot mätinstrument som överensstämmer med tillämplig nationell lagstiftning som antagits i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/31/EU (10) eller direktiv 2014/32/EU. |
| --- | --- |

(c)

Om den specifika mätningsuppgiften inte faller under nationellt lagstadgad metrologisk kontroll, utbyte av mätinstrument mot instrument som uppfyller relevanta krav för lagstadgad metrologisk kontroll i medlemsstaterna i liknande tillämpningar, eller mot mätinstrument som överensstämmer med tillämplig nationell lagstiftning som antagits i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/31/EU (10) eller direktiv 2014/32/EU.

| (d) | Kortare intervaller för kalibrering och underhåll av mätinstrument. |
| --- | --- |

(d)

Kortare intervaller för kalibrering och underhåll av mätinstrument.

| (e) | Förbättringar av dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet som på ett betydande sätt minskar den inneboende risken eller kontrollrisken. |
| --- | --- |

(e)

Förbättringar av dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet som på ett betydande sätt minskar den inneboende risken eller kontrollrisken.

4.   Åtgärder för att förbättra en anläggnings övervakningsmetod ska inte anses medföra orimliga höga kostnader upp till ett ackumulerat belopp på 2 000 euro per rapporteringsperiod. För anläggningar med låga utsläpp ska detta tröskelvärde vara 500 euro per rapporteringsperiod.

KAPITEL III

ÖVERVAKNING AV UTSLÄPP FRÅN STATIONÄRA ANLÄGGNINGAR

AVSNITT 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 19

Kategorisering av anläggningar, bränsle-/materialmängder och utsläppskällor

1.   För övervakningen av utsläpp och fastställandet av minimikrav för nivåer ska verksamhetsutövaren fastställa anläggningens kategori i enlighet med punkt 2 och, i förekommande fall, varje bränsle-/materialmängds kategori i enlighet med punkt 3 och varje utsläppskällas kategori i enlighet med punkt 4.

2.   Verksamhetsutövaren ska klassificera varje anläggning i en av följande kategorier:

| a) | En anläggning av kategori A, om de genomsnittliga verifierade utsläppen per år under den omedelbart föregående handelsperioden är lika med eller mindre än 50 000 ton koldioxidekvivalenter, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån. |
| --- | --- |

a)

En anläggning av kategori A, om de genomsnittliga verifierade utsläppen per år under den omedelbart föregående handelsperioden är lika med eller mindre än 50 000 ton koldioxidekvivalenter, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån.

| b) | En anläggning av kategori B, om de genomsnittliga verifierade utsläppen per år under den omedelbart föregående handelsperioden är större än 50 000 ton koldioxidekvivalenter och lika med eller mindre än 500 000 ton koldioxidekvivalenter, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån. |
| --- | --- |

b)

En anläggning av kategori B, om de genomsnittliga verifierade utsläppen per år under den omedelbart föregående handelsperioden är större än 50 000 ton koldioxidekvivalenter och lika med eller mindre än 500 000 ton koldioxidekvivalenter, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån.

| c) | En anläggning av kategori C, om de genomsnittliga verifierade utsläppen per år under den omedelbart föregående handelsperioden är större än 500 000 ton koldioxidekvivalenter, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån. |
| --- | --- |

c)

En anläggning av kategori C, om de genomsnittliga verifierade utsläppen per år under den omedelbart föregående handelsperioden är större än 500 000 ton koldioxidekvivalenter, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån.

Med avvikelse från artikel 14.2 får den behöriga myndigheten tillåta verksamhetsutövaren att inte ändra övervakningsplanen om, på grundval av verifierade utsläpp, tröskelvärdet för klassificering av anläggningen i enlighet med första stycket överskrids, men verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att tröskelvärdet inte redan har överskridits under de senaste fem rapporteringsperioderna, och inte kommer att överskridas igen under efterföljande rapporteringsperioder.

3.   Verksamhetsutövaren ska klassificera varje bränsle-/materialmängd i en av följande kategorier, jämföra den med summan av alla absoluta värden för fossil koldioxid och koldioxidekvivalenter som motsvarar alla bränsle-/materialmängder som ingår i beräkningsbaserade metoder och alla utsläpp från utsläppskällor som övervakas med mätningsbaserade metoder, innan överförd koldioxid dragits ifrån:

| a) | Bränsle-/materialmängd av mindre omfattning: sådana bränsle-/materialmängder som valts ut av verksamhetsutövaren och som tillsammans står för mindre än 5 000 ton fossil koldioxid per år eller mindre än 10 procent (högst 100 000 ton fossil koldioxid per år), beroende på vilket som är störst uttryckt som absoluta värden. |
| --- | --- |

a)

Bränsle-/materialmängd av mindre omfattning: sådana bränsle-/materialmängder som valts ut av verksamhetsutövaren och som tillsammans står för mindre än 5 000 ton fossil koldioxid per år eller mindre än 10 procent (högst 100 000 ton fossil koldioxid per år), beroende på vilket som är störst uttryckt som absoluta värden.

| b) | Bränsle-/materialmängd av ringa omfattning: sådana bränsle-/materialmängder som valts ut av verksamhetsutövaren och som tillsammans står för mindre än 1 000 ton fossil koldioxid per år eller mindre än 2 procent (högst 20 000 ton fossil koldioxid per år), beroende på vilket som är störst uttryckt som absoluta värden. |
| --- | --- |

b)

Bränsle-/materialmängd av ringa omfattning: sådana bränsle-/materialmängder som valts ut av verksamhetsutövaren och som tillsammans står för mindre än 1 000 ton fossil koldioxid per år eller mindre än 2 procent (högst 20 000 ton fossil koldioxid per år), beroende på vilket som är störst uttryckt som absoluta värden.

| c) | Bränsle-/materialmängder av större omfattning: sådana bränsle-/materialmängder som inte ingår i kategorierna i leden a och b. |
| --- | --- |

c)

Bränsle-/materialmängder av större omfattning: sådana bränsle-/materialmängder som inte ingår i kategorierna i leden a och b.

Med avvikelse från artikel 14.2 får den behöriga myndigheten tillåta verksamhetsutövaren att inte ändra övervakningsplanen om, på grundval av verifierade utsläpp, tröskelvärdet för klassificering av en bränsle-/materialmängd som en bränsle-/materialmängd av mindre eller ringa omfattning i enlighet med första stycket överskrids, men verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att tröskelvärdet inte redan har överskridits under de senaste fem rapporteringsperioderna, och inte kommer att överskridas igen under efterföljande rapporteringsperioder.

4.   Verksamhetsutövaren ska klassificera varje utsläppskälla för vilken en mätningsbaserad metod används i en av följande kategorier:

| (a) | Mindre utsläppskällor: sådana utsläppskällor som släpper ut mindre än 5 000 ton fossila koldioxidekvivalenter per år eller mindre än 10 procent av anläggningens totala fossila utsläpp (högst 100 000 ton fossila koldioxidekvivalenter per år), beroende på vilket som är störst uttryckt som absoluta värden. |
| --- | --- |

(a)

Mindre utsläppskällor: sådana utsläppskällor som släpper ut mindre än 5 000 ton fossila koldioxidekvivalenter per år eller mindre än 10 procent av anläggningens totala fossila utsläpp (högst 100 000 ton fossila koldioxidekvivalenter per år), beroende på vilket som är störst uttryckt som absoluta värden.

| (b) | Stora utsläppskällor: sådana utsläppskällor som inte klassificeras som en mindre utsläppskälla. |
| --- | --- |

(b)

Stora utsläppskällor: sådana utsläppskällor som inte klassificeras som en mindre utsläppskälla.

Med avvikelse från artikel 14.2 får den behöriga myndigheten tillåta verksamhetsutövaren att inte ändra övervakningsplanen om, på grundval av verifierade utsläpp, tröskelvärdet för klassificering av en utsläppskälla som en mindre utsläppskälla i enlighet med första stycket överskrids, men verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att tröskelvärdet inte redan har överskridits under de senaste fem rapporteringsperioderna, och inte kommer att överskridas igen under efterföljande rapporteringsperioder.

5.   Om uppgifter om de genomsnittliga verifierade utsläppen per år för anläggningen under den föregående handelsperioden inte är tillgängliga eller inte längre är representativa för tillämpningen av punkt 2, ska verksamhetsutövaren använda en konservativ uppskattning av de genomsnittliga årsutsläppen, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån, för att fastställa anläggningskategorin.

Artikel 20

Gränser för övervakning

1.   Verksamhetsutövare ska fastställa övervakningsgränserna för varje anläggning.

Verksamhetsutövaren ska inom dessa gränser inkludera alla relevanta växthusgasutsläpp från alla utsläppskällor och bränsle-/materialmängder som hör till de verksamheter som bedrivs vid anläggningen och som ingår i förteckningen i bilaga I till direktiv 2003/87/EG, samt från verksamheter och växthusgaser som införts av den medlemsstat där anläggningen är belägen, i enlighet med artikel 24 i det direktivet.

Verksamhetsutövaren ska i övervakningen även inkludera utsläpp från fast verksamhet och onormala händelser, t.ex. igångsättning, stängning och nödsituationer under rapporteringsperioden, med undantag för utsläpp från mobila maskiner för transporter.

2.   När verksamhetsutövaren fastställer övervaknings- och rapporteringsförfarandet ska de sektorspecifika kraven som avses i bilaga IV ingå.

3.   Om läckage från ett lagringskomplex i den mening som avses i direktiv 2009/31/EG har identifierats och kan leda till utsläpp eller avgivning av koldioxid till vattenpelaren ska dessa anses som utsläppskällor för anläggningen i fråga och ska övervakas i enlighet med kraven i avsnitt 23 i bilaga IV till denna förordning.

Den behöriga myndigheten får medge undantag för en utsläppskälla i form av ett läckage från övervakning och rapportering när korrigerande åtgärder enligt artikel 16 i direktiv 2009/31/EG har vidtagits och utsläpp eller avgivning till vattenpelaren från läckaget inte längre kan detekteras.

Artikel 21

Val av övervakningsmetod

1.   För att övervaka utsläppen från en anläggning ska verksamhetsutövaren använda antingen en beräkningsbaserad metod eller en mätningsbaserad metod, om inte annat följer av specifika bestämmelser i denna förordning.

En beräkningsbaserad metod ska bestå i att utsläpp från bränsle-/materialmängder fastställs på grundval av aktivitetsdata som erhålls genom mätsystem och ytterligare parametrar från laboratorieanalyser eller standardvärden. Den beräkningsbaserade metoden får tillämpas i enlighet med den standardmetod som beskrivs i artikel 24 eller den massbalansmetod som beskrivs i artikel 25.

En mätningsbaserad metod ska bestå i att utsläppen från utsläppskällor fastställs genom kontinuerlig mätning av den berörda växthusgasens koncentration i rökgasen och av rökgasflödet, inklusive övervakning av koldioxidöverföringar mellan anläggningar där koldioxidkoncentrationen och den överförda gasens flöde mäts.

Om den beräkningsbaserade metoden tillämpas ska verksamhetsutövaren för varje bränsle-/materialmängd i övervakningsplanen ange om standardmetoden eller massbalansmetoden används, inbegripet de relevanta nivåer som definieras i bilaga II.

2.   Med den behöriga myndighetens godkännande får verksamhetsutövaren kombinera standardmetoder, massbalansmetoder och mätningsbaserade metoder för olika utsläppskällor och bränsle-/materialmängder vid en anläggning, under förutsättning att varken luckor eller dubbelräkning avseende utsläppen uppstår.

3.   Om sektorsspecifika krav som fastställs i bilaga IV kräver användning av en viss övervakningsmetod ska verksamhetsutövaren använda den metoden eller en mätningsbaserad metod. Verksamhetsutövaren får välja en annan metod endast om den ger den behöriga myndigheten bevis på att användningen av den metod som krävs är tekniskt ogenomförbar eller medför orimliga kostnader, eller att den alternativa metoden leder till en högre total noggrannhet i utsläppsuppgifterna.

Artikel 22

Övervakningsmetod som inte baseras på nivåer

Med avvikelse från artikel 21.1 får verksamhetsutövaren använda en övervakningsmetod som inte bygger på nivåer (nedan kallad alternativ övervakningsmetod) för utvalda bränsle-/materialmängder eller utsläppskällor, förutsatt att följande villkor uppfylls:

alternativ övervakningsmetod

| (a) | Tillämpning av minst nivå 1 enligt den beräkningsbaserade metoden för en eller flera bränsle-/materialmängder av större eller mindre omfattning och en mätningsbaserad metod för minst en utsläppskälla som är relaterad till samma bränsle-/materialmängd är tekniskt ogenomförbart eller skulle medföra orimliga kostnader. |
| --- | --- |

(a)

Tillämpning av minst nivå 1 enligt den beräkningsbaserade metoden för en eller flera bränsle-/materialmängder av större eller mindre omfattning och en mätningsbaserad metod för minst en utsläppskälla som är relaterad till samma bränsle-/materialmängd är tekniskt ogenomförbart eller skulle medföra orimliga kostnader.

| (b) | Verksamhetsutövaren bedömer och kvantifierar varje år osäkerheten för alla parametrar som används för att fastställa årliga utsläpp i enlighet med ISO:s Guide to the expression of uncertainty in measurement (JCGM 100:2008), eller en annan motsvarande internationellt erkänd standard och omfattar resultaten i den årliga utsläppsrapporten. |
| --- | --- |

(b)

Verksamhetsutövaren bedömer och kvantifierar varje år osäkerheten för alla parametrar som används för att fastställa årliga utsläpp i enlighet med ISO:s Guide to the expression of uncertainty in measurement (JCGM 100:2008), eller en annan motsvarande internationellt erkänd standard och omfattar resultaten i den årliga utsläppsrapporten.

Guide to the expression of uncertainty in measurement

| (c) | Verksamhetsutövaren visar på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten att man genom att tillämpa en sådan alternativ övervakningsmetod ser till att de övergripande osäkerhetströsklarna gällande årsnivån för växthusgasutsläpp för hela anläggningen inte överskrider 7,5 procent för kategori A-anläggningar, 5,0 procent för kategori B-anläggningar och 2,5 procent för kategori C-anläggningar. |
| --- | --- |

(c)

Verksamhetsutövaren visar på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten att man genom att tillämpa en sådan alternativ övervakningsmetod ser till att de övergripande osäkerhetströsklarna gällande årsnivån för växthusgasutsläpp för hela anläggningen inte överskrider 7,5 procent för kategori A-anläggningar, 5,0 procent för kategori B-anläggningar och 2,5 procent för kategori C-anläggningar.

Artikel 23

Tillfälliga ändringar av övervakningsmetoden

1.   Om det av tekniska skäl tillfälligt inte är genomförbart att tillämpa den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten, ska verksamhetsutövaren tillämpa den högsta nivå som kan uppnås, eller en konservativ metod utan nivåer om tillämpningen av en nivå inte kan uppnås, fram till dess att förhållandena för tillämpningen av den nivå som godkänts i övervakningsplanen har återställts.

Verksamhetsutövaren ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att möjliggöra ett snabbt återupptagande av tillämpningen av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten.

2.   Verksamhetsutövaren ska utan onödigt dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten om sådana tillfälliga förändringar av övervakningsmetoden som avses i punkt 1, och ange följande:

| (a) | Skälen till avvikelsen från den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

(a)

Skälen till avvikelsen från den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten.

| (b) | Detaljerade uppgifter om den provisoriska övervakningsmetod som verksamhetsutövaren använder för att fastställa utsläppen fram till dess att förhållandena för tillämpningen av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten har återställts. |
| --- | --- |

(b)

Detaljerade uppgifter om den provisoriska övervakningsmetod som verksamhetsutövaren använder för att fastställa utsläppen fram till dess att förhållandena för tillämpningen av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten har återställts.

| (c) | De åtgärder som verksamhetsutövaren vidtar för att återställa förhållandena för tillämpning av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

(c)

De åtgärder som verksamhetsutövaren vidtar för att återställa förhållandena för tillämpning av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten.

| (d) | Förväntad tidpunkt när tillämpningen av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten kommer att återupptas. |
| --- | --- |

(d)

Förväntad tidpunkt när tillämpningen av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten kommer att återupptas.

AVSNITT 2

Beräkningsbaserad metod

Underavsnitt 1

Allmänt

Artikel 24

Utsläppsberäkning genom standardmetoden

1.   Enligt standardmetoden ska verksamhetsutövaren beräkna förbränningsutsläpp per bränsle-/materialmängd genom att multiplicera aktivitetsdata för mängden förbränt bränsle, uttryckt i terajoule baserat på effektivt värmevärde, med den motsvarande emissionsfaktorn, uttryckt i ton koldioxid per terajoule (t CO2/TJ) förenligt med användningen av effektivt värmevärde, och den motsvarande oxidationsfaktorn.

Den behöriga myndigheten får tillåta användning av emissionsfaktorer för bränslen uttryckta i t CO2/t eller t CO2/Nm3. I sådana fall ska verksamhetsutövaren fastställa förbränningsutsläpp genom att multiplicera aktivitetsdata för mängden förbränt bränsle, uttryckt som ton eller normalkubikmeter, med den motsvarande emissionsfaktorn och den motsvarande oxidationsfaktorn.

2.   Verksamhetsutövaren ska fastställa processutsläppen per bränsle-/materialmängd genom att multiplicera aktivitetsdata för materialförbrukning, genomströmning eller produktionsresultat, uttryckt i ton eller normalkubikmeter, med den motsvarande emissionsfaktorn, uttryckt i t CO2/t eller t CO2/Nm3, och den motsvarande omvandlingsfaktorn.

3.   Om en emissionsfaktor av nivå 1 eller 2 redan inbegriper effekten av ofullständiga kemiska reaktioner ska oxidationsfaktorn eller omvandlingsfaktorn fastställas till 1.

Artikel 25

Utsläppsberäkning genom massbalansmetoden

1.   Enligt massbalansmetoden ska verksamhetsutövaren beräkna mängden koldioxid som motsvarar varje bränsle-/materialmängd som ingår i massbalansen genom att multiplicera aktivitetsdata för mängden bränsle eller material som kommer innanför eller lämnar massbalansens gränser, med bränslets eller materialets kolinnehåll multiplicerat med 3,664 t CO2/t C, enligt avsnitt 3 i bilaga II.

2.   Trots vad som sägs i artikel 49 ska utsläppen från den sammanlagda process som omfattas av massbalansen vara summan av de koldioxidmängder som motsvarar alla bränsle-/materialmängder som omfattas av massbalansen. Kolmonoxid (CO) som släpps ut i atmosfären ska i massbalansen beräknas som utsläpp av den likvärdiga molmängden koldioxid.

Artikel 26

Tillämpliga nivåer

1.   När man fastställer de relevanta nivåerna för bränsle-/materialmängder av större och mindre omfattning i enlighet med artikel 21.1 för att fastställa aktivitetsdata och varje beräkningsfaktor ska varje verksamhetsutövare tillämpa följande:

| a) | Minst de nivåer som anges i bilaga V, om det gäller en kategori A-anläggning, eller om en beräkningsfaktor krävs för en bränsle-/materialmängd som är ett kommersiellt standardbränsle. |
| --- | --- |

a)

Minst de nivåer som anges i bilaga V, om det gäller en kategori A-anläggning, eller om en beräkningsfaktor krävs för en bränsle-/materialmängd som är ett kommersiellt standardbränsle.

| b) | I andra fall än de som avses i led a, den högsta nivån som anges i bilaga II. |
| --- | --- |

b)

I andra fall än de som avses i led a, den högsta nivån som anges i bilaga II.

Verksamhetsutövaren får dock för bränsle-/materialmängder av större omfattning tillämpa en nivå som är en nivå lägre än dem som avses i första stycket för anläggningar av kategori C och upp till två nivåer lägre för anläggningar av kategori A och B, men minst nivå 1, om denne på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att den nivå som krävs enligt första stycket är tekniskt ogenomförbar eller medför orimliga kostnader.

Den behöriga myndigheten får, under en övergångsperiod som avtalats med verksamhetsutövaren, tillåta en verksamhetsutövare att tillämpa nivåer för bränsle-/materialmängder av större omfattning som är lägre än dem som avses i andra stycket, men minst nivå 1, under förutsättning att

| (a) | verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att den nivå som krävs enligt föregående stycke är tekniskt ogenomförbar eller att den medför orimliga kostnader, och |
| --- | --- |

(a)

verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att den nivå som krävs enligt föregående stycke är tekniskt ogenomförbar eller att den medför orimliga kostnader, och

| (b) | verksamhetsutövaren tillhandahåller en förbättringsplan som anger hur och när minst den nivå som krävs enligt föregående stycke kommer att uppnås. |
| --- | --- |

(b)

verksamhetsutövaren tillhandahåller en förbättringsplan som anger hur och när minst den nivå som krävs enligt föregående stycke kommer att uppnås.

2.   För bränsle-/materialmängder av mindre omfattning får verksamhetsutövaren tillämpa en lägre nivå än vad som krävs enligt punkt 1 första stycket, dock lägst nivå 1, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att den nivå som krävs enligt punkt 1 första stycket är tekniskt ogenomförbar eller medför orimliga kostnader.

3.   För bränsle-/materialmängder av ringa omfattning får varje verksamhetsutövare fastställa aktivitetsdata och varje beräkningsfaktor med hjälp av en konservativ uppskattning i stället för att använda nivåer, såvida inte en angiven nivå kan uppnås utan ytterligare ansträngning.

4.   För oxidationsfaktorn och omvandlingsfaktorn ska verksamhetsutövaren minst tillämpa de lägsta nivåer som anges i bilaga II.

5.   Om den behöriga myndigheten har tillåtit användning av emissionsfaktorer uttryckta i t CO2/t eller t CO2/Nm3 för bränslen, och för bränslen som används som insatsmaterial i processen eller i massbalanser i enlighet med artikel 25, får det effektiva värmevärdet övervakas med hjälp av en konservativ uppskattning i stället för nivåer, såvida inte en definierad nivå är möjlig att nå utan ytterligare ansträngning.

Underavsnitt 2

Aktivitetsdata

Artikel 27

Fastställande av aktivitetsdata

1.   Verksamhetsutövaren ska fastställa aktivitetsdata för varje bränsle-/materialmängd på ett av följande sätt:

| (a) | på grundval av kontinuerlig mätning i den process som leder till utsläppen, eller |
| --- | --- |

(a)

på grundval av kontinuerlig mätning i den process som leder till utsläppen, eller

| (b) | på grundval av sammanställning av mätningar av mängder som levereras separat, med beaktande av relevanta lagerförändringar. |
| --- | --- |

(b)

på grundval av sammanställning av mätningar av mängder som levereras separat, med beaktande av relevanta lagerförändringar.

2.   Vid tillämpning av punkt 1 b ska den mängd bränsle eller material som bearbetats under rapporteringsperioden beräknas som den mängd bränsle eller material som mottagits under rapporteringsperioden minus den mängd bränsle eller material som förts ut från anläggningen plus mängden bränsle eller material i lager i början av rapporteringsperioden minus mängden bränsle eller material i lager i slutet av rapporteringsperioden.

Om det är tekniskt ogenomförbart eller skulle medföra orimliga kostnader att fastställa de mängder som lagerhålls genom direkt mätning får verksamhetsutövaren uppskatta dessa kvantiteter på grundval av

| (a) | uppgifter från tidigare år i förhållande till produktionsresultatet under rapporteringsperioden, eller |
| --- | --- |

(a)

uppgifter från tidigare år i förhållande till produktionsresultatet under rapporteringsperioden, eller

| (b) | dokumenterade förfaranden och motsvarande uppgifter i reviderade räkenskaper för rapporteringsperioden. |
| --- | --- |

(b)

dokumenterade förfaranden och motsvarande uppgifter i reviderade räkenskaper för rapporteringsperioden.

Om det är tekniskt ogenomförbart eller skulle medföra orimliga kostnader att fastställa aktivitetsdata för hela kalenderåret, får verksamhetsutövaren välja det näst mest lämpliga datumet för att skilja ett rapporteringsår från det påföljande året, och på så vis bringa överensstämmelse med kalenderåret i fråga. De avvikelser som kan gälla för en eller flera bränsle-/materialmängder ska anges tydligt, och ligga till grund för ett värde som är representativt för kalenderåret och konsekvent beaktas för det följande året.

Artikel 28

Mätsystem under verksamhetsutövarens kontroll

1.   För att fastställa aktivitetsdata i enlighet med artikel 27 ska verksamhetsutövaren använda mätningsresultat som bygger på mätsystem som verksamhetsutövaren själv kontrollerar vid anläggningen, under förutsättning att följande villkor uppfylls:

| a) | Verksamhetsutövaren ska utföra en osäkerhetsbedömning och säkerställa att osäkerhetströskeln efterlevs för den relevanta nivån. |
| --- | --- |

a)

Verksamhetsutövaren ska utföra en osäkerhetsbedömning och säkerställa att osäkerhetströskeln efterlevs för den relevanta nivån.

| b) | Verksamhetsutövaren ska minst en gång per år och efter varje kalibrering av mätinstrumenten säkerställa att resultaten av kalibreringen multiplicerat med en konservativ justeringsfaktor jämförs med de relevanta osäkerhetströsklarna. Den konservativa justeringsfaktorn ska bygga på en lämplig tidsserie av tidigare kalibreringar av detta eller liknande mätinstrument för att ta hänsyn till effekten av osäkerheten vid drift. |
| --- | --- |

b)

Verksamhetsutövaren ska minst en gång per år och efter varje kalibrering av mätinstrumenten säkerställa att resultaten av kalibreringen multiplicerat med en konservativ justeringsfaktor jämförs med de relevanta osäkerhetströsklarna. Den konservativa justeringsfaktorn ska bygga på en lämplig tidsserie av tidigare kalibreringar av detta eller liknande mätinstrument för att ta hänsyn till effekten av osäkerheten vid drift.

Om nivåtrösklar som godkänts enligt artikel 12 överskrids eller om utrustning konstateras inte uppfylla andra krav, ska verksamhetsutövaren utan onödigt dröjsmål vidta korrigerande åtgärder och underrätta den behöriga myndigheten om detta.

2.   När en ny övervakningsplan anmäls, eller när det är relevant i samband med en ändring av den godkända övervakningsplanen, ska verksamhetsutövaren förse den behöriga myndigheten med den osäkerhetsbedömning som avses i punkt 1 a.

Bedömningen ska omfatta den angivna osäkerheten hos de mätinstrument som används, osäkerhet i samband med kalibrering och eventuell ytterligare osäkerhet beroende på hur mätutrustningen används i praktiken. Osäkerhetsbedömningen ska omfatta osäkerhet när det gäller lagerförändringar om lagringsutrymmena kan innehålla minst 5 procent av den årligen använda mängden bränsle eller material som beaktas. Vid utförande av osäkerhetsbedömningen ska verksamhetsutövaren beakta det faktum att de värden som används för att definiera osäkerhetströsklar för nivåer i bilaga II avser osäkerheten under hela rapporteringsperioden.

Verksamhetsutövaren får förenkla osäkerhetsbedömningen genom att de största tillåtna fel som anges för det mätinstrument som används eller, om lägre, den osäkerhet som erhålls genom att kalibreringen multipliceras med en konservativ justeringsfaktor för att ta hänsyn till effekten av osäkerheten vid drift, antas vara den osäkerhet som gäller under hela rapporteringsperioden enligt kraven i definitionerna av nivåerna i bilaga II, förutsatt att mätinstrument installeras i en miljö som är lämplig för deras användningsspecifikationer.

3.   Trots vad som sägs i punkt 2 får den behöriga myndigheten tillåta verksamhetsutövaren att använda mätningsresultat som bygger på mätsystem som verksamhetsutövaren själv kontrollerar vid anläggningen, under förutsättning att de mätinstrument som används omfattas av relevant nationell lagstadgad metrologisk kontroll.

För detta ändamål kan det största tillåtna fel vid drift som medges enligt gällande nationell lagstiftning om lagstadgad metrologisk kontroll för den relevanta mätningsuppgiften användas som osäkerhetsvärde utan att ytterligare bevis läggs fram.

Artikel 29

Mätsystem utanför verksamhetsutövarens kontroll

1.   Om verksamhetsutövaren på grundval av en förenklad bedömning av osäkerhet använder mätsystem utanför sin egen kontroll, i förhållande till användningen av dem inom verksamhetsutövarens egen kontroll enligt artikel 28, och denna användning ger verksamhetsutövaren möjlighet att följa den högre nivån och ger tillförlitligare resultat och mindre benägenhet för kontrollrisker, så ska verksamhetsutövaren fastställa aktivitetsdata med hjälp av mätsystem utanför sin egen kontroll.

För att uppnå detta kan verksamhetsutövaren återgå till en av följande datakällor:

| a) | Belopp på fakturor som utfärdats av en handelspartner under förutsättning att en affärstransaktion mellan två oberoende handelspartner äger rum. |
| --- | --- |

a)

Belopp på fakturor som utfärdats av en handelspartner under förutsättning att en affärstransaktion mellan två oberoende handelspartner äger rum.

| b) | Direkta avläsningar av mätsystemen. |
| --- | --- |

b)

Direkta avläsningar av mätsystemen.

2.   Verksamhetsutövaren ska säkerställa överensstämmelse med den tillämpliga nivån i enlighet med artikel 26.

För att uppnå detta får det största tillåtna fel vid drift som medges enligt gällande lagstiftning för nationell lagstadgad metrologisk kontroll för den berörda affärstransaktionen användas som osäkerhet utan att ytterligare bevis läggs fram.

Där de tillämpliga kraven enligt nationell lagstadgad metrologisk kontroll är mindre stränga än vad som krävs för den tillämpliga nivån i enlighet med artikel 26, ska verksamhetsutövaren erhålla bevis på den tillämpliga osäkerheten från den handelspartner som ansvarar för mätsystemet.

Underavsnitt 3

Beräkningsfaktorer

Artikel 30

Fastställande av beräkningsfaktorer

1.   Verksamhetsutövaren ska fastställa beräkningsfaktorer antingen som standardvärden eller analysbaserade värden, beroende på tillämplig nivå.

2.   Verksamhetsutövaren ska fastställa och rapportera beräkningsfaktorer i överensstämmelse med det tillstånd som används för relaterade aktivitetsdata med avseende på bränslets eller materialets tillstånd då det köps in eller används i processen som orsakar utsläpp, innan det torkas eller på annat sätt behandlas för laboratorieanalys.

Om denna metod skulle medföra orimliga kostnader, eller om större noggrannhet kan uppnås, får verksamhetsutövaren konsekvent rapportera aktivitetsdata och beräkningsfaktorer med hänsyn till det tillstånd i vilket laboratorieanalyser görs.

Verksamhetsutövaren ska åläggas att fastställa biomassafraktionen endast för blandade bränslen eller material. För andra bränslen eller material ska standardvärdet 0 procent för biomassafraktionen av fossila bränslen eller material användas, och ett standardvärde på 100 procent biomassafraktion för biomassabränslen eller material som består uteslutande av biomassa.

Artikel 31

Standardvärden för beräkningsfaktorer

1.   Om verksamhetsutövaren fastställer beräkningsfaktorer som standardvärden ska denne använda ett av följande värden, i enlighet med kraven för den tillämpliga nivå som anges i bilagorna II och VI:

| (a) | Standardfaktorer och stökiometriska faktorer som anges i bilaga VI. |
| --- | --- |

(a)

Standardfaktorer och stökiometriska faktorer som anges i bilaga VI.

| (b) | Standardfaktorer som medlemsstaten använder för sin nationella inventeringsrapport till sekretariatet för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar. |
| --- | --- |

(b)

Standardfaktorer som medlemsstaten använder för sin nationella inventeringsrapport till sekretariatet för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar.

| (c) | Hänvisningsvärden som avtalats med den behöriga myndigheten, inbegripet standardfaktorer som offentliggjorts av den behöriga myndigheten och som är förenliga med de faktorer som anges i led b, men som är representativa för mer uppdelade bränsle-/materialmängder. |
| --- | --- |

(c)

Hänvisningsvärden som avtalats med den behöriga myndigheten, inbegripet standardfaktorer som offentliggjorts av den behöriga myndigheten och som är förenliga med de faktorer som anges i led b, men som är representativa för mer uppdelade bränsle-/materialmängder.

| (d) | Värden som specificeras och garanteras av bränsle- eller materialleverantören, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten kan visa att kolinnehållet uppvisar ett 95-procentigt konfidensintervall som inte överstiger 1 procent. |
| --- | --- |

(d)

Värden som specificeras och garanteras av bränsle- eller materialleverantören, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten kan visa att kolinnehållet uppvisar ett 95-procentigt konfidensintervall som inte överstiger 1 procent.

| (e) | Värden baserade på tidigare genomförda analyser, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten kan visa att dessa värden är representativa för framtida partier av samma bränsle eller material. |
| --- | --- |

(e)

Värden baserade på tidigare genomförda analyser, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten kan visa att dessa värden är representativa för framtida partier av samma bränsle eller material.

2.   Verksamhetsutövaren ska ange alla standardvärden som används i övervakningsplanen.

Om standardvärdena ändras årligen ska verksamhetsutövaren fastställa värdets tillämpliga tillförlitliga källa i övervakningsplanen.

3.   Den behöriga myndigheten får godkänna en ändring av standardvärden för en beräkningsfaktor i övervakningsplanen i enlighet med artikel 15.2 endast om verksamhetsutövaren lägger fram bevis för att detta leder till en mer noggrann bestämning av utsläpp.

4.   Efter en ansökan från verksamhetsutövaren får den behöriga myndigheten tillåta att det effektiva värmevärdet och emissionsfaktorer för bränslen fastställs med hjälp av samma nivåer som krävs för kommersiella standardbränslen under förutsättning att verksamhetsutövaren minst var tredje år lägger fram bevis för att det 1-procentiga intervallet för de angivna värmevärdena har uppfyllts under de senaste tre åren.

5.   Efter en ansökan från verksamhetsutövaren får den behöriga myndigheten godta att det stökiometriska kolinnehållet i ett rent kemiskt ämne anses uppfylla en nivå som annars skulle kräva att analyser som utförs i enlighet med artiklarna 32–35, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten kan visa att användning av analyser skulle medföra orimliga kostnader och att användning av det stökiometriska värdet inte kommer att leda till underskattning av utsläppen.

Artikel 32

Beräkningsfaktorer baserade på analyser

1.   Verksamhetsutövaren ska säkerställa att alla analyser, kalibreringar, valideringar och all provtagning som används för att fastställa beräkningsfaktorer utförs genom tillämpning av metoder som baseras på motsvarande EN-standarder.

Om sådana standarder inte finns ska lämpliga ISO-standarder eller nationella standarder gälla. Om inga offentliggjorda tillämpliga standarder finns, ska lämpliga utkast till standarder, industrins riktlinjer för bästa praxis eller andra vetenskapligt beprövade metoder användas, vilket begränsar snedvridningen vid provtagning och mätning.

2.   När gaskromatografer online eller extraktiva eller icke-extraktiva gasanalysatorer används för att fastställa utsläpp ska verksamhetsutövaren söka den behöriga myndighetens godkännande för användning av sådan utrustning. Sådan utrustning ska endast användas med avseende på uppgifter om sammansättning hos gasformiga bränslen och material. Som minsta kvalitetssäkringsåtgärd ska verksamhetsutövaren säkerställa att en inledande validering och årligen återkommande valideringar av instrumentet genomförs.

3.   Resultatet av varje analys ska endast användas för den leveransperiod eller det bränsle- eller materialparti för vilken eller vilket proven har tagits, och vilken eller vilket proverna var avsedda att representera.

När en angiven parameter fastställs ska verksamhetsutövaren använda resultaten av alla analyser som gjorts med avseende på denna parameter.

Artikel 33

Provtagningsplan

1.   När beräkningsfaktorer ska fastställas genom analys ska verksamhetsutövaren för varje bränsle eller material lämna in en provtagningsplan till den behöriga myndigheten för godkännande, i form av ett skriftligt förfarande som innefattar information om metoder för beredning av prover, i synnerhet information om ansvar, platser, frekvenser och mängder och metoder för förvaring och transport av prover.

Verksamhetsutövaren ska säkerställa att de prover som erhållits är representativa för det berörda partiet eller leveransperioden och utan snedvridning. Relevanta delar av provtagningsplanen ska överenskommas med det laboratorium som genomför analysen för respektive bränsle och material, och bevis på detta avtal ska ingå i planen. Verksamhetsutövaren ska även göra planen tillgänglig för verifiering i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067.

2.   Verksamhetsutövaren ska, i samförstånd med det laboratorium som genomför analysen för respektive bränsle och material och efter ett godkännande från den behöriga myndigheten, anpassa delar av provtagningsplanen om analysresultaten visar att skillnaderna mellan bränslet eller materialet avsevärt skiljer sig från den information om heterogenitet som den ursprungliga provtagningsplanen för det angivna bränslet eller materialet baserades på.

Artikel 34

Användning av laboratorier

1.   Verksamhetsutövaren ska säkerställa att de laboratorier som används för att utföra analyser för bestämning av beräkningsfaktorer är ackrediterade enligt EN ISO/IEC 17025 för de berörda analysmetoderna.

2.   Laboratorier som inte är ackrediterade enligt EN ISO/IEC 17025 får användas för bestämning av beräkningsfaktorer endast där verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten kan visa att tillgång till laboratorier enligt punkt 1 är tekniskt ogenomförbar eller skulle medföra orimliga kostnader, och att det icke ackrediterade laboratoriet uppfyller krav som motsvarar kraven enligt EN ISO/IEC 17025.

3.   Den behöriga myndigheten ska bedöma att ett laboratorium uppfyller krav som motsvarar standarden EN ISO/IEC 17025 i den mening som avses i punkt 2, om verksamhetsutövaren tillhandahåller bevis för att kraven i andra och tredje stycket i denna punkt uppfylls, i den mån det är genomförbart, i den form och med likartad detaljeringsgrad som krävs för förfaranden i enlighet med artikel 12.2.

Med avseende på kvalitetsstyrning ska verksamhetsutövaren tillhandahålla en ackrediterad certifiering enligt EN ISO 9001 eller andra certifierade kvalitetsstyrningssystem som omfattar laboratoriet. I avsaknad av sådana certifierade kvalitetsstyrningssystem ska verksamhetsutövaren tillhandahålla andra lämpliga bevis för att styrka att laboratoriet kan hantera personal, förfaranden, handlingar och uppgifter på ett tillförlitligt sätt.

Med avseende på teknisk kompetens ska verksamhetsutövaren tillhandahålla bevis för att laboratoriet är kompetent och kan producera tekniskt giltiga resultat med hjälp av relevanta analysförfaranden. Sådana bevis ska omfatta minst

| (a) | hantering av personalens kompetens för de särskilda uppgifter som ingår i uppdraget, |
| --- | --- |

(a)

hantering av personalens kompetens för de särskilda uppgifter som ingår i uppdraget,

| (b) | lämplighet av utrymmen och miljömässiga förhållanden, |
| --- | --- |

(b)

lämplighet av utrymmen och miljömässiga förhållanden,

| (c) | val av analysmetoder och relevanta standarder, |
| --- | --- |

(c)

val av analysmetoder och relevanta standarder,

| (d) | i förekommande fall, hantering av provtagning och beredning av prover, inbegripet kontroll av provernas integritet, |
| --- | --- |

(d)

i förekommande fall, hantering av provtagning och beredning av prover, inbegripet kontroll av provernas integritet,

| (e) | om det är tillämpligt, utveckling och validering av nya analysmetoder eller tillämpning av metoder som inte omfattas av internationella eller nationella standarder, |
| --- | --- |

(e)

om det är tillämpligt, utveckling och validering av nya analysmetoder eller tillämpning av metoder som inte omfattas av internationella eller nationella standarder,

| (f) | uppskattning av osäkerheten, |
| --- | --- |

(f)

uppskattning av osäkerheten,

| (g) | hantering av utrustning, inklusive förfaranden för kalibrering, justering, underhåll och reparation av utrustning samt dokumentation av detta, |
| --- | --- |

(g)

hantering av utrustning, inklusive förfaranden för kalibrering, justering, underhåll och reparation av utrustning samt dokumentation av detta,

| (h) | hantering och kontroll av data, dokument och programvara, |
| --- | --- |

(h)

hantering och kontroll av data, dokument och programvara,

| (i) | hantering av kalibreringsposter och referensmaterial, |
| --- | --- |

(i)

hantering av kalibreringsposter och referensmaterial,

| (j) | kvalitetssäkring för kalibrering och provresultat, vilket innefattar regelbundet deltagande i kvalifikationsprövningsprogram, tillämpning av analysmetoder för certifierade referensmaterial, eller genom jämförelse med ett ackrediterat laboratorium, |
| --- | --- |

(j)

kvalitetssäkring för kalibrering och provresultat, vilket innefattar regelbundet deltagande i kvalifikationsprövningsprogram, tillämpning av analysmetoder för certifierade referensmaterial, eller genom jämförelse med ett ackrediterat laboratorium,

| (k) | hantering av processer som lagts ut på entreprenad, |
| --- | --- |

(k)

hantering av processer som lagts ut på entreprenad,

| (l) | hantering av uppdrag, klagomål från kunder och korrigerande åtgärder i tid. |
| --- | --- |

(l)

hantering av uppdrag, klagomål från kunder och korrigerande åtgärder i tid.

Artikel 35

Analysfrekvenser

1.   Verksamhetsutövaren ska tillämpa de minimifrekvenser för analys av olika bränslen och material som räknas upp i bilaga VII.

2.   Den behöriga myndigheten får tillåta att verksamhetsutövaren använder en frekvens som avviker från de frekvenser som avses i punkt 1, om minimifrekvenser inte är tillgängliga eller om verksamhetsutövaren påvisar något av följande:

| (a) | På grundval av historiska data, inklusive analytiska värden för respektive bränsle och material från den närmast föregående rapporteringsperioden, överstiger inte variationen i de analytiska värdena för respektive bränsle och material 1/3 av det osäkerhetsvärde som verksamhetsutövaren måste följa avseende de aktivitetsdata som fastställs för det berörda bränslet eller materialet. |
| --- | --- |

(a)

På grundval av historiska data, inklusive analytiska värden för respektive bränsle och material från den närmast föregående rapporteringsperioden, överstiger inte variationen i de analytiska värdena för respektive bränsle och material 1/3 av det osäkerhetsvärde som verksamhetsutövaren måste följa avseende de aktivitetsdata som fastställs för det berörda bränslet eller materialet.

| (b) | Användning av den föreskrivna frekvensen skulle medföra orimliga kostnader. |
| --- | --- |

(b)

Användning av den föreskrivna frekvensen skulle medföra orimliga kostnader.

Om en anläggning drivs endast en del av året, eller om bränsle eller material levereras i partier som förbrukas under mer än ett kalenderår, får den behöriga myndigheten komma överens med verksamhetsutövaren om en mer lämplig tidsplan för analyser, under förutsättning att det leder till en osäkerhet som är jämförbar med den som avses i första stycket a.

Underavsnitt 4

Särskilda beräkningsfaktorer

Artikel 36

Emissionsfaktorer för koldioxid

1.   Verksamhetsutövaren ska fastställa verksamhetsspecifika emissionsfaktorer för koldioxidutsläpp.

2.   Emissionsfaktorer för bränslen, inbegripet de som används som insatsmaterial i processen, ska uttryckas i t CO2/TJ.

Den behöriga myndigheten får tillåta en verksamhetsutövare att använda en emissionsfaktor för ett bränsle uttryckt i t CO2/t eller t CO2/Nm3 för förbränningsutsläpp om användning av en emissionsfaktor uttryckt i t CO2/TJ medför orimliga kostnader eller om samma eller bättre noggrannhet för de beräknade utsläppen kan uppnås med en sådan emissionsfaktor.

3.   För omvandling av kolinnehållet till respektive värde för en koldioxidrelaterad emissionsfaktor eller vice versa, ska verksamhetsutövaren använda faktorn 3,664 t CO2/t C.

Artikel 37

Oxidations- och omvandlingsfaktorer

1.   Verksamhetsutövaren ska använda nivå 1 som minimum för att fastställa oxidations- eller omvandlingsfaktorer. Verksamhetsutövaren ska använda värdet 1 för oxidations- eller omvandlingsfaktorer om emissionsfaktorn inbegriper effekten av ofullständig oxidation eller omvandling.

Den behöriga myndigheten får dock kräva att verksamhetsutövare alltid använder nivå 1.

2.   Om flera bränslen används inom en anläggning och nivå 3 ska användas för den angivna oxidationsfaktorn får verksamhetsutövaren med den behöriga myndighetens godkännande

| (a) | fastställa en enda sammantagen oxidationsfaktor för hela förbränningsprocessen och tillämpa denna på samtliga bränslen, eller |
| --- | --- |

(a)

fastställa en enda sammantagen oxidationsfaktor för hela förbränningsprocessen och tillämpa denna på samtliga bränslen, eller

| (b) | hänföra ofullständig oxidation till en enda bränsle-/materialmängd av större omfattning och använda värdet 1 för oxidationsfaktorn för de andra bränsle-/materialmängderna. |
| --- | --- |

(b)

hänföra ofullständig oxidation till en enda bränsle-/materialmängd av större omfattning och använda värdet 1 för oxidationsfaktorn för de andra bränsle-/materialmängderna.

Om biomassa eller blandade bränslen används ska verksamhetsutövaren tillhandahålla bevis för att tillämpning av första stycket a eller b inte leder till en underskattning av utsläppen.

Underavsnitt 5

Behandling av biomassa

Artikel 38

Bränsle-/materialmängder av biomassa

1.   Verksamhetsutövaren får använda nivålösa metoder för att fastställa aktivitetsdata för en bränsle-/materialmängd av biomassa utan att tillhandahålla analytiska bevis när det gäller halten av biomassa om bränsle-/materialmängden enbart består av biomassa och verksamhetsutövaren kan säkerställa att den inte är förorenad med andra material eller bränslen.

2.   Emissionsfaktorn för biomassa ska vara noll.

Emissionsfaktorn för varje bränsle eller material ska beräknas och rapporteras som den preliminära emissionsfaktorn fastställd i enlighet med artikel 30, multiplicerad med den fossila fraktionen av bränslet eller materialet.

3.   Torv, xylit och fossila fraktioner av blandade bränslen och material ska inte betraktas som biomassa.

4.   Om biomassafraktionen av blandade bränslen eller material är lika med eller högre än 97 procent, eller om det på grund av storleken på de utsläpp som härrör från den fossila fraktionen i bränslet eller materialet uppfyller villkoren för en bränsle-/materialmängd av ringa omfattning, får den behöriga myndigheten tillåta verksamhetsutövaren att tillämpa nivålösa metoder, inbegripet energibalansmetoden, för att fastställa aktivitetsdata och relevanta beräkningsfaktorer.

Artikel 39

Bestämning av biomassa och fossil fraktion

1.   För blandade bränslen eller material får verksamhetsutövaren antingen anta avsaknad av biomassa och tillämpa ett standardvärde för fossil fraktion på 100 procent, eller fastställa en biomassafraktion i enlighet med punkt 2 och tillämpa nivåer som anges i avsnitt 2.4 i bilaga II.

2.   Om verksamhetsutövaren, i enlighet med den nivå som krävs, måste utföra analyser för att fastställa biomassafraktionen ska detta ske på grundval av en relevant standard och analysmetoderna i denna, förutsatt att användningen av standarden och analysmetoden är godkänd av den behöriga myndigheten.

Om verksamhetsutövaren, i enlighet med den nivå som krävs, måste utföra analyser för att fastställa biomassafraktionen, men tillämpningen av första stycket är tekniskt ogenomförbar eller skulle medföra orimliga kostnader, ska verksamhetsutövaren lämna in en alternativ skattningsmetod för fastställande av biomassafraktionen till den behöriga myndigheten för godkännande. För bränslen eller material från en produktionsprocess med angivna och spårbara inflöden får verksamhetsutövaren basera uppskattningen på en massbalans för fossilt kol och kol från biomassa som går in i och ut ur processen.

Kommissionen får utfärda riktlinjer om ytterligare tillämpliga skattningsmetoder.

3.   Om ursprungsgarantin har upprättats i enlighet med artiklarna 2 j och 15 i direktiv 2009/28/EG ska verksamhetsutövaren, med avvikelse från artikel 30.1 och 30.2, inte använda analyser för att fastställa biomassafraktionen för biogas som injicerats i och sedan avlägsnats från ett gasnät.

AVSNITT 3

Mätningsbaserade metoder

Artikel 40

Användning av mätningsbaserad övervakningsmetod

Verksamhetsutövaren ska använda mätningsbaserade metoder för alla utsläpp av dikväveoxid enligt bilaga IV, och för att kvantifiera överförd koldioxid i enlighet med artikel 49.

Verksamhetsutövaren får även använda mätningsbaserade metoder för utsläppskällor för koldioxid om det för varje utsläppskälla kan styrkas att de nivåer som krävs enligt artikel 41 uppfylls.

Artikel 41

Nivåkrav

1.   För varje stor utsläppskälla ska verksamhetsutövaren

| (a) | för en anläggning av kategori A tillämpa minst de nivåer som anges i avsnitt 2 i bilaga VIII, |
| --- | --- |

(a)

för en anläggning av kategori A tillämpa minst de nivåer som anges i avsnitt 2 i bilaga VIII,

| (b) | i övriga fall tillämpa den högsta nivå som anges i avsnitt 1 i bilaga VIII. |
| --- | --- |

(b)

i övriga fall tillämpa den högsta nivå som anges i avsnitt 1 i bilaga VIII.

Verksamhetsutövaren får dock tillämpa en nivå som är en nivå lägre än dem som avses i första stycket för anläggningar av kategori C och upp till två nivåer lägre för anläggningar av kategori A och B, men minst nivå 1, om denne på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att den nivå som krävs enligt första stycket är tekniskt ogenomförbar eller medför orimliga kostnader.

2.   För utsläpp från mindre utsläppskällor får verksamhetsutövaren tillämpa en lägre nivå än vad som krävs enligt punkt 1 första stycket, dock lägst nivå 1, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att den nivå som krävs enligt punkt 1 första stycket är tekniskt ogenomförbar eller medför orimliga kostnader.

Artikel 42

Mätstandarder och laboratorier

1.   Alla mätningar ska utföras genom tillämpning av metoder baserade på

| (a) | EN 14181 Stationary source emissions – Quality assurance of automated measuring systems (Utsläpp och utomhusluft – Kvalitetssäkring av automatiska mätsystem), |
| --- | --- |

(a)

EN 14181 Stationary source emissions – Quality assurance of automated measuring systems (Utsläpp och utomhusluft – Kvalitetssäkring av automatiska mätsystem),

| (b) | EN 15259 Air quality – Measurement of stationary source emissions – Requirements for measurement sections and sites and for the measurement objective, plan and report (Luftkvalitet – Utsläpp och utomhusluft – Strategi, planering, rapportering och utformning av mätplatser vid emissionsmätningar), |
| --- | --- |

(b)

EN 15259 Air quality – Measurement of stationary source emissions – Requirements for measurement sections and sites and for the measurement objective, plan and report (Luftkvalitet – Utsläpp och utomhusluft – Strategi, planering, rapportering och utformning av mätplatser vid emissionsmätningar),

| (c) | andra relevanta EN-standarder, särskilt EN ISO 16911-2 (Stationary source emissions – Manual and automatic determination of velocity and volume flow rate in ducts (Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av hastighet och volymflöde i kanaler). |
| --- | --- |

(c)

andra relevanta EN-standarder, särskilt EN ISO 16911-2 (Stationary source emissions – Manual and automatic determination of velocity and volume flow rate in ducts (Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av hastighet och volymflöde i kanaler).

Om EN-standarder inte finns ska metoderna baseras på lämpliga ISO-standarder, standarder som offentliggjorts av kommissionen, eller nationella standarder. Om inga offentliggjorda tillämpliga standarder finns, ska lämpliga utkast till standarder, industrins riktlinjer för bästa praxis eller andra vetenskapligt beprövade metoder användas, för att begränsa snedvridningen vid provtagning och mätning.

Verksamhetsutövaren ska beakta alla relevanta aspekter av systemet för kontinuerlig mätning, vilket innefattar placering av utrustningen, kalibrering, mätning, kvalitetssäkring och kvalitetskontroll.

2.   Verksamhetsutövaren ska säkerställa att de laboratorier som används för att utföra mätningar, kalibreringar och relevanta utrustningsbedömningar för system för kontinuerlig mätning av utsläpp är ackrediterade enligt EN ISO 17025 för de relevanta analysmetoderna eller kalibreringarna.

Om laboratoriet inte har en sådan ackreditering ska verksamhetsutövaren säkerställa att motsvarande krav i enlighet med artikel 34.2 och 34.3 är uppfyllda.

Artikel 43

Fastställande av utsläpp

1.   Verksamhetsutövaren ska fastställa de årliga utsläppen från en utsläppskälla under rapporteringsperioden genom att under rapporteringsperioden addera alla timvärden för den uppmätta koncentrationen av växthusgaser multiplicerade med timvärdena för rökgasflödet där timvärdena ska vara medelvärden för alla enskilda mätresultat för varje driftstimme.

Vad gäller koldioxidutsläpp ska verksamhetsutövaren fastställa årliga utsläpp på grundval av ekvation 1 i bilaga VIII. Kolmonoxid som släpps ut i atmosfären ska behandlas som den likvärdiga molmängden koldioxid.

Vad gäller utsläpp av dikväveoxid (N2O) ska verksamhetsutövaren fastställa årliga utsläpp på grundval av ekvationen i underavsnitt B.1 i avsnitt 16 i bilaga IV.

2.   Om flera utsläppskällor förekommer i en och samma anläggning och inte kan mätas som en enda utsläppskälla ska verksamhetsutövaren mäta utsläppen från dessa källor separat och sammanfatta resultaten för de sammanlagda utsläppen av gasen i fråga under rapporteringsperioden.

3.   Verksamhetsutövaren ska fastställa koncentrationen av växthusgas i rökgasen genom kontinuerlig mätning vid en representativ punkt genom

| (a) | direkt mätning, eller |
| --- | --- |

(a)

direkt mätning, eller

| (b) | vid hög koncentration i rökgasen: beräkning av koncentrationen med hjälp av en indirekt koncentrationsmätning med tillämpning av ekvation 3 i bilaga VIII och med beaktande av de uppmätta koncentrationsvärdena för alla övriga komponenter i gasströmmen enligt verksamhetsutövarens övervakningsplan. |
| --- | --- |

(b)

vid hög koncentration i rökgasen: beräkning av koncentrationen med hjälp av en indirekt koncentrationsmätning med tillämpning av ekvation 3 i bilaga VIII och med beaktande av de uppmätta koncentrationsvärdena för alla övriga komponenter i gasströmmen enligt verksamhetsutövarens övervakningsplan.

4.   I förekommande fall ska verksamhetsutövaren separat fastställa den mängd koldioxid som härrör från biomassa och subtrahera den från de totala uppmätta koldioxidutsläppen. I detta syfte får verksamhetsutövaren använda

| (a) | en beräkningsbaserad metod, även metoder med analyser och provtagning baserad på EN ISO 13833 Stationary source emissions – Determination of the ratio of biomass (biogenic) and fossil-derived carbon dioxide – Radiocarbon sampling and determination (Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av andelen koldioxid av biogent respektive fossilt ursprung – Provtagning och bestämning av radioaktivt kol), |
| --- | --- |

(a)

en beräkningsbaserad metod, även metoder med analyser och provtagning baserad på EN ISO 13833 Stationary source emissions – Determination of the ratio of biomass (biogenic) and fossil-derived carbon dioxide – Radiocarbon sampling and determination (Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av andelen koldioxid av biogent respektive fossilt ursprung – Provtagning och bestämning av radioaktivt kol),

| (b) | en annan metod som bygger på en relevant standard, inbegripet ISO 18466 Stationary source emissions – Determination of the biogenic fraction in CO2 in stack gas using the balance method (Utsläpp från stationära källor – Bestämning av biogenandel i koldioxid (CO2) i rökgas med balansmetoden), |
| --- | --- |

(b)

en annan metod som bygger på en relevant standard, inbegripet ISO 18466 Stationary source emissions – Determination of the biogenic fraction in CO2 in stack gas using the balance method (Utsläpp från stationära källor – Bestämning av biogenandel i koldioxid (CO2) i rökgas med balansmetoden),

| (c) | en skattningsmetod som offentliggjorts av kommissionen. |
| --- | --- |

(c)

en skattningsmetod som offentliggjorts av kommissionen.

När den metod som föreslås av verksamhetsutövaren inbegriper kontinuerlig provtagning från rökgasströmmen ska EN 15259 Air quality – Measurement of stationary source emissions — Requirements for measurement sections and sites and for the measurement objective, plan and report (Luftkvalitet – Utsläpp och utomhusluft – Strategi, planering, rapportering och utformning av mätplatser vid emissionsmätningar) tillämpas.

5.   Verksamhetsutövaren ska fastställa rökgasflödet för beräkningen i enlighet med punkt 1 med hjälp av en av följande metoder:

| (a) | Beräkning med hjälp av en lämplig massbalans, med beaktande av alla relevanta parametrar på insatssidan, som för koldioxidutsläpp minst ska omfatta uppgifter om insatsmaterial, insatsluftflöde och processens effektivitet, och på produktionssidan minst ska omfatta uppgifter om produktionsresultatet och koncentrationen av syre (O2), svaveldioxid (SO2) och kväveoxider (NOx). |
| --- | --- |

(a)

Beräkning med hjälp av en lämplig massbalans, med beaktande av alla relevanta parametrar på insatssidan, som för koldioxidutsläpp minst ska omfatta uppgifter om insatsmaterial, insatsluftflöde och processens effektivitet, och på produktionssidan minst ska omfatta uppgifter om produktionsresultatet och koncentrationen av syre (O2), svaveldioxid (SO2) och kväveoxider (NOx).

| (b) | Bestämning genom kontinuerlig flödesmätning vid en representativ punkt. |
| --- | --- |

(b)

Bestämning genom kontinuerlig flödesmätning vid en representativ punkt.

Artikel 44

Sammanställning av data

1.   Verksamhetsutövaren ska beräkna timmedelvärdena för varje parameter som är relevant för fastställandet av utsläpp genom en mätningsbaserad metod, i synnerhet koncentrationer och rökgasflöde, genom att använda alla datapunkter som finns tillgängliga för den aktuella timmen.

Om en verksamhetsutövare kan generera data för kortare referensperioder utan ytterligare kostnader ska verksamhetsutövaren använda dessa perioder för att fastställa de årliga utsläppen enligt artikel 43.1.

2.   Om utrustningen för kontinuerlig mätning av en parameter är manöveroduglig, utom räckvidd eller ur funktion under en del av den timme eller referensperiod som avses i punkt 1, ska verksamhetsutövaren beräkna det relaterade timmedelvärdet proportionellt i förhållande till de återstående datapunkterna för den aktuella timmen eller den kortare referensperioden förutsatt att minst 80 procent av det maximala antalet datapunkter för en parameter finns att tillgå.

Artikel 45.2–45.4 ska gälla om mindre än 80 procent av det maximala antalet datapunkter för en parameter är tillgängliga.

Artikel 45

Saknade uppgifter

1.   Om en mätutrustningsdel inom systemet för kontinuerlig utsläppsmätning är ur funktion under fler än fem på varandra följande dagar under ett kalenderår ska verksamhetsutövaren informera den behöriga myndigheten utan onödigt dröjsmål och föreslå lämpliga åtgärder för att förbättra kvaliteten på systemet i fråga.

2.   Om data för en giltig mättimme eller kortare referensperiod i enlighet med artikel 44.1 inte kan tillhandahållas för en eller flera parametrar för den mätningsbaserade metoden på grund av att utrustningen är manöveroduglig, utom räckvidd eller ur funktion ska verksamhetsutövaren fastställa värden för att ersätta data för varje saknad mättimme.

3.   Om data för en giltig mättimme eller kortare referensperiod inte kan tillhandahållas för en parameter som direkt mäts som koncentration ska verksamhetsutövaren beräkna ett ersättningsvärde för den timmen som summan av en genomsnittlig koncentration och den dubbla standardavvikelsen i samband med detta genomsnitt med hjälp av ekvation 4 i bilaga VIII.

Om rapporteringsperioden inte är tillämplig för att fastställa sådana ersättningsvärden på grund av väsentliga tekniska förändringar i anläggningen ska verksamhetsutövaren komma överens med den behöriga myndigheten om en representativ tidsram för bestämning av genomsnittet och standardavvikelsen, om möjligt med ett års varaktighet.

4.   Om data för en giltig mättimme inte kan tillhandahållas för en annan parameter än koncentration ska verksamhetsutövaren erhålla ersättningsvärden för den parametern genom en lämplig massbalansmodell eller en energibalansmodell för processen. Verksamhetsutövaren ska validera resultaten med hjälp av de återstående uppmätta parametrarna för den mätningsbaserade metoden och uppgifter vid regelbundna arbetsförhållanden, med beaktande av en tidsperiod av samma varaktighet som dataluckan.

Artikel 46

Bekräftelse av utsläppsberäkning

Verksamhetsutövaren ska bekräfta utsläpp som fastställts med hjälp av mätningsbaserade metoder, med undantag för utsläpp av dikväveoxid från produktion av salpetersyra och växthusgaser som överförts till ett transportnät eller en lagringsplats, genom att beräkna det årliga utsläppet av varje växthusgas i fråga för samma utsläppskällor och bränsle-/materialmängder.

Användning av nivåmetoder krävs inte.

AVSNITT 4

Särskilda bestämmelser

Artikel 47

Anläggningar med låga utsläpp

1.   Den behöriga myndigheten får tillåta att verksamhetsutövaren överlämnar en förenklad övervakningsplan i enlighet med artikel 13, förutsatt att det gäller en anläggning med låga utsläpp.

Första stycket ska inte gälla för anläggningar som bedriver verksamhet som omfattar dikväveoxid i enlighet med bilaga I till direktiv 2003/87/EG.

2.   Vid tillämpning av punkt 1 första stycket ska en anläggning anses ha låga utsläpp om minst ett av följande villkor uppfylls:

| a) | Anläggningens årliga genomsnittliga utsläpp som rapporterats i den verifierade utsläppsrapporten från den närmast föregående handelsperioden, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån, var mindre än 25 000 ton koldioxidekvivalenter per år. |
| --- | --- |

a)

Anläggningens årliga genomsnittliga utsläpp som rapporterats i den verifierade utsläppsrapporten från den närmast föregående handelsperioden, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån, var mindre än 25 000 ton koldioxidekvivalenter per år.

| b) | De genomsnittliga rapporterade årliga utsläpp som avses i led a är inte längre tillämpliga på grund av förändringar av anläggningens gränser eller ändringar av anläggningens driftförhållanden, men anläggningens årliga utsläpp för de kommande fem åren, baserat på en konservativ skattningsmetod, kommer att vara mindre än 25 000 ton koldioxidekvivalenter per år, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån. |
| --- | --- |

b)

De genomsnittliga rapporterade årliga utsläpp som avses i led a är inte längre tillämpliga på grund av förändringar av anläggningens gränser eller ändringar av anläggningens driftförhållanden, men anläggningens årliga utsläpp för de kommande fem åren, baserat på en konservativ skattningsmetod, kommer att vara mindre än 25 000 ton koldioxidekvivalenter per år, inte inbegripet koldioxid som härrör från biomassa och innan överförd koldioxid dragits ifrån.

3.   Verksamhetsutövaren vid en anläggning med låga utsläpp ska inte vara skyldig att lämna in de styrkande handlingar som avses i artikel 12.1 tredje stycket, och ska undantas från kravet i artikel 69.4 att lämna in en rapport om förbättring som svar på rekommendationer för förbättringar som kontrollören rapporterat i verifieringsrapporten.

4.   Med avvikelse från artikel 27 får verksamhetsutövaren vid en anläggning med låga utsläpp fastställa mängden bränsle eller material med hjälp av inköpsregister och uppskattade lagerförändringar under förutsättning att dessa inköpsregister finns tillgängliga och är dokumenterade. Verksamhetsutövaren ska också undantas från kravet att lämna in den osäkerhetsbedömning som avses i artikel 28.2 till den behöriga myndigheten.

5.   Verksamhetsutövaren vid en anläggning med låga utsläpp ska undantas från kravet i artikel 28.2 att osäkerhet när det gäller lagerförändringar ska inkluderas i en osäkerhetsbedömning.

6.   Med avvikelse från artiklarna 26.1 och 41.1 får verksamhetsutövaren vid en anläggning med låga utsläpp som ett minimum tillämpa nivå 1 för att fastställa aktivitetsdata och beräkningsfaktorer för alla bränsle-/materialmängder och för att fastställa utsläpp genom mätningsbaserade metoder, om inte större noggrannhet kan uppnås utan ytterligare ansträngning för verksamhetsutövaren, utan att verksamhetsutövaren tillhandahåller bevis för att tillämpning av högre nivåer är tekniskt ogenomförbart eller skulle medföra orimliga kostnader.

7.   För att fastställa beräkningsfaktorer på grundval av analyser i enlighet med artikel 32 får verksamhetsutövaren vid en anläggning med låga utsläpp använda vilket laboratorium som helst som är tekniskt kompetent och kan producera tekniskt giltiga resultat med hjälp av de relevanta analysförfarandena, och som uppvisar belägg för kvalitetssäkringsåtgärder enligt artikel 34.3.

8.   En verksamhetsutövare vid en anläggning med låga utsläpp som omfattas av förenklad övervakning och som överskrider det tröskelvärde som anges i punkt 2 under ett kalenderår ska utan onödigt dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten om detta.

Verksamhetsutövaren ska, utan onödigt dröjsmål, inlämna information om alla betydande ändringar av övervakningsplanen, i den mening som avses i artikel 15.3 b, till den behöriga myndigheten för godkännande.

Den behöriga myndigheten ska dock tillåta att verksamhetsutövaren fortsätter att använda en förenklad övervakning, förutsatt att verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att tröskelvärdet som avses i punkt 2 inte redan överskridits under de senaste fem rapporteringsperioderna, och inte kommer att överskridas igen från och med nästa rapporteringsperiod.

Artikel 48

Ingående koldioxid

1.   Ingående koldioxid som överförs till en anläggning, även sådan koldioxid som ingår i naturgas, i en avgas (inbegripet masugnsgas eller koksugnsgas) eller i insatsmaterial i processen (inbegripet syntesgas), ska inkluderas i emissionsfaktorn för den bränsle-/materialmängden.

2.   Ingående koldioxid från verksamheter som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG eller som omfattas av artikel 24 i det direktivet ska inte räknas som utsläpp från den anläggning där den har sitt ursprung, om koldioxiden överförs som del av en bränsle-/materialmängd till en annan anläggning och verksamhet som omfattas av det direktivet.

Om ingående koldioxid släpps ut eller överförs från anläggningen till enheter som inte omfattas av det direktivet ska den dock räknas som utsläpp från den anläggning där den har sitt ursprung.

3.   Verksamhetsutövarna får fastställa mängden ingående koldioxid som överförs från en anläggning både under överföringen och vid den mottagande anläggningen. Mängden överförd respektive mottagen ingående koldioxid ska i sådant fall vara identisk.

Om mängden överförd respektive mottagen ingående koldioxid inte är identisk ska det aritmetiska medelvärdet av de två fastställda värdena användas i både den överförande och den mottagande anläggningens utsläppsrapporter, om avvikelsen ligger i ett intervall som innebär att den kan förklaras med mätsystemens eller bestämningsmetodens osäkerhet. I sådana fall ska utsläppsrapporten hänvisa till anpassningen av det avvikande värdet.

Om skillnaden mellan värdena inte kan förklaras med mätsystemens eller bestämningsmetodens godkända osäkerhetsintervall ska verksamhetsutövarna på de berörda anläggningarna anpassa värdena genom att tillämpa konservativa justeringar som godkänts av den behöriga myndigheten.

Artikel 49

Överförd koldioxid

1.   Verksamhetsutövaren ska från anläggningens utsläpp dra ifrån varje mängd koldioxid som härrör från fossilt kol i verksamheter som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG som inte släpps ut från anläggningen, utan

| a) | överförs från anläggningen till






  i) | en avskiljningsanläggning för transport och långsiktig geologisk lagring på en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG, |
| --- | --- | --- |

a)

överförs från anläggningen till

i)

en avskiljningsanläggning för transport och långsiktig geologisk lagring på en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG,

| ii) | ett transportnät för långsiktig geologisk lagring på en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG, eller |
| --- | --- |

ii)

ett transportnät för långsiktig geologisk lagring på en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG, eller

| iii) | en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG för långsiktig geologisk lagring. |
| --- | --- |

iii)

en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG för långsiktig geologisk lagring.

| b) | överförs från anläggningen och används för produktion av utfälld kalciumkarbonat i vilken den använda koldioxiden är kemiskt bunden. |
| --- | --- |

b)

överförs från anläggningen och används för produktion av utfälld kalciumkarbonat i vilken den använda koldioxiden är kemiskt bunden.

2.   I sin årliga utsläppsrapport ska verksamhetsutövaren vid den överförande anläggningen tillhandahålla den mottagande anläggningens identifieringskod som erkänts i enlighet med de akter som antagits i enlighet med artikel 19.3 i direktiv 2003/87/EG, om den mottagande anläggningen omfattas av direktivet. I alla andra fall ska verksamhetsutövaren vid den överförande anläggningen ange namn, adress och kontaktuppgifter för en kontaktperson för den mottagande anläggningen.

Första stycket ska också gälla för den mottagande anläggningen med avseende på den överförande anläggningens identifieringskod.

3.   För bestämning av den mängd koldioxid som överförs från en anläggning till en annan ska verksamhetsutövaren använda en mätningsbaserad metod, inbegripet i enlighet med artiklarna 43, 44 och 45. Utsläppskällan ska motsvara mätpunkten, och utsläppen ska uttryckas som mängden överförd koldioxid.

För tillämpning av punkt 1 b ska verksamhetsutövaren tillämpa en beräkningsbaserad metod.

4.   För fastställande av den mängd koldioxid som överförs från eller till andra anläggningar ska varje verksamhetsutövare tillämpa den högsta nivån som anges i avsnitt 1 i bilaga VIII.

Verksamhetsutövaren får dock tillämpa nästa lägre nivå, förutsatt att verksamhetsutövaren bevisar att tillämpning av den högsta nivån som anges i avsnitt 1 i bilaga VIII är tekniskt ogenomförbart eller medför orimliga kostnader.

För fastställande av den mängd koldioxid som är kemiskt bunden i utfälld kalciumkarbonat ska verksamhetsutövaren använda datakällor som motsvarar högsta nåbara noggrannhet.

5.   Verksamhetsutövarna får fastställa mängden koldioxid som överförs från en anläggning både vid den överförande och vid den mottagande anläggningen. I sådana fall ska artikel 48.3 gälla.

Artikel 50

Användning eller överföring av dikväveoxid

1.   Dikväveoxid från verksamheter som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG och för vilka dikväveoxid anges som relevant i den bilagan ska inte räknas som utsläpp från den anläggning där den har sitt ursprung, om anläggningen inte släpper ut dikväveoxiden utan överför den till en annan anläggning som övervakar och rapporterar utsläppen i enlighet med denna förordning.

En anläggning som tar emot dikväveoxid från en anläggning och verksamhet i enlighet med första stycket ska övervaka de relevanta gasströmmarna med samma metoder, som krävs enligt denna förordning, som om dikväveoxiden genererats inom den mottagande anläggningen.

Om dikväveoxid fylls i behållare eller används som gas i produkter så att den släpps ut utanför anläggningen, eller om den överförs från anläggningen till enheter som inte omfattas av direktiv 2003/87/EG, ska den räknas som utsläpp från den anläggning där den har sitt ursprung, med undantag för kvantiteter av dikväveoxid för vilka verksamhetsutövaren i den anläggning där dikväveoxiden har sitt ursprung kan visa för den behöriga myndigheten att dikväveoxiden destrueras med hjälp av lämplig utrustning för att minska utsläppen.

2.   I sin årliga utsläppsrapport ska verksamhetsutövaren vid den överförande anläggningen tillhandahålla den mottagande anläggningens identifieringskod som erkänts i enlighet med de akter som antagits i enlighet med artikel 19.3 i direktiv 2003/87/EG, i tillämpliga fall.

Första stycket ska också gälla för den mottagande anläggningen med avseende på den överförande anläggningens identifieringskod.

3.   För bestämning av den mängd dikväveoxid som överförs från en anläggning till en annan ska verksamhetsutövaren använda en mätningsbaserad metod, inbegripet i enlighet med artiklarna 43, 44 och 45. Utsläppskällan ska motsvara mätpunkten, och utsläppen ska uttryckas som mängden överförd dikväveoxid.

4.   För fastställande av den mängd dikväveoxid som överförs från eller till andra anläggningar ska varje verksamhetsutövare tillämpa den högsta nivån som anges i avsnitt 1 i bilaga VIII för utsläpp av dikväveoxid.

Verksamhetsutövaren får dock tillämpa nästa lägre nivå, förutsatt att verksamhetsutövaren bevisar att tillämpning av den högsta nivån som anges i avsnitt 1 i bilaga VIII är tekniskt ogenomförbart eller medför orimliga kostnader.

5.   Verksamhetsutövarna får fastställa mängden dikväveoxid som överförs från en anläggning både under överföringen och vid den mottagande anläggningen. I sådana fall ska artikel 48.3 gälla i tillämpliga delar.

KAPITEL IV

ÖVERVAKNING AV UTSLÄPP OCH UPPGIFTER OM TONKILOMETER FRÅN LUFTFART

Artikel 51

Allmänna bestämmelser

1.   Varje luftfartygsoperatör ska övervaka och rapportera utsläpp från luftfartsverksamhet för alla flygningar som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG som utförs av luftfartygsoperatören under rapporteringsperioden och som luftfartygsoperatören ansvarar för.

För att uppnå detta ska luftfartygsoperatören tillskriva alla flygningar till kalenderåret enligt tidpunkten för avresa mätt i Greenwichtid.

2.   Om luftfartygsoperatören avser att ansöka om gratis tilldelning av utsläppsrätter i enlighet med artikel 3e eller 3f i direktiv 2003/87/EG ska luftfartygsoperatören även övervaka uppgifter om tonkilometer för samma flygningar under de aktuella övervakningsåren.

3.   För att identifiera den luftfartygsoperatör som avses i artikel 3 o i direktiv 2003/87/EG, som ensam ansvarar för en flygning, ska den anropssignal som används för flygkontrolltjänst användas. Anropssignalen ska vara

| a) | den Icao-beteckning som anges i fält 7 i färdplanen, eller |
| --- | --- |

a)

den Icao-beteckning som anges i fält 7 i färdplanen, eller

| b) | luftfartygets registreringsbeteckningar, när luftfartygsoperatörens Icao-beteckning inte är tillgänglig. |
| --- | --- |

b)

luftfartygets registreringsbeteckningar, när luftfartygsoperatörens Icao-beteckning inte är tillgänglig.

4.   När luftfartygsoperatörens identitet inte är känd ska den behöriga myndigheten betrakta ägaren av luftfartyget som luftfartygsoperatör, såvida inte ägaren kan bevisa vem som är ansvarig luftfartygsoperatör.

Artikel 52

Inlämnande av övervakningsplaner

1.   Senast fyra månader innan en luftfartygsoperatör inleder luftfartsverksamhet som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG, ska luftfartygsoperatören lämna in en övervakningsplan för övervakning och rapportering av utsläpp i enlighet med artikel 12 till den behöriga myndigheten.

Med avvikelse från första stycket ska en luftfartygsoperatör, som utför luftfartsverksamhet som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG för första gången och som inte kunde förutses fyra månader innan verksamheten inleddes, lämna in en övervakningsplan till den behöriga myndigheten utan onödigt dröjsmål, dock senast sex veckor efter det att verksamheten utförts. Luftfartygsoperatören ska till den behöriga myndigheten ange godtagbara skäl till att en övervakningsplan inte kunde lämnas in fyra månader innan verksamheten inleddes.

Om den administrerande medlemsstaten enligt artikel 18a i direktiv 2003/87/EG inte är känd i förväg ska luftfartygsoperatören utan onödigt dröjsmål inlämna övervakningsplanen när information om den behöriga myndigheten i den administrerande medlemsstaten blir tillgänglig.

2.   Om luftfartygsoperatören avser att ansöka om gratis tilldelning av utsläppsrätter i enlighet med artikel 3e eller 3f i direktiv 2003/87/EG ska luftfartygsoperatören även lämna in en övervakningsplan för övervakning och rapportering av uppgifter om tonkilometer. Övervakningsplanen ska inlämnas senast fyra månader före början av

| (a) | det övervakningsår som anges i artikel 3e.1 i direktiv 2003/87/EG för ansökningar enligt den artikeln, eller |
| --- | --- |

(a)

det övervakningsår som anges i artikel 3e.1 i direktiv 2003/87/EG för ansökningar enligt den artikeln, eller

| (b) | det andra kalenderåret i den period som anges i artikel 3c.2 i direktiv 2003/87/EG för ansökningar enligt artikel 3f i det direktivet. |
| --- | --- |

(b)

det andra kalenderåret i den period som anges i artikel 3c.2 i direktiv 2003/87/EG för ansökningar enligt artikel 3f i det direktivet.

Artikel 53

Övervakningsmetod för utsläpp från luftfartsverksamhet

1.   Varje luftfartygsoperatör ska fastställa de årliga koldioxidutsläppen från luftfartsverksamheten genom att multiplicera den årliga förbrukningen av varje bränsle (uttryckt i ton) med bränslets emissionsfaktor.

2.   Varje luftfartygsoperatör ska fastställa bränsleförbrukningen för varje flygning och varje bränsle och ska inbegripa bränsle som förbrukats av hjälpkraftaggregatet. För detta ändamål ska luftfartygsoperatören använda en av de metoder som anges i avsnitt 1 i bilaga III. Luftfartygsoperatören ska välja den metod som ger de mest kompletta och aktuella uppgifterna i kombination med den lägsta osäkerheten utan att medföra orimliga kostnader.

3.   Varje luftfartygsoperatör ska fastställa den tankade bränslemängd som avses i avsnitt 1 i bilaga III, med hjälp av

| a) | bränsleleverantörens mätningar enligt angivelser på följesedlar eller fakturor för varje flygning, eller |
| --- | --- |

a)

bränsleleverantörens mätningar enligt angivelser på följesedlar eller fakturor för varje flygning, eller

| b) | data från mätsystem som finns ombord på luftfartyget och som förts in i massa- och balansdokumentationen, i luftfartygets tekniska journal eller som överförs elektroniskt från luftfartyget till luftfartygsoperatören. |
| --- | --- |

b)

data från mätsystem som finns ombord på luftfartyget och som förts in i massa- och balansdokumentationen, i luftfartygets tekniska journal eller som överförs elektroniskt från luftfartyget till luftfartygsoperatören.

4.   Luftfartygsoperatören ska fastställa den mängd bränsle som finns i tanken med hjälp av uppgifter från de mätsystem som finns ombord på luftfartyget och som registrerats i massa- och balansdokumentationen eller i luftfartygets tekniska journal eller som överförts elektroniskt från luftfartyget till luftfartygsoperatören.

5.   Om den tankade bränslemängden eller den kvarvarande bränslemängden i tankarna bestäms i volymenheter uttryckt i liter ska luftfartygsoperatören omvandla mängden från volym till massa med hjälp av densitetsvärden. Luftfartygsoperatören ska använda det densitetsvärde för bränslet (ett faktiskt värde eller ett standardvärde på 0,8 kg per liter) som används för operativa ändamål och säkerhetsändamål.

Det förfarande som ligger till grund för användningen av faktisk densitet eller standarddensitet ska beskrivas i övervakningsplanen, tillsammans med en hänvisning till den berörda luftfartygsoperatörens dokumentation.

6.   För den beräkning som avses i punkt 1 ska luftfartygsoperatören använda standardemissionsfaktorerna i tabell 1 i bilaga III.

För bränslen som inte anges i tabellen ska luftfartygsoperatören fastställa emissionsfaktorn i enlighet med artikel 32. För sådana bränslen ska det effektiva värmevärdet fastställas och rapporteras som en memorandumpost.

7.   Med avvikelse från punkt 6, och om luftfartygsoperatören har erhållit den behöriga myndighetens godkännande, får luftfartygsoperatören härleda emissionsfaktorn, eller det kolinnehåll som den baseras på, eller det effektiva värmevärdet för kommersiella bränslen, från de inköpsregister för bränslet i fråga som tillhandahålls av bränsleleverantören, under förutsättning att de har härletts på grundval av erkända internationella standarder och de emissionsfaktorer som anges i tabell 1 i bilaga III inte kan tillämpas.

Artikel 54

Specifika bestämmelser for biomassa

För fastställande av biomassafraktionen i ett blandat bränsle ska artikel 39 tillämpas.

Trots vad som sägs i artikel 39.2 ska den behöriga myndigheten tillåta användning av en metod för fastställande av biomassafraktion som ska tillämpas enhetligt i alla medlemsstater.

Enligt denna metod ska biomassafraktion, effektivt värmevärde och emissionsfaktor eller kolinnehåll för det bränsle som används i en luftfartsverksamhet som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem och är förtecknat i bilaga I till direktiv 2003/87/EG fastställas genom dokumentation av bränsleinköp.

Metoden ska baseras på kommissionens riktlinjer för att underlätta en konsekvent tillämpning i alla medlemsstater.

Användningen av biodrivmedel för luftfart ska bedömas i enlighet med artikel 18 i direktiv 2009/28/EG.

Artikel 55

Små utsläppskällor

1.   Luftfartygsoperatörer som utför färre än 243 flygningar per period under tre på varandra följande fyramånadersperioder och luftfartygsoperatörer som utför flygningar för vilka de totala koldioxidutsläppen understiger 25 000 ton koldioxid per år ska betraktas som små utsläppskällor.

2.   Med avvikelse från artikel 53 får små utsläppskällor uppskatta bränsleförbrukningen med hjälp av verktyg som införts av Eurocontrol eller någon annan lämplig organisation som kan bearbeta alla relevanta uppgifter om flygtrafiken och undvika undervärderingar av utsläpp.

De tillämpliga verktygen får endast användas om de godkänts av kommissionen, inbegripet användningen av korrektionsfaktorer för att i förekommande fall kompensera för bristande noggrannhet i modelleringsmetoderna.

3.   Med avvikelse från artikel 12 får en liten utsläppskälla som avser använda något av de verktyg som avses i punkt 2 endast lämna följande uppgifter i övervakningsplanen för utsläpp:

| (a) | Den information som krävs enligt i avsnitt 2 punkt 1 i bilaga I. |
| --- | --- |

(a)

Den information som krävs enligt i avsnitt 2 punkt 1 i bilaga I.

| (b) | Belägg för att de tröskelvärden för små utsläppskällor som anges i punkt 1 i denna artikel efterlevs. |
| --- | --- |

(b)

Belägg för att de tröskelvärden för små utsläppskällor som anges i punkt 1 i denna artikel efterlevs.

| (c) | Namnet på eller en hänvisning till det verktyg som avses i punkt 2 i denna artikel som kommer att användas för att beräkna bränsleförbrukningen. |
| --- | --- |

(c)

Namnet på eller en hänvisning till det verktyg som avses i punkt 2 i denna artikel som kommer att användas för att beräkna bränsleförbrukningen.

En liten utsläppskälla ska undantas från kravet på att lämna in de styrkande handlingar som avses i artikel 12.1 tredje stycket.

4.   Om en luftfartygsoperatör använder något av de verktyg som avses i punkt 2, och överskrider de tröskelvärden som anges i punkt 1 under ett rapporteringsår, ska luftfartygsoperatören utan onödigt dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten om detta.

Luftfartygsoperatören ska, utan onödigt dröjsmål, underrätta den behöriga myndigheten om alla större ändringar av övervakningsplanen i den mening som avses i artikel 15.4 a iv för godkännande.

Den behöriga myndigheten ska dock tillåta att luftfartygsoperatören fortsätter att använda något av verktygen som avses i punkt 2 förutsatt att luftfartygsoperatören på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att de tröskelvärden som avses i punkt 1 inte redan överskridits under de senaste fem rapporteringsperioderna, och inte kommer att överskridas igen från och med nästa rapporteringsperiod.

Artikel 56

Osäkerhetskällor

1.   Luftfartygsoperatören ska beakta osäkerhetskällor och tillhörande osäkerhetsnivåer vid valet av övervakningsmetod enligt artikel 53.2.

2.   Luftfartygsoperatören ska regelbundet utföra lämpliga kontroller, särskilt korskontroller mellan mängden tankat bränsle enligt fakturor och mängden tankat bränsle enligt mätsystemen ombord och vidta korrigerande åtgärder om betydande avvikelser upptäcks.

Artikel 57

Fastställande av uppgifter om tonkilometer

1.   Luftfartygsoperatörer som har för avsikt att ansöka om gratis tilldelning av utsläppsrätter i enlighet med artikel 3e eller 3f i direktiv 2003/87/EG ska övervaka uppgifter om tonkilometer för alla flygningar som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG under de övervakningsår som är relevanta för sådana tillämpningar.

2.   Luftfartygsoperatören ska beräkna uppgifter om tonkilometer genom att multiplicera sträckan, beräknad i enlighet med bestämmelserna i avsnitt 3 i bilaga III och uttryckt i kilometer (km), med nyttolasten, beräknad som summan av massan för gods och post och massan för passagerare och incheckat bagage, uttryckt i ton (t).

3.   Luftfartygsoperatören ska fastställa massan för gods och post på grundval av den faktiska massa eller det standardvärde för massa som finns i massa- och balansdokumentationen för de berörda flygningarna.

Luftfartygsoperatörer som inte är ålagda att ha en massa- och balansdokumentation ska föreslå en lämplig metod i övervakningsplanen för fastställande av massan för gods och post, medan tomvikten för alla pallar och containrar som inte är nyttolast, och tjänstevikten, ska uteslutas.

4.   Luftfartygsoperatören ska fastställa massan för passagerare med hjälp av någon av följande nivåer:

| a) | Nivå 1: Ett standardvärde på 100 kg per passagerare inbegripet incheckat bagage används. |
| --- | --- |

a)

Nivå 1: Ett standardvärde på 100 kg per passagerare inbegripet incheckat bagage används.

| b) | Nivå 2: Massan för passagerare och incheckat bagage enligt massa- och balansdokumentationen för den berörda flygningen används. |
| --- | --- |

b)

Nivå 2: Massan för passagerare och incheckat bagage enligt massa- och balansdokumentationen för den berörda flygningen används.

Den valda nivån ska dock gälla för samtliga flygningar under de övervakningsår som är relevanta för tillämpningar enligt artikel 3e eller 3f i direktiv 2003/87/EG.

KAPITEL V

DATAHANTERING OCH DATASTYRNING

Artikel 58

Dataflödesaktiviteter

1.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska upprätta, dokumentera, genomföra och upprätthålla skriftliga förfaranden för dataflödesaktiviteter för övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp och säkerställa att den årliga utsläppsrapporten som är resultatet av dataflödesaktiviteter inte innehåller felaktigheter och att den är förenlig med den godkända övervakningsplanen, de skriftliga förfarandena och denna förordning.

Om luftfartygsoperatören avser att ansöka om gratis tilldelning av utsläppsrätter i enlighet med artikel 3e eller 3f i direktiv 2003/87/EG ska första stycket även gälla för övervakningen och rapporteringen av uppgifter om tonkilometer.

2.   Beskrivningar av skriftliga förfaranden för dataflödesaktiviteter som ingår i övervakningsplanen ska minst omfatta följande delar

| (a) | de uppgifter som anges i artikel 12.2, |
| --- | --- |

(a)

de uppgifter som anges i artikel 12.2,

| (b) | identifiering av de primära datakällorna, |
| --- | --- |

(b)

identifiering av de primära datakällorna,

| (c) | varje steg i dataflödet från primära uppgifter till årliga utsläpp eller uppgifter om tonkilometer som ska återspegla ordningsföljden och samspelet mellan dataflödesaktiviteterna, inbegripet relevanta formler och steg för aggregering av data som tillämpats, |
| --- | --- |

(c)

varje steg i dataflödet från primära uppgifter till årliga utsläpp eller uppgifter om tonkilometer som ska återspegla ordningsföljden och samspelet mellan dataflödesaktiviteterna, inbegripet relevanta formler och steg för aggregering av data som tillämpats,

| (d) | relevanta bearbetningssteg för varje enskild dataflödesaktivitet, inbegripet de formler och uppgifter som använts för att fastställa utsläppen eller uppgifterna om tonkilometer, |
| --- | --- |

(d)

relevanta bearbetningssteg för varje enskild dataflödesaktivitet, inbegripet de formler och uppgifter som använts för att fastställa utsläppen eller uppgifterna om tonkilometer,

| (e) | relevanta system för elektronisk databehandling och datalagring som används samt samspelet mellan sådana system och andra insatser inbegripet manuell inmatning, |
| --- | --- |

(e)

relevanta system för elektronisk databehandling och datalagring som används samt samspelet mellan sådana system och andra insatser inbegripet manuell inmatning,

| (f) | hur resultat av dataflödesaktiviteter registreras. |
| --- | --- |

(f)

hur resultat av dataflödesaktiviteter registreras.

Artikel 59

Kontrollsystem

1.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska upprätta, dokumentera, genomföra och upprätthålla ett effektivt kontrollsystem för att säkerställa att den årliga utsläppsrapporten och, om tillämpligt, rapporten om tonkilometer, som är resultatet av dataflödesaktiviteter, inte innehåller felaktigheter och att den är förenlig med den godkända övervakningsplanen och denna förordning.

2.   Det kontrollsystem som avses i punkt 1 ska bestå av

| (a) | en verksamhetsutövares eller luftfartygsoperatörs bedömning av de inneboende riskerna och kontrollriskerna på grundval av ett skriftligt förfarande för att utföra bedömningen, |
| --- | --- |

(a)

en verksamhetsutövares eller luftfartygsoperatörs bedömning av de inneboende riskerna och kontrollriskerna på grundval av ett skriftligt förfarande för att utföra bedömningen,

| (b) | skriftliga förfaranden kopplade till kontrollverksamhet som ska minska de identifierade riskerna. |
| --- | --- |

(b)

skriftliga förfaranden kopplade till kontrollverksamhet som ska minska de identifierade riskerna.

3.   De skriftliga förfaranden som är kopplade till den kontrollverksamhet som avses i punkt 2 b ska minst omfatta

| (a) | kvalitetssäkring av mätutrustningen, |
| --- | --- |

(a)

kvalitetssäkring av mätutrustningen,

| (b) | kvalitetssäkring av de it-system som används för dataflödesaktiviteter, inbegripet datateknik för processtyrning, |
| --- | --- |

(b)

kvalitetssäkring av de it-system som används för dataflödesaktiviteter, inbegripet datateknik för processtyrning,

| (c) | åtskillnad av funktioner i dataflödesaktiviteterna och kontrollverksamheten samt hantering av nödvändig behörighet, |
| --- | --- |

(c)

åtskillnad av funktioner i dataflödesaktiviteterna och kontrollverksamheten samt hantering av nödvändig behörighet,

| (d) | intern granskning och validering av data, |
| --- | --- |

(d)

intern granskning och validering av data,

| (e) | korrigeringar och korrigerande åtgärder, |
| --- | --- |

(e)

korrigeringar och korrigerande åtgärder,

| (f) | kontroll av processer som lagts ut på entreprenad, |
| --- | --- |

(f)

kontroll av processer som lagts ut på entreprenad,

| (g) | redovisning och dokumentation samt hantering av dokumentversioner. |
| --- | --- |

(g)

redovisning och dokumentation samt hantering av dokumentversioner.

4.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska övervaka effektiviteten i kontrollsystemet, vilket omfattar att genomföra interna granskningar och med beaktande av sådant som kontrollören upptäcker vid verifieringen av årliga utsläppsrapporter och, i förekommande fall, rapporter om tonkilometer, i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067.

Om kontrollsystemet visar sig vara ineffektivt eller inte står i proportion till de identifierade riskerna ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören sträva efter att förbättra kontrollsystemet och uppdatera övervakningsplanen eller de bakomliggande skriftliga förfarandena för dataflödesaktiviteter, riskbedömningar och kontrollverksamhet, beroende på vad som är tillämpligt.

Artikel 60

Kvalitetssäkring

1.   För tillämpningen av artikel 59.3 a ska verksamhetsutövaren säkerställa att all relevant mätutrustning kalibreras, justeras och kontrolleras regelbundet, även innan den tas i bruk, och kontrolleras mot mätstandarder som kan hänföras till internationella mätstandarder när sådana finns tillgängliga, i enlighet med kraven i denna förordning och i proportion till de risker som identifierats.

Om delar av mätsystemen inte kan kalibreras ska verksamhetsutövaren identifiera dessa i övervakningsplanen och föreslå alternativa kontroller.

När utrustningen inte uppfyller kraven ska verksamhetsutövaren omedelbart vidta nödvändiga korrigerande åtgärder.

2.   Med avseende på system för kontinuerlig mätning av utsläpp ska verksamhetsutövaren tillämpa kvalitetssäkring i enlighet med EN 14181-standarden Quality assurance of automated measuring systems (Kvalitetssäkring för automatiska mätsystem), inbegripet mätningar parallellt med standardreferensmetoder minst en gång om året, som ska utföras av kompetent personal.

När utsläppsgränsvärden utgör en nödvändig grund för kvalitetssäkringen som bas för kalibrering och prestandakontroller ska årsgenomsnittet för timmedelvärdena för växthusgasen användas som ett ersättningsvärde för sådana gränsvärden. Om verksamhetsutövaren upptäcker en bristande överensstämmelse med kraven på kvalitetssäkring, inbegripet om en kalibrering måste utföras, ska detta rapporteras till den behöriga myndigheten och verksamhetsutövaren ska vidta korrigerande åtgärder utan onödigt dröjsmål.

Artikel 61

Kvalitetssäkring av informationsteknik

För tillämpningen av artikel 59.3 b ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören säkerställa att it-systemet är utformat, dokumenterat, testat, genomfört, kontrollerat och underhållet på ett sådant sätt att tillförlitlig, noggrann och punktlig bearbetning av data säkerställs i enlighet med de risker som identifierats enligt artikel 59.2 a.

Kontrollen av informationstekniken ska omfatta åtkomstskydd, säkerhetskopior, återställning av data, kontinuitetsplanering och säkerhet.

Artikel 62

Åtskillnad mellan funktioner

För tillämpningen av artikel 59.3 c ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören utse personer som ansvarar för alla dataflödesaktiviteter och för all kontrollverksamhet på ett sådant sätt att motstridiga funktioner skiljs åt. I avsaknad av andra kontroller ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören säkerställa att all relevant information och data för alla dataflödesaktiviteter som motsvarar de identifierade riskerna bekräftas av minst en person som inte har deltagit i fastställandet och registreringen av denna information eller dessa data.

Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska hantera den kompetens som krävs för det ansvarsområde som berörs, vilket omfattar lämplig fördelning av ansvarsområden, utbildning och resultatgranskningar.

Artikel 63

Intern granskning och validering av data

1.   För tillämpningen av punkt 59.3 d och på grundval av de inneboende risker och kontrollrisker som identifierats i riskbedömningen som avses i artikel 59.2 a ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören granska och validera uppgifter till följd av de dataflödesaktiviteter som avses i artikel 58.

Sådan granskning och validering av uppgifterna ska minst innefatta

| (a) | en kontroll av att uppgifterna är fullständiga, |
| --- | --- |

(a)

en kontroll av att uppgifterna är fullständiga,

| (b) | en jämförelse av de uppgifter som verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören erhållit, övervakat och rapporterat under flera år, |
| --- | --- |

(b)

en jämförelse av de uppgifter som verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören erhållit, övervakat och rapporterat under flera år,

| (c) | en jämförelse av uppgifter och värden från olika system för insamling av driftsdata, inbegripet följande jämförelser, om tillämpligt:






  i) | Jämförelse av uppgifter om bränsle- eller materialinköp med uppgifter om lagerförändringar samt uppgifter om förbrukning för de tillämpliga bränsle-/materialmängderna. |
| --- | --- | --- |

(c)

en jämförelse av uppgifter och värden från olika system för insamling av driftsdata, inbegripet följande jämförelser, om tillämpligt:

i)

Jämförelse av uppgifter om bränsle- eller materialinköp med uppgifter om lagerförändringar samt uppgifter om förbrukning för de tillämpliga bränsle-/materialmängderna.

| ii) | Jämförelse av beräkningsfaktorer som har bestämts genom analys, beräknats eller erhållits från leverantören av bränslet eller materialet med nationella eller internationella referensfaktorer för jämförbara bränslen eller material. |
| --- | --- |

ii)

Jämförelse av beräkningsfaktorer som har bestämts genom analys, beräknats eller erhållits från leverantören av bränslet eller materialet med nationella eller internationella referensfaktorer för jämförbara bränslen eller material.

| iii) | Jämförelse av utsläpp från mätningsbaserade metoder och resultaten av bekräftande beräkning enligt artikel 46. |
| --- | --- |

iii)

Jämförelse av utsläpp från mätningsbaserade metoder och resultaten av bekräftande beräkning enligt artikel 46.

| iv) | Jämförelse av aggregerade uppgifter och rådata. |
| --- | --- |

iv)

Jämförelse av aggregerade uppgifter och rådata.

2.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska, i den mån det är möjligt, säkerställa att kriterierna för underkännande av uppgifter i granskningen och valideringen ska vara kända i förväg. För detta ändamål ska kriterierna för att underkänna uppgifter fastställas i dokumentationen om de relevanta skriftliga förfarandena.

Artikel 64

Korrigeringar och korrigerande åtgärder

1.   Då någon del av de dataflödesaktiviteter som avses i artikel 58 eller den kontrollverksamhet som avses i artikel 59 visar sig inte fungera effektivt eller fungerar utanför de gränser som har fastställts i dokumentationen av förfaranden för dataflödesaktiviteterna och kontrollverksamheten, ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören utan dröjsmål vidta lämpliga åtgärder och korrigera de underkända uppgifterna och samtidigt undvika att utsläppen underskattas.

2.   För tillämpningen av punkt 1 ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören minst

| (a) | bedöma giltigheten i resultaten av de tillämpliga stegen i de dataflödesaktiviteter som avses i artikel 58 eller den kontrollverksamhet som avses i artikel 59, |
| --- | --- |

(a)

bedöma giltigheten i resultaten av de tillämpliga stegen i de dataflödesaktiviteter som avses i artikel 58 eller den kontrollverksamhet som avses i artikel 59,

| (b) | fastställa orsaken till funktionsstörningen eller felaktigheten i fråga, |
| --- | --- |

(b)

fastställa orsaken till funktionsstörningen eller felaktigheten i fråga,

| (c) | genomföra lämpliga korrigerande åtgärder, vilket omfattar att korrigera berörda uppgifter i utsläppsrapporten eller rapporten om tonkilometer, beroende på vad som är tillämpligt. |
| --- | --- |

(c)

genomföra lämpliga korrigerande åtgärder, vilket omfattar att korrigera berörda uppgifter i utsläppsrapporten eller rapporten om tonkilometer, beroende på vad som är tillämpligt.

3.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska utföra de korrigeringar och korrigerande åtgärder som avses i punkt 1 så att de svarar mot de inneboende risker och kontrollrisker som identifierats i den riskbedömning som avses i artikel 59.

Artikel 65

Processer som läggs ut på entreprenad

Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören lägger ut en eller flera dataflödesaktiviteter enligt artikel 58 eller kontrollverksamheter enligt artikel 59 på entreprenad ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören

| a) | kontrollera kvaliteten på de utlagda dataflödesaktiviteterna och kontrollverksamheterna enligt denna förordning, |
| --- | --- |

a)

kontrollera kvaliteten på de utlagda dataflödesaktiviteterna och kontrollverksamheterna enligt denna förordning,

| b) | fastställa lämpliga krav för resultaten av de utlagda processerna samt de metoder som används i dessa processer, |
| --- | --- |

b)

fastställa lämpliga krav för resultaten av de utlagda processerna samt de metoder som används i dessa processer,

| c) | kontrollera kvaliteten på de resultat och metoder som avses i led b, |
| --- | --- |

c)

kontrollera kvaliteten på de resultat och metoder som avses i led b,

| d) | säkerställa att utlagda verksamheter utförs på ett sådant sätt att de svarar mot de inneboende risker och kontrollrisker som identifierats i den riskbedömning som avses i artikel 59. |
| --- | --- |

d)

säkerställa att utlagda verksamheter utförs på ett sådant sätt att de svarar mot de inneboende risker och kontrollrisker som identifierats i den riskbedömning som avses i artikel 59.

Artikel 66

Hantering av dataluckor

1.   När uppgifter som är relevanta för att fastställa utsläppen från en anläggning saknas ska verksamhetsutövaren använda en lämplig skattningsmetod för att fastställa konservativa ersättningsuppgifter för respektive tidsperiod och saknad parameter.

Om skattningsmetoden inte har fastställts i ett skriftligt förfarande ska verksamhetsutövaren fastställa ett sådant skriftligt förfarande och söka den behöriga myndighetens godkännande för en lämplig uppdatering av övervakningsplanen i enlighet med artikel 15.

2.   Om uppgifter som är relevanta för bestämning av en luftfartygsoperatörs utsläpp för en eller flera flygningar saknas, ska luftfartygsoperatören använda ersättningsuppgifter för motsvarande tidsperiod, beräknade enligt den alternativa metod som definieras i övervakningsplanen.

Om ersättningsuppgifter inte kan fastställas i enlighet med första stycket får utsläpp för flygningen eller flygningarna uppskattas av luftfartygsoperatören genom att bränsleförbrukningen bestäms med hjälp av ett verktyg som anges i artikel 55.2.

Om det antal flygningar med dataluckor som avses i de två första styckena överstiger 5 procent av de årliga flygningar som rapporteras, ska luftfartygsoperatören informera den behöriga myndigheten utan onödigt dröjsmål och vidta korrigerande åtgärder för att förbättra övervakningsmetoden.

Artikel 67

Register och dokumentation

1.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska redovisa alla relevanta uppgifter och upplysningar, inbegripet uppgifter som anges i bilaga IX i minst tio år.

De dokumenterade och arkiverade övervakningsuppgifterna ska vara tillräckliga för att möjliggöra verifiering av de årliga utsläppsrapporterna eller tonkilometerrapporterna i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067. Uppgifter som rapporteras av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören via ett system för elektronisk rapportering och datahantering som inrättats av den behöriga myndigheten kan betraktas som registerförda av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören om denne kan få tillgång till dessa uppgifter.

2.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska säkerställa att relevanta dokument finns tillgängliga när och om de behövs för att dataflödesaktiviteterna och kontrollverksamheten ska kunna utföras.

Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska på begäran göra dessa dokument tillgängliga för den behöriga myndigheten samt för den kontrollör som verifierar utsläppsrapporten eller tonkilometerrapporten i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067.

KAPITEL VI

RAPPORTERINGSKRAV

Artikel 68

Tidpunkt och skyldigheter för rapportering

1.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska senast den 31 mars varje år lämna in en utsläppsrapport till den behöriga myndigheten som omfattar de årliga utsläppen under rapporteringsperioden och som är verifierad i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067.

De behöriga myndigheterna får dock kräva att verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer lämnar in den verifierade årliga utsläppsrapporten tidigare än den 31 mars, dock tidigast den 28 februari.

2.   Om luftfartygsoperatören väljer att ansöka om gratis tilldelning av utsläppsrätter i enlighet med artikel 3e eller 3f i direktiv 2003/87/EG ska luftfartygsoperatören senast den 31 mars året efter det övervakningsår som avses i artikel 3e eller 3f i det direktivet lämna in en rapport om tonkilometer till den behöriga myndigheten som innehåller uppgifter om tonkilometer för övervakningsåret och som är verifierad i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067.

3.   De årliga utsläppsrapporterna och tonkilometerrapporterna ska innehålla minst de uppgifter som anges i bilaga X.

Artikel 69

Rapportering om förbättringar av övervakningsmetoden

1.   Varje verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör ska regelbundet kontrollera om den övervakningsmetod som tillämpas kan förbättras.

En verksamhetsutövare vid en anläggning ska till den behöriga myndigheten för godkännande lämna in en rapport som innehåller den information som avses i punkt 2 eller 3, när det är lämpligt, senast följande tidpunkter:

| (a) | För en anläggning av kategori A, senast den 30 juni vart fjärde år. |
| --- | --- |

(a)

För en anläggning av kategori A, senast den 30 juni vart fjärde år.

| (b) | För en anläggning av kategori B, senast den 30 juni vartannat år. |
| --- | --- |

(b)

För en anläggning av kategori B, senast den 30 juni vartannat år.

| (c) | För en anläggning av kategori C, senast den 30 juni varje år. |
| --- | --- |

(c)

För en anläggning av kategori C, senast den 30 juni varje år.

Den behöriga myndigheten får fastställa ett alternativt datum för inlämnande, dock ej senare än den 30 september samma år som rapporten ursprungligen skulle lämnas in.

Den behöriga myndigheten får med avvikelse från andra och tredje styckena, och utan att det påverkar tillämpningen av första stycket, tillsammans med övervakningsplanen eller rapporten om förbättringar godkänna en förlängning av den tidsfrist som är tillämplig i enlighet med andra stycket, om verksamhetsutövaren vid inlämnande av en övervakningsplan i enlighet med artikel 12, vid anmälan av uppdateringar i enlighet med artikel 15 eller vid inlämnande av en rapport om förbättringar i enlighet med den här artikeln, på ett sätt som är tillfredställande för den behöriga myndigheten bevisar att orsakerna till orimliga kostnader eller till att förbättringsåtgärder är tekniskt ogenomförbara kommer att bestå under en längre tidsperiod. Denna förlängning ska beakta antalet år för vilka verksamhetsutövaren tillhandahåller bevis. Den totala tidsperioden mellan rapporter om förbättringar får inte överstiga tre år för en anläggning av kategori C, fyra år för en anläggning av kategori B eller fem år för en anläggning av kategori A.

2.   Om verksamhetsutövaren inte tillämpar minst de nivåer som krävs enligt artikel 26.1 första stycket på bränsle-/materialmängder av större omfattning och bränsle-/materialmängder av mindre omfattning och enligt artikel 41 på utsläppskällor, ska verksamhetsutövaren tillhandahålla en motivering till varför det är tekniskt ogenomförbart eller skulle medföra orimliga kostnader att tillämpa de föreskrivna nivåerna.

Om det dock visar sig att åtgärder som behövs för att nå dessa nivåer har blivit tekniskt genomförbara och inte längre medför orimliga kostnader, ska verksamhetsutövaren underrätta den behöriga myndigheten om lämpliga ändringar av övervakningsplanen i enlighet med artikel 15 till den behöriga myndigheten, och lämna förslag om och en tidsplan för genomförande av relaterade åtgärder.

3.   Om verksamhetsutövaren tillämpar en alternativ övervakningsmetod som avses i artikel 22 ska denne tillhandahålla en motivering till varför det är tekniskt ogenomförbart eller skulle medföra orimliga kostnader att tillämpa minst nivå 1 för en eller flera bränsle-/materialmängder av större eller mindre omfattning.

Om det dock visar sig att åtgärder som behövs för att nå minst nivå 1 för dessa bränsle-/materialmängder har blivit tekniskt genomförbara och inte längre medför orimliga kostnader, ska verksamhetsutövaren underrätta den behöriga myndigheten om lämpliga ändringar av övervakningsplanen i enlighet med artikel 15, och lämna förslag om och en tidsplan för genomförande av relaterade åtgärder.

4.   Om den verifieringsrapport som fastställts i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067 redovisar icke åtgärdade avvikelser eller rekommendationer för förbättringar enligt artiklarna 27, 29 och 30 i den genomförandeförordningen ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören senast den 30 juni det år som verifieringsrapporten utfärdats av kontrollören lämna in en rapport till den behöriga myndigheten för godkännande. Rapporten ska beskriva hur och när verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har åtgärdat eller planerar att åtgärda de avvikelser som identifierats av kontrollören, och genomföra de rekommenderade förbättringarna.

Den behöriga myndigheten får fastställa ett alternativt datum för inlämnande av rapporten som avses i denna punkt, dock ej senare än den 30 september samma år som rapporten ursprungligen skulle lämnas in. I förekommande fall kan sådana rapporter kombineras med den rapport som avses i punkt 1.

Om de rekommenderade förbättringarna inte skulle leda till en förbättring av övervakningsmetoden ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören motivera detta. Om de rekommenderade förbättringarna skulle medföra orimliga kostnader ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören tillhandahålla bevis för kostnadernas orimlighet.

5.   Punkt 4 i denna artikel ska inte tillämpas om verksamhetsutövaren redan har åtgärdat alla avvikelser och rekommendationer för förbättringar och före den dag som fastställts i enlighet med punkt 4 har lämnat in tillhörande ändringar av övervakningsplanen till den behöriga myndigheten för godkännande i enlighet med artikel 15 i denna förordning.

Artikel 70

Den behöriga myndighetens fastställande av utsläpp

1.   Den behöriga myndigheten ska göra en konservativ uppskattning av utsläppen från en anläggning eller en luftfartygsoperatör när

| (a) | ingen verifierad årlig utsläppsrapport har lämnats in av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inom den tidsfrist som krävs enligt artikel 68.1, |
| --- | --- |

(a)

ingen verifierad årlig utsläppsrapport har lämnats in av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inom den tidsfrist som krävs enligt artikel 68.1,

| (b) | den verifierade årliga utsläppsrapport som avses i artikel 68.1 inte stämmer överens med denna förordning, eller |
| --- | --- |

(b)

den verifierade årliga utsläppsrapport som avses i artikel 68.1 inte stämmer överens med denna förordning, eller

| (c) | den årliga utsläppsrapporten från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör inte har verifierats i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067. |
| --- | --- |

(c)

den årliga utsläppsrapporten från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör inte har verifierats i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2067.

2.   Om kontrollören i verifieringsrapporten enligt genomförandeförordning (EU) 2018/2067 har konstaterat att det förekommer icke-väsentliga felaktigheter vilka inte har korrigerats av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören innan verifieringsrapporten utfärdades, ska den behöriga myndigheten bedöma dessa felaktigheter och vid behov göra en konservativ uppskattning av utsläppen från anläggningen eller luftfartygsoperatören. Den behöriga myndigheten ska underrätta verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören om huruvida rättelser av den årliga utsläppsrapporten krävs och vilka de är. Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska lämna denna information till kontrollören.

3.   Medlemsstaterna ska upprätta ett effektivt utbyte av information mellan behöriga myndigheter som ansvarar för godkännandet av övervakningsplaner och behöriga myndigheter som ansvarar för godkännande av årliga utsläppsrapporter.

Artikel 71

Tillgång till information

Utsläppsrapporter som innehas av den behöriga myndigheten ska göras tillgängliga för allmänheten av denna myndighet enligt nationella bestämmelser som antagits i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (11). Med avseende på tillämpningen av det undantag som fastställs i artikel 4.2 d i direktiv 2003/4/EG får verksamhetsutövarna och luftfartygsoperatörerna i sina rapporter ange vilken information de anser vara kommersiellt känslig.

11

Artikel 72

Avrundning av mätvärden

1.   Totala årliga utsläpp ska rapporteras som avrundade hela ton koldioxid eller koldioxidekvivalenter.

Tonkilometer ska rapporteras som avrundade mätvärden för tonkilometer.

2.   Alla variabler som används för att beräkna utsläppen ska avrundas så att de innefattar alla värdesiffror för beräkning och rapportering av utsläpp.

3.   Alla uppgifter om flygningar ska avrundas så att de innefattar alla värdesiffror för beräkningen av sträckan och nyttolasten enligt artikel 57 samt för rapportering av uppgifter om tonkilometer.

Artikel 73

Säkerställa överensstämmelse mellan rapporterade uppgifter

Varje verksamhet som anges i förteckningen i bilaga I till direktiv 2003/87/EG och som utförs av en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör ska i förekommande fall märkas med koderna i följande rapporteringssystem:

| a) | Det gemensamma rapporteringsformatet för nationella inventeringssystem för växthusgaser, godkänt av de berörda organen inom Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar. |
| --- | --- |

a)

Det gemensamma rapporteringsformatet för nationella inventeringssystem för växthusgaser, godkänt av de berörda organen inom Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar.

| b) | Anläggningens registreringsnummer i det europeiska registret över utsläpp och överföringar av föroreningar i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 166/2006 (12). |
| --- | --- |

b)

Anläggningens registreringsnummer i det europeiska registret över utsläpp och överföringar av föroreningar i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 166/2006 (12).

12

| c) | Verksamheten enligt bilaga I till förordning (EG) nr 166/2006. |
| --- | --- |

c)

Verksamheten enligt bilaga I till förordning (EG) nr 166/2006.

| d) | Nace-koden enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1893/2006 (13). |
| --- | --- |

d)

Nace-koden enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1893/2006 (13).

13

KAPITEL VII

INFORMATIONSTEKNISKA KRAV

Artikel 74

Elektroniska format för datautbyte

1.   Medlemsstaterna får kräva att verksamhetsutövaren och luftfartygsoperatören använder elektroniska mallar eller särskilda filformat för inlämnande av övervakningsplaner och ändringar av övervakningsplanen, liksom för inlämnande av årliga utsläppsrapporter, rapporter om tonkilometer, verifieringsrapporter och rapporter om förbättringar.

De elektroniska mallar eller särskilda filformat som fastställs av medlemsstaterna ska minst innehålla den information som återfinns i de elektroniska mallar eller särskilda filformat som offentliggjorts av kommissionen.

2.   När medlemsstaterna fastställer de elektroniska mallar eller särskilda filformat som avses i punkt 1 andra stycket kan de välja ett eller båda av följande alternativ:

| a) | Specifikationer för filformat baserat på XML, t.ex. det rapporteringsspråk för EU:s utsläppshandelssystem som offentliggjorts av kommissionen för användning tillsammans med avancerade automatiserade system. |
| --- | --- |

a)

Specifikationer för filformat baserat på XML, t.ex. det rapporteringsspråk för EU:s utsläppshandelssystem som offentliggjorts av kommissionen för användning tillsammans med avancerade automatiserade system.

| b) | Mallar som offentliggjorts i en form som kan användas med standardprogramvara, inbegripet kalkylblad och ordbehandlingsfiler. |
| --- | --- |

b)

Mallar som offentliggjorts i en form som kan användas med standardprogramvara, inbegripet kalkylblad och ordbehandlingsfiler.

Artikel 75

Användning av automatiska system

1.   Om en medlemsstat väljer att använda automatiska system för elektroniskt datautbyte baserade på filformatspecifikationer enligt artikel 74.2 a ska dessa system, på ett kostnadseffektivt sätt och genom tekniska åtgärder i enlighet med rådande tekniknivå, säkerställa att

| a) | data är tillförlitliga, så att elektroniska meddelanden inte ändras under överföringen, |
| --- | --- |

a)

data är tillförlitliga, så att elektroniska meddelanden inte ändras under överföringen,

| b) | data är konfidentiella, tack vare säkerhetsteknik, inbegripet krypteringsteknik, så att uppgifterna bara är tillgängliga för den part som de är avsedda för och att inga obehöriga parter kan få tillgång till dem, |
| --- | --- |

b)

data är konfidentiella, tack vare säkerhetsteknik, inbegripet krypteringsteknik, så att uppgifterna bara är tillgängliga för den part som de är avsedda för och att inga obehöriga parter kan få tillgång till dem,

| c) | data är autentiska, så att både uppgiftsavsändarens och uppgiftsmottagarens identitet är känd och verifierad, |
| --- | --- |

c)

data är autentiska, så att både uppgiftsavsändarens och uppgiftsmottagarens identitet är känd och verifierad,

| d) | data är oavvisliga, så att en part i en transaktion inte kan förneka att den har tagit emot en transaktion, samtidigt som den andra parten inte heller kan förneka att den har sänt en transaktion, genom att använda metoder såsom signeringstekniker eller oberoende revision av systemsäkerheten. |
| --- | --- |

d)

data är oavvisliga, så att en part i en transaktion inte kan förneka att den har tagit emot en transaktion, samtidigt som den andra parten inte heller kan förneka att den har sänt en transaktion, genom att använda metoder såsom signeringstekniker eller oberoende revision av systemsäkerheten.

2.   Alla automatiserade system baserade på filformatspecifikationer enligt artikel 74.2 a som används av medlemsstaterna för kommunikation mellan den behöriga myndigheten, verksamhetsutövaren och luftfartygsoperatören, kontrollören och det nationella ackrediteringsorganet i den mening som avses i genomförandeförordning (EU) 2018/2067 ska uppfylla följande icke funktionsmässiga krav, genom genomförande av tekniska åtgärder i enlighet med rådande tekniknivå:

| a) | Tillträdeskontroll, så att systemet endast är tillgängligt för behöriga och inga data kan läsas, skrivas eller uppdateras av obehöriga parter, genom att vidta tekniska åtgärder för att uppnå följande:






  i) | Begränsning av det fysiska tillträdet till maskinvara på vilken automatiserade system körs med hjälp av fysiska hinder. |
| --- | --- | --- |

a)

Tillträdeskontroll, så att systemet endast är tillgängligt för behöriga och inga data kan läsas, skrivas eller uppdateras av obehöriga parter, genom att vidta tekniska åtgärder för att uppnå följande:

i)

Begränsning av det fysiska tillträdet till maskinvara på vilken automatiserade system körs med hjälp av fysiska hinder.

| ii) | Begränsning av logisk åtkomst till de automatiserade systemen genom användning av teknik för identifiering, autentisering och tillståndsgivning. |
| --- | --- |

ii)

Begränsning av logisk åtkomst till de automatiserade systemen genom användning av teknik för identifiering, autentisering och tillståndsgivning.

| b) | Tillgänglighet, så att dataåtkomst är säkerställd, även efter en längre tidsperiod och efter eventuellt införande av ny programvara. |
| --- | --- |

b)

Tillgänglighet, så att dataåtkomst är säkerställd, även efter en längre tidsperiod och efter eventuellt införande av ny programvara.

| c) | Logginformation, så att det säkerställs att ändringar av data alltid kan hittas och analyseras i efterhand. |
| --- | --- |

c)

Logginformation, så att det säkerställs att ändringar av data alltid kan hittas och analyseras i efterhand.

KAPITEL VIII

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 76

Ändringar av förordning (EU) nr 601/2012

Förordning (EU) nr 601/2012 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 12.1 tredje stycket ska led a ersättas med följande:






  ”a) | för anläggningar, bevis för varje bränsle-/materialmängd av större och mindre omfattning som visar att osäkerhetströsklarna efterlevs för aktivitetsdata och beräkningsfaktorer, i förekommande fall, för de tillämpade nivåer som definieras i bilagorna II och IV, samt bevis för varje utsläppskälla som visar att osäkerhetströsklarna efterlevs för de tillämpade nivåer som anges i bilaga VIII, i förekommande fall.” |
| --- | --- | --- |

1.

I artikel 12.1 tredje stycket ska led a ersättas med följande:

”a)

för anläggningar, bevis för varje bränsle-/materialmängd av större och mindre omfattning som visar att osäkerhetströsklarna efterlevs för aktivitetsdata och beräkningsfaktorer, i förekommande fall, för de tillämpade nivåer som definieras i bilagorna II och IV, samt bevis för varje utsläppskälla som visar att osäkerhetströsklarna efterlevs för de tillämpade nivåer som anges i bilaga VIII, i förekommande fall.”

| 2. | I artikel 15.4 ska led a ersättas med följande:






  ”a) | vad gäller övervakningsplanen för utsläpp omfatta följande:






  i) | En ändring av de värden för emissionsfaktorer som anges i övervakningsplanen. |
| --- | --- | --- | --- |

2.

I artikel 15.4 ska led a ersättas med följande:

”a)

vad gäller övervakningsplanen för utsläpp omfatta följande:

i)

En ändring av de värden för emissionsfaktorer som anges i övervakningsplanen.

| ii) | Ett byte mellan beräkningsmetoder som anges bilaga III, eller ett byte från användning av en beräkningsmetod till användning av en skattningsmetod i enlighet med artikel 55.2 eller vice versa. |
| --- | --- |

ii)

Ett byte mellan beräkningsmetoder som anges bilaga III, eller ett byte från användning av en beräkningsmetod till användning av en skattningsmetod i enlighet med artikel 55.2 eller vice versa.

| iii) | Införandet av nya bränsle-/materialmängder. |
| --- | --- |

iii)

Införandet av nya bränsle-/materialmängder.

| iv) | Ändringar avseende huruvida luftfartygsoperatören betraktas som en liten utsläppskälla i den mening som avses i artikel 55.1 eller med avseende på ett av de tröskelvärden som anges i artikel 28a.6 i direktiv 2003/87/EG.” |
| --- | --- |

iv)

Ändringar avseende huruvida luftfartygsoperatören betraktas som en liten utsläppskälla i den mening som avses i artikel 55.1 eller med avseende på ett av de tröskelvärden som anges i artikel 28a.6 i direktiv 2003/87/EG.”

| 3. | Artikel 49 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 49
  Överförd koldioxid

  1.   Verksamhetsutövaren ska från anläggningens utsläpp dra ifrån varje mängd koldioxid som härrör från fossilt kol i verksamheter som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG som inte släpps ut från anläggningen, utan






  a) | överförs från anläggningen till






  i) | en avskiljningsanläggning för transport och långsiktig geologisk lagring på en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG, |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Artikel 49 ska ersättas med följande:

”Artikel 49

Överförd koldioxid

1.   Verksamhetsutövaren ska från anläggningens utsläpp dra ifrån varje mängd koldioxid som härrör från fossilt kol i verksamheter som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG som inte släpps ut från anläggningen, utan

a)

överförs från anläggningen till

i)

en avskiljningsanläggning för transport och långsiktig geologisk lagring på en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG,

| ii) | ett transportnät för långsiktig geologisk lagring på en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG, eller |
| --- | --- |

ii)

ett transportnät för långsiktig geologisk lagring på en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG, eller

| iii) | en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG för långsiktig geologisk lagring, |
| --- | --- |

iii)

en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG för långsiktig geologisk lagring,

| b) | överförs från anläggningen och används för produktion av utfälld kalciumkarbonat i vilken den använda koldioxiden är kemiskt bunden. |
| --- | --- |

b)

överförs från anläggningen och används för produktion av utfälld kalciumkarbonat i vilken den använda koldioxiden är kemiskt bunden.

2.   I sin årliga utsläppsrapport ska verksamhetsutövaren vid den överförande anläggningen tillhandahålla den mottagande anläggningens identifieringskod som erkänts i enlighet med de akter som antagits i enlighet med artikel 19.3 i direktiv 2003/87/EG, om den mottagande anläggningen omfattas av direktivet. I alla andra fall ska verksamhetsutövaren vid den överförande anläggningen ange namn, adress och kontaktuppgifter för en kontaktperson för den mottagande anläggningen.

Första stycket ska också gälla för den mottagande anläggningen med avseende på den överförande anläggningens identifieringskod.

3.   För bestämning av den mängd koldioxid som överförs från en anläggning till en annan ska verksamhetsutövaren använda en mätningsbaserad metod, inbegripet i enlighet med artiklarna 43, 44 och 45. Utsläppskällan ska motsvara mätpunkten, och utsläppen ska uttryckas som mängden överförd koldioxid.

För tillämpning av punkt 1 b ska verksamhetsutövaren tillämpa en beräkningsbaserad metod.

4.   För fastställande av den mängd koldioxid som överförs från eller till andra anläggningar ska varje verksamhetsutövare tillämpa den högsta nivån som anges i avsnitt 1 i bilaga VIII.

Verksamhetsutövaren får dock tillämpa nästa lägre nivå, förutsatt att verksamhetsutövaren bevisar att tillämpning av den högsta nivån som anges i avsnitt 1 i bilaga VIII är tekniskt ogenomförbart eller medför orimliga kostnader.

För fastställande av den mängd koldioxid som är kemiskt bunden i utfälld kalciumkarbonat ska verksamhetsutövaren använda datakällor som motsvarar högsta nåbara noggrannhet.

5.   Verksamhetsutövarna får fastställa mängden koldioxid som överförs från en anläggning både vid den överförande och vid den mottagande anläggningen. I sådana fall ska artikel 48.3 gälla.”

| 4. | Artikel 52 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 5 ska utgå. |
| --- | --- | --- |

4.

Artikel 52 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 5 ska utgå.

| b) | Punkt 6 ska ersättas med följande:

  ”6.   Om den tankade bränslemängden eller den kvarvarande bränslemängden i tankarna bestäms i volymenheter uttryckt i liter ska luftfartygsoperatören omvandla mängden från volym till massa med hjälp av densitetsvärden. Luftfartygsoperatören ska använda det densitetsvärde för bränslet (ett faktiskt värde eller ett standardvärde på 0,8 kg per liter) som används för operativa ändamål och säkerhetsändamål.
  Det förfarande som ligger till grund för användningen av faktisk densitet eller standarddensitet ska beskrivas i övervakningsplanen, tillsammans med en hänvisning till den berörda luftfartygsoperatörens dokumentation.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 6 ska ersättas med följande:

”6.   Om den tankade bränslemängden eller den kvarvarande bränslemängden i tankarna bestäms i volymenheter uttryckt i liter ska luftfartygsoperatören omvandla mängden från volym till massa med hjälp av densitetsvärden. Luftfartygsoperatören ska använda det densitetsvärde för bränslet (ett faktiskt värde eller ett standardvärde på 0,8 kg per liter) som används för operativa ändamål och säkerhetsändamål.

Det förfarande som ligger till grund för användningen av faktisk densitet eller standarddensitet ska beskrivas i övervakningsplanen, tillsammans med en hänvisning till den berörda luftfartygsoperatörens dokumentation.”

| c) | Punkt 7 ska ersättas med följande:

  ”7.   För tillämpning av den beräkning som avses i punkt 1 ska luftfartygsoperatören använda standardemissionsfaktorerna i tabell 2 i bilaga III. För bränslen som inte anges i tabellen ska luftfartygsoperatören fastställa emissionsfaktorn i enlighet med artikel 32. För sådana bränslen ska det effektiva värmevärdet fastställas och rapporteras som en memorandumpost.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 7 ska ersättas med följande:

”7.   För tillämpning av den beräkning som avses i punkt 1 ska luftfartygsoperatören använda standardemissionsfaktorerna i tabell 2 i bilaga III. För bränslen som inte anges i tabellen ska luftfartygsoperatören fastställa emissionsfaktorn i enlighet med artikel 32. För sådana bränslen ska det effektiva värmevärdet fastställas och rapporteras som en memorandumpost.”

| 5. | I artikel 54.2 ska första stycket ersättas med följande:

  ”2.   Med avvikelse från artikel 52 får små utsläppskällor uppskatta bränsleförbrukningen med hjälp av verktyg som införts av Eurocontrol eller någon annan lämplig organisation som kan bearbeta alla relevanta uppgifter om flygtrafiken och undvika undervärderingar av utsläpp.” |
| --- | --- |

5.

I artikel 54.2 ska första stycket ersättas med följande:

”2.   Med avvikelse från artikel 52 får små utsläppskällor uppskatta bränsleförbrukningen med hjälp av verktyg som införts av Eurocontrol eller någon annan lämplig organisation som kan bearbeta alla relevanta uppgifter om flygtrafiken och undvika undervärderingar av utsläpp.”

| 6. | Artikel 55 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:

  ”1.   Luftfartygsoperatören ska beakta osäkerhetskällor och tillhörande osäkerhetsnivåer vid valet av övervakningsmetod enligt artikel 52.2.” |
| --- | --- | --- |

6.

Artikel 55 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.   Luftfartygsoperatören ska beakta osäkerhetskällor och tillhörande osäkerhetsnivåer vid valet av övervakningsmetod enligt artikel 52.2.”

| b) | Punkterna 2, 3 och 4 ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Punkterna 2, 3 och 4 ska utgå.

| 7. | Artikel 59.1 ska ersättas med följande:
  ”För tillämpningen av artikel 58.3 a ska verksamhetsutövaren säkerställa att all relevant mätutrustning kalibreras, justeras och kontrolleras regelbundet, även innan den tas i bruk, och kontrolleras mot mätstandarder som kan hänföras till internationella mätstandarder när sådana finns tillgängliga, i enlighet med kraven i denna förordning och i proportion till de risker som identifierats.
  Om delar av mätsystemen inte kan kalibreras ska verksamhetsutövaren identifiera dessa i övervakningsplanen och föreslå alternativa kontroller.
  När utrustningen inte uppfyller prestandakraven ska verksamhetsutövaren omedelbart vidta nödvändiga korrigerande åtgärder.” |
| --- | --- |

7.

Artikel 59.1 ska ersättas med följande:

”För tillämpningen av artikel 58.3 a ska verksamhetsutövaren säkerställa att all relevant mätutrustning kalibreras, justeras och kontrolleras regelbundet, även innan den tas i bruk, och kontrolleras mot mätstandarder som kan hänföras till internationella mätstandarder när sådana finns tillgängliga, i enlighet med kraven i denna förordning och i proportion till de risker som identifierats.

Om delar av mätsystemen inte kan kalibreras ska verksamhetsutövaren identifiera dessa i övervakningsplanen och föreslå alternativa kontroller.

När utrustningen inte uppfyller prestandakraven ska verksamhetsutövaren omedelbart vidta nödvändiga korrigerande åtgärder.”

| 8. | I artikel 65.2 ska ett tredje stycke läggas till:
  ”Om det antal flygningar med dataluckor som avses i de två första styckena överstiger 5 procent av de årliga flygningar som rapporteras, ska luftfartygsoperatören informera den behöriga myndigheten utan onödigt dröjsmål och vidta korrigerande åtgärder för att förbättra övervakningsmetoden.” |
| --- | --- |

8.

I artikel 65.2 ska ett tredje stycke läggas till:

”Om det antal flygningar med dataluckor som avses i de två första styckena överstiger 5 procent av de årliga flygningar som rapporteras, ska luftfartygsoperatören informera den behöriga myndigheten utan onödigt dröjsmål och vidta korrigerande åtgärder för att förbättra övervakningsmetoden.”

| 9. | I bilaga I ska avsnitt 2 ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 2 b ii ska ersättas med följande:






  ”ii) | förfaranden för att mäta tankad bränslemängd och bränslemängd i tankarna, en beskrivning av de mätinstrument som används och förfaranden för att registrera, hämta, överföra och lagra mätuppgifter, beroende på vad som är tillämpligt,” |
| --- | --- | --- | --- |

9.

I bilaga I ska avsnitt 2 ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2 b ii ska ersättas med följande:

”ii)

förfaranden för att mäta tankad bränslemängd och bränslemängd i tankarna, en beskrivning av de mätinstrument som används och förfaranden för att registrera, hämta, överföra och lagra mätuppgifter, beroende på vad som är tillämpligt,”

| b) | Punkt 2 b iii ska ersättas med följande:






  ”iii) | metoden för fastställande av densitet, om tillämpligt,” |
| --- | --- | --- |

b)

Punkt 2 b iii ska ersättas med följande:

”iii)

metoden för fastställande av densitet, om tillämpligt,”

| c) | Punkt 2 b iv ska ersättas med följande:






  ”iv) | motivering av valet av övervakningsmetod, för att säkerställa lägsta grad av osäkerhet i enlighet med artikel 55.1.” |
| --- | --- | --- |

c)

Punkt 2 b iv ska ersättas med följande:

”iv)

motivering av valet av övervakningsmetod, för att säkerställa lägsta grad av osäkerhet i enlighet med artikel 55.1.”

| d) | Punkt 2 d ska utgå. |
| --- | --- |

d)

Punkt 2 d ska utgå.

| e) | Punkt 2 f ska ersättas med följande:






  ”f) | En beskrivning av förfarandena och systemen för identifiering, bedömning och hantering av dataluckor enligt artikel 65.2.” |
| --- | --- | --- |

e)

Punkt 2 f ska ersättas med följande:

”f)

En beskrivning av förfarandena och systemen för identifiering, bedömning och hantering av dataluckor enligt artikel 65.2.”

| 10. | I bilaga III ska avsnitt 2 utgå. |
| --- | --- |

10.

I bilaga III ska avsnitt 2 utgå.

| 11. | Bilaga IV ska ändras på följande sätt:






  a) | I avsnitt 10 B ska fjärde stycket utgå. |
| --- | --- | --- |

11.

Bilaga IV ska ändras på följande sätt:

a)

I avsnitt 10 B ska fjärde stycket utgå.

| b) | I avsnitt 14 B ska tredje stycket utgå. |
| --- | --- |

b)

I avsnitt 14 B ska tredje stycket utgå.

| 12. | Bilaga IX ska ändras på följande sätt:






  a) | I avsnitt 1 ska punkt 2 ersättas med följande:

  ”Dokument som motiverar valet av övervakningsmetod och dokument som motiverar tillfälliga eller permanenta ändringar av övervakningsmetoder och, i förekommande fall, nivåer som godkänts av den behöriga myndigheten.” |
| --- | --- | --- |

12.

Bilaga IX ska ändras på följande sätt:

a)

I avsnitt 1 ska punkt 2 ersättas med följande:

”Dokument som motiverar valet av övervakningsmetod och dokument som motiverar tillfälliga eller permanenta ändringar av övervakningsmetoder och, i förekommande fall, nivåer som godkänts av den behöriga myndigheten.”

| b) | I avsnitt 3 ska punkt 5 ersättas med följande:






  ”5. | Dokumentation över vilken metod som används vid dataluckor i tillämpliga fall, antalet flygningar där dataluckor förekom, de uppgifter som använts för att fylla dataluckorna, samt om antalet flygningar med dataluckor överstiger 5 procent av de flygningar som rapporterades, orsakerna till dataluckorna och dokumentation över de avhjälpande åtgärder som vidtagits.” |
| --- | --- | --- |

b)

I avsnitt 3 ska punkt 5 ersättas med följande:

”5.

Dokumentation över vilken metod som används vid dataluckor i tillämpliga fall, antalet flygningar där dataluckor förekom, de uppgifter som använts för att fylla dataluckorna, samt om antalet flygningar med dataluckor överstiger 5 procent av de flygningar som rapporterades, orsakerna till dataluckorna och dokumentation över de avhjälpande åtgärder som vidtagits.”

| 13. | I bilaga X ska avsnitt 2 ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 7 ska ersättas med följande:






  ”7. | Det totala antalet flygningar per par av stater som omfattas av rapporten.” |
| --- | --- | --- | --- |

13.

I bilaga X ska avsnitt 2 ändras på följande sätt:

a)

Punkt 7 ska ersättas med följande:

”7.

Det totala antalet flygningar per par av stater som omfattas av rapporten.”

| b) | Följande punkt ska läggas till efter punkt 7:






  ”7a. | Massa bränsle (i ton) per bränsletyp per par av stater.” |
| --- | --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till efter punkt 7:

”7a.

Massa bränsle (i ton) per bränsletyp per par av stater.”

| c) | Punkt 10 a ska ersättas med följande:






  ”a) | antalet flygningar uttryckt som procentandel av de årliga flygningar där dataluckor förekom, samt omständigheter och orsaker till dataluckorna,” |
| --- | --- | --- |

c)

Punkt 10 a ska ersättas med följande:

”a)

antalet flygningar uttryckt som procentandel av de årliga flygningar där dataluckor förekom, samt omständigheter och orsaker till dataluckorna,”

| d) | Punkt 11 a ska ersättas med följande:






  ”a) | antalet flygningar uttryckt som procentandel av de årliga flygningar (avrundat till närmaste 0,1 %) där dataluckor förekom, samt omständigheter kring och orsaker till dataluckorna,” |
| --- | --- | --- |

d)

Punkt 11 a ska ersättas med följande:

”a)

antalet flygningar uttryckt som procentandel av de årliga flygningar (avrundat till närmaste 0,1 %) där dataluckor förekom, samt omständigheter kring och orsaker till dataluckorna,”

Artikel 77

Upphävande av förordning (EU) nr 601/2012

1.   Förordning (EU) nr 601/2012 ska upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2021.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XI.

2.   Bestämmelserna i förordning (EU) nr 601/2012 ska fortsätta att tillämpas på övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp och, i förekommande fall, aktivitetsdata som inträffar före den 1 januari 2021.

Artikel 78

Ikraftträdande och tillämpning

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.

Artikel 76 ska dock tillämpas från och med den 1 januari 2019 eller den dag då denna förordning träder i kraft, beroende på vilket som inträffar senast.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 december 2018.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 275, 25.10.2003, s. 32.

1

(2)  Kommissionens förordning (EU) nr 601/2012 av den 21 juni 2012 om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (EUT L 181, 12.7.2012, s. 30).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, 5.6.2009, s. 16).

3

(4)  Kommissionens beslut 2009/450/EG av den 8 juni 2009 om den närmare tolkningen av luftfartsverksamhet enligt bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (EUT L 149, 12.6.2009, s. 69).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG av den 23 april 2009 om geologisk lagring av koldioxid och ändring av rådets direktiv 85/337/EEG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG, 2001/80/EG, 2004/35/EG, 2006/12/EG och 2008/1/EG samt förordning (EG) nr 1013/2006 (EUT L 140, 5.6.2009, s. 114).

5

(6)  Domstolens dom av den 19 januari 2017, Schaefer Kalk GmbH & Co. KG mot Förbundsrepubliken Tyskland, C-460/15, ECLI:EU:C:2017:29.

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/32/EU av den 26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av mätinstrument (EUT L 96, 29.3.2014, s. 149).

7

(8)  Kommissionens förordning (EU) nr 965/2012 om tekniska krav och administrativa förfaranden i samband med flygdrift enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008 (EUT L 296, 25.10.2012, s. 1).

8

(9)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2067 av den 19 december 2018 om verifiering av uppgifter och ackreditering av kontrollörer i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (se sidan 94 i detta nummer av EUT).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/31/EU av den 26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av icke-automatiska vågar (EUT L 96, 29.3.2014, s. 107).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG (EUT L 41, 14.2.2003, s. 26).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 166/2006 av den 18 januari 2006 om upprättande av ett europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar och om ändring av rådets direktiv 91/689/EEG och 96/61/EG (EUT L 33, 4.2.2006, s. 1).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1893/2006 av den 20 december 2006 om fastställande av den statistiska näringsgrensindelningen Nace rev. 2 och om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3037/90 och vissa EG-förordningar om särskilda statistikområden (EUT L 393, 30.12.2006, s. 1).

13

---

BILAGA I

Minimiinnehåll i övervakningsplanen (Artikel 12.1)

1.   MINIMIINNEHÅLL I ÖVERVAKNINGSPLANEN FÖR ANLÄGGNINGAR

Övervakningsplanen för en anläggning ska innehålla minst följande uppgifter:

| (1) | Allmän information om anläggningen i form av följande:






  (a) | En beskrivning av anläggningen och de verksamheter som bedrivs vid anläggningen som ska övervakas, inbegripet en förteckning över de utsläppskällor och bränsle-/materialmängder som ska övervakas för varje verksamhet som bedrivs inom anläggningen. Förteckningen ska uppfylla följande kriterier:






  i) | Beskrivningen ska vara tillräcklig för att visa att varken dataluckor eller dubbelräkning av utsläpp förekommer. |
| --- | --- | --- | --- |

(1)

Allmän information om anläggningen i form av följande:

(a)

En beskrivning av anläggningen och de verksamheter som bedrivs vid anläggningen som ska övervakas, inbegripet en förteckning över de utsläppskällor och bränsle-/materialmängder som ska övervakas för varje verksamhet som bedrivs inom anläggningen. Förteckningen ska uppfylla följande kriterier:

i)

Beskrivningen ska vara tillräcklig för att visa att varken dataluckor eller dubbelräkning av utsläpp förekommer.

| ii) | Ett enkelt diagram över utsläppskällorna, bränsle-/materialmängderna, provtagningsställena och mätutrustningen måste bifogas på begäran av den behöriga myndigheten, eller om diagrammet förenklar beskrivningen av anläggningen eller hänvisningen till utsläppskällor, bränsle-/materialmängder, mätinstrument och andra delar av anläggningen som är relevanta för övervakningsmetoden inbegripet dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet. |
| --- | --- |

ii)

Ett enkelt diagram över utsläppskällorna, bränsle-/materialmängderna, provtagningsställena och mätutrustningen måste bifogas på begäran av den behöriga myndigheten, eller om diagrammet förenklar beskrivningen av anläggningen eller hänvisningen till utsläppskällor, bränsle-/materialmängder, mätinstrument och andra delar av anläggningen som är relevanta för övervakningsmetoden inbegripet dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet.

| (b) | En beskrivning av förfarandet för hantering av ansvarsfördelningen med avseende på övervakning och rapportering inom anläggningen, och för hantering av den ansvariga personalens kompetens. |
| --- | --- |

(b)

En beskrivning av förfarandet för hantering av ansvarsfördelningen med avseende på övervakning och rapportering inom anläggningen, och för hantering av den ansvariga personalens kompetens.

| (c) | En beskrivning av förfarandet för regelbunden utvärdering av övervakningsplanens lämplighet, som minst omfattar följande:






  i) | Kontroll av förteckningen över utsläppskällor och bränsle-/materialmängder för att säkerställa att den är fullständig och att alla relevanta ändringar av anläggningens art och funktion tas med i övervakningsplanen. |
| --- | --- | --- |

(c)

En beskrivning av förfarandet för regelbunden utvärdering av övervakningsplanens lämplighet, som minst omfattar följande:

i)

Kontroll av förteckningen över utsläppskällor och bränsle-/materialmängder för att säkerställa att den är fullständig och att alla relevanta ändringar av anläggningens art och funktion tas med i övervakningsplanen.

| ii) | Bedömning av huruvida osäkerhetströsklarna för aktivitetsdata och (om tillämpligt) andra parametrar efterlevs för de nivåer som tillämpas för varje bränsle-/materialmängd och utsläppskälla. |
| --- | --- |

ii)

Bedömning av huruvida osäkerhetströsklarna för aktivitetsdata och (om tillämpligt) andra parametrar efterlevs för de nivåer som tillämpas för varje bränsle-/materialmängd och utsläppskälla.

| iii) | Bedömning av möjliga åtgärder för att förbättra den övervakningsmetod som tillämpas. |
| --- | --- |

iii)

Bedömning av möjliga åtgärder för att förbättra den övervakningsmetod som tillämpas.

| (d) | En beskrivning av de skriftliga förfarandena för dataflödesaktiviteter enligt artikel 58, inbegripet ett diagram för förtydligande där så är lämpligt. |
| --- | --- |

(d)

En beskrivning av de skriftliga förfarandena för dataflödesaktiviteter enligt artikel 58, inbegripet ett diagram för förtydligande där så är lämpligt.

| (e) | En beskrivning av de skriftliga förfarandena för kontrollverksamhet som inrättats enligt artikel 59. |
| --- | --- |

(e)

En beskrivning av de skriftliga förfarandena för kontrollverksamhet som inrättats enligt artikel 59.

| (f) | I förekommande fall, information om relevanta kopplingar till åtgärder inom ramen för gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas) som inrättats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1221/2009 (1), miljöledningssystem som omfattas av harmoniserad standard ISO 14001:2004 och andra miljöledningssystem inbegripet information om förfaranden och kontroller av betydelse för övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp. |
| --- | --- |

(f)

I förekommande fall, information om relevanta kopplingar till åtgärder inom ramen för gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas) som inrättats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1221/2009 (1), miljöledningssystem som omfattas av harmoniserad standard ISO 14001:2004 och andra miljöledningssystem inbegripet information om förfaranden och kontroller av betydelse för övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp.

| (g) | Versionsnummer för övervakningsplanen och det datum från vilket den versionen av övervakningsplanen är tillämplig. |
| --- | --- |

(g)

Versionsnummer för övervakningsplanen och det datum från vilket den versionen av övervakningsplanen är tillämplig.

| (h) | Anläggningskategorin. |
| --- | --- |

(h)

Anläggningskategorin.

| (2) | En detaljerad beskrivning av de beräkningsbaserade metoderna där dessa tillämpats, som ska omfatta följande:






  a) | En närmare beskrivning av den beräkningsbaserade metod som tillämpas, inbegripet en förteckning över de indata och beräkningsformler som används, en förteckning över de tillämpade nivåerna för aktivitetsdata och alla relevanta beräkningsfaktorer för varje bränsle-/materialmängd som ska övervakas. |
| --- | --- | --- |

(2)

En detaljerad beskrivning av de beräkningsbaserade metoderna där dessa tillämpats, som ska omfatta följande:

a)

En närmare beskrivning av den beräkningsbaserade metod som tillämpas, inbegripet en förteckning över de indata och beräkningsformler som används, en förteckning över de tillämpade nivåerna för aktivitetsdata och alla relevanta beräkningsfaktorer för varje bränsle-/materialmängd som ska övervakas.

| b) | Om tillämpligt, och om verksamhetsutövaren önskar använda sig av förenklingar för bränsle-/materialmängder av mindre och ringa omfattning, en kategorisering av bränsle-/materialmängderna i bränsle-/materialmängder av större, mindre och ringa omfattning. |
| --- | --- |

b)

Om tillämpligt, och om verksamhetsutövaren önskar använda sig av förenklingar för bränsle-/materialmängder av mindre och ringa omfattning, en kategorisering av bränsle-/materialmängderna i bränsle-/materialmängder av större, mindre och ringa omfattning.

| c) | En beskrivning av de mätsystem som används, och deras mätområde, samt angiven osäkerhet och exakt placering av de mätinstrument som ska användas för varje bränsle-/materialmängd som ska övervakas. |
| --- | --- |

c)

En beskrivning av de mätsystem som används, och deras mätområde, samt angiven osäkerhet och exakt placering av de mätinstrument som ska användas för varje bränsle-/materialmängd som ska övervakas.

| d) | Om tillämpligt, de standardvärden som används för att beräkna faktorer som anger faktorns källa, eller den relevanta källan, utifrån vilka standardfaktorn kommer att beräknas regelbundet, för varje bränsle-/materialmängd. |
| --- | --- |

d)

Om tillämpligt, de standardvärden som används för att beräkna faktorer som anger faktorns källa, eller den relevanta källan, utifrån vilka standardfaktorn kommer att beräknas regelbundet, för varje bränsle-/materialmängd.

| e) | Om tillämpligt, en förteckning över de analysmetoder som ska användas för att bestämma alla relevanta beräkningsfaktorer för varje bränsle-/materialmängd, och en beskrivning av de skriftliga förfarandena för dessa analyser. |
| --- | --- |

e)

Om tillämpligt, en förteckning över de analysmetoder som ska användas för att bestämma alla relevanta beräkningsfaktorer för varje bränsle-/materialmängd, och en beskrivning av de skriftliga förfarandena för dessa analyser.

| f) | Om tillämpligt, en beskrivning av det förfarande som ligger till grund för provtagningsplanen för provtagning av bränsle och material som ska analyseras, och det förfarande som används för att se över om provtagningsplanen är lämplig. |
| --- | --- |

f)

Om tillämpligt, en beskrivning av det förfarande som ligger till grund för provtagningsplanen för provtagning av bränsle och material som ska analyseras, och det förfarande som används för att se över om provtagningsplanen är lämplig.

| g) | Om tillämpligt, en lista över laboratorier som deltar i utförandet av relevanta analytiska förfaranden, och om ett laboratorium inte är ackrediterat så som avses i artikel 34.1, en beskrivning av det förfarande som används för att visa överensstämmelse med motsvarande krav i enlighet med artikel 34.2 och 34.3. |
| --- | --- |

g)

Om tillämpligt, en lista över laboratorier som deltar i utförandet av relevanta analytiska förfaranden, och om ett laboratorium inte är ackrediterat så som avses i artikel 34.1, en beskrivning av det förfarande som används för att visa överensstämmelse med motsvarande krav i enlighet med artikel 34.2 och 34.3.

| (3) | Om en alternativ övervakningsmetod används i enlighet med artikel 22, ska en närmare beskrivning av den övervakningsmetod bifogas som tillämpas för alla bränsle-/materialmängder eller utsläppskällor, för vilka ingen nivåmetod används, och en beskrivning av det skriftliga förfarande som används för den därmed förknippade osäkerhetsanalysen som ska utföras. |
| --- | --- |

(3)

Om en alternativ övervakningsmetod används i enlighet med artikel 22, ska en närmare beskrivning av den övervakningsmetod bifogas som tillämpas för alla bränsle-/materialmängder eller utsläppskällor, för vilka ingen nivåmetod används, och en beskrivning av det skriftliga förfarande som används för den därmed förknippade osäkerhetsanalysen som ska utföras.

| (4) | En detaljerad beskrivning av de mätningsbaserade metoderna där dessa tillämpats, som ska omfatta följande:






  a) | En beskrivning av mätningsmetoden, inbegripet beskrivningar av alla skriftliga förfaranden som är relevanta för mätningen, samt följande:






  i) | Alla beräkningsformler som används för aggregering av data och för att fastställa de årliga utsläppen av varje utsläppskälla. |
| --- | --- | --- | --- |

(4)

En detaljerad beskrivning av de mätningsbaserade metoderna där dessa tillämpats, som ska omfatta följande:

a)

En beskrivning av mätningsmetoden, inbegripet beskrivningar av alla skriftliga förfaranden som är relevanta för mätningen, samt följande:

i)

Alla beräkningsformler som används för aggregering av data och för att fastställa de årliga utsläppen av varje utsläppskälla.

| ii) | Den metod som används för att fastställa om giltiga timmar eller kortare referensperioder för varje parameter kan beräknas, och för ersättning av saknade uppgifter i enlighet med artikel 45. |
| --- | --- |

ii)

Den metod som används för att fastställa om giltiga timmar eller kortare referensperioder för varje parameter kan beräknas, och för ersättning av saknade uppgifter i enlighet med artikel 45.

| b) | En förteckning över alla relevanta utsläppspunkter under normal drift och under begränsad drift och övergångsfaser, vilket inkluderar driftstopp eller idrifttagning, kompletterad med ett processdiagram om ett sådant begärs av den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

b)

En förteckning över alla relevanta utsläppspunkter under normal drift och under begränsad drift och övergångsfaser, vilket inkluderar driftstopp eller idrifttagning, kompletterad med ett processdiagram om ett sådant begärs av den behöriga myndigheten.

| c) | Om rökgasflödet härleds genom beräkning, en beskrivning av det skriftliga förfarandet för denna beräkning för varje utsläppskälla som övervakas med hjälp av en mätningsbaserad metod. |
| --- | --- |

c)

Om rökgasflödet härleds genom beräkning, en beskrivning av det skriftliga förfarandet för denna beräkning för varje utsläppskälla som övervakas med hjälp av en mätningsbaserad metod.

| d) | En förteckning över all relevant utrustning, med angivelser av dess mätfrekvens, driftsområde och osäkerhet. |
| --- | --- |

d)

En förteckning över all relevant utrustning, med angivelser av dess mätfrekvens, driftsområde och osäkerhet.

| e) | En förteckning över tillämpade standarder och eventuella avvikelser från dessa standarder. |
| --- | --- |

e)

En förteckning över tillämpade standarder och eventuella avvikelser från dessa standarder.

| f) | En beskrivning av det skriftliga förfarandet för genomförande av bekräftande beräkningar i enlighet med artikel 46, om tillämpligt. |
| --- | --- |

f)

En beskrivning av det skriftliga förfarandet för genomförande av bekräftande beräkningar i enlighet med artikel 46, om tillämpligt.

| g) | En beskrivning av metoden för hur koldioxid som härrör från biomassa ska bestämmas och dras ifrån de uppmätta koldioxidutsläppen, och av det skriftliga förfarande som används för detta ändamål, om tillämpligt. |
| --- | --- |

g)

En beskrivning av metoden för hur koldioxid som härrör från biomassa ska bestämmas och dras ifrån de uppmätta koldioxidutsläppen, och av det skriftliga förfarande som används för detta ändamål, om tillämpligt.

| h) | Om tillämpligt, och om verksamhetsutövaren önskar använda sig av förenklingar för mindre utsläppskällor, en kategorisering av utsläppskällor i större och mindre utsläppskällor. |
| --- | --- |

h)

Om tillämpligt, och om verksamhetsutövaren önskar använda sig av förenklingar för mindre utsläppskällor, en kategorisering av utsläppskällor i större och mindre utsläppskällor.

| (5) | Utöver de beståndsdelar som anges i punkt 4, en detaljerad beskrivning av övervakningsmetoden när utsläpp av dikväveoxid (N2O) övervakas (i förekommande fall i form av en beskrivning av de skriftliga förfaranden som tillämpas) som ska innehålla följande:






  a) | Metoden och parametrarna som används för att fastställa materialmängder som används i produktionsprocessen och den maximimängd av material som används när driften går på full kapacitet. |
| --- | --- | --- |

(5)

Utöver de beståndsdelar som anges i punkt 4, en detaljerad beskrivning av övervakningsmetoden när utsläpp av dikväveoxid (N2O) övervakas (i förekommande fall i form av en beskrivning av de skriftliga förfaranden som tillämpas) som ska innehålla följande:

a)

Metoden och parametrarna som används för att fastställa materialmängder som används i produktionsprocessen och den maximimängd av material som används när driften går på full kapacitet.

| b) | Metoden och parametrarna som används för att fastställa den produktmängd som tillverkas per timme, uttryckt som salpetersyra (100 %), adipinsyra (100 %), kaprolaktam, glyoxal och oxoättiksyra per timme. |
| --- | --- |

b)

Metoden och parametrarna som används för att fastställa den produktmängd som tillverkas per timme, uttryckt som salpetersyra (100 %), adipinsyra (100 %), kaprolaktam, glyoxal och oxoättiksyra per timme.

| c) | Metoden och parametrarna som används för att fastställa N2O-koncentrationen i rökgas från varje utsläppskälla, dess driftsområde och osäkerhet och uppgifterna om alternativa metoder som kan användas om koncentrationerna faller utanför driftsområdet och situationer då detta kan inträffa. |
| --- | --- |

c)

Metoden och parametrarna som används för att fastställa N2O-koncentrationen i rökgas från varje utsläppskälla, dess driftsområde och osäkerhet och uppgifterna om alternativa metoder som kan användas om koncentrationerna faller utanför driftsområdet och situationer då detta kan inträffa.

| d) | Beräkningsmetoden som används för att fastställa utsläpp av dikväveoxid från periodiska orenade källor vid produktion av salpetersyra, adipinsyra, kapraktolam, glyoxal och oxoättiksyra. |
| --- | --- |

d)

Beräkningsmetoden som används för att fastställa utsläpp av dikväveoxid från periodiska orenade källor vid produktion av salpetersyra, adipinsyra, kapraktolam, glyoxal och oxoättiksyra.

| e) | Det sätt på vilket anläggningen drivs med varierande belastning och i vilken omfattning detta sker, och hur driftsledningen genomförs. |
| --- | --- |

e)

Det sätt på vilket anläggningen drivs med varierande belastning och i vilken omfattning detta sker, och hur driftsledningen genomförs.

| f) | Metoden och beräkningsformlerna som används för att fastställa de årliga utsläppen av dikväveoxid och motsvarande koldioxidekvivalenter från varje utsläppskälla. |
| --- | --- |

f)

Metoden och beräkningsformlerna som används för att fastställa de årliga utsläppen av dikväveoxid och motsvarande koldioxidekvivalenter från varje utsläppskälla.

| g) | Information om processbetingelser som avviker från normal drift, en indikation av potentiell frekvens och varaktighet för sådana betingelser, såväl som en indikation av volymen för utsläppen av dikväveoxid under avvikande processbetingelser såsom dåligt fungerande reningsutrustning. |
| --- | --- |

g)

Information om processbetingelser som avviker från normal drift, en indikation av potentiell frekvens och varaktighet för sådana betingelser, såväl som en indikation av volymen för utsläppen av dikväveoxid under avvikande processbetingelser såsom dåligt fungerande reningsutrustning.

| (6) | En närmare beskrivning av övervakningsmetoden när det gäller perfluorkarboner från produktionen av primärt aluminium som övervakas, om tillämpligt i form av en beskrivning av de skriftliga förfaranden som tillämpas, som ska omfatta följande:






  a) | Om tillämpligt, datum för mätningar för fastställande av de anläggningsspecifika emissionsfaktorerna SEFCF4 eller OVC, och FC2F6, och en tidsplan för framtida upprepningar av denna undersökning. |
| --- | --- | --- |

(6)

En närmare beskrivning av övervakningsmetoden när det gäller perfluorkarboner från produktionen av primärt aluminium som övervakas, om tillämpligt i form av en beskrivning av de skriftliga förfaranden som tillämpas, som ska omfatta följande:

a)

Om tillämpligt, datum för mätningar för fastställande av de anläggningsspecifika emissionsfaktorerna SEFCF4 eller OVC, och FC2F6, och en tidsplan för framtida upprepningar av denna undersökning.

| b) | Om tillämpligt, protokollet som beskriver förfarandet för att fastställa de anläggningsspecifika emissionsfaktorerna för CF4 och C2F6, och som även visar att mätningarna har utförts och kommer att utföras under en tillräckligt lång tid för att de uppmätta värdena ska konvergera, dock minst 72 timmar. |
| --- | --- |

b)

Om tillämpligt, protokollet som beskriver förfarandet för att fastställa de anläggningsspecifika emissionsfaktorerna för CF4 och C2F6, och som även visar att mätningarna har utförts och kommer att utföras under en tillräckligt lång tid för att de uppmätta värdena ska konvergera, dock minst 72 timmar.

| c) | Om tillämpligt, metoden för att fastställa insamlingseffektivitet för diffusa utsläpp vid anläggningar för produktion av primärt aluminium. |
| --- | --- |

c)

Om tillämpligt, metoden för att fastställa insamlingseffektivitet för diffusa utsläpp vid anläggningar för produktion av primärt aluminium.

| d) | Beskrivning av celltyp och typ av anod. |
| --- | --- |

d)

Beskrivning av celltyp och typ av anod.

| (7) | En närmare beskrivning av övervakningsmetoden när överföring av ingående koldioxid som en del av en bränsle-/materialmängd i enlighet med artikel 48, överföring av koldioxid i enlighet med artikel 49 eller överföring av dikväveoxid i enlighet med artikel 50 utförs, i förekommande fall i form av en beskrivning av de skriftliga förfaranden som tillämpas, som ska omfatta följande:






  a) | Om tillämpligt, platsen för utrustning för temperatur- och tryckmätning i ett transportnät. |
| --- | --- | --- |

(7)

En närmare beskrivning av övervakningsmetoden när överföring av ingående koldioxid som en del av en bränsle-/materialmängd i enlighet med artikel 48, överföring av koldioxid i enlighet med artikel 49 eller överföring av dikväveoxid i enlighet med artikel 50 utförs, i förekommande fall i form av en beskrivning av de skriftliga förfaranden som tillämpas, som ska omfatta följande:

a)

Om tillämpligt, platsen för utrustning för temperatur- och tryckmätning i ett transportnät.

| b) | Om tillämpligt, förfaranden för att förhindra, detektera och kvantifiera läckagehändelser i transportnät. |
| --- | --- |

b)

Om tillämpligt, förfaranden för att förhindra, detektera och kvantifiera läckagehändelser i transportnät.

| c) | För transportnät, förfaranden som effektivt säkerställer att koldioxid endast överförs till anläggningar som har ett giltigt tillstånd för växthusgasutsläpp eller där all avgiven koldioxid övervakas effektivt och redovisas enligt artikel 49. |
| --- | --- |

c)

För transportnät, förfaranden som effektivt säkerställer att koldioxid endast överförs till anläggningar som har ett giltigt tillstånd för växthusgasutsläpp eller där all avgiven koldioxid övervakas effektivt och redovisas enligt artikel 49.

| d) | Identifiering av mottagande och överförande anläggningar enligt anläggningens identifieringskod som erkänts enligt förordning (EU) nr 1193/2011. |
| --- | --- |

d)

Identifiering av mottagande och överförande anläggningar enligt anläggningens identifieringskod som erkänts enligt förordning (EU) nr 1193/2011.

| e) | Om tillämpligt, en beskrivning av system för kontinuerlig mätning som används vid överföringspunkterna för koldioxid eller dikväveoxid mellan anläggningar som överför koldioxid eller dikväveoxid eller bestämningsmetoden enligt artikel 48, 49 eller 50. |
| --- | --- |

e)

Om tillämpligt, en beskrivning av system för kontinuerlig mätning som används vid överföringspunkterna för koldioxid eller dikväveoxid mellan anläggningar som överför koldioxid eller dikväveoxid eller bestämningsmetoden enligt artikel 48, 49 eller 50.

| f) | I tillämpliga fall, en beskrivning av den konservativa skattningsmetod som används för att fastställa biomassafraktionen av överförd koldioxid enligt artikel 48 eller 49. |
| --- | --- |

f)

I tillämpliga fall, en beskrivning av den konservativa skattningsmetod som används för att fastställa biomassafraktionen av överförd koldioxid enligt artikel 48 eller 49.

| g) | Om tillämpligt, metoderna för att kvantifiera utsläpp eller avgivning av koldioxid till vattenpelaren från potentiella läckage samt tillämpade och eventuellt anpassade kvantifieringsmetoder för faktiska utsläpp eller avgivning av koldioxid till vattenpelaren från läckage, enligt vad som anges i avsnitt 23 i bilaga IV. |
| --- | --- |

g)

Om tillämpligt, metoderna för att kvantifiera utsläpp eller avgivning av koldioxid till vattenpelaren från potentiella läckage samt tillämpade och eventuellt anpassade kvantifieringsmetoder för faktiska utsläpp eller avgivning av koldioxid till vattenpelaren från läckage, enligt vad som anges i avsnitt 23 i bilaga IV.

2.   MINIMIINNEHÅLL I ÖVERVAKNINGSPLANER FÖR UTSLÄPP FRÅN LUFTFART

| 1. | Övervakningsplanen ska innehålla följande information för samtliga luftfartygsoperatörer:






  a) | Identifiering av luftfartygsoperatören, anropssignal eller annan unik beteckning som används vid flygkontroll, kontaktuppgifter för luftfartygsoperatören och för en ansvarig person som arbetar där, kontaktadress, den administrerande medlemsstaten och den administrerande behöriga myndigheten. |
| --- | --- | --- |

1.

Övervakningsplanen ska innehålla följande information för samtliga luftfartygsoperatörer:

a)

Identifiering av luftfartygsoperatören, anropssignal eller annan unik beteckning som används vid flygkontroll, kontaktuppgifter för luftfartygsoperatören och för en ansvarig person som arbetar där, kontaktadress, den administrerande medlemsstaten och den administrerande behöriga myndigheten.

| b) | En inledande förteckning över de luftfartygstyper i luftfartygsoperatörens flotta som används vid den tidpunkt då övervakningsplanen lämnas in samt antalet luftfartyg för varje typ, en preliminär förteckning över andra luftfartygstyper som man planerar att använda, inbegripet, i förekommande fall, en uppskattning av antalet luftfartyg för varje typ samt bränsle-/materialmängder (bränsletyper) för varje luftfartygstyp. |
| --- | --- |

b)

En inledande förteckning över de luftfartygstyper i luftfartygsoperatörens flotta som används vid den tidpunkt då övervakningsplanen lämnas in samt antalet luftfartyg för varje typ, en preliminär förteckning över andra luftfartygstyper som man planerar att använda, inbegripet, i förekommande fall, en uppskattning av antalet luftfartyg för varje typ samt bränsle-/materialmängder (bränsletyper) för varje luftfartygstyp.

| c) | En beskrivning av de förfaranden, system och ansvarsområden som används för att uppdatera förteckningen över utsläppskällor så att den är fullständig under hela övervakningsåret, i syfte att garantera att övervakningen och rapporteringen av utsläpp är fullständig både för egna och för leasade luftfartyg. |
| --- | --- |

c)

En beskrivning av de förfaranden, system och ansvarsområden som används för att uppdatera förteckningen över utsläppskällor så att den är fullständig under hela övervakningsåret, i syfte att garantera att övervakningen och rapporteringen av utsläpp är fullständig både för egna och för leasade luftfartyg.

| d) | En beskrivning av de förfaranden som används för att säkerställa att förteckningen över sådana flygningar som utförs under en unik beteckning baserad på flygplatspar är fullständig, och de förfaranden som används för att avgöra om flygningar omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG för att garantera fullständighet och undvika dubbelräkning. |
| --- | --- |

d)

En beskrivning av de förfaranden som används för att säkerställa att förteckningen över sådana flygningar som utförs under en unik beteckning baserad på flygplatspar är fullständig, och de förfaranden som används för att avgöra om flygningar omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG för att garantera fullständighet och undvika dubbelräkning.

| e) | En beskrivning av förfarandet för hantering av ansvarsfördelningen med avseende på övervakning och rapportering, och för hantering av den ansvariga personalens kompetens. |
| --- | --- |

e)

En beskrivning av förfarandet för hantering av ansvarsfördelningen med avseende på övervakning och rapportering, och för hantering av den ansvariga personalens kompetens.

| f) | En beskrivning av förfarandet för regelbunden utvärdering av övervakningsplanens lämplighet, som omfattar eventuella åtgärder för att förbättra övervakningsmetoden och tillhörande förfaranden som tillämpas. |
| --- | --- |

f)

En beskrivning av förfarandet för regelbunden utvärdering av övervakningsplanens lämplighet, som omfattar eventuella åtgärder för att förbättra övervakningsmetoden och tillhörande förfaranden som tillämpas.

| g) | En beskrivning av de skriftliga förfarandena för dataflödesaktiviteter enligt artikel 58, inbegripet ett diagram för förtydligande där så är lämpligt. |
| --- | --- |

g)

En beskrivning av de skriftliga förfarandena för dataflödesaktiviteter enligt artikel 58, inbegripet ett diagram för förtydligande där så är lämpligt.

| h) | En beskrivning av de skriftliga förfarandena för kontrollverksamhet som inrättats enligt artikel 59. |
| --- | --- |

h)

En beskrivning av de skriftliga förfarandena för kontrollverksamhet som inrättats enligt artikel 59.

| i) | Om tillämpligt, information om relevanta kopplingar till åtgärder inom ramen för gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas), miljöledningssystem som omfattas av den harmoniserade standarden EN ISO 14001:2004, och andra miljöledningssystem, och även information om förfaranden och kontroller av betydelse för övervakningen och rapporteringen av växthusgasutsläpp. |
| --- | --- |

i)

Om tillämpligt, information om relevanta kopplingar till åtgärder inom ramen för gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas), miljöledningssystem som omfattas av den harmoniserade standarden EN ISO 14001:2004, och andra miljöledningssystem, och även information om förfaranden och kontroller av betydelse för övervakningen och rapporteringen av växthusgasutsläpp.

| j) | Versionsnummer för övervakningsplanen och det datum från vilket den versionen av övervakningsplanen är tillämplig. |
| --- | --- |

j)

Versionsnummer för övervakningsplanen och det datum från vilket den versionen av övervakningsplanen är tillämplig.

| k) | Bekräftelse av om luftfartygsoperatören avser att använda sig av förenklingen i enlighet med artikel 28a.6 i direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

k)

Bekräftelse av om luftfartygsoperatören avser att använda sig av förenklingen i enlighet med artikel 28a.6 i direktiv 2003/87/EG.

| 2. | Övervakningsplanen ska innehålla följande upplysningar för luftfartygsoperatörer som inte utgör små utsläppskällor i enlighet med artikel 55.1 eller som inte avser använda ett verktyg för små utsläppskällor enligt artikel 55.2:






  a) | En beskrivning av det skriftliga förfarande som ska användas för att definiera övervakningsmetoden för andra luftfartygstyper som en luftfartygsoperatör avser att använda. |
| --- | --- | --- |

2.

Övervakningsplanen ska innehålla följande upplysningar för luftfartygsoperatörer som inte utgör små utsläppskällor i enlighet med artikel 55.1 eller som inte avser använda ett verktyg för små utsläppskällor enligt artikel 55.2:

a)

En beskrivning av det skriftliga förfarande som ska användas för att definiera övervakningsmetoden för andra luftfartygstyper som en luftfartygsoperatör avser att använda.

| b) | En beskrivning av de skriftliga förfarandena för övervakning av bränsleförbrukning inom varje luftfartyg, som ska omfatta






  i) | den metod som valts för att beräkna bränsleförbrukningen (metod A eller metod B), och om inte samma metod används för alla typer av luftfartyg, en motivering av valet såväl som en förteckning över vilken metod som används under vilka förhållanden, |
| --- | --- | --- |

b)

En beskrivning av de skriftliga förfarandena för övervakning av bränsleförbrukning inom varje luftfartyg, som ska omfatta

i)

den metod som valts för att beräkna bränsleförbrukningen (metod A eller metod B), och om inte samma metod används för alla typer av luftfartyg, en motivering av valet såväl som en förteckning över vilken metod som används under vilka förhållanden,

| ii) | metoder för att mäta tankad bränslemängd och bränslemängd i tankarna, med angivande av de valda nivåerna, en beskrivning av de mätinstrument som används och metoderna för att registrera, ta fram, överföra och lagra mätuppgifter, beroende på vad som gäller, |
| --- | --- |

ii)

metoder för att mäta tankad bränslemängd och bränslemängd i tankarna, med angivande av de valda nivåerna, en beskrivning av de mätinstrument som används och metoderna för att registrera, ta fram, överföra och lagra mätuppgifter, beroende på vad som gäller,

| iii) | metoden för fastställande av densitet, om tillämpligt, |
| --- | --- |

iii)

metoden för fastställande av densitet, om tillämpligt,

| iv) | motivering av valet av övervakningsmetod, för att säkerställa lägsta grad av osäkerhet i enlighet med artikel 56.1. |
| --- | --- |

iv)

motivering av valet av övervakningsmetod, för att säkerställa lägsta grad av osäkerhet i enlighet med artikel 56.1.

| c) | En förteckning över undantag för vissa flygplatser från den allmänna övervakningsmetod som beskrivs i led b, om det på grund av särskilda omständigheter inte är möjligt för luftfartygsoperatören att tillhandahålla alla uppgifter som krävs för den obligatoriska övervakningsmetoden. |
| --- | --- |

c)

En förteckning över undantag för vissa flygplatser från den allmänna övervakningsmetod som beskrivs i led b, om det på grund av särskilda omständigheter inte är möjligt för luftfartygsoperatören att tillhandahålla alla uppgifter som krävs för den obligatoriska övervakningsmetoden.

| d) | De emissionsfaktorer som används för varje bränsletyp eller, när det gäller alternativa bränslen, metoder för att fastställa emissionsfaktorerna, inbegripet metoder för provtagning och analys, en beskrivning av de laboratorier som används samt deras ackreditering och/eller andra förfaranden för kvalitetssäkring. |
| --- | --- |

d)

De emissionsfaktorer som används för varje bränsletyp eller, när det gäller alternativa bränslen, metoder för att fastställa emissionsfaktorerna, inbegripet metoder för provtagning och analys, en beskrivning av de laboratorier som används samt deras ackreditering och/eller andra förfaranden för kvalitetssäkring.

| e) | En beskrivning av förfarandena och systemen för identifiering, bedömning och hantering av dataluckor enligt artikel 66.2. |
| --- | --- |

e)

En beskrivning av förfarandena och systemen för identifiering, bedömning och hantering av dataluckor enligt artikel 66.2.

3.   MINIMIINNEHÅLL I ÖVERVAKNINGSPLANER FÖR UPPGIFTER OM TONKILOMETER

Övervakningsplanen för uppgifter om tonkilometer ska innehålla följande information:

| a) | De uppgifter som anges i avsnitt 2.1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

a)

De uppgifter som anges i avsnitt 2.1 i denna bilaga.

| b) | En beskrivning av de skriftliga förfaranden som används för att bestämma uppgifter om tonkilometer per flygning, inklusive






  i) | de förfaranden, ansvarsområden, datakällor och beräkningsformler som används för fastställande och registrering av sträckan per flygplatspar, |
| --- | --- | --- |

b)

En beskrivning av de skriftliga förfaranden som används för att bestämma uppgifter om tonkilometer per flygning, inklusive

i)

de förfaranden, ansvarsområden, datakällor och beräkningsformler som används för fastställande och registrering av sträckan per flygplatspar,

| ii) | den nivå som används för att fastställa massan för passagerare inklusive incheckat bagage; vid nivå 2 ska en beskrivning av förfarandet för att erhålla massan för passagerare och bagage tillhandahållas, |
| --- | --- |

ii)

den nivå som används för att fastställa massan för passagerare inklusive incheckat bagage; vid nivå 2 ska en beskrivning av förfarandet för att erhålla massan för passagerare och bagage tillhandahållas,

| iii) | om tillämpligt, en beskrivning av de förfaranden som används för att fastställa massan för gods och post, |
| --- | --- |

iii)

om tillämpligt, en beskrivning av de förfaranden som används för att fastställa massan för gods och post,

| iv) | en beskrivning av den mätutrustning som används för mätning av massan för passagerare, gods och post, såsom tillämpligt. |
| --- | --- |

iv)

en beskrivning av den mätutrustning som används för mätning av massan för passagerare, gods och post, såsom tillämpligt.

---

(1)  
  EUT L 342, 22.12.2009, s. 1.

---

BILAGA II

Nivådefinitioner för beräkningsbaserade metoder som gäller anläggningar (artikel 12.1)

1.   DEFINITION AV NIVÅER FÖR AKTIVITETSDATA

Osäkerhetströsklarna i tabell 1 ska gälla för nivåer som är relevanta för krav för aktivitetsdata i enlighet med artikel 28.1 a och artikel 29.2 första stycket och bilaga IV till denna förordning. Osäkerhetströsklarna ska tolkas som största tillåtna osäkerhet för fastställande av en bränsle-/materialmängd under en rapporteringsperiod.

När tabell 1 inte omfattar verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2003/87/EG, och massbalansen inte tillämpas, ska verksamhetsutövaren använda de nivåer som anges i tabell 1 under rubriken ”Förbränning av bränslen och bränslen som används som insatsmaterial i processen” för dessa verksamheter.

Tabell 1

Nivåer för aktivitetsdata (största tillåtna osäkerhet för varje nivå)

| Typ av verksamhet/bränsle-/materialmängd | Parameter på vilken osäkerheten tillämpas | Nivå 1 | Nivå 2 | Nivå 3 | Nivå 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Förbränning av bränslen och bränslen som används som insatsmaterial i processen |
| Kommersiella standardbränslen | Mängd bränsle [t] eller [Nm3] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Andra flytande och gasformiga bränslen | Mängd bränsle [t] eller [Nm3] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Fasta bränslen | Mängd bränsle [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Fackling | Mängd facklad gas [Nm3] | ± 17,5 % | ± 12,5 % | ± 7,5 % | |
| Tvättning: Karbonat (metod A) | Mängd förbrukat karbonat [t] | ± 7,5 % | | | |
| Tvättning: gips (metod B) | Mängd framställd gips [t] | ± 7,5 % | | | |
| Tvättning: urea | Mängd förbrukad urea | ± 7,5 % | | | |
| Raffinering av mineralolja |
| Regenerering genom katalytisk krackning (*1) | Osäkerhetskrav gäller separat för varje utsläppskälla | ± 10 % | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % |
| Produktion av koks |
| Massbalansmetod | Varje insatsmaterial och producerat material [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Rostning och sintring av metallhaltig malm |
| Karbonatinsatsmaterial och processrester | Karbonatinsatsmaterial och processrester [t] | ± 5 % | ± 2,5 % | | |
| Massbalansmetod | Varje insatsmaterial och producerat material [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Järn- och stålproduktion |
| Bränsle som insatsmaterial i processen | Varje massflöde till och från anläggningen [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Massbalansmetod | Varje insatsmaterial och producerat material [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Produktion av cementklinker |
| Baserat på tillförsel till ugnen (metod A) | Varje relevant ugnsinsats [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | |
| Klinkerproduktion (metod B) | Producerad klinker [t] = | ± 5 % | ± 2,5 % | | |
| Cementugnsstoft | Cementugnsstoft eller bypass-stoft [t] | Ej tillämpligt (*2) | ± 7,5 % | | |
| Icke-karbonat kol | Varje råmaterial [t] | ± 15 % | ± 7,5 % | | |
| Produktion av kalk och bränning av dolomit och magnesit |
| Karbonater och andra processmaterial (metod A) | Varje relevant ugnsinsats [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | |
| Alkalisk jordartsmetall (metod B) | Kalk som produceras [t] | ± 5 % | ± 2,5 % | | |
| Ugnsstoft (metod B) | Ugnsstoft [t] | Ej tillämpligt (*2) | ± 7,5 % | | |
| Tillverkning av glas och mineralull |
| Karbonater och andra processmaterial (insats) | Varje karbonathaltigt råmaterial eller tillsats i samband med koldioxidutsläppen [t] | ± 2,5 % | ± 1,5 % | | |
| Tillverkning av keramiska produkter |
| Kolinsats (metod A) | Varje karbonathaltigt råmaterial eller tillsats i samband med koldioxidutsläppen [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | |
| Alkalioxider (metod B) | Bruttoproduktion inbegripet spillprodukter och krossglas från ugnarna och transporterna [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | |
| Tvättning | Torr CaCO3 som förbrukats [t] | ± 7,5 % | | | |
| Framställning av pappersmassa och papper |
| Insatskemikalier | Mängd CaCO3 och Na2CO3 [t] | ± 2,5 % | ± 1,5 % | | |
| Produktion av kimrök |
| Massbalansmetod | Varje insatsmaterial och producerat material [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Produktion av ammoniak |
| Bränsle som insatsmaterial i processen | Mängd bränsle som används som insatsmaterial i processen [t] eller [Nm3] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Produktion av väte och syntesgas |
| Bränsle som insatsmaterial i processen | Mängd bränsle som används som insatsmaterial i processen för vätgasproduktion [t] eller [Nm3] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Massbalansmetod | Varje insatsmaterial och producerat material [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Produktion av organiska baskemikalier |
| Massbalansmetod | Varje insatsmaterial och producerat material [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Produktion eller bearbetning av järnmetaller och icke-järnmetaller, inklusive sekundäraluminium |
| Processutsläpp | Varje insatsmaterial eller processrest som används som insatsmaterial i processen [t] | ± 5 % | ± 2,5 % | | |
| Massbalansmetod | Varje insatsmaterial och producerat material [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Produktion av primärt aluminium |
| Massbalansmetod | Varje insatsmaterial och producerat material [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| PFC-utsläpp (slope-metoden) | Produktion av primärt aluminium i [t], anodeffektminuter i [antal anodeffekter/celldygn] och [anodeffektminuter/förekomst] | ± 2,5 % | ± 1,5 % | | |
| PFC-utsläpp (överspänningsmetod) | Produktion av primärt aluminium i [t], anodeffektsöverspänning [mV] och nuvarande effektivitet [-] | ± 2,5 % | ± 1,5 % | | |

Typ av verksamhet/bränsle-/materialmängd

Parameter på vilken osäkerheten tillämpas

Nivå 1

Nivå 2

Nivå 3

Nivå 4

Förbränning av bränslen och bränslen som används som insatsmaterial i processen

Kommersiella standardbränslen

Mängd bränsle [t] eller [Nm3]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Andra flytande och gasformiga bränslen

Mängd bränsle [t] eller [Nm3]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Fasta bränslen

Mängd bränsle [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Fackling

Mängd facklad gas [Nm3]

± 17,5 %

± 12,5 %

± 7,5 %

Tvättning: Karbonat (metod A)

Mängd förbrukat karbonat [t]

± 7,5 %

Tvättning: gips (metod B)

Mängd framställd gips [t]

± 7,5 %

Tvättning: urea

Mängd förbrukad urea

± 7,5 %

Raffinering av mineralolja

Regenerering genom katalytisk krackning (*1)

Osäkerhetskrav gäller separat för varje utsläppskälla

± 10 %

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Produktion av koks

Massbalansmetod

Varje insatsmaterial och producerat material [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Rostning och sintring av metallhaltig malm

Karbonatinsatsmaterial och processrester

Karbonatinsatsmaterial och processrester [t]

± 5 %

± 2,5 %

Massbalansmetod

Varje insatsmaterial och producerat material [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Järn- och stålproduktion

Bränsle som insatsmaterial i processen

Varje massflöde till och från anläggningen [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Massbalansmetod

Varje insatsmaterial och producerat material [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Produktion av cementklinker

Baserat på tillförsel till ugnen (metod A)

Varje relevant ugnsinsats [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Klinkerproduktion (metod B)

Producerad klinker [t] =

± 5 %

± 2,5 %

Cementugnsstoft

Cementugnsstoft eller bypass-stoft [t]

Ej tillämpligt (*2)

± 7,5 %

Icke-karbonat kol

Varje råmaterial [t]

± 15 %

± 7,5 %

Produktion av kalk och bränning av dolomit och magnesit

Karbonater och andra processmaterial (metod A)

Varje relevant ugnsinsats [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Alkalisk jordartsmetall (metod B)

Kalk som produceras [t]

± 5 %

± 2,5 %

Ugnsstoft (metod B)

Ugnsstoft [t]

Ej tillämpligt (*2)

± 7,5 %

Tillverkning av glas och mineralull

Karbonater och andra processmaterial (insats)

Varje karbonathaltigt råmaterial eller tillsats i samband med koldioxidutsläppen [t]

± 2,5 %

± 1,5 %

Tillverkning av keramiska produkter

Kolinsats (metod A)

Varje karbonathaltigt råmaterial eller tillsats i samband med koldioxidutsläppen [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Alkalioxider (metod B)

Bruttoproduktion inbegripet spillprodukter och krossglas från ugnarna och transporterna [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Tvättning

Torr CaCO3 som förbrukats [t]

± 7,5 %

Framställning av pappersmassa och papper

Insatskemikalier

Mängd CaCO3 och Na2CO3 [t]

± 2,5 %

± 1,5 %

Produktion av kimrök

Massbalansmetod

Varje insatsmaterial och producerat material [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Produktion av ammoniak

Bränsle som insatsmaterial i processen

Mängd bränsle som används som insatsmaterial i processen [t] eller [Nm3]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Produktion av väte och syntesgas

Bränsle som insatsmaterial i processen

Mängd bränsle som används som insatsmaterial i processen för vätgasproduktion [t] eller [Nm3]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Massbalansmetod

Varje insatsmaterial och producerat material [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Produktion av organiska baskemikalier

Massbalansmetod

Varje insatsmaterial och producerat material [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Produktion eller bearbetning av järnmetaller och icke-järnmetaller, inklusive sekundäraluminium

Processutsläpp

Varje insatsmaterial eller processrest som används som insatsmaterial i processen [t]

± 5 %

± 2,5 %

Massbalansmetod

Varje insatsmaterial och producerat material [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Produktion av primärt aluminium

Massbalansmetod

Varje insatsmaterial och producerat material [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

PFC-utsläpp (slope-metoden)

Produktion av primärt aluminium i [t], anodeffektminuter i [antal anodeffekter/celldygn] och [anodeffektminuter/förekomst]

± 2,5 %

± 1,5 %

PFC-utsläpp (överspänningsmetod)

Produktion av primärt aluminium i [t], anodeffektsöverspänning [mV] och nuvarande effektivitet [-]

± 2,5 %

± 1,5 %

2.   DEFINITION AV NIVÅER FÖR BERÄKNINGSFAKTORER FÖR FÖRBRÄNNINGSUTSLÄPP

Verksamhetsutövare ska övervaka koldioxidutsläpp från alla typer av förbränningsprocesser som äger rum inom alla verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2003/87/EG eller som ingår i unionens system enligt artikel 24 i det direktivet med hjälp av de nivådefinitioner som fastställs i detta avsnitt. Om bränslen eller brännbara ämnen som ger upphov till koldioxidutsläpp används som insatsmaterial i processen ska avsnitt 5 i denna bilaga tillämpas. Om bränslen utgör en del av en massbalans i enlighet med artikel 25.1 i denna förordning gäller nivådefinitionerna för massbalanser i avsnitt 3 i denna bilaga.

För processutsläpp från tillhörande tvättning av avgaser ska nivådefinitioner enligt avsnitten 4 och 5 i denna bilaga användas, beroende på vad som är tillämpligt.

2.1   Nivåer för emissionsfaktorer

Om en biomassafraktion har fastställts för ett blandat bränsle eller material ska den definierade nivån hänföra sig till den preliminära emissionsfaktorn. För fossila bränslen och material avser nivåerna emissionsfaktorn.

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa ett av följande alternativ:

| a) | De standardfaktorer som förtecknas i avsnitt 1 i bilaga VI. |
| --- | --- |

a)

De standardfaktorer som förtecknas i avsnitt 1 i bilaga VI.

| b) | Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i avsnitt 1 i bilaga VI. |
| --- | --- |

b)

Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i avsnitt 1 i bilaga VI.

Nivå 2a: Verksamhetsutövaren ska tillämpa landsspecifika emissionsfaktorer för varje bränsle eller material i enlighet med artikel 31.1 b och c eller värden i enlighet med artikel 31.1 d.

Nivå 2b: Verksamhetsutövaren ska beräkna emissionsfaktorer för bränslet utifrån följande fastställda proxyvariabler, i kombination med en empirisk korrelation som fastställs minst en gång per år i enlighet med artiklarna 32–35 och 39:

| a) | Densitetsmåtten för särskilda oljor eller gaser, inbegripet sådana som är gemensamma för raffinaderi- och stålindustrin. |
| --- | --- |

a)

Densitetsmåtten för särskilda oljor eller gaser, inbegripet sådana som är gemensamma för raffinaderi- och stålindustrin.

| b) | Effektivt värmevärde för särskilda koltyper. |
| --- | --- |

b)

Effektivt värmevärde för särskilda koltyper.

Verksamhetsutövaren ska se till att korrelationen uppfyller kraven enligt god branschpraxis och att den endast tillämpas på de värden för proxyvariabeln som faller inom det område för vilket den fastställts.

Nivå 3: Verksamhetsutövaren ska tillämpa ett av följande alternativ:

| a) | Fastställande av emissionsfaktorn i enlighet med de relevanta bestämmelserna i artiklarna 32–35. |
| --- | --- |

a)

Fastställande av emissionsfaktorn i enlighet med de relevanta bestämmelserna i artiklarna 32–35.

| b) | Den empiriska korrelation som anges för nivå 2b, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredställande för den behöriga myndigheten visar att den empiriska korrelationens osäkerhet inte överstiger 1/3 av det osäkerhetsvärde som verksamhetsutövaren måste följa avseende de aktivitetsdata som fastställs för det berörda bränslet eller materialet. |
| --- | --- |

b)

Den empiriska korrelation som anges för nivå 2b, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredställande för den behöriga myndigheten visar att den empiriska korrelationens osäkerhet inte överstiger 1/3 av det osäkerhetsvärde som verksamhetsutövaren måste följa avseende de aktivitetsdata som fastställs för det berörda bränslet eller materialet.

2.2   Nivåer för effektivt värmevärde (NCV)

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa ett av följande alternativ:

| a) | De standardfaktorer som förtecknas i avsnitt 1 i bilaga VI. |
| --- | --- |

a)

De standardfaktorer som förtecknas i avsnitt 1 i bilaga VI.

| b) | Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i avsnitt 1 i bilaga VI. |
| --- | --- |

b)

Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i avsnitt 1 i bilaga VI.

Nivå 2a: Verksamhetsutövaren ska tillämpa landsspecifika faktorer för varje bränsle i enlighet med artikel 31.1 b eller c eller värden i enlighet med artikel 31.1 d.

Nivå 2b: För kommersiella bränslen ska verksamhetsutövaren använda det effektiva värmevärde som fås fram ur de inköpsregister för respektive bränsle som tillhandahålls av bränsleleverantören, under förutsättning att det fastställs på grundval av godtagna nationella eller internationella standarder.

Nivå 3: Verksamhetsutövaren ska fastställa det effektiva värmevärdet i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 32–35.

2.3   Nivåer för oxidationsfaktorer

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa oxidationsfaktorn 1.

Nivå 2: Verksamhetsutövaren ska tillämpa oxidationsfaktorer för varje bränsle i enlighet med artikel 31.1 b eller c.

Nivå 3: För bränslen ska verksamhetsutövaren beräkna de verksamhetsspecifika faktorerna på grundval av relevant kolinnehåll i aska, avloppsvatten och annat avfall eller biprodukter och i andra relevanta inte helt oxiderade gasformiga utsläpp av kol utom kolmonoxid. Uppgifter om sammansättning ska fastställas i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 32–35.

2.4   Nivåer för biomassafraktion

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa ett relevant värde som offentliggjorts av den behöriga myndigheten eller kommissionen, eller värden i enlighet med artikel 31.1.

Nivå 2: Verksamhetsutövaren ska tillämpa en skattningsmetod som godkänts i enlighet med artikel 39.2 andra stycket.

Nivå 3: Verksamhetsutövaren ska tillämpa analyser i enlighet med artikel 39.2 första stycket, och i enlighet med artiklarna 32–35.

Om en verksamhetsutövare antar ett värde för fossil fraktion på 100 %, i enlighet med artikel 39.1, ska ingen nivå tilldelas för biomassafraktionen.

3.   DEFINITION AV NIVÅER FÖR BERÄKNINGSFAKTORER FÖR MASSBALANSER

Om en verksamhetsutövare använder en massbalans i enlighet med artikel 25 ska denne använda definitionerna av nivåer i detta avsnitt.

3.1   Nivåer för kolinnehåll

Verksamhetsutövaren ska tillämpa en av de nivåer som förtecknas i denna punkt. För härledning av kolinnehållet från en emissionsfaktor ska verksamhetsutövaren använda följande ekvationer:

| a) | För emissionsfaktorer uttryckta i t CO2/TJ | : | C = (EF × NCV)/f |
| --- | --- | --- | --- |
| b) | För emissionsfaktorer uttryckta i t CO2/t | : | C = EF/f |

a)

För emissionsfaktorer uttryckta i t CO2/TJ

:

C = (EF × NCV)/f

b)

För emissionsfaktorer uttryckta i t CO2/t

:

C = EF/f

I formlerna ovan är C kolinnehållet uttryckt som fraktion (ton kol per ton produkt), EF är emissionsfaktorn, NCV är det effektiva värmevärdet och f är den faktor som anges i artikel 36.3.

Om en biomassafraktion fastställs för ett blandat bränsle eller material ska den nivå som definieras här avse det totala kolinnehållet. Biomassafraktionen för kolet ska fastställas med hjälp av de nivåer som definieras i avsnitt 2.4 i den här bilagan.

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa ett av följande alternativ:

| a) | Det kolinnehåll som härletts från de standardfaktorer som anges i avsnitten 1 och 2 i bilaga VI. |
| --- | --- |

a)

Det kolinnehåll som härletts från de standardfaktorer som anges i avsnitten 1 och 2 i bilaga VI.

| b) | Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i avsnitt 1 och 2 i bilaga VI. |
| --- | --- |

b)

Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i avsnitt 1 och 2 i bilaga VI.

Nivå 2a: Verksamhetsutövaren ska härleda kolinnehållet utifrån landsspecifika emissionsfaktorer för varje bränsle eller material i enlighet med artikel 31.1 b eller c eller värden i enlighet med artikel 31.1 d.

Nivå 2b: Verksamhetsutövaren ska härleda kolinnehållet utifrån emissionsfaktorer för bränslet baserade på en av följande fastställda proxyvariabler i kombination med en empirisk korrelation som fastställs minst en gång per år i enlighet med artiklarna 32–35:

| a) | Densitetsmåttet för särskilda oljor eller gaser som är gemensamma för t.ex. raffinaderi- och stålindustrin. |
| --- | --- |

a)

Densitetsmåttet för särskilda oljor eller gaser som är gemensamma för t.ex. raffinaderi- och stålindustrin.

| b) | Effektivt värmevärde för särskilda koltyper. |
| --- | --- |

b)

Effektivt värmevärde för särskilda koltyper.

Verksamhetsutövaren ska se till att korrelationen uppfyller kraven enligt god branschpraxis och att den endast tillämpas på de värden för proxyvariabeln som faller inom det område för vilket den fastställts.

Nivå 3: Verksamhetsutövaren ska tillämpa ett av följande alternativ:

| a) | Fastställande av kolinnehållet i enlighet med de relevanta bestämmelserna i artiklarna 32–35. |
| --- | --- |

a)

Fastställande av kolinnehållet i enlighet med de relevanta bestämmelserna i artiklarna 32–35.

| b) | Den empiriska korrelation som anges för nivå 2b, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredställande för den behöriga myndigheten visar att den empiriska korrelationens osäkerhet inte överstiger 1/3 av det osäkerhetsvärde som verksamhetsutövaren måste följa avseende de aktivitetsdata som fastställs för det berörda bränslet eller materialet. |
| --- | --- |

b)

Den empiriska korrelation som anges för nivå 2b, om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredställande för den behöriga myndigheten visar att den empiriska korrelationens osäkerhet inte överstiger 1/3 av det osäkerhetsvärde som verksamhetsutövaren måste följa avseende de aktivitetsdata som fastställs för det berörda bränslet eller materialet.

3.2   Nivåer för effektiva värmevärden

De nivåer som definieras i avsnitt 2.2 i denna bilaga ska användas.

3.3   Nivåer för biomassafraktion

De nivåer som definieras i avsnitt 2.4 i denna bilaga ska användas.

4.   DEFINITION AV NIVÅER FÖR BERÄKNINGSFAKTORER FÖR PROCESSUTSLÄPP FRÅN NEDBRYTNING AV KARBONATER

För alla processutsläpp, om de övervakas med hjälp av standardmetoden i enlighet med artikel 24.2, ska följande nivådefinitioner för emissionsfaktorn och omvandlingsfaktorn tillämpas för:

| (a) | Metod A: Insatsbaserad, avser emissionsfaktorn och aktivitetsdata för mängden insatsmaterial i processen. |
| --- | --- |

(a)

Metod A: Insatsbaserad, avser emissionsfaktorn och aktivitetsdata för mängden insatsmaterial i processen.

| (b) | Metod B: Produktionsbaserad, avser emissionsfaktorn och aktivitetsdata för mängden produktion från processen. |
| --- | --- |

(b)

Metod B: Produktionsbaserad, avser emissionsfaktorn och aktivitetsdata för mängden produktion från processen.

4.1   Nivåer för emissionsfaktorn med hjälp av metod A:

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa ett av följande alternativ:

| (a) | De standardfaktorer som anges i tabell 2 i avsnitt 2 i bilaga VI. |
| --- | --- |

(a)

De standardfaktorer som anges i tabell 2 i avsnitt 2 i bilaga VI.

| (b) | Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i bilaga VI. |
| --- | --- |

(b)

Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i bilaga VI.

Nivå 2: Verksamhetsutövaren ska tillämpa en landsspecifik emissionsfaktor i enlighet med artikel 31.1 b eller c, eller värden i enlighet med artikel 31.1 d.

Nivå 3: Verksamhetsutövaren ska fastställa emissionsfaktorn i enlighet med artiklarna 32–35. De stökiometriska förhållanden som anges i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas för att konvertera uppgifter om sammansättning till emissionsfaktorer, i tillämpliga fall.

4.2   Nivåer för omvandlingsfaktorn med hjälp av metod A:

Nivå 1: En omvandlingsfaktor på 1 ska användas.

Nivå 2: Karbonater och annat kol från processen beaktas med hjälp av en omvandlingsfaktor med ett värde på mellan 0 och 1. Verksamhetsutövaren får anta fullständig omvandling för en eller flera insatsmaterial och hänföra icke omvandlade material eller annat kol till de återstående insatsmaterialen. Den ytterligare bestämningen av produktens relevanta kemiska parametrar ska genomföras i enlighet med artiklarna 32–35.

4.3   Nivåer för emissionsfaktorn med hjälp av metod B:

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa ett av följande alternativ:

| a) | De standardfaktorer som anges i tabell 3 i avsnitt 2 i bilaga VI. |
| --- | --- |

a)

De standardfaktorer som anges i tabell 3 i avsnitt 2 i bilaga VI.

| b) | Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i bilaga VI. |
| --- | --- |

b)

Andra konstanta värden i överensstämmelse med artikel 31.1 e, om inget tillämpligt värde ingår i bilaga VI.

Nivå 2: Verksamhetsutövaren ska tillämpa en landsspecifik emissionsfaktor i enlighet med artikel 31.1 b eller c, eller värden i enlighet med artikel 31.1 d.

Nivå 3: Verksamhetsutövaren ska fastställa emissionsfaktorn i enlighet med artiklarna 32–35. Stökiometriska förhållanden enligt vad som anges i tabell 3 i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas för att omvandla uppgifter om sammansättning till emissionsfaktorer genom antagandet att de relevanta metalloxiderna härrör från nedbrytningen av karbonater. För detta ändamål ska verksamhetsutövaren beakta åtminstone CaO och MgO, och ska tillhandahålla den behöriga myndigheten bevis för vilka ytterligare metalloxider som härrör från karbonater i råmaterialen.

4.4   Nivåer för omvandlingsfaktorn med hjälp av metod B:

Nivå 1: En omvandlingsfaktor på 1 ska användas.

Nivå 2: Mängden icke-karbonathaltiga föreningar i de relevanta metallerna i råmaterialen, inbegripet återvunnet stoft, flygaska, eller andra redan brända material, ska återges med hjälp av omvandlingsfaktorer med ett värde mellan 0 och 1, där värdet 1 motsvarar fullständig omvandling av råmaterialets karbonater till oxider. Den ytterligare bestämningen av relevanta kemiska parametrar i insatsmaterialet ska utföras i enlighet med artiklarna 32–35.

5.   DEFINITION AV NIVÅER FÖR BERÄKNINGSFAKTORER FÖR PROCESSUTSLÄPP AV KOLDIOXID FRÅN ANDRA MATERIAL ÄN KARBONATER

Processmaterial som ger upphov till koldioxidutsläpp, inbegripet urea, koks, grafit och andra icke-karbonathaltiga material, ska övervakas med hjälp av en insatsbaserad metod enligt detta avsnitt, såvida de inte ingår i en massbalans.

5.1   Nivåer för emissionsfaktorer

De nivåer som definieras i avsnitt 2.1 i denna bilaga ska användas.

5.2   Nivåer för effektivt värmevärde (NCV)

Om materialet innehåller brännbart kol ska verksamhetsutövaren rapportera det effektiva värmevärdet. De nivåer som definieras i avsnitt 2.2 i denna bilaga ska användas.

5.3   Nivåer för omvandlings-/oxidationsfaktorer

Om materialet innehåller brännbart kol ska verksamhetsutövaren tillämpa en oxidationsfaktor. För detta ändamål ska de nivåer som definieras i avsnitt 2.3 i denna bilaga användas.

I alla andra fall ska verksamhetsutövaren tillämpa en omvandlingsfaktor. För detta ändamål gäller följande nivådefinitioner:

Nivå 1: En omvandlingsfaktor på 1 ska användas.

Nivå 2: Kol som lämnar processen ska beaktas med hjälp av en omvandlingsfaktor med ett värde på mellan 0 och 1. Verksamhetsutövaren får anta fullständig omvandling för en eller flera insatsmaterial och hänföra icke omvandlade material eller annat kol till de återstående insatsmaterialen. Den ytterligare bestämningen av produktens relevanta kemiska parametrar ska utföras i enlighet med artiklarna 32–35.

5.4   Nivåer för biomassafraktion

De nivåer som definieras i avsnitt 2.4 i denna bilaga ska användas.

---

(*1)  För övervakning av utsläpp från regenerering genom katalytisk krackning (regenerering med annan katalysator och flexibel koksning) i mineraloljeraffinaderier är den föreskrivna osäkerheten kopplad till den sammanlagda osäkerheten för alla utsläpp från denna källa.

(*2)  Mängden [t] av cementugnsstoft eller (i förekommande fall) bypass-stoft som lämnar ugnssystemet under en rapporteringsperiod uppskattas enligt industrins riktlinjer för bästa praxis.

---

BILAGA III

Övervakningsmetoder för luftfart (artikel 53 och artikel 57)

1.   BERÄKNINGSMETODER FÖR FASTSTÄLLANDE AV VÄXTHUSGASER INOM LUFTFARTSSEKTORN

Metod A:

Verksamhetsutövaren ska använda följande formel:

Faktisk bränsleförbrukning per flygning [t] = bränslemängd (ton) i luftfartygets tankar efter slutförd tankning för flygningen – bränslemängd [t] i tankarna efter slutförd tankning för efterföljande flygning + tankad bränslemängd [t] för denna efterföljande flygning.

Om ingen tankning görs för flygningen eller den efterföljande flygningen ska bränslemängden i luftfartygets tankar fastställas vid avgång från lastningsplats för flygningen respektive den efterföljande flygningen. Om ett luftfartyg efter den flygning vars bränsleförbrukning ska övervakas undantagsvis utför andra verksamheter än flygning, inbegripet att luftfartyget genomgår omfattande underhåll som omfattar tömning av tankarna, får luftfartygsoperatören i stället för värdet för ”bränslemängd i tankarna efter slutförd tankning för efterföljande flygning + tankad bränslemängd för denna efterföljande flygning” använda sig av värdet för ”kvarvarande bränslemängd i tankarna i början av efterföljande verksamhet för luftfartyget”, enligt uppgifterna i de tekniska journalerna.

Metod B:

Verksamhetsutövaren ska använda följande formel:

Faktisk bränsleförbrukning [t] per flygning = kvarvarande bränslemängd [t] i luftfartygets tankar vid ankomst till avlastningsplats i slutet av den tidigare flygningen + tankad bränslemängd [t] för flygningen – bränslemängd i tankarna vid ankomst till avlastningsplats i slutet av flygningen.

Ankomsttiden till avlastningsplatsen kan anses vara den tidpunkt då motorerna stängs av. Om ett luftfartyg inte gjort någon flygning före den flygning vars bränsleförbrukning ska mätas får luftfartygsoperatören i stället för ”kvarvarande bränslemängd i luftfartygets tankar vid ankomst till avlastningsplats i slutet av den tidigare flygningen” ange den kvarvarande bränslemängden i luftfartygets tankar i slutet av luftfartygets tidigare verksamhet, enligt uppgifterna i de tekniska journalerna.

2.   EMISSIONSFAKTORER FÖR STANDARDBRÄNSLEN

Tabell 1

Emissionsfaktorer för koldioxid som avges från flygbränsle

| Bränsle | Emissionsfaktor (ton CO2/ton bränsle) |
| --- | --- |
| Flygbensin (AvGas) | 3,10 |
| Jetbensin (Jet B) | 3,10 |
| Flygfotogen (Jet A1 eller Jet A) | 3,15 |

Bränsle

Emissionsfaktor (ton CO2/ton bränsle)

Flygbensin (AvGas)

3,10

Jetbensin (Jet B)

3,10

Flygfotogen (Jet A1 eller Jet A)

3,15

3.   BERÄKNING AV STORCIRKELAVSTÅND

Sträcka [km] = Storcirkelavstånd [km] + 95 km

Storcirkelavståndet ska definieras som den kortaste sträckan mellan två punkter på jordens yta, som ska approximeras med hjälp av det system som avses i artikel 3.7.1.1 i bilaga 15 till Chicagokonventionen (WGS 84).

Flygplatsernas längdgrad och breddgrad ska tas antingen från de lokaliseringsuppgifter för flygplatser som offentliggörs i luftfartspublikationer (Aeronautical Information Publications, nedan kallade AIP) i enlighet med bilaga 15 till Chicagokonventionen eller från en källa som bygger på sådana AIP-uppgifter.

Sträckor som beräknas med mjukvara eller av en tredje part får också användas, förutsatt att beräkningsmetoden baseras på den formel som beskrivs i detta avsnitt, AIP-uppgifter och krav för WGS 84.

---

BILAGA IV

Verksamhetsspecifika övervakningsmetoder som gäller anläggningar (artikel 20.2)

1.   SÄRSKILDA ÖVERVAKNINGSREGLER FÖR UTSLÄPP FRÅN FÖRBRÄNNINGSPROCESSER

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövarna ska övervaka koldioxidutsläpp från alla typer av förbränningsprocesser som äger rum inom alla verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2003/87/EG eller ingår i unionens system enligt artikel 24 i det direktivet, inbegripet de anknutna tvättningsprocesserna, genom att tillämpa reglerna som fastställs i denna bilaga. Alla utsläpp från bränsle som används som insatsmaterial i processen ska behandlas som förbränningsutsläpp när det gäller övervaknings- och rapporteringsmetoder, utan att det påverkar tillämpningen av andra typer av klassificeringar som tillämpas på utsläpp.

Verksamhetsutövaren ska inte övervaka och rapportera utsläpp från förbränningsmotorer som används för transporter. Verksamhetsutövaren ska tillskriva anläggningen alla utsläpp från förbränningen av bränslen vid anläggningen, oavsett utförsel av värme eller elektricitet till andra anläggningar. Verksamhetsutövaren ska inte tilldela den införande anläggningen utsläpp i samband med produktion av värme eller elektricitet som förs in från andra anläggningar.

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande utsläppskällor: pannor, brännare, turbiner, värmeaggregat, masugnar, förbränningsugnar, kalcineringsugnar, brännugnar, bakugnar, torkar, motorer, bränsleceller, enheter för tvåstegsförbränning, fackling, enheter för termisk eller katalytisk efterbränning samt skrubbrar (processutsläpp) och all annan utrustning och alla andra maskiner som använder bränsle, med undantag för utrustning eller maskiner med förbränningsmotorer som används för transporter.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Utsläppen från förbränningsprocesser ska beräknas i enlighet med artikel 24.1, om inte bränslena ingår i en massbalans i enlighet med artikel 25. De nivåer som definieras i avsnitt 2 i bilaga II ska gälla. Dessutom ska processutsläpp från tvättning av rökgas övervakas med hjälp av bestämmelserna i underavsnitt C.

För utsläpp från fackling ska särskilda krav gälla, i enlighet med underavsnitt D i detta avsnitt.

Förbränningsprocesser som sker i gasbehandlingsanläggningar får övervakas med hjälp av en massbalansmetod i enlighet med artikel 25.

C.   Tvättning av rökgas

C.1   Avsvavling

Processutsläpp av koldioxid från användningen av karbonater för tvättning av sur gas från rökgasströmmen ska beräknas enligt artikel 24.2 på grundval av antingen förbrukad karbonat (se metod A nedan) eller framställd gips (se metod B nedan). Följande gäller med avvikelse från avsnitt 4 i bilaga II.

Metod A: Emissionsfaktor

Nivå 1: Emissionsfaktorn ska bestämmas utifrån de stökiometriska förhållanden som anges i del 2 i bilaga VI. Fastställandet av mängden CaCO3 och MgCO3 eller andra karbonater i varje relevant insatsmaterial ska utföras enligt industrins riktlinjer för bästa praxis.

Metod B: Emissionsfaktor

Nivå 1: Emissionsfaktorn ska vara det stökiometriska förhållandet mellan torr gips (CaSO4 × 2 H2O) och utsläppt koldioxid: 0,2558 t CO2/t gips.

Omvandlingsfaktor:

Nivå 1: En omvandlingsfaktor på 1 ska användas.

C.2   De-NOx

Med avvikelse från avsnitt 5 i bilaga II ska koldioxidutsläpp från användning av urea för tvättning av rökgasströmmen beräknas i enlighet med artikel 24.2 med användning av följande nivåer.

Emissionsfaktor:

Nivå 1: Fastställandet av mängden urea i varje relevant insatsmaterial ska utföras enligt industrins riktlinjer för bästa praxis. Emissionsfaktorn ska bestämmas med hjälp av ett stökiometriskt förhållande på 0,7328 t CO2/t urea.

Omvandlingsfaktor:

Endast nivå 1 ska tillämpas.

D.   Fackling

Vid beräkning av utsläppen från fackling ska verksamhetsutövaren inbegripa rutinfackling och driftfackling (körningar, start och avstängning samt akutinsatser). Verksamhetsutövaren ska även inbegripa ingående koldioxid i enlighet med artikel 48.

Med avvikelse från avsnitt 2.1 i bilaga II ska nivåerna 1 och 2b för emissionsfaktorn definieras enligt följande:

| | Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska använda en referensemissionsfaktor på 0,00393 t CO2/Nm3 beräknad på förbränning av ren etan som används som en konservativ proxyvariabel för facklad gas. |
| --- | --- |

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska använda en referensemissionsfaktor på 0,00393 t CO2/Nm3 beräknad på förbränning av ren etan som används som en konservativ proxyvariabel för facklad gas.

| | Nivå 2b: Anläggningsspecifika emissionsfaktorer ska beräknas utifrån en uppskattning av molekylvikten för facklad gas, med hjälp av processmodellering som bygger på standardmodeller inom branschen. Genom att ta hänsyn till de relativa proportionerna och molekylvikterna för varje mängd som bidrar, ska ett vägt årsgenomsnitt härledas för den facklade gasens molekylvikt. |
| --- | --- |

Nivå 2b: Anläggningsspecifika emissionsfaktorer ska beräknas utifrån en uppskattning av molekylvikten för facklad gas, med hjälp av processmodellering som bygger på standardmodeller inom branschen. Genom att ta hänsyn till de relativa proportionerna och molekylvikterna för varje mängd som bidrar, ska ett vägt årsgenomsnitt härledas för den facklade gasens molekylvikt.

Med avvikelse från avsnitt 2.3 i bilaga II gäller endast nivåerna 1 och 2 för oxidationsfaktorn för fackling.

2.   RAFFINERING AV MINERALOLJA ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska övervaka och rapportera alla koldioxidutsläpp från förbrännings- och produktionsprocesser i raffinaderier.

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: pannor, processvärmare, förbränningsmotorer/turbiner, katalytiska och termiska oxidatorer, kokskalcineringsugnar, brandvattenpumpar, nöd-/standby-generatorer, fackling, förbränningsugnar, krackningsanläggningar, väteproduktionsenheter, Claus-processenheter, katalytisk regenerering (från katalytisk krackning och andra katalytiska processer) och koksverk (flexibel koksning, fördröjd koksning).

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Övervakningen av raffinering av mineralolja ska utföras i enlighet med avsnitt 1 i denna bilaga för förbränningsutsläpp inbegripet tvättning av rökgas. Verksamhetsutövaren får välja att använda massbalansmetoden i enlighet med artikel 25 för hela raffinaderiet eller för enskilda processenheter såsom enheter för förgasning av tjockolja eller kalcineringsanläggningar. När kombinationer av standardmetoden och massbalansen används ska verksamhetsutövaren förse den behöriga myndigheten med bevis som visar att de utsläpp som omfattas är fullständiga och att ingen dubbelräkning av utsläpp sker.

Utsläpp från särskilda enheter för vätgasproduktion ska övervakas i enlighet med avsnitt 19 i den här bilagan.

Med avvikelse från artiklarna 24 och 25 ska övervakning av utsläpp från regenerering genom katalytisk krackning, annan katalytisk regenerering och flexibla koksverk utföras med hjälp av en massbalans, med beaktande av inluftens och rökgasens tillstånd. All kolmonoxid (CO) i rökgasen ska redovisas som koldioxid. Följande massrelation ska tillämpas: t CO2 = t CO * 1,571. Analysen av inluft och rökgas, liksom valet av nivåer, ska utföras i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 32–35. Den behöriga myndigheten ska godkänna den angivna beräkningsmetoden.

3.   PRODUKTION AV KOKS ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: råmaterial (kol eller petroleumkoks), konventionella bränslen (t.ex. naturgas), processgaser (t.ex. masugnsgas), andra bränslen och tvättning av avgas.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

För övervakning av utsläpp från produktionen av koks får verksamhetsutövaren välja att använda en massbalans i enlighet med artikel 25 och avsnitt 3 i bilaga II, eller standardmetoden i enlighet med artikel 24 och avsnitten 2 och 4 i bilaga II.

4.   ROSTNING OCH SINTRING AV METALLHALTIG MALM ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: råmaterial (bränning av kalksten, dolomit eller karbonathaltig järnmalm, inbegripet FeCO3), konventionella bränslen (inbegripet naturgas och koks/koksstybb), processgaser (inbegripet koksugnsgas och masugnsgas), processrester som används som insatsmaterial och som innehåller filtrerat stoft från sintringsanläggningen, omvandlingssystemet och masugnen, andra bränslen och tvättning av rökgas.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

För övervakning av utsläpp från rostning, sintring och pelletering av metallhaltig malm får verksamhetsutövaren välja att använda en massbalans i enlighet med artikel 25 och avsnitt 3 i bilaga II, eller standardmetoden i enlighet med artikel 24 och avsnitten 2, 4 och 5 i bilaga II.

5.   PRODUKTION AV TACKJÄRN OCH STÅL ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: råmaterial (bränning av kalksten, dolomit eller karbonathaltig järnmalm, inbegripet FeCO3), konventionella bränslen (naturgas, stenkol och koks), reduktionsmedel (inbegripet koks, kol, plast etc.), processgaser (koksugnsgas, masugnsgas och LD-gas), förbrukning av grafitelektroder, andra bränslen och tvättning av avgas.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

För övervakning av utsläpp från produktion av tackjärns- eller ståltillverkning får verksamhetsutövaren välja att använda en massbalans i enlighet med artikel 25 och avsnitt 3 i bilaga II, eller standardmetoden i enlighet med artikel 24 och avsnitten 2 och 4 i bilaga II, åtminstone för en del av bränsle-/materialmängderna, utan att det uppstår några luckor eller dubbelräkningar av utsläppen.

Med avvikelse från avsnitt 3.1 i bilaga II definieras nivå 3 för kolinnehållet enligt följande:

Nivå 3: Verksamhetsutövaren ska härleda kolinnehållet i in- eller utgående mängder i enlighet med artiklarna 32–35 beträffande representativ provtagning av bränslen, produkter och biprodukter och fastställande av deras kolinnehåll och biomassafraktion. Verksamhetsutövaren ska basera kolinnehållet i produkter eller halvfabrikat på årliga analyser i enlighet med artiklarna 32–35 eller härleda kolinnehållet från medelvärden för sammansättning i enlighet med vad som anges i relevanta internationella eller nationella standarder.

6.   PRODUKTION ELLER BEARBETNING AV JÄRNHALTIGA OCH ICKE-JÄRNHALTIGA METALLER ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inte tillämpa bestämmelserna i detta avsnitt för övervakning och rapportering av koldioxidutsläpp från tackjärns- och ståltillverkning och primärt aluminium.

Verksamhetsutövaren ska beakta minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: konventionella bränslen, alternativa bränslen inbegripet granulerat plastmaterial från anläggningar för hantering av fragmenterat avfall, reduktionsmedel inbegripet koks och grafitelektroder, råmaterial inbegripet kalksten och dolomit, kolhaltig metallmalm och kolhaltiga koncentrat, samt sekundära insatsvaror.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Om kol som härrör från bränslen eller insatsmaterial som använts vid denna anläggning finns kvar i produkter eller andra resultat av produktionen ska verksamhetsutövaren använda en massbalans i enlighet med artikel 25 och avsnitt 3 i bilaga II. Om så inte är fallet ska verksamhetsutövaren beräkna förbrännings- och processutsläpp separat med hjälp av standardmetoden i enlighet med artikel 24 och avsnitten 2 och 4 i bilaga II.

Om en massbalans används får verksamhetsutövaren välja att inbegripa förbränningsutsläpp i massbalansen eller att använda standardmetoden i enlighet med artikel 24 och avsnitt 1 i denna bilaga för en del av bränsle-/materialmängderna, utan att det uppstår några luckor eller dubbelräkningar av utsläppen.

7.   KOLDIOXIDUTSLÄPP FRÅN FRAMSTÄLLNING ELLER BEARBETNING AV PRIMÄRT ALUMINIUM ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska tillämpa bestämmelserna i detta avsnitt även för övervakning och rapportering av koldioxidutsläpp från tillverkning av elektroder för smältning av primärt aluminium, inklusive fristående anläggningar för framställning av sådana elektroder, och förbrukning av elektroder under elektrolys.

Verksamhetsutövaren ska beakta minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: bränsle för produktion av värme eller ånga, elektrodproduktion, minskning av Al2O3 under elektrolys i samband med elektrodkonsumtion och användning av natriumkarbonat eller andra karbonater för tvättning av avgas.

De tillhörande utsläppen av perfluorkarboner (PFC) till följd av anodeffekter, inklusive diffusa utsläpp, ska övervakas i enlighet med avsnitt 8 i denna bilaga.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Verksamhetsutövaren ska fastställa koldioxidutsläpp från framställning eller bearbetning av primärt aluminium genom att använda massbalansmetoden enligt artikel 25. I massbalansmetoden ska allt kol i insatsmaterial, lager och annan utförsel från blandning, formning, bakning och återvinning av elektroder beaktas, liksom från elektrodförbrukning vid elektrolysen. Där förbakade anoder används kan antingen separata massbalanser för framställning och förbrukning tillämpas, eller en gemensam massbalans där både framställning och förbrukning av elektroder beaktas. Om Söderberg-celler används ska verksamhetsutövaren tillämpa en gemensam massbalans.

För utsläpp från förbränningsprocesser får verksamhetsutövaren välja att ta med dem i massbalansen eller att använda standardmetoden i enlighet med artikel 24 och avsnitt 1 i denna bilaga, åtminstone för en del av bränsle-/materialmängderna, utan att det uppstår några luckor eller dubbelräkningar av utsläppen.

8.   UTSLÄPP AV PERFLUORKARBONER FRÅN FRAMSTÄLLNING ELLER BEARBETNING AV PRIMÄRT ALUMINIUM ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska tillämpa följande för utsläpp av perfluorkarboner (PFC) till följd av anodeffekter, inklusive diffusa utsläpp av perfluorkarboner. För tillhörande koldioxidutsläpp, inbegripet utsläpp från elektrodproduktion, ska verksamhetsutövaren använda avsnitt 7 i denna bilaga. Verksamhetsutövaren ska dessutom beräkna utsläpp av perfluorkarboner som inte beror på anodeffekter baserat på skattningsmetoder i enlighet med industrins bästa praxis och eventuella riktlinjer som offentliggjorts av kommissionen för detta ändamål.

B.   Bestämning av utsläpp av perfluorkarboner

Utsläpp av perfluorkarboner ska beräknas från de utsläpp som är mätbara i en rörledning eller skorsten (utsläpp från punktkällor) och även diffusa utsläpp, med hjälp av rörledningens insamlingseffektivitet:

Perfluorkarbonutsläpp (totalt) = perfluorkarbonutsläpp (rörledning)/insamlingseffektivitet

Insamlingseffektiviteten ska mätas när de anläggningsspecifika emissionsfaktorerna fastställs. För att fastställa den ska den senaste versionen av vägledningen enligt nivå 3 i avsnitt 4.4.2.4 i 2006 års IPCC-riktlinjer användas.

Verksamhetsutövaren ska beräkna utsläppen av CF4 och C2F6 som släpps ut genom en rörledning eller skorsten med hjälp av en av följande metoder:

| a) | Metod A där anodeffektminuterna per celldygn registreras. |
| --- | --- |

a)

Metod A där anodeffektminuterna per celldygn registreras.

| b) | Metod B där anodeffektöverspänningen registreras. |
| --- | --- |

b)

Metod B där anodeffektöverspänningen registreras.

Beräkningsmetod A – slope-metoden:

Verksamhetsutövaren ska använda följande ekvationer för att bestämma utsläpp av perfluorkarboner:

| | CF4-utsläpp [t] = AEM × (SEFCF4/1 000) × PrAl |
| --- | --- |

CF4-utsläpp [t] = AEM × (SEFCF4/1 000) × PrAl

| | C2F6-utsläpp[t] = CF4-utsläpp * FC2F6 |
| --- | --- |

C2F6-utsläpp[t] = CF4-utsläpp * FC2F6

där:

AEM= anodeffektminuter/celldygn

SEFCF4
  = slope-emissionsfaktor [(kg CF4/t Al som framställts)/(anodeffektminuter/celldygn)]. Om olika celltyper används kan olika regressionsemissionsfaktorer tillämpas efter behov.

PrAl
  = årlig produktion av primärt aluminium [t].

FC2F6
  = massfraktion för C2F6 (t C2F6/t CF4).

Anodeffektminuter per celldygn ska uttrycka anodeffekternas frekvens (antal anodeffekter/celldygn) multiplicerat med anodeffektens genomsnittliga varaktighet (anodeffektminuter/antal förekomster):

AEM = frekvens × genomsnittlig varaktighet

Emissionsfaktor: Emissionsfaktorn för CF4 (slope-emissionsfaktor SEFCF4) uttrycker mängden [kg] CF4-utsläpp per ton framställt aluminium per anodeffektminut/celldygn. Emissionsfaktorn (massfraktion FC2F6) för C2F6 uttrycker mängden [t] för C2F6-utsläpp i proportion till mängden [t] CF4-utsläpp.

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska använda teknikspecifika emissionsfaktorer som hämtas i tabell 1 i detta avsnitt i bilaga IV.

Nivå 2: Verksamhetsutövaren ska använda anläggningsspecifika emissionsfaktorer för CF4 och C2F6 fastställda genom kontinuerliga eller intermittenta fältmätningar. För fastställande av sådana emissionsfaktorer ska verksamhetsutövaren använda den senaste versionen av vägledningen som anges enligt nivå 3 i avsnitt 4.4.2.4 i 2006 års IPCC-riktlinjer (1). Emissionsfaktorn ska också beakta utsläpp som inte beror på anodeffekter. Verksamhetsutövaren ska bestämma varje emissionsfaktor med en osäkerhet på högst ± 15 %.

Verksamhetsutövaren ska fastställa emissionsfaktorerna minst vart tredje år eller tidigare om nödvändigt på grund av relevanta förändringar vid anläggningen. Relevanta ändringar innebär en ändring av spridningen av anodeffektens varaktighet, eller en ändring av kontrollalgoritmen som påverkar mixen av anodeffektstyper eller egenskaperna hos anodeffektens termineringsrutin.

Tabell 1

Teknikspecifika emissionsfaktorer som rör aktivitetsdata för slope-metoden

| Teknik | Emissionsfaktor för CF4 (SEFCF4)
  [(kg CF4/t Al)/(AEM/celldygn)] | Emissionsfaktor för C2F6 (FC2F6)
  [t C2F6/t CF4] |
| --- | --- | --- |
| Centre Worked Prebake (CWPB) | 0,143 | 0,121 |
| Vertical Stud Söderberg (VSS) | 0,092 | 0,053 |

Teknik

Emissionsfaktor för CF4 (SEFCF4)

[(kg CF4/t Al)/(AEM/celldygn)]

Emissionsfaktor för C2F6 (FC2F6)

[t C2F6/t CF4]

Centre Worked Prebake (CWPB)

0,143

0,121

Vertical Stud Söderberg (VSS)

0,092

0,053

Beräkningsmetod nivå B – överspänningsmetod:

Om anodeffektsöverspänningen mäts ska verksamhetsutövaren använda följande ekvationer för fastställande av utsläpp av perfluorkarboner:

| | CF4-utsläpp [t] = OVC × (AEO/CE) × PrAl × 0,001 |
| --- | --- |

CF4-utsläpp [t] = OVC × (AEO/CE) × PrAl × 0,001

| | C2F6-utsläpp [t] = CF4-utsläpp × FCF2F6 |
| --- | --- |

C2F6-utsläpp [t] = CF4-utsläpp × FCF2F6

där:

OVC= överspänningskoefficient (emissionsfaktor) uttryckt i kg CF4 per ton framställt aluminium per mV överspänning.

AEO= anodeffektsöverspänning per cell [mV] fastställt som integralen av (tid × spänning som överstiger målspänningen) dividerat med tiden (varaktighet) för datainsamlingen.

CE= genomsnittlig aktuell effektivitet för aluminiumframställning [%].

PrAl
  = årlig produktion av primärt aluminium [t].

FCF2F6
  = massfraktion för C2F6 (t C2F6/t CF4).

Termen AEO/CE (anodeffektsöverspänning/aktuell effektivitet) uttrycker den tidsintegrerade genomsnittliga anodeffektsöverspänningen [mV överspänning] per genomsnittlig aktuell effektivitet [%].

Emissionsfaktor: Emissionsfaktorn för CF4 (”överspänningskoefficient” OVC) ska uttrycka mängden [kg] CF4-utsläpp per ton framställt aluminium per millivolt överspänning [mV]. Emissionsfaktorn för C2F6 (massfraktion FC2F6) ska uttrycka mängden [t] för C2F6-utsläpp i proportion till mängden [t] CF4-utsläpp.

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska använda teknikspecifika emissionsfaktorer som hämtas i tabell 2 i detta avsnitt av bilaga IV.

Nivå 2: Verksamhetsutövaren ska använda anläggningsspecifika emissionsfaktorer för CF4 [(kg CF4/t Al)/(mV)] och C2F6 [t C2F6/t CF4] fastställda genom kontinuerliga eller intermittenta fältmätningar. För fastställande av sådana emissionsfaktorer ska verksamhetsutövaren använda den senaste versionen av vägledningen som anges enligt nivå 3 i avsnitt 4.4.2.4 i 2006 års IPCC-riktlinjer. Verksamhetsutövaren ska bestämma emissionsfaktorerna med en osäkerhet på högst ± 15 % vardera.

Verksamhetsutövaren ska fastställa emissionsfaktorerna minst vart tredje år eller tidigare om nödvändigt på grund av relevanta förändringar vid anläggningen. Relevanta ändringar innebär en ändring av spridningen av anodeffektens varaktighet, eller en ändring av kontrollalgoritmen som påverkar mixen av anodeffektstyper eller egenskaperna hos anodeffektens termineringsrutin.

Tabell 2

Teknikspecifika emissionsfaktorer relaterade till aktivitetsdata om överspänning.

| Teknik | Emissionsfaktor för CF4

  [(kg CF4/t Al)/mV] | Emissionsfaktor för C2F6

  [t C2F6/t CF4] |
| --- | --- | --- |
| Centre Worked Prebake (CWPB) | 1,16 | 0,121 |
| Vertical Stud Söderberg (VSS) | Ej tillämpligt | 0,053 |

Teknik

Emissionsfaktor för CF4

[(kg CF4/t Al)/mV]

Emissionsfaktor för C2F6

[t C2F6/t CF4]

Centre Worked Prebake (CWPB)

1,16

0,121

Vertical Stud Söderberg (VSS)

Ej tillämpligt

0,053

C.   Fastställande av utsläpp av koldioxidekvivalenter

Verksamhetsutövaren ska beräkna utsläpp av koldioxidekvivalenter från CF4- och C2F6-utsläpp enligt följande, med hjälp av de globala uppvärmningspotentialer som förtecknas i tabell 6 i avsnitt 3 i bilaga VI:

PFC-utsläpp [t CO2e] = CF4-utsläpp [t] * GWPCF4 + C2F6-utsläpp [t] * GWPC2F6

9.   PRODUKTION AV CEMENTKLINKER ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: bränning av kalksten i råmaterialen, konventionella fossila bränslen för cementugnar, alternativa fossilbaserade bränslen och råmaterial till cementugnar, biobränslen (bioavfall) för cementugnar, bränslen som inte är avsedda för cementugnar, organiskt kol i kalksten och skiffer eller råmaterial som används för tvättning av avgas.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Utsläpp från förbränning ska övervakas i enlighet med avsnitt 1 i den här bilagan. Processutsläpp från komponenter av obearbetat kalkstensmjöl ska övervakas i enlighet med avsnitt 4 i bilaga II baserat på karbonatinnehållet i processens insatsmaterial (beräkningsmetod A) eller mängden producerad klinker (beräkningsmetod B). För metod A är de karbonater som ska beaktas åtminstone CaCO3, MgCO3 och FeCO3. För metod B ska verksamhetsutövaren beakta åtminstone CaO och MgO, och ska tillhandahålla den behöriga myndigheten bevis för i vilken utsträckning ytterligare kolkällor har beaktats.

Koldioxidutsläpp relaterade till stoft som avlägsnas från processen och organiskt kol i råmaterialen ska läggas till i enlighet med underavsnitten C och D i detta avsnitt av bilaga IV.

Beräkningsmetod A: Baserat på tillförsel till ugnen

Om cementugnsstoft och bypass-stoft lämnar ugnssystemet ska verksamhetsutövaren inte behandla relaterade råmaterial som insatsmaterial i processen, utan beräkna utsläpp från cementugnsstoft enligt underavsnitt C.

Om inte obearbetat kalkstensmjöl fastställs, ska verksamhetsutövaren tillämpa kraven på osäkerhet för aktivitetsdata separat för var och en av de relevanta kolhaltiga ugnsinsatserna, varvid man bör undvika att dubbelräkna eller utelämna återvunnet material eller bypass-material. Om aktivitetsdata bestäms på grundval av producerad klinker får nettomängden obearbetat kalkstensmjöl fastställas genom ett anläggningsspecifikt empiriskt förhållande mellan obearbetat mjöl och klinker. Det anläggningsspecifika empiriska förhållandet ska uppdateras minst en gång per år med hjälp av branschens riktlinjer för bästa praxis.

Beräkningsmetod B: Grundad på klinkerproduktion

Verksamhetsutövaren ska fastställa aktivitetsdata såsom klinkerproduktionen [t] under rapporteringsperioden antingen

| a) | genom direkt vägning av klinkern, eller |
| --- | --- |

a)

genom direkt vägning av klinkern, eller

| b) | utgående från cementleveranser med hjälp av följande formel (materialbalans inräknat levererad klinker, tillhandahållen klinker och variationer i klinkerlagret):







  producerad klinker [t] | = | ((cementleveranser [t] – variationer i cementlagret [t]) × förhållandet klinker/cement [t klinker/t cement]) – (tillhandahållen klinker [t]) + (levererad klinker [t]) – variationer i klinkerlagret [t]). |
| --- | --- | --- | --- |

b)

utgående från cementleveranser med hjälp av följande formel (materialbalans inräknat levererad klinker, tillhandahållen klinker och variationer i klinkerlagret):

producerad klinker [t]

=

((cementleveranser [t] – variationer i cementlagret [t]) × förhållandet klinker/cement [t klinker/t cement]) – (tillhandahållen klinker [t]) + (levererad klinker [t]) – variationer i klinkerlagret [t]).

Verksamhetsutövaren ska antingen härleda förhållandet klinker/cement för varje enskild cementprodukt baserat på bestämmelserna i artiklarna 32–35 eller beräkna förhållandet ur differensen av cementleveranser och lagerförändringar och alla material som används som tillsatser i cementen, inbegripet bypass-stoft och cementugnsstoft.

Med avvikelse från avsnitt 4 i bilaga II, ska nivå 1 för emissionsfaktorn definieras enligt följande:

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa en emissionsfaktor på 0,525 t CO2/t klinker.

C.   Utsläpp från kasserat stoft

Verksamhetsutövaren ska lägga till koldioxidutsläpp från bypass-stoft eller cementugnsstoft som lämnar ugnssystemet, med korrigering för partiell kalcinering av cementugnsstoft som beräknats som processutsläpp i enlighet med artikel 24.2. Med avvikelse från avsnitt 4 i bilaga II ska följande definitioner för nivåerna 1 och 2 för emissionsfaktorn tillämpas:

| | Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa en emissionsfaktor på 0,525 t CO2/t stoft. |
| --- | --- |

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa en emissionsfaktor på 0,525 t CO2/t stoft.

| | Nivå 2: Verksamhetsutövaren ska bestämma emissionsfaktorn (EF) minst en gång per år i enlighet med artiklarna 32–35 och med hjälp av följande formel: |
| --- | --- |

Nivå 2: Verksamhetsutövaren ska bestämma emissionsfaktorn (EF) minst en gång per år i enlighet med artiklarna 32–35 och med hjälp av följande formel:

Formula

där:

EFCDK

  = emissionsfaktor för delvis förbränt cementugnsstoft [t CO2/t CKD]

EFCli

  = anläggningsspecifik emissionsfaktor för klinker [t CO2/t klinker].

d
  = kalcineringsgrad för cementugnsstoft (frigjord koldioxid i procent av total mängd koldioxid i karbonater i den obearbetade blandningen).

Nivå 3 för emissionsfaktorn är inte tillämpligt.

D.   Utsläpp från icke-karbonatkol i obearbetat kalkstensmjöl

Verksamhetsutövaren ska fastställa utsläpp från icke-karbonat, åtminstone från kalksten, skiffer eller andra råmaterial (t.ex. flygaska) som används i obearbetat kalkstensmjöl i ugnen enligt artikel 24.2.

Följande nivådefinitioner för emissionsfaktorn ska tillämpas:

| | Nivå 1: Innehållet av icke-karbonat i det relevanta råmaterialet ska uppskattas med hjälp av industrins riktlinjer för bästa praxis. |
| --- | --- |

Nivå 1: Innehållet av icke-karbonat i det relevanta råmaterialet ska uppskattas med hjälp av industrins riktlinjer för bästa praxis.

| | Nivå 2: Innehållet av icke-karbonat i det relevanta råmaterialet ska fastställas minst en gång per år i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 32–35. |
| --- | --- |

Nivå 2: Innehållet av icke-karbonat i det relevanta råmaterialet ska fastställas minst en gång per år i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 32–35.

Följande nivådefinitioner för omvandlingsfaktorn ska tillämpas:

| | Nivå 1: En omvandlingsfaktor på 1 ska tillämpas. |
| --- | --- |

Nivå 1: En omvandlingsfaktor på 1 ska tillämpas.

| | Nivå 2: Omvandlingsfaktorn ska beräknas med hjälp av industrins bästa praxis. |
| --- | --- |

Nivå 2: Omvandlingsfaktorn ska beräknas med hjälp av industrins bästa praxis.

10.   PRODUKTION AV KALK ELLER BRÄNNING AV DOLOMIT ELLER MAGNESIT ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: bränning av kalksten, dolomit eller magnesit i råmaterialen, konventionella fossila bränslen för cementugnar, alternativa fossila bränslen och råmaterial till cementugnar, biobränslen (bioavfall) för cementugnar och andra bränslen.

När bränd kalk och koldioxid från kalksten används för reningsprocesser så att ungefär samma mängd koldioxid binds igen ska det inte krävas att nedbrytningen av karbonater samt nämnda reningsprocess ingår som en separat del i övervakningsplanen för anläggningen.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Utsläpp från förbränning ska övervakas i enlighet med avsnitt 1 i den här bilagan. Processutsläpp från råmaterial ska övervakas i enlighet med avsnitt 4 och avsnitt 5 i bilaga II. Karbonater av kalcium och magnesium ska alltid beaktas. Andra karbonater och organiskt kol i råmaterialet ska beaktas om de är relevanta för utsläppsberäkningen.

För den tillförselbaserade metoden ska värdena för karbonatinnehållet justeras för varje fukt- och gångartsinnehåll i materialet. När det gäller magnesiumproduktion måste andra magnesiumhaltiga mineraler än karbonater beaktas på lämpligt sätt.

Dubbelräkning eller försummelser som härrör från återvunna material eller bypass-material ska undvikas. Vid tillämpning av metod B ska kalkugnsstoft beaktas som en separat bränsle-/materialmängd, i förekommande fall.

11.   TILLVERKNING AV GLAS, GLASFIBER ELLER ISOLERINGSMATERIAL MED MINERALULL ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska tillämpa bestämmelserna i detta avsnitt även för anläggningar för produktion av vattenglas och sten-/glasull.

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: nedbrytning av alkalikarbonater och karbonater av alkaliska jordartsmetaller som skett till följd av smältning av råmaterialet, konventionella fossila bränslen, alternativa fossila bränslen och råmaterial, biobränslen (bioavfall), andra bränslen, kolhaltiga tillsatser inklusive koks, kolstoft och grafit, efterbränning av rökgaser och tvättning av rökgas.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Utsläpp från förbränning, inklusive tvättning av rökgas, ska övervakas i enlighet med avsnitt 1 i den här bilagan. Processutsläpp från råmaterial ska övervakas i enlighet med avsnitt 4 i bilaga II. Karbonater som ska beaktas inkluderar åtminstone CaCO3, MgCO3, Na2CO3, NaHCO3, BaCO3, Li2CO3, K2CO3 och SrCO3. Endast metod A är tillämplig. Utsläpp från andra processmaterial, inklusive koks, grafit och kolstoft, ska övervakas i enlighet med avsnitt 5 i bilaga II.

Med avvikelse från avsnitt 4 i bilaga II ska följande nivådefinitioner för emissionsfaktorn tillämpas:

| | Nivå 1: De stökiometriska förhållanden som anges i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas. De relevanta insatsmaterialens renhet ska bestämmas enligt industrins bästa praxis. |
| --- | --- |

Nivå 1: De stökiometriska förhållanden som anges i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas. De relevanta insatsmaterialens renhet ska bestämmas enligt industrins bästa praxis.

| | Nivå 2: Fastställandet av mängden relevanta karbonater i allt relevant insatsmaterial ska utföras i enlighet med artiklarna 32–35. |
| --- | --- |

Nivå 2: Fastställandet av mängden relevanta karbonater i allt relevant insatsmaterial ska utföras i enlighet med artiklarna 32–35.

För omvandlingsfaktorn ska endast nivå 1 tillämpas.

12.   TILLVERKNING AV KERAMISKA PRODUKTER ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: bränslen för cementugnar, bränning av kalksten/dolomit och andra karbonater i råmaterialet, kalksten och andra karbonater för reduktion av luftföroreningar och annan tvättning av rökgaser, tillsatser av fossila bränslen eller biomassa för att framkalla porositet, vilket innefattar polystyrol, rester från papperstillverkning eller sågspån, fossilt organiskt material i lera och andra råmaterial.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Utsläpp från förbränning, inklusive tvättning av rökgas, ska övervakas i enlighet med avsnitt 1 i den här bilagan. Processutsläpp från komponenter i obearbetat kalkstensmjöl och tillsatser ska övervakas i enlighet med avsnitten 4 och 5 i bilaga II. För keramik som framställs av renad eller syntetisk lera får verksamhetsutövaren använda antingen metod A eller B. För keramiska produkter som framställs av obehandlad lera, eller när lera eller tillsatser med betydande organiskt innehåll används, ska verksamhetsutövaren använda metod A. Karbonater av kalcium ska alltid beaktas. Andra karbonater och organiskt kol i råmaterialet ska beaktas om de är relevanta för utsläppsberäkningen.

Aktivitetsdata för insatsvaror för metod A kan fastställas genom en lämplig bakåtberäkning baserad på bästa praxis inom industrin och godkännas av den behöriga myndigheten. Denna bakåtberäkning ska ta hänsyn till vilken typ av mätning som är tillgänglig för torkade gröna produkter eller brända produkter, och lämpliga datakällor för fukthalt i lera och tillsatser och glödförlust hos de material som berörs.

Med avvikelse från avsnitt 4 i bilaga II ska följande nivådefinitioner för emissionsfaktorer för processutsläpp från råmaterial som innehåller karbonater tillämpas:

Metod A (insatsbaserad):

Nivå 1: Ett konservativt värde på 0,2 ton CaCO3 (motsvarande 0,08794 ton CO2) per ton torr lera ska tillämpas vid beräkning av emissionsfaktorn i stället för analysresultat. Allt oorganiskt och organiskt kol i lermaterialet ska anses ingå i detta värde. Tillsatser ska anses inte ingå i detta värde.

Nivå 2: En emissionsfaktor för varje bränsle-/materialmängd ska beräknas och uppdateras minst en gång per år med hjälp av industrins bästa praxis, utgående från anläggningsspecifika förhållanden och anläggningens produktblandning.

Nivå 3: Fastställandet av de relevanta råmaterialens sammansättning ska utföras i enlighet med artiklarna 32–35. De stökiometriska förhållanden som anges i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas för att konvertera uppgifter om sammansättning till emissionsfaktorer, i tillämpliga fall.

Metod B (produktionsbaserad):

Nivå 1: Ett konservativt värde på 0,123 ton CaO (motsvarande 0,09642 ton CO2) per ton av produkten ska tillämpas vid beräkningen av emissionsfaktorn i stället för analysresultaten. Allt oorganiskt och organiskt kol i lermaterialet ska anses ingå i detta värde. Tillsatser ska anses inte ingå i detta värde.

Nivå 2: En emissionsfaktor ska beräknas och uppdateras minst en gång per år med hjälp av industrins bästa praxis, utgående från anläggningsspecifika förhållanden och anläggningens produktblandning.

Nivå 3: Fastställandet av produkternas sammansättning ska utföras i enlighet med artiklarna 32–35. Stökiometriska förhållanden enligt vad som anges i tabell 3 i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas för att omvandla uppgifter om sammansättning till emissionsfaktorer genom antagandet att de relevanta metalloxiderna härrör från nedbrytningen av karbonater, i tillämpliga fall.

Med avvikelse från avsnitt 1 i denna bilaga gäller följande nivå för emissionsfaktorn för tvättning av rökgaser:

Nivå 1: Verksamhetsutövaren ska tillämpa det stökiometriska förhållandet för CaCO3 enligt avsnitt 2 i bilaga VI.

För tvättning ska ingen annan nivå och ingen omvandlingsfaktor användas. Dubbelräkning från använd kalksten som återvinns som råmaterial i samma anläggning bör undvikas.

13.   PRODUKTION AV GIPSPRODUKTER OCH GIPSSKIVOR ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera åtminstone koldioxidutsläpp från alla typer av förbränningsverksamhet.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Utsläpp från förbränning ska övervakas i enlighet med avsnitt 1 i den här bilagan.

14.   FRAMSTÄLLNING AV PAPPERSMASSA OCH PAPPER ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: ångpannor, gasturbiner och andra förbränningsanordningar som producerar ånga eller kraft, sodapannor och andra anordningar som bränner upp förbrukade kokvätskor, förbränningsugnar, kalkugnar och rostugnar, tvättning av avgas och torkar som eldas med bränslen (t.ex. infrarödtorkar).

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Övervakningen av utsläpp från förbränning inklusive tvättning av rökgaser ska ske i enlighet med avsnitt 1 i den här bilagan.

Processutsläpp från råmaterial som används som insatskemikalier (detta inbegriper minst kalksten eller natriumkarbonat) ska övervakas med metod A i enlighet med avsnitt 4 i bilaga II. Koldioxidutsläpp från återvinning av kalkstensslam vid massatillverkning ska betraktas som koldioxid från återvunnen biomassa. Endast den mängd koldioxid som står i proportion till bidragen av insatskemikalier ska antas ge upphov till fossila koldioxidutsläpp.

För utsläpp från insatskemikalier ska följande nivådefinitioner för emissionsfaktorn tillämpas:

| | Nivå 1: De stökiometriska förhållanden som anges i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas. De relevanta insatsmaterialens renhet ska bestämmas enligt industrins bästa praxis. De beräknade värdena ska justeras efter fukt- och gångartsinnehåll i de använda karbonatmaterialen. |
| --- | --- |

Nivå 1: De stökiometriska förhållanden som anges i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas. De relevanta insatsmaterialens renhet ska bestämmas enligt industrins bästa praxis. De beräknade värdena ska justeras efter fukt- och gångartsinnehåll i de använda karbonatmaterialen.

| | Nivå 2: Fastställandet av mängden relevanta karbonater i allt relevant insatsmaterial ska utföras i enlighet med artiklarna 32–35. De stökiometriska förhållanden som anges i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas för att konvertera uppgifter om sammansättning till emissionsfaktorer, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

Nivå 2: Fastställandet av mängden relevanta karbonater i allt relevant insatsmaterial ska utföras i enlighet med artiklarna 32–35. De stökiometriska förhållanden som anges i avsnitt 2 i bilaga VI ska användas för att konvertera uppgifter om sammansättning till emissionsfaktorer, i tillämpliga fall.

För omvandlingsfaktorn ska endast nivå 1 tillämpas.

15.   PRODUKTION AV KIMRÖK ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera åtminstone alla bränslen för förbränning och alla bränslen som används som processmaterial som källor för koldioxidutsläpp.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Övervakningen av utsläpp från anläggningar som producerar kimrök får övervakas antingen som förbränningsprocess inbegripet tvättning av rökgaser i enlighet med avsnitt 1 i denna bilaga eller med hjälp av en massbalansmetod enligt artikel 25 och avsnitt 3 i bilaga II.

16.   FASTSTÄLLANDE AV UTSLÄPP AV DIKVÄVEOXID (N2O) FRÅN PRODUKTION AV SALPETERSYRA, ADIPINSYRA, KAPROLAKTAM, GLYOXAL OCH OXOÄTTIKSYRA, ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Varje verksamhetsutövare ska för varje verksamhet som leder till utsläpp av dikväveoxid beakta alla källor som släpper ut dikväveoxid från produktionsprocesser, inbegripet sådana processer där utsläppen av dikväveoxid från produktionen kanaliseras genom reningsutrustning. Följande ska betraktas som utsläppskällor för dikväveoxid:

| (a) | Produktion av salpetersyra – N2O-utsläpp från katalytisk oxidation av ammoniak och/eller från reningsutrustning för NOx/N2O. |
| --- | --- |

(a)

Produktion av salpetersyra – N2O-utsläpp från katalytisk oxidation av ammoniak och/eller från reningsutrustning för NOx/N2O.

| (b) | Produktion av adipinsyra – N2O-utsläpp inklusive utsläpp från oxidationsreaktionen, all utrustning för direkt processventilering och/eller utsläppskontroll. |
| --- | --- |

(b)

Produktion av adipinsyra – N2O-utsläpp inklusive utsläpp från oxidationsreaktionen, all utrustning för direkt processventilering och/eller utsläppskontroll.

| (c) | Produktion av glyoxal och oxoättiksyra – N2O-utsläpp inklusive utsläpp från processreaktioner, all utrustning för direkt processventilering och/eller utsläppskontroll. |
| --- | --- |

(c)

Produktion av glyoxal och oxoättiksyra – N2O-utsläpp inklusive utsläpp från processreaktioner, all utrustning för direkt processventilering och/eller utsläppskontroll.

| (d) | Produktion av kaprolaktam – N2O-utsläpp inklusive utsläpp från processreaktioner, all utrustning för direkt processventilering och/eller utsläppskontroll. |
| --- | --- |

(d)

Produktion av kaprolaktam – N2O-utsläpp inklusive utsläpp från processreaktioner, all utrustning för direkt processventilering och/eller utsläppskontroll.

Dessa bestämmelser ska inte gälla för N2O-utsläpp från förbränning av bränslen.

B.   Fastställande av utsläpp av dikväveoxid

B.1   Årliga utsläpp av dikväveoxid

Verksamhetsutövaren ska övervaka utsläpp av dikväveoxid från produktion av salpetersyra genom kontinuerlig mätning av utsläpp. Verksamhetsutövaren ska övervaka utsläpp av dikväveoxid från produktion av adipinsyra, kaprolaktam, glyoxal och oxoättiksyra med hjälp av en mätningsbaserad metod för minskat utsläpp och en beräkningsmetod (baserad på massbalansmetoden) för tillfälliga förekomster av orenade utsläpp.

För varje utsläppskälla där kontinuerlig mätning av utsläpp tillämpas ska verksamhetsutövaren anse de totala årliga utsläppen vara summan av alla utsläpp per timme, enligt ekvation 1 i avsnitt 3 i bilaga VIII.

B.2   Timvärden för utsläpp av dikväveoxid

Verksamhetsutövaren ska beräkna årsgenomsnittet för timmedelvärden för utsläpp av dikväveoxid för varje källa där kontinuerlig mätning av utsläpp tillämpas, med hjälp av ekvation 2 i avsnitt 3 i bilaga VIII.

Verksamhetsutövaren ska fastställa timvärden för N2O-koncentrationer i rökgasflödet från varje utsläppskälla med hjälp av en mätningsbaserad metod vid en representativ punkt efter utrustningen för rening av NOx/N2O, om rening används. Verksamhetsutövaren ska tillämpa teknik som kan mäta N2O-koncentrationer i alla utsläppskällor både under renade och orenade förhållanden. Om osäkerheterna ökar under sådana perioder ska verksamhetsutövaren ta hänsyn till dem i osäkerhetsbedömningen.

Verksamhetsutövaren ska justera alla mätningar till torr gas-förhållanden där så krävs och rapportera dem konsekvent.

B.3   Fastställande av rökgasflödet

Verksamhetsutövaren ska använda de metoder för övervakning av rökgasflödet som anges i artikel 43.5 i denna förordning för mätning av rökgasflödet vid övervakning av utsläpp av dikväveoxid. För produktion av salpetersyra ska verksamhetsutövaren tillämpa metoden i artikel 43.5 a om det inte är tekniskt ogenomförbart. I detta fall och efter den behöriga myndighetens godkännande ska verksamhetsutövaren tillämpa en alternativ metod, t.ex. en massbalansmetod baserad på omfattande parametrar såsom tillförsel av ammoniak, eller fastställande av flöde genom kontinuerlig flödesmätning.

Rökgasflödet ska beräknas enligt följande formel:

Vrökgasflöde [Nm3/h] = Vluft * (1 – O2,luft)/(1 – O2,rökgas)

där:

Vluft
  = totalt luftinflöde vid standardförhållanden uttryckt i Nm3/h,

O2,luft
  = volymfraktion O2 i torr luft [= 0,2095],

O2,rökgas
  = volymfraktion O2 i rökgasen.

Vluft ska beräknas som summan av alla inkommande luftflöden till produktionsenheten för salpetersyra.

Verksamhetsutövaren ska tillämpa följande formel, om inte annat anges i anläggningens övervakningsplan:

Vluft = Vprim + Vsek + Vintern

där:

Vprim
  = primärt luftinflöde vid standardförhållanden, uttryckt i Nm3/h,

Vsek
  = sekundärt luftinflöde vid standardförhållanden, uttryckt i Nm3/h,

Vintern
  = processintern luftavgivning vid standardförhållanden, uttryckt i Nm3/h.

Verksamhetsutövaren ska fastställa Vprim genom kontinuerlig flödesmätning före blandning med ammoniak. Verksamhetsutövaren ska fastställa Vsek genom kontinuerlig flödesmätning, även i de fall mätningen sker före värmeåtervinningsenheten. För Vintern ska verksamhetsutövaren beakta det renade luftflöde som avges internt inom produktionsprocessen för salpetersyra.

För inkommande luftströmmar som kumulativt står för mindre än 2,5 % av det totala luftflödet kan den behöriga myndigheten godkänna skattningsmetoder som verksamhetsutövaren har föreslagit för fastställande av detta luftflöde enligt industrins bästa praxis.

Verksamhetsutövaren ska genom mätningar under normala driftsförhållanden tillhandahålla bevis för att det uppmätta rökgasflödet är tillräckligt homogent för att den föreslagna mätningsmetoden ska kunna användas. Om det vid dessa mätningar visar sig att flödet inte är homogent, ska verksamhetsutövaren beakta denna faktor vid fastställandet av lämpliga övervakningsmetoder och vid beräkning av osäkerheten för utsläppen av dikväveoxid.

Verksamhetsutövaren ska justera alla mätningar till torr gas-förhållanden och rapportera dem konsekvent.

B.4   Syrekoncentrationer (O2)

Verksamhetsutövaren ska mäta syrekoncentrationerna i rökgasen om detta behövs för beräkning av rökgasflödet i enlighet med delavsnitt B.3 i detta avsnitt i bilaga IV. Härvid ska verksamhetsutövaren uppfylla kraven för koncentrationsmätningar i artikel 41.1 och 41.2. Vid fastställande av osäkerheten för utsläppen av dikväveoxid ska verksamhetsutövaren beakta osäkerheten i syrekoncentrationsmätningar.

Verksamhetsutövaren ska justera alla mätningar till torr gas-förhållanden där så krävs och rapportera dem konsekvent.

B.5   Beräkning av utsläpp av dikväveoxid

För särskilda perioder med orenade utsläpp av dikväveoxid från produktion av adipinsyra, kaprolaktam, glyoxal och oxoättiksyra, vilket inkluderar orenade utsläpp vid ventilation av säkerhetsskäl och vid brister hos reningsanläggningen, och om kontinuerlig övervakning av utsläpp av dikväveoxid är tekniskt ogenomförbar, får verksamhetsutövaren, efter godkännande av den särskilda metoden av den behöriga myndigheten, beräkna utsläppen av dikväveoxid med en massbalansmetod. För detta ändamål ska den totala osäkerheten kunna jämställas med resultatet av tillämpningen av nivåkraven i artikel 41.1 och 41.2. Verksamhetsutövaren ska basera beräkningsmetoden på den högsta potentiella utsläppsnivån för dikväveoxid från den kemiska reaktion som äger rum vid den aktuella tidpunkten och utsläppets varaktighet.

Verksamhetsutövaren ska beakta osäkerheten för beräknade utsläpp för en specifik utsläppskälla vid fastställande av osäkerheten för årsgenomsnittet för timmedelvärden för utsläppskällan.

B.6   Fastställande av verksamhetens produktionstakt

Produktionstakten ska beräknas på grundval av dagliga produktionsrapporter och antalet driftstimmar.

B.7   Provtagningsfrekvens

Medelvärden för giltiga mättimmar eller medelvärden för kortare referensperioder ska beräknas i enlighet med artikel 44 för

| (a) | N2O-koncentration i rökgasen, |
| --- | --- |

(a)

N2O-koncentration i rökgasen,

| (b) | det totala rökgasflödet där detta mäts direkt och där det krävs, |
| --- | --- |

(b)

det totala rökgasflödet där detta mäts direkt och där det krävs,

| (c) | alla gasflöden och syrekoncentrationer som behövs för att fastställa det totala rökgasflödet indirekt. |
| --- | --- |

(c)

alla gasflöden och syrekoncentrationer som behövs för att fastställa det totala rökgasflödet indirekt.

C.   Fastställande av årliga utsläpp av koldioxidekvivalenter

Verksamhetsutövaren ska omvandla de totala årliga utsläppen av dikväveoxid från alla utsläppskällor (uppmätta i ton och angivna med tre decimalers noggrannhet) till årliga utsläpp av koldioxidekvivalenter (avrundade ton) med hjälp av följande formel och GWP-värdena enligt avsnitt 3 i bilaga VI:

CO2e [t] = N2Oårliga [t] * GWPN2O

där:

N2Oårliga
  = totala årliga utsläpp av dikväveoxid, beräknade i enlighet med ekvation 1 i avsnitt 3 i bilaga VIII.

De totala årliga koldioxidekvivalenter som genereras från alla utsläppskällor och alla direkta koldioxidutsläpp från andra utsläppskällor som ingår i tillståndet för växthusgasutsläpp ska läggas till de totala årliga koldioxidutsläppen från anläggningen, och ska användas för rapportering och överlämnande av utsläppsrätter.

De totala årliga utsläppen av dikväveoxid ska rapporteras i ton med tre decimalers noggrannhet och som koldioxidekvivalenter avrundat till hela ton.

17.   PRODUKTION AV AMMONIAK ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: förbränning av bränslen som ger värme för reformering eller partiell oxidation, bränslen som används som insatsmaterial i ammoniakproduktionsprocessen (reformering eller partiell oxidation), samt bränslen som används för andra förbränningsprocesser, vilket inbegriper produktion av varmvatten eller ånga.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

För övervakningen av utsläpp från förbränningsprocesser och från bränslen som används som insatsmaterial i processen ska standardmetoden i enlighet med artikel 24 och avsnitt 1 i denna bilaga användas.

Om koldioxid från produktion av ammoniak används som råmaterial för produktion av urea eller andra kemikalier eller överförs från anläggningen för en användning som inte omfattas av artikel 49.1 ska mängden koldioxid betraktas som utsläppt från anläggningen som producerar koldioxid.

18.   PRODUKTION AV ORGANISKA BASKEMIKALIER ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska beakta minst följande källor till koldioxidutsläpp: krackning (katalytisk krackning och icke katalytisk krackning), reformering, partiell eller full oxidation, liknande processer som leder till koldioxidutsläpp från kol som finns i kolvätebaserade råvaror, förbränning av avgaser och fackling, samt annan förbränning av bränsle.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

Om produktionen av organiska baskemikalier är tekniskt integrerad i ett mineraloljeraffinaderi ska verksamhetsutövaren för en sådan anläggning tillämpa relevanta bestämmelser enligt avsnitt 2 i denna bilaga.

Trots vad som sägs i första stycket ska verksamhetsutövaren övervaka utsläpp från förbränningsprocesser där de bränslen som används inte är en del av eller härrör från kemiska reaktioner för produktion av organiska baskemikalier, med hjälp av standardmetoden enligt artikel 24 och avsnitt 1 i denna bilaga. I alla andra fall får verksamhetsutövaren välja att övervaka utsläpp från produktion av organiska kemikalier i bulk med hjälp av massbalansmetoden enligt artikel 25 eller standardmetoden i enlighet med artikel 24. Om standardmetoden används ska verksamhetsutövaren bevisa för den behöriga myndigheten att den valda metoden omfattar alla relevanta utsläpp som också omfattas av en massbalansmetod.

För fastställande av kolinnehållet enligt nivå 1 ska de referensemissionsfaktorer som anges i tabell 5 i bilaga VI tillämpas. För ämnen som inte förtecknas i tabell 5 i bilaga VI eller i andra bestämmelser i denna förordning ska verksamhetsutövaren beräkna kolinnehållet från det stökiometriska kolinnehållet i det rena ämnet och ämnets koncentration i de in- och utgående mängderna.

19.   PRODUKTION AV VÄTGAS OCH SYNTESGAS ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Verksamhetsutövaren ska inkludera minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: bränslen som används vid framställning av vätgas och syntesgas (reformering eller partiell oxidation), och bränslen som används för andra förbränningsprocesser, vilket inbegriper produktion av varmvatten eller ånga. Syntesgas som produceras ska betraktas som bränsle-/materialmängd i massbalansmetoden.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

För övervakningen av utsläpp från förbränningsprocesser och från bränslen som används som insatsmaterial vid framställning av vätgas ska standardmetoden i enlighet med artikel 24 och avsnitt 1 i denna bilaga användas.

För övervakning av utsläpp från produktion av syntesgas ska en massbalans i enlighet med artikel 25 användas. För utsläpp från separata förbränningsprocesser får verksamhetsutövaren välja att ta med dem i massbalansen eller att använda standardmetoden i enlighet med artikel 24, åtminstone för en del av bränsle-/materialmängderna, utan att det uppstår några luckor eller dubbelräkningar av utsläppen.

Om vätgas och syntesgas produceras vid samma anläggning ska verksamhetsutövaren beräkna koldioxidutsläppen antingen med hjälp av de separata metoder för vätgas och syntesgas som beskrivits i de två första punkterna i detta underavsnitt, eller med hjälp av en gemensam massbalans.

20.   PRODUKTION AV NATRIUMKARBONAT OCH NATRIUMBIKARBONAT ENLIGT FÖRTECKNINGEN I BILAGA I TILL DIREKTIV 2003/87/EG

A.   Tillämpningsområde

Utsläppskällor och bränsle-/materialmängder för koldioxidutsläpp från anläggningar för produktion av natriumkarbonat och natriumvätekarbonat ska omfatta:

| (a) | Bränslen som används i förbränningsprocesser, vilket innefattar bränslen som används i syfte att producera varmvatten eller ånga. |
| --- | --- |

(a)

Bränslen som används i förbränningsprocesser, vilket innefattar bränslen som används i syfte att producera varmvatten eller ånga.

| (b) | Råmaterial, inbegripet ventilationsgas från bränning av kalksten, i den mån det inte används för karbonisering. |
| --- | --- |

(b)

Råmaterial, inbegripet ventilationsgas från bränning av kalksten, i den mån det inte används för karbonisering.

| (c) | Avgaser från tvättning eller filtrering efter karbonisering, i den mån de inte används för karbonisering. |
| --- | --- |

(c)

Avgaser från tvättning eller filtrering efter karbonisering, i den mån de inte används för karbonisering.

B.   Särskilda bestämmelser för övervakning

För övervakning av utsläpp från produktion av natriumkarbonat och natriumbikarbonat ska verksamhetsutövaren använda en massbalans i enlighet med artikel 25. För utsläpp från förbränningsprocesser får verksamhetsutövaren välja att ta med dem i massbalansen eller att använda standardmetoden i enlighet med artikel 24, åtminstone för en del av bränsle-/materialmängderna, utan att det uppstår några luckor eller dubbelräkningar av utsläpp.

Om koldioxid från produktionen av natriumkarbonat används för framställning av natriumbikarbonat ska den mängd koldioxid som används för framställning av natriumbikarbonat från natriumkarbonat betraktas som utsläppt från anläggningen som producerar koldioxid.

21.   FASTSTÄLLANDE AV VÄXTHUSGASUTSLÄPP VID AVSKILJNING AV KOLDIOXID FÖR TRANSPORT OCH GEOLOGISK LAGRING PÅ EN TILLÅTEN LAGRINGSPLATS ENLIGT DIREKTIV 2009/31/EG

A.   Tillämpningsområde

Avskiljning av koldioxid ska göras antingen vid särskilda anläggningar som tar emot koldioxid genom överföring från andra anläggningar eller vid en och samma anläggning som utför de verksamheter där det koldioxid som ska avskiljas avges under samma tillstånd för växthusgasutsläpp. Alla delar av anläggningen som har att göra med avskiljning av koldioxid, mellanlagring av koldioxid, överföring till ett transportnät för koldioxid eller till en plats för geologisk lagring av koldioxid ska inkluderas i tillståndet för växthusgasutsläpp och redovisas i anläggningens övervakningsplan. Om anläggningen utför annan verksamhet som omfattas av direktiv 2003/87/EG ska utsläppen från denna verksamhet övervakas enligt andra relevanta avsnitt i denna bilaga.

Verksamhetsutövaren som sköter avskiljningen av koldioxid på en anläggning ska minst inkludera följande potentiella källor till koldioxidutsläpp:

| (a) | koldioxid som överförs till avskiljningsanläggningen, |
| --- | --- |

(a)

koldioxid som överförs till avskiljningsanläggningen,

| (b) | förbränning och annan avskiljningsrelaterad verksamhet vid anläggningen, vilket inbegriper användning av bränsle och insatsmaterial. |
| --- | --- |

(b)

förbränning och annan avskiljningsrelaterad verksamhet vid anläggningen, vilket inbegriper användning av bränsle och insatsmaterial.

B.   Kvantifiering av överförda och avgivna mängder koldioxid

B.1   Kvantifiering på anläggningsnivå

Varje verksamhetsutövare ska beräkna utsläppen genom att ta hänsyn till såväl de potentiella koldioxidutsläppen från alla relevanta processer vid anläggningen som den mängd koldioxid som avskiljs och överförs till transportnätet med hjälp av följande formel:

Eavskiljningsanläggning = Tinsatsmaterial + Eutan avskiljning – Tför lagring

där:

Eavskiljningsanläggning
  = totala växthusgasutsläpp från avskiljningsanläggningen,

Tinsatsmaterial
  = mängd koldioxid som överförs till avskiljningsanläggningen, fastställd i enlighet med artiklarna 40–46 och artikel 49.

Eutan avskiljning
  = utsläppen från anläggningen om koldioxid inte avskiljdes, dvs. summan av utsläppen från all övrig verksamhet vid anläggningen, övervakad i enlighet med relevanta avsnitt i bilaga IV.

Tför lagring
  = mängden koldioxid som överförs till ett transportnät eller en lagringsplats, fastställd i enlighet med artiklarna 40–46 och artikel 49.

I de fall avskiljning av koldioxid utförs av samma anläggning som den där den koldioxid som avskiljs har sitt ursprung ska verksamhetsutövaren använda noll för Tinsatsmaterial.

För fristående avskiljningsanläggningar ska verksamhetsutövaren beakta Eutan avskiljning som den mängd utsläpp som kommer från andra källor än den koldioxid som överförs till anläggningen för avskiljning. Verksamhetsutövaren ska fastställa dessa utsläpp i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

För fristående avskiljningsanläggningar ska verksamhetsutövaren för den anläggning som överför koldioxid till avskiljningsanläggningen dra av mängden Tinsatsmaterial från utsläppen från sin anläggning i enlighet med artikel 49.

B.2   Fastställande av överförd koldioxid

Varje verksamhetsutövare ska bestämma mängden koldioxid som överförs från och till avskiljningsanläggningen i enlighet med artikel 49 med hjälp av mätmetoder som utförs i enlighet med artiklarna 40–46.

Endast om verksamhetsutövaren för den anläggning som överför koldioxid till avskiljningsanläggningen för koldioxid på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visar att koldioxid som överförs till avskiljningsanläggningen överförts i sin helhet, och med samma eller bättre noggrannhet, kan den behöriga myndigheten tillåta verksamhetsutövaren att använda en beräkningsbaserad metod i enlighet med artikel 24 eller 25 för att fastställa mängden Tinsatsmaterial i stället för en mätningsbaserad metod enligt artiklarna 40–46 och artikel 49.

22.   FASTSTÄLLANDE AV VÄXTHUSGASUTSLÄPP VID TRANSPORT AV KOLDIOXID VIA RÖRLEDNING FÖR GEOLOGISK LAGRING PÅ EN LAGRINGSPLATS SOM ÄR GODKÄND ENLIGT DIREKTIV 2009/31/EG

A.   Tillämpningsområde

Gränserna för övervakning och rapportering av utsläpp vid transport av koldioxid via rörledning ska fastställas i transportnätets tillstånd för växthusgasutsläpp, vilket omfattar alla underordnade anläggningar som är funktionellt anslutna till transportnätet, inklusive tryckstegringsstationer och värmare. Varje transportnät ska ha minst en startpunkt och en ändpunkt vilka var och en är anslutna till andra anläggningar som utför en eller flera av verksamheterna avskiljning, transport eller geologisk lagring av koldioxid. Start- och ändpunkterna kan inkludera förgreningar av transportnätet och nationella gränser. Både start- och ändpunkterna såväl som de anläggningar till vilka de ansluter ska fastställas i tillståndet för växthusgasutsläpp.

Varje verksamhetsutövare ska beakta minst följande potentiella källor till koldioxidutsläpp: förbränning och andra processer vid anläggningar som är funktionellt anslutna till transportnätet, vilket inbegriper tryckstegringsstationer, diffusa utsläpp från transportnätet, ventilationsutsläpp från transportnätet och utsläpp från läckageincidenter i transportnätet.

B.   Kvantifieringsmetoder för koldioxid

Verksamhetsutövaren för transportnät ska fastställa utsläppen med en av följande metoder:

| a) | Metod A (totala massbalansen för alla in- och utgående mängder) enligt underavsnitt B.1. |
| --- | --- |

a)

Metod A (totala massbalansen för alla in- och utgående mängder) enligt underavsnitt B.1.

| b) | Metod B (individuell övervakning av utsläppskällor) enligt underavsnitt B.2. |
| --- | --- |

b)

Metod B (individuell övervakning av utsläppskällor) enligt underavsnitt B.2.

Vid val av antingen metod A eller metod B ska verksamhetsutövaren visa för den behöriga myndigheten att den valda metoden ger mer tillförlitliga resultat med lägre osäkerhet för de totala utsläppen, med användning av bästa tillgängliga teknik och kunskap som finns att tillgå vid tidpunkten för ansökan om tillstånd om växthusgasutsläpp, och vid godkännande av övervakningsplanen, utan att orimliga kostnader uppstår. Om metod B väljs ska verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten visa att den totala osäkerheten för årsnivån av växthusgasutsläpp för verksamhetsutövarens transportnät inte överstiger 7,5 %.

Verksamhetsutövaren för ett transportnät som använder metod B ska inte lägga till koldioxid som tas emot från en annan anläggning med tillstånd enligt direktiv 2003/87/EG till sin beräknade utsläppsnivå, och ska inte dra bort någon koldioxid som överförs till en annan anläggning med tillstånd enligt direktiv 2003/87/EG från sin beräknade utsläppsnivå.

Varje verksamhetsutövare för ett transportnät ska använda metod A för att validera resultaten av metod B minst en gång årligen. Verksamhetsutövaren får vid valideringen använda lägre nivåer för tillämpning av metod A.

B.1   Metod A

Varje verksamhetsutövare ska fastställa utsläpp enligt följande formel:

Formula

där:

Utsläpp= transportnätets totala koldioxidutsläpp [t CO2],

Eegen verksamhet
  = utsläppen från transportnätets egen verksamhet, dvs. som inte härrör från transporterad koldioxid, men inbegripet utsläpp från bränsle som används i tryckstegringsstationer, övervakade i enlighet med de relevanta avsnitten i bilaga IV,

TIN,i
  = mängden koldioxid som överförs till transportnätet vid startpunkten i, fastställd i enlighet med artiklarna 40–46 och artikel 49.

TUT,i
  = mängden koldioxid som överförs ut från transportnätet vid ändpunkten i, fastställd i enlighet med artiklarna 40–46 och artikel 49.

B.2   Metod B

Varje verksamhetsutövare ska fastställa utsläpp med beaktande av alla utsläpp från relevanta processer vid anläggningen samt den mängd koldioxid som avskiljs och överförs till transportanläggningen, med hjälp av följande formel:

Utsläpp [t CO2] = CO2 diffusa + CO2 ventilation + CO2 läckagehändelser + CO2 anläggningar

där:

Utsläpp= transportnätets totala koldioxidutsläpp [t CO2],

CO2 diffusa
  = mängden diffusa utsläpp [t CO2] från koldioxid som transporteras i transportnätet, inklusive från förseglingar, ventiler, mellanliggande kompressorstationer och mellanliggande lagringsanläggningar,

CO2 ventilation
  = mängden ventilationsutsläpp [t CO2] från koldioxid som transporteras i transportnätet,

CO2 läckagehändelser
  = mängden koldioxid [t CO2] som transporteras i transportnätet och avges som en följd av fel på en eller flera komponenter i nätverket,

CO2 anläggningar
  = mängden koldioxid [t CO2] som avges vid förbränning eller annan verksamhet som är funktionellt kopplad till rörledningstransporten i transportnätet, övervakad i enlighet med relevanta avsnitt i bilaga IV.

B.2.1   Diffusa utsläpp från transportnätet

Verksamhetsutövaren ska beakta diffusa utsläpp från följande typer av utrustning:

| (a) | Förseglingar. |
| --- | --- |

(a)

Förseglingar.

| (b) | Mätanordningar. |
| --- | --- |

(b)

Mätanordningar.

| (c) | Ventiler. |
| --- | --- |

(c)

Ventiler.

| (d) | Mellanliggande kompressorstationer. |
| --- | --- |

(d)

Mellanliggande kompressorstationer.

| (e) | Mellanliggande lagringsanläggningar. |
| --- | --- |

(e)

Mellanliggande lagringsanläggningar.

Verksamhetsutövaren ska fastställa genomsnittliga emissionsfaktorer EF (uttryckta i g CO2/tidsenhet) per utrustningsenhet och förekomst där diffusa utsläpp kan förväntas när driften inleds och senast i slutet av det första rapporteringsåret då transportnätet är i drift. Verksamhetsutövaren ska se över dessa faktorer minst vart femte år mot bakgrund av bästa tillgängliga teknik och kunskap inom området.

Verksamhetsutövaren ska beräkna de diffusa utsläppen genom att multiplicera antalet utrustningsenheter i varje kategori med emissionsfaktorn varefter resultaten läggs ihop för de enskilda kategorierna såsom visas i ekvationen nedan:

Formula

Som antalet händelser (Nförekomst
  ) ska verksamhetsutövaren beakta antalet enheter av den givna utrustningen per kategori, multiplicerat med antalet tidsenheter per år.

B.2.2   Utsläpp vid läckagehändelser

Verksamhetsutövaren för ett transportnät ska tillhandahålla bevis för nätverkets integritet med representativa (rumsliga och tidsrelaterade) temperatur- och tryckdata. Om data tyder på att ett läckage har inträffat ska verksamhetsutövaren med en lämplig metod som dokumenteras i övervakningsplanen beräkna den mängd koldioxid som har läckt ut, baserat på industrins riktlinjer för bästa praxis, vilket innefattar med användning av skillnaderna i temperatur- och tryckdata jämfört med integritetsrelaterade medelvärden för tryck och temperatur.

B.2.3   Ventilationsutsläpp

I övervakningsplanen ska verksamhetsutövaren tillhandahålla en analys avseende potentiella situationer med ventilationsutsläpp, inklusive på grund av underhåll eller som nödåtgärd, och tillhandhålla en på lämpligt sätt dokumenterad metod för beräkning av mängden ventilationsutsläpp av koldioxid, baserat på industrins riktlinjer för bästa praxis.

23.   GEOLOGISK LAGRING AV KOLDIOXID PÅ EN LAGRINGSPLATS SOM ÄR GODKÄND ENLIGT DIREKTIV 2009/31/EG

A.   Tillämpningsområde

Den behöriga myndigheten ska basera gränserna för övervakning och rapportering av utsläpp från geologisk lagring av koldioxid på den avgränsning av lagringsplatsen och lagringskomplexet som anges i tillståndet i enlighet med direktiv 2009/31/EG. Om läckage från lagringskomplexet identifieras och leder till utsläpp eller avgivning av koldioxid till vattenpelaren ska verksamhetsutövaren omedelbart

| (a) | underrätta den behöriga myndigheten, |
| --- | --- |

(a)

underrätta den behöriga myndigheten,

| (b) | inbegripa läckage som en utsläppskälla för respektive anläggning, |
| --- | --- |

(b)

inbegripa läckage som en utsläppskälla för respektive anläggning,

| (c) | samt övervaka och rapportera utsläppen. |
| --- | --- |

(c)

samt övervaka och rapportera utsläppen.

Endast om korrigerande åtgärder enligt artikel 16 i direktiv 2009/31/EG har vidtagits och utsläpp eller avgivning till vattenpelaren från läckaget inte längre kan detekteras ska verksamhetsutövaren ta bort respektive läckage som utsläppskälla från övervakningsplanen och inte längre övervaka och rapportera dessa utsläpp.

Varje verksamhetsutövare vid en anläggning för geologisk lagring ska beakta minst följande potentiella källor till det totala koldioxidutsläppet: bränsleanvändning vid relaterade tryckstegringsstationer och andra typer av förbränningsverksamhet inbegripet kraftverk inom anläggningen, ventilation från injektion eller förbättrad utvinning av kolväten, diffusa utsläpp vid injektion, genomträngande koldioxid från förbättrad utvinning av kolväten, samt läckage.

B.   Kvantifiering av koldioxidutsläpp

Verksamhetsutövaren vid anläggningen för geologisk lagring ska inte lägga till koldioxid som tas emot från en annan anläggning i sin beräknade utsläppsnivå och ska inte dra bort någon koldioxid som överförs till en annan anläggning eller lagras geologiskt på lagringsplatsen från sin beräknade utsläppsnivå.

B.1   Ventilationsutsläpp och diffusa utsläpp vid injektion

Verksamhetsutövaren ska fastställa utsläpp vid ventilation och diffusa utsläpp på följande sätt:

CO2-utsläpp [t CO2] = V CO2 [t CO2] + F CO2 [t CO2]

där:

V CO2
  = mängden ventilerad CO2,

F CO2
  = mängd koldioxid från diffusa utsläpp.

Varje verksamhetsutövare ska fastställa V CO2 genom att använda mätningsbaserade metoder enligt artiklarna 41–46 i denna förordning. Med avvikelse från första meningen och efter den behöriga myndighetens godkännande får verksamhetsutövaren komplettera övervakningsplanen med en lämplig metod för att fastställa V CO2 baserad på bästa praxis inom industrin, om tillämpningen av mätningsmetoder skulle leda till orimliga kostnader.

Verksamhetsutövaren ska beakta F CO2 som en enda källa, vilket innebär att osäkerhetskraven som gäller nivåerna i enlighet med avsnitt 1 i bilaga VIII tillämpas på det totala värdet i stället för de enskilda utsläppspunkterna. Varje verksamhetsutövare ska i övervakningsplanen tillhandahålla en analys avseende potentiella källor till diffusa utsläpp och tillhandahålla en på lämpligt sätt dokumenterad metod för beräkning eller mätning av mängden F CO2, baserat på industrins riktlinjer för bästa praxis. För fastställande av F CO2 får verksamhetsutövaren använda uppgifter som samlats in enligt artiklarna 32–35 och punkt 1.1 e–h i bilaga II till direktiv 2009/31/EG för injektionsanläggningen, om de uppfyller kraven i denna förordning.

B.2   Ventilationsutsläpp och diffusa utsläpp från förbättrad utvinning av kolväten

Varje verksamhetsutövare ska beakta följande potentiella ytterligare utsläppskällor från förbättrad utvinning av kolväten:

| (a) | Enheterna för separation av olja och gas och gasåtervinningsanläggningen, där diffusa utsläpp av koldioxid kan uppstå. |
| --- | --- |

(a)

Enheterna för separation av olja och gas och gasåtervinningsanläggningen, där diffusa utsläpp av koldioxid kan uppstå.

| (b) | Facklingen, där utsläpp kan inträffa på grund av användning av kontinuerliga positiva reningssystem och under tryckminskning vid anläggningen för produktion av kolväten. |
| --- | --- |

(b)

Facklingen, där utsläpp kan inträffa på grund av användning av kontinuerliga positiva reningssystem och under tryckminskning vid anläggningen för produktion av kolväten.

| (c) | Koldioxidvädringssystemet, för att undvika att höga koncentrationer av koldioxid släcker facklingen. |
| --- | --- |

(c)

Koldioxidvädringssystemet, för att undvika att höga koncentrationer av koldioxid släcker facklingen.

Varje verksamhetsutövare ska fastställa diffusa utsläpp eller ventilationsutsläpp av koldioxid i enlighet med underavsnitt B.1 i detta avsnitt av bilaga IV.

Varje verksamhetsutövare ska fastställa utsläpp från facklingen i enlighet med underavsnitt D i avsnitt 1 i denna bilaga, med beaktande av potentiell ingående koldioxid som kan ingå i den gas som facklas enligt artikel 48.

B.3   Läckage från lagringskomplexet

Utsläpp och avgivning till vattenpelaren ska kvantifieras på följande sätt:

Formula

där:

L CO2
  = massan utsläppt eller avgiven koldioxid per kalenderdag på grund av läckaget enligt allt av följande:

| (a) | För varje kalenderdag som läckage övervakas ska varje verksamhetsutövare beräkna L CO2 som den genomsnittliga massa som läcker ut per timme [t CO2/h] multiplicerat med 24. |
| --- | --- |

(a)

För varje kalenderdag som läckage övervakas ska varje verksamhetsutövare beräkna L CO2 som den genomsnittliga massa som läcker ut per timme [t CO2/h] multiplicerat med 24.

| (b) | Varje verksamhetsutövare ska fastställa den läckta massan per timme enligt bestämmelserna i den godkända övervakningsplanen för lagringsplatsen och läckaget. |
| --- | --- |

(b)

Varje verksamhetsutövare ska fastställa den läckta massan per timme enligt bestämmelserna i den godkända övervakningsplanen för lagringsplatsen och läckaget.

| (c) | För varje kalenderdag innan övervakningen inleddes ska verksamhetsutövaren låta den massa som läckte per dag motsvara den massa som läckte per dag under den första övervakningsdagen för att säkerställa att ingen underskattning sker. |
| --- | --- |

(c)

För varje kalenderdag innan övervakningen inleddes ska verksamhetsutövaren låta den massa som läckte per dag motsvara den massa som läckte per dag under den första övervakningsdagen för att säkerställa att ingen underskattning sker.

Tstart
  = det som inträffade senast av

| a) | det senaste datum då inga utsläpp och ingen avgivning av koldioxid till vattenpelaren rapporterades från den berörda källan, |
| --- | --- |

a)

det senaste datum då inga utsläpp och ingen avgivning av koldioxid till vattenpelaren rapporterades från den berörda källan,

| b) | det datum då koldioxidinjektionen inleddes, |
| --- | --- |

b)

det datum då koldioxidinjektionen inleddes,

| c) | ett annat datum som väljs så att det på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten finns bevis på att utsläppen eller avgivningen till vattenpelaren inte kan ha startat före det datumet. |
| --- | --- |

c)

ett annat datum som väljs så att det på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten finns bevis på att utsläppen eller avgivningen till vattenpelaren inte kan ha startat före det datumet.

Tslut
  = det datum då korrigerande åtgärder enligt artikel 16 i direktiv 2009/31/EG har vidtagits och utsläpp eller avgivning av koldioxid till vattenpelaren inte längre kan detekteras.

Den behöriga myndigheten ska godkänna och tillåta användningen av andra metoder för kvantifiering av utsläpp eller avgivning av koldioxid till vattenpelaren från läckage om verksamhetsutövaren på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten kan visa att sådana metoder leder till en större noggrannhet än metoden i detta underavsnitt.

Verksamhetsutövaren ska kvantifiera mängden utsläpp som läcks från lagringskomplexet för varje läckagehändelse med en största total osäkerhet under rapporteringsperioden på 7,5 %. Om den totala osäkerheten för den kvantifieringsmetod som används överstiger 7,5 % ska varje verksamhetsutövare tillämpa en justering enligt följande:

CO2, rapporterad [t CO2] = CO2, kvantifierad [t CO2] * (1 + (Osäkerhetsystem [%]/100) – 0,075)

där:

CO2, rapporterad
  = mängden koldioxid som ska inkluderas i den årliga utsläppsrapporten när det gäller den aktuella läckagehändelsen.

CO2, kvantifierad
  = mängden koldioxid som fastställs med hjälp av den använda kvantifieringsmetoden för läckagehändelsen i fråga.

Osäkerhetsystem
  = den grad av osäkerhet som är kopplad till den kvantifieringsmetod som används för läckagehändelsen i fråga.

---

(1)  International Aluminium Institute: The Aluminium Sector Greenhouse Gas Protocol, oktober 2006; US Environmental Protection Agency and International Aluminium Institute: Protocol for Measurement of Tetrafluoromethane (CF4) and Hexafluoroethane (C2F6) Emissions from Primary Aluminum Production; april 2008.

---

BILAGA V

Lägsta nivåkrav för beräkningsbaserade metoder där anläggningar av kategori A och beräkningsfaktorer för kommersiella standardbränslen som används på anläggningar av kategori B och C ingår (artikel 26.1)

Tabell 1

Lägsta nivåer som ska tillämpas för beräkningsbaserade metoder vad gäller anläggningar av kategori A och beräkningsfaktorer för kommersiella standardbränslen som används på alla anläggningar i enlighet med artikel 26.1 a

| Typ av verksamhet/bränsle-/materialmängd | Aktivitetsdata | Emissionsfaktor (*1) | Uppgifter om sammansättning (kolinnehåll) (*1) | Oxidationsfaktor | Omvandlingsfaktor |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mängd bränsle eller material | Effektivt värmevärde |
| Förbränning av bränslen |
| Kommersiella standardbränslen | 2 | 2a/2b | 2a/2b | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt |
| Andra flytande och gasformiga bränslen | 2 | 2a/2b | 2a/2b | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt |
| Fasta bränslen | 1 | 2a/2b | 2a/2b | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt |
| Massbalansmetod för gasbehandlingsanläggningar | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Fackling | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt |
| Tvättning (karbonat) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Tvättning (gips) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Tvättning (urea) | 1 | 1 | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt |
| Raffinering av mineralolja |
| Regenerering genom katalytisk krackning | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Produktion av koks | | | | | | |
| Massbalans | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Bränsle som insatsmaterial i processen | 1 | 2 | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Rostning och sintring av metallhaltig malm |
| Massbalans | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Karbonatmaterial som insatsmaterial | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Järn- och stålproduktion |
| Massbalans | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Bränsle som insatsmaterial i processen | 1 | 2a/2b | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Produktion eller bearbetning av järnmetaller och icke-järnmetaller, inklusive sekundäraluminium |
| Massbalans | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Processutsläpp | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Produktion av primärt aluminium |
| Massbalans för koldioxidutsläpp | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| PFC-utsläpp (slope-metoden) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| PFC-utsläpp (överspänningsmetod) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Produktion av cementklinker |
| Baserat på tillförsel till ugnen (metod A) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Klinkerproduktion (metod B) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Cementugnsstoft | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Icke-karbonatkol som insatsmaterial | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Produktion av kalk och bränning av dolomit och magnesit |
| Karbonater (metod A) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Andra insatsmaterial i processen | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Oxid av alkalisk jordartsmetall (metod B) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Tillverkning av glas och mineralull |
| Karbonatmaterial som insatsmaterial | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Andra insatsmaterial i processen | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Tillverkning av keramiska produkter |
| Kolinsats (metod A) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Andra insatsmaterial i processen | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Alkalioxider (metod B) | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 |
| Tvättning | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Produktion av gips och gipsskiva: se förbränning av bränslen |
| Framställning av pappersmassa och papper |
| Insatskemikalier | 1 | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Produktion av kimrök |
| Massbalansmetod | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Produktion av ammoniak |
| Bränsle som insatsmaterial i processen | 2 | 2a/2b | 2a/2b | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Produktion av organiska baskemikalier |
| Massbalans | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Produktion av väte och syntesgas |
| Bränsle som insatsmaterial i processen | 2 | 2a/2b | 2a/2b | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Massbalans | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Produktion av natriumkarbonat och natriumbikarbonat |
| Massbalans | 1 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | 2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (”Ej tillämpligt” innebär att den aktuella nivån inte kan tillämpas) |

Typ av verksamhet/bränsle-/materialmängd

Aktivitetsdata

Emissionsfaktor (*1)

Uppgifter om sammansättning (kolinnehåll) (*1)

Oxidationsfaktor

Omvandlingsfaktor

Mängd bränsle eller material

Effektivt värmevärde

Förbränning av bränslen

Kommersiella standardbränslen

2

2a/2b

2a/2b

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Andra flytande och gasformiga bränslen

2

2a/2b

2a/2b

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Fasta bränslen

1

2a/2b

2a/2b

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Massbalansmetod för gasbehandlingsanläggningar

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Fackling

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Tvättning (karbonat)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Tvättning (gips)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Tvättning (urea)

1

1

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Raffinering av mineralolja

Regenerering genom katalytisk krackning

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Produktion av koks

Massbalans

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Bränsle som insatsmaterial i processen

1

2

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Rostning och sintring av metallhaltig malm

Massbalans

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Karbonatmaterial som insatsmaterial

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Järn- och stålproduktion

Massbalans

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Bränsle som insatsmaterial i processen

1

2a/2b

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Produktion eller bearbetning av järnmetaller och icke-järnmetaller, inklusive sekundäraluminium

Massbalans

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Processutsläpp

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Produktion av primärt aluminium

Massbalans för koldioxidutsläpp

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

PFC-utsläpp (slope-metoden)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

PFC-utsläpp (överspänningsmetod)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Produktion av cementklinker

Baserat på tillförsel till ugnen (metod A)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Klinkerproduktion (metod B)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Cementugnsstoft

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Icke-karbonatkol som insatsmaterial

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Produktion av kalk och bränning av dolomit och magnesit

Karbonater (metod A)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Andra insatsmaterial i processen

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Oxid av alkalisk jordartsmetall (metod B)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Tillverkning av glas och mineralull

Karbonatmaterial som insatsmaterial

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Andra insatsmaterial i processen

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Tillverkning av keramiska produkter

Kolinsats (metod A)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Andra insatsmaterial i processen

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Alkalioxider (metod B)

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Tvättning

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Produktion av gips och gipsskiva: se förbränning av bränslen

Framställning av pappersmassa och papper

Insatskemikalier

1

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Produktion av kimrök

Massbalansmetod

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Produktion av ammoniak

Bränsle som insatsmaterial i processen

2

2a/2b

2a/2b

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Produktion av organiska baskemikalier

Massbalans

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Produktion av väte och syntesgas

Bränsle som insatsmaterial i processen

2

2a/2b

2a/2b

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Massbalans

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Produktion av natriumkarbonat och natriumbikarbonat

Massbalans

1

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(”Ej tillämpligt” innebär att den aktuella nivån inte kan tillämpas)

---

(*1)  Nivåer för emissionsfaktorn avser den preliminära emissionsfaktorn, och kolinnehåll avser det totala kolinnehållet. För blandade material ska biomassafraktionen fastställas separat. Nivå 1 ska vara den lägsta nivå som ska tillämpas för biomassafraktionen för anläggningar i kategori A och vad gäller kommersiella standardbränslen för alla anläggningar i enlighet med artikel 26.1 a.

---

BILAGA VI

Referensvärden för beräkningsfaktorer (artikel 31.1 a)

1.   EMISSIONSFAKTORER FÖR BRÄNSLE I RELATION TILL EFFEKTIVT VÄRMEVÄRDE (NCV)

Tabell 1

Emissionsfaktorer för bränsle i relation till effektivt värmevärde (NCV), och effektiva värmevärden per bränslemassa.

| Beskrivning av bränsletyp | Emissionsfaktor (t CO2/TJ) | Effektivt värmevärde (TJ/Gg) | Källa |
| --- | --- | --- | --- |
| Råolja | 73,3 | 42,3 | IPCC 2006 GL |
| Orimulsion | 77,0 | 27,5 | IPCC 2006 GL |
| Naturgasvätskor (NGL) | 64,2 | 44,2 | IPCC 2006 GL |
| Motorbensin | 69,3 | 44,3 | IPCC 2006 GL |
| Fotogen (annan än flygfotogen) | 71,9 | 43,8 | IPCC 2006 GL |
| Skifferolja | 73,3 | 38,1 | IPCC 2006 GL |
| Dieselolja | 74,1 | 43,0 | IPCC 2006 GL |
| Restbränsleolja | 77,4 | 40,4 | IPCC 2006 GL |
| Motorgas (LPG) | 63,1 | 47,3 | IPCC 2006 GL |
| Etan | 61,6 | 46,4 | IPCC 2006 GL |
| Nafta | 73,3 | 44,5 | IPCC 2006 GL |
| Bitumen | 80,7 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Smörjmedel | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Petroleumkoks | 97,5 | 32,5 | IPCC 2006 GL |
| Raffinaderiråvara | 73,3 | 43,0 | IPCC 2006 GL |
| Raffinaderigas | 57,6 | 49,5 | IPCC 2006 GL |
| Paraffinvaxer | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Nafta, fotogen och industrisprit | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Andra petroleumprodukter | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Antracit | 98,3 | 26,7 | IPCC 2006 GL |
| Kokskol | 94,6 | 28,2 | IPCC 2006 GL |
| Annat bituminöst kol | 94,6 | 25,8 | IPCC 2006 GL |
| Subbituminöst kol | 96,1 | 18,9 | IPCC 2006 GL |
| Lignit | 101,0 | 11,9 | IPCC 2006 GL |
| Oljeskiffer och oljesand | 107,0 | 8,9 | IPCC 2006 GL |
| Stenkolsbriketter | 97,5 | 20,7 | IPCC 2006 GL |
| Koksugnskoks och brunkolskoks | 107,0 | 28,2 | IPCC 2006 GL |
| Gaskoks | 107,0 | 28,2 | IPCC 2006 GL |
| Stenkolstjära | 80,7 | 28,0 | IPCC 2006 GL |
| Gasverksgas | 44,4 | 38,7 | IPCC 2006 GL |
| Koksugnsgas | 44,4 | 38,7 | IPCC 2006 GL |
| Masugnsgas | 260 | 2,47 | IPCC 2006 GL |
| LD-gas | 182 | 7,06 | IPCC 2006 GL |
| Naturgas | 56,1 | 48,0 | IPCC 2006 GL |
| Industriavfall | 143 | Ej tillämpligt | IPCC 2006 GL |
| Spilloljor | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Torv | 106,0 | 9,76 | IPCC 2006 GL |
| Trä/träavfall | — | 15,6 | IPCC 2006 GL |
| Annan primär fast biomassa | — | 11,6 | IPCC 2006 GL (endast NCV) |
| Träkol | — | 29,5 | IPCC 2006 GL (endast NCV) |
| Biobensin | — | 27,0 | IPCC 2006 GL (endast NCV) |
| Biodiesel | — | 27,0 | IPCC 2006 GL (endast NCV) |
| Andra flytande biobränslen | — | 27,4 | IPCC 2006 GL (endast NCV) |
| Deponigas | — | 50,4 | IPCC 2006 GL (endast NCV) |
| Rötgas | — | 50,4 | IPCC 2006 GL (endast NCV) |
| Annan biogas | — | 50,4 | IPCC 2006 GL (endast NCV) |
| Kasserade däck | 85,0 (1) | Ej tillämpligt | WBCSD CSI |
| Kolmonoxid | 155,2 (2) | 10,1 | J. Falbe och M. Regitz, Römpp Chemie Lexikon, Stuttgart, 1995 |
| Metan | 54,9 (3) | 50,0 | J. Falbe och M. Regitz, Römpp Chemie Lexikon, Stuttgart, 1995 |

Beskrivning av bränsletyp

Emissionsfaktor (t CO2/TJ)

Effektivt värmevärde (TJ/Gg)

Källa

Råolja

73,3

42,3

IPCC 2006 GL

Orimulsion

77,0

27,5

IPCC 2006 GL

Naturgasvätskor (NGL)

64,2

44,2

IPCC 2006 GL

Motorbensin

69,3

44,3

IPCC 2006 GL

Fotogen (annan än flygfotogen)

71,9

43,8

IPCC 2006 GL

Skifferolja

73,3

38,1

IPCC 2006 GL

Dieselolja

74,1

43,0

IPCC 2006 GL

Restbränsleolja

77,4

40,4

IPCC 2006 GL

Motorgas (LPG)

63,1

47,3

IPCC 2006 GL

Etan

61,6

46,4

IPCC 2006 GL

Nafta

73,3

44,5

IPCC 2006 GL

Bitumen

80,7

40,2

IPCC 2006 GL

Smörjmedel

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Petroleumkoks

97,5

32,5

IPCC 2006 GL

Raffinaderiråvara

73,3

43,0

IPCC 2006 GL

Raffinaderigas

57,6

49,5

IPCC 2006 GL

Paraffinvaxer

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Nafta, fotogen och industrisprit

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Andra petroleumprodukter

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Antracit

98,3

26,7

IPCC 2006 GL

Kokskol

94,6

28,2

IPCC 2006 GL

Annat bituminöst kol

94,6

25,8

IPCC 2006 GL

Subbituminöst kol

96,1

18,9

IPCC 2006 GL

Lignit

101,0

11,9

IPCC 2006 GL

Oljeskiffer och oljesand

107,0

8,9

IPCC 2006 GL

Stenkolsbriketter

97,5

20,7

IPCC 2006 GL

Koksugnskoks och brunkolskoks

107,0

28,2

IPCC 2006 GL

Gaskoks

107,0

28,2

IPCC 2006 GL

Stenkolstjära

80,7

28,0

IPCC 2006 GL

Gasverksgas

44,4

38,7

IPCC 2006 GL

Koksugnsgas

44,4

38,7

IPCC 2006 GL

Masugnsgas

260

2,47

IPCC 2006 GL

LD-gas

182

7,06

IPCC 2006 GL

Naturgas

56,1

48,0

IPCC 2006 GL

Industriavfall

143

Ej tillämpligt

IPCC 2006 GL

Spilloljor

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Torv

106,0

9,76

IPCC 2006 GL

Trä/träavfall

—

15,6

IPCC 2006 GL

Annan primär fast biomassa

—

11,6

IPCC 2006 GL (endast NCV)

Träkol

—

29,5

IPCC 2006 GL (endast NCV)

Biobensin

—

27,0

IPCC 2006 GL (endast NCV)

Biodiesel

—

27,0

IPCC 2006 GL (endast NCV)

Andra flytande biobränslen

—

27,4

IPCC 2006 GL (endast NCV)

Deponigas

—

50,4

IPCC 2006 GL (endast NCV)

Rötgas

—

50,4

IPCC 2006 GL (endast NCV)

Annan biogas

—

50,4

IPCC 2006 GL (endast NCV)

Kasserade däck

85,0 (1)

Ej tillämpligt

WBCSD CSI

Kolmonoxid

155,2 (2)

10,1

J. Falbe och M. Regitz, Römpp Chemie Lexikon, Stuttgart, 1995

Metan

54,9 (3)

50,0

J. Falbe och M. Regitz, Römpp Chemie Lexikon, Stuttgart, 1995

2.   EMISSIONSFAKTORER FÖR PROCESSUTSLÄPP

Tabell 2

Stökiometrisk emissionsfaktor för processutsläpp från nedbrytning av karbonater (metod A)

| Karbonat | Emissionsfaktor (ton CO2/ton karbonat) |
| --- | --- |
| CaCO3 | 0,440 |
| MgCO3 | 0,522 |
| Na2CO3 | 0,415 |
| BaCO3 | 0,223 |
| Li2CO3 | 0,596 |
| K2CO3 | 0,318 |
| SrCO3 | 0,298 |
| NaHCO3 | 0,524 |
| FeCO3 | 0,380 |
| Allmänt | Emissionsfaktor = [M(CO2)] / {Y * [M(x)] + Z * [M(CO3
  2-)]}
  X= metall
  M(x)= molekylvikt för X i [g/mol]
  M(CO2)= molekylvikt för CO2 i [g/mol]
  M(CO3
  2-)= molekylvikt för CO3
  2- i [g/mol]
  Y= stökiometriskt tal för X
  Z= stökiometriskt tal för CO3
  2- |

Karbonat

Emissionsfaktor (ton CO2/ton karbonat)

CaCO3

0,440

MgCO3

0,522

Na2CO3

0,415

BaCO3

0,223

Li2CO3

0,596

K2CO3

0,318

SrCO3

0,298

NaHCO3

0,524

FeCO3

0,380

Allmänt

Emissionsfaktor = [M(CO2)] / {Y * [M(x)] + Z * [M(CO3
  2-)]}

X= metall

M(x)= molekylvikt för X i [g/mol]

M(CO2)= molekylvikt för CO2 i [g/mol]

M(CO3
  2-)= molekylvikt för CO3
  2- i [g/mol]

Y= stökiometriskt tal för X

Z=

Tabell 3

Stökiometrisk emissionsfaktor för processutsläpp från nedbrytning av karbonater baserad på oxider av alkaliska jordartsmetaller (metod B)

| Oxider | Emissionsfaktor (ton CO2/ton oxid) |
| --- | --- |
| CaO | 0,785 |
| MgO | 1,092 |
| BaO | 0,287 |
| Allmänt:
  XYOZ | Emissionsfaktor = [M(CO2)] / {Y * [M(x)] + Z * [M(O)]}
  X= alkalisk jordmetall eller alkalimetall
  M(x)= molekylvikt för X i [g/mol]
  M(CO2)= molekylvikt för CO2 i [g/mol]
  M(O)= molekylvikt för O [g/mol]
  Y= stökiometriskt tal för X
  = 1 (för alkaliska jordmetaller)
  = 2 (för alkalimetaller)
  Z= stökiometriskt tal för O = 1 |

Oxider

Emissionsfaktor (ton CO2/ton oxid)

CaO

0,785

MgO

1,092

BaO

0,287

Allmänt:

XYOZ

Emissionsfaktor = [M(CO2)] / {Y * [M(x)] + Z * [M(O)]}

X= alkalisk jordmetall eller alkalimetall

M(x)= molekylvikt för X i [g/mol]

M(CO2)= molekylvikt för CO2 i [g/mol]

M(O)= molekylvikt för O [g/mol]

Y= stökiometriskt tal för X

= 1 (för alkaliska jordmetaller)

= 2 (för alkalimetaller)

Z= stökiometriskt tal för O = 1

Tabell 4

Emissionsfaktorer för processutsläpp från andra processmaterial (framställning av järn och stål, och bearbetning av järnmetaller)
   (4)

| Insatsmaterial eller producerat material | Kolinnehåll
  (t C/t) | Emissionsfaktor
  (t CO2/t) |
| --- | --- | --- |
| Direktreducerat järn (DRI) | 0,0191 | 0,07 |
| Kolelektroder för elektriska bågugnar | 0,8188 | 3,00 |
| Koksinsprutning för elektriska bågugnar | 0,8297 | 3,04 |
| Sintrat järn | 0,0191 | 0,07 |
| LD-gas | 0,3493 | 1,28 |
| Petroleumkoks | 0,8706 | 3,19 |
| Tackjärn | 0,0409 | 0,15 |
| Järn/järnskrot | 0,0409 | 0,15 |
| Stål/stålskrot | 0,0109 | 0,04 |

Insatsmaterial eller producerat material

Kolinnehåll

(t C/t)

Emissionsfaktor

(t CO2/t)

Direktreducerat järn (DRI)

0,0191

0,07

Kolelektroder för elektriska bågugnar

0,8188

3,00

Koksinsprutning för elektriska bågugnar

0,8297

3,04

Sintrat järn

0,0191

0,07

LD-gas

0,3493

1,28

Petroleumkoks

0,8706

3,19

Tackjärn

0,0409

0,15

Järn/järnskrot

0,0409

0,15

Stål/stålskrot

0,0109

0,04

Tabell 5

Stökiometriska emissionsfaktorer för processutsläpp från andra processmaterial (organiska baskemikalier)
   (5)

| Ämne | Kolinnehåll
  (t C/t) | Emissionsfaktor
  (t CO2/t) |
| --- | --- | --- |
| Acetonitril | 0,5852 | 2,144 |
| Akrylnitril | 0,6664 | 2,442 |
| Butadien | 0,888 | 3,254 |
| Kimrök | 0,97 | 3,554 |
| Eten (etylen) | 0,856 | 3,136 |
| Etylendiklorid | 0,245 | 0,898 |
| Etylenglykol | 0,387 | 1,418 |
| Etylenoxid | 0,545 | 1,997 |
| Vätecyanid | 0,4444 | 1,628 |
| Metanol | 0,375 | 1,374 |
| Metan | 0,749 | 2,744 |
| Propan | 0,817 | 2,993 |
| Propylen | 0,8563 | 3,137 |
| Vinylklorid monomer | 0,384 | 1,407 |

Ämne

Kolinnehåll

(t C/t)

Emissionsfaktor

(t CO2/t)

Acetonitril

0,5852

2,144

Akrylnitril

0,6664

2,442

Butadien

0,888

3,254

Kimrök

0,97

3,554

Eten (etylen)

0,856

3,136

Etylendiklorid

0,245

0,898

Etylenglykol

0,387

1,418

Etylenoxid

0,545

1,997

Vätecyanid

0,4444

1,628

Metanol

0,375

1,374

Metan

0,749

2,744

Propan

0,817

2,993

Propylen

0,8563

3,137

Vinylklorid monomer

0,384

1,407

3.   GLOBALA UPPVÄRMNINGSPOTENTIALER FÖR ANDRA VÄXTHUSGASER ÄN KOLDIOXID

Tabell 6

Globala uppvärmningspotentialer

| Gas | Global uppvärmningspotential |
| --- | --- |
| N2O | 298 t CO2e /t N2O |
| CF4 | 7 390 t CO2e/t CF4 |
| C2F6 | 12 200 t CO2e/t C2F6 |

Gas

Global uppvärmningspotential

N2O

298 t CO2e /t N2O

CF4

7 390 t CO2e/t CF4

C2F6

12 200 t CO2e/t C2F6

---

(1)  Detta värde är den preliminära emissionsfaktorn, dvs. före tillämpning av en biomassafraktion, i förekommande fall.

(2)  Baserat på ett NCV på 10,12 TJ/t.

(3)  Baserat på ett NCV på 50,01 TJ/t.

(4)  IPCC 2006 Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories

(5)  IPCC 2006 Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories

---

BILAGA VII

Minsta analysfrekvens (artikel 35)

| Bränsle/material | Minsta analysfrekvens |
| --- | --- |
| Naturgas | Minst en gång per vecka |
| Andra gaser, särskilt syntesgas och processgaser som exempelvis blandad raffinaderigas, koksugnsgas, masugnsgas, konvertergas, oljefälts- och gasfältsgas | Minst en gång per dag – med hjälp av lämpliga förfaranden vid olika tidpunkter på dagen |
| Eldningsoljor (t.ex. lätt, medium eller tung eldningsolja, bitumen) | En gång per 20 000 ton bränsle och minst sex gånger per år |
| Kol, kokskol, koks, petroleumkoks, torv | En gång per 20 000 ton bränsle/material och minst sex gånger per år |
| Andra bränslen | En gång per 10 000 ton bränsle och minst fyra gånger per år |
| Obehandlat fast avfall (ren fossil eller blandad biomassa/fossil) | En gång per 5 000 ton avfall och minst fyra gånger per år |
| Flytande avfall, förbehandlat fast avfall | En gång per 10 000 ton avfall och minst fyra gånger per år |
| Karbonatbergarter (inklusive kalksten och dolomit) | En gång per 50 000 ton material och minst fyra gånger per år |
| Lera och skiffer | Mängd material som motsvarar 50 000 ton koldioxid och minst fyra gånger per år |
| Andra material (primär-, mellan- och slutprodukt) | Beroende på typen av material och variationen, mängd material som motsvarar 50 000 ton koldioxid och minst fyra gånger per år |

Bränsle/material

Minsta analysfrekvens

Naturgas

Minst en gång per vecka

Andra gaser, särskilt syntesgas och processgaser som exempelvis blandad raffinaderigas, koksugnsgas, masugnsgas, konvertergas, oljefälts- och gasfältsgas

Minst en gång per dag – med hjälp av lämpliga förfaranden vid olika tidpunkter på dagen

Eldningsoljor (t.ex. lätt, medium eller tung eldningsolja, bitumen)

En gång per 20 000 ton bränsle och minst sex gånger per år

Kol, kokskol, koks, petroleumkoks, torv

En gång per 20 000 ton bränsle/material och minst sex gånger per år

Andra bränslen

En gång per 10 000 ton bränsle och minst fyra gånger per år

Obehandlat fast avfall (ren fossil eller blandad biomassa/fossil)

En gång per 5 000 ton avfall och minst fyra gånger per år

Flytande avfall, förbehandlat fast avfall

En gång per 10 000 ton avfall och minst fyra gånger per år

Karbonatbergarter (inklusive kalksten och dolomit)

En gång per 50 000 ton material och minst fyra gånger per år

Lera och skiffer

Mängd material som motsvarar 50 000 ton koldioxid och minst fyra gånger per år

Andra material (primär-, mellan- och slutprodukt)

Beroende på typen av material och variationen, mängd material som motsvarar 50 000 ton koldioxid och minst fyra gånger per år

---

BILAGA VIII

Mätningsbaserade metoder (artikel 41)

1.   NIVÅDEFINITIONER FÖR MÄTNINGSBASERADE METODER

Mätningsbaserade metoder ska godkännas i enlighet med nivåer med följande största tillåtna osäkerhet för årsgenomsnittet för timmedelvärden som beräknats i enlighet med ekvation 2 i avsnitt 3 i denna bilaga.

Tabell 1

Nivåer för system för kontinuerlig mätning av utsläpp (största tillåtna osäkerhet för varje nivå)

För koldioxid ska osäkerheten tillämpas på den totala mängd koldioxid som uppmätts. Om biomassafraktionen fastställs med hjälp av en mätningsbaserad metod, ska samma nivådefinition som för koldioxid tillämpas på biomassafraktionen.

| | Nivå 1 | Nivå 2 | Nivå 3 | Nivå 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Utsläppskällor för koldioxid | ± 10 % | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % |
| Utsläppskällor för dikväveoxid | ± 10 % | ± 7,5 % | ± 5 % | Ej tillämpligt |
| Överföring av koldioxid | ± 10 % | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % |

Nivå 1

Nivå 2

Nivå 3

Nivå 4

Utsläppskällor för koldioxid

± 10 %

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Utsläppskällor för dikväveoxid

± 10 %

± 7,5 %

± 5 %

Ej tillämpligt

Överföring av koldioxid

± 10 %

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

2.   LÄGSTA NIVÅKRAV FÖR ANLÄGGNINGAR AV KATEGORI A

Tabell 2

Lägsta nivåer som ska tillämpas av anläggningar av kategori A för mätningsbaserade metoder i enlighet med artikel 41.1 a

| Växthusgas | Lägsta nivå som krävs |
| --- | --- |
| CO2 | 2 |
| N2O | 2 |

Växthusgas

Lägsta nivå som krävs

CO2

2

N2O

2

3.   BESTÄMNING AV VÄXTHUSGASER GENOM MÄTNINGSBASERADE METODER

Ekvation 1: Beräkning av årliga utsläpp i enlighet med artikel 43.1:

Formula

Ekvation 2: Bestämning av timmedelvärden för utsläpp:

Formula

Ekvation 2a: Bestämning av timmedelvärden för koncentrationen av växthusgaser för rapportering i enlighet med avsnitt 1 punkt 9 b i bilaga X:

Formula

Ekvation 2b: Bestämning av timmedelvärden för rökgasflödet för rapportering i enlighet med avsnitt 1 punkt 9 b i bilaga X:

Formula

Ekvation 2c: Bestämning av årliga utsläpp för rapportering i enlighet med avsnitt 1 punkt 9 b i bilaga X:

Formula

Följande förkortningar används i ekvationerna 1 till 2c:

Indexet i avser den enskilda driftstimmen. Om en verksamhetsutövare använder kortare referensperioder i enlighet med artikel 44.1 ska den referensperioden användas i stället för timmar i dessa beräkningar.

Växthusgasutsläpptotal

  = totala årliga utsläpp av växthusgaser i ton

Växthusgaskonctimme, i

  = timmedelvärde för koncentrationer av växthusgasutsläpp uttryckt som g/Nm3 i det rökgasflöde som mäts under drift för timme i,

Vtimme, i

  = rökgasvolym i Nm3 för timme i (t.ex. integrerat flöde per timme eller kortare referensperiod).

Växthusgasutsläppmedel

  = årsgenomsnitt av timmedelvärden för utsläpp från källan, uttryckt i kg/h,

Drifttimmar
  = sammanlagt antal timmar för vilka den mätningsbaserade metoden tillämpas, inklusive de timmar för vilka uppgifter har ersatts i enlighet med artikel 45.2–45.4.

Växthusgaskoncmedel

  = årsgenomsnitt av timmedelvärden för koncentrationer av växthusgasutsläpp i g/Nm3.

Flödemedel

  = årligt genomsnittligt rökgasflöde i Nm3/h.

4.   BERÄKNING AV KONCENTRATIONEN MED INDIREKT KONCENTRATIONSMÄTNING

Ekvation 3: Beräkning av koncentrationen

Formula

5.   ERSÄTTNING FÖR SAKNADE UPPGIFTER OM KONCENTRATION FÖR MÄTNINGSBASERADE METODER

Ekvation 4: Ersättning för saknade uppgifter för mätningsbaserade metoder

Formula

där:

Formula

  = det aritmetiska medelvärdet för koncentrationen av denna specifika parameter under hela rapporteringsperioden eller, om särskilda omständigheter tillämpas när uppgifter saknas, en lämplig tidsperiod som återspeglar de specifika omständigheterna.

σ
  C_

  = den bästa skattningen av standardavvikelsen för koncentrationen av denna specifika parameter under hela rapporteringen eller, om särskilda omständigheter tillämpas när uppgifter saknas, en lämplig tidsperiod som återspeglar de specifika omständigheterna.

---

BILAGA IX

Minimiuppgifter och information som ska lagras i enlighet med artikel 67.1

Verksamhetsutövare och luftfartygsoperatörer ska behålla åtminstone följande:

1.   GEMENSAMMA FAKTORER FÖR ANLÄGGNINGAR OCH LUFTFARTYGSOPERATÖRER

| 1. | Övervakningsplanen som godkänts av den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

1.

Övervakningsplanen som godkänts av den behöriga myndigheten.

| 2. | Dokument som stöder valet av övervakningsmetod och dokument som styrker tillfälliga eller permanenta ändringar av övervakningsmetoder och nivåer som godkänts av den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

2.

Dokument som stöder valet av övervakningsmetod och dokument som styrker tillfälliga eller permanenta ändringar av övervakningsmetoder och nivåer som godkänts av den behöriga myndigheten.

| 3. | Alla relevanta uppdateringar av övervakningsplaner som anmälts till den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 15, och den behöriga myndighetens svar. |
| --- | --- |

3.

Alla relevanta uppdateringar av övervakningsplaner som anmälts till den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 15, och den behöriga myndighetens svar.

| 4. | Alla skriftliga förfaranden som anges i övervakningsplanen, inbegripet provtagningsplanen i förekommande fall, förfarandena för dataflödesaktiviteter och förfarandena för kontrollverksamhet. |
| --- | --- |

4.

Alla skriftliga förfaranden som anges i övervakningsplanen, inbegripet provtagningsplanen i förekommande fall, förfarandena för dataflödesaktiviteter och förfarandena för kontrollverksamhet.

| 5. | En förteckning över alla versioner av övervakningsplanen som används och alla tillhörande förfaranden. |
| --- | --- |

5.

En förteckning över alla versioner av övervakningsplanen som används och alla tillhörande förfaranden.

| 6. | Dokumentation av ansvar i samband med övervakning och rapportering. |
| --- | --- |

6.

Dokumentation av ansvar i samband med övervakning och rapportering.

| 7. | Den riskbedömning som utförts av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, om tillämpligt. |
| --- | --- |

7.

Den riskbedömning som utförts av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, om tillämpligt.

| 8. | Förbättringsrapporter i enlighet med artikel 69. |
| --- | --- |

8.

Förbättringsrapporter i enlighet med artikel 69.

| 9. | Den verifierade årliga utsläppsrapporten. |
| --- | --- |

9.

Den verifierade årliga utsläppsrapporten.

| 10. | Verifieringsrapporten. |
| --- | --- |

10.

Verifieringsrapporten.

| 11. | Alla övriga uppgifter som anges som nödvändiga för verifiering av den årliga utsläppsrapporten. |
| --- | --- |

11.

Alla övriga uppgifter som anges som nödvändiga för verifiering av den årliga utsläppsrapporten.

2.   SPECIFIKA UPPGIFTER FÖR STATIONÄRA ANLÄGGNINGAR:

| (1) | Tillståndet för växthusgasutsläpp, och eventuella uppdateringar av det. |
| --- | --- |

(1)

Tillståndet för växthusgasutsläpp, och eventuella uppdateringar av det.

| (2) | Eventuella osäkerhetsbedömningar, om tillämpligt. |
| --- | --- |

(2)

Eventuella osäkerhetsbedömningar, om tillämpligt.

| (3) | För beräkningsbaserade metoder som tillämpas på anläggningar:






  a) | De aktivitetsdata som använts för beräkning av utsläppen från varje bränsle-/materialmängd, indelade efter process och bränsle- eller materialtyp. |
| --- | --- | --- |

(3)

För beräkningsbaserade metoder som tillämpas på anläggningar:

a)

De aktivitetsdata som använts för beräkning av utsläppen från varje bränsle-/materialmängd, indelade efter process och bränsle- eller materialtyp.

| b) | En förteckning över alla standardvärden som används som beräkningsfaktorer, om tillämpligt. |
| --- | --- |

b)

En förteckning över alla standardvärden som används som beräkningsfaktorer, om tillämpligt.

| c) | Alla provtagnings- och analysresultat för fastställande av beräkningsfaktorer. |
| --- | --- |

c)

Alla provtagnings- och analysresultat för fastställande av beräkningsfaktorer.

| d) | Dokumentation om alla ineffektiva förfaranden som korrigerats och korrigerande åtgärder som vidtagits i enlighet med artikel 64. |
| --- | --- |

d)

Dokumentation om alla ineffektiva förfaranden som korrigerats och korrigerande åtgärder som vidtagits i enlighet med artikel 64.

| e) | Alla resultat av kalibrering och underhåll av mätinstrument. |
| --- | --- |

e)

Alla resultat av kalibrering och underhåll av mätinstrument.

| (4) | För mätningsbaserade metoder på anläggningar ska dessutom följande uppgifter arkiveras:






  a) | Dokumentation till stöd för valet av en mätningsbaserad metod. |
| --- | --- | --- |

(4)

För mätningsbaserade metoder på anläggningar ska dessutom följande uppgifter arkiveras:

a)

Dokumentation till stöd för valet av en mätningsbaserad metod.

| b) | De uppgifter som används för osäkerhetsanalysen av utsläppen från varje utsläppskälla, indelade efter process. |
| --- | --- |

b)

De uppgifter som används för osäkerhetsanalysen av utsläppen från varje utsläppskälla, indelade efter process.

| c) | De uppgifter som används för bekräftande beräkningar och resultaten av beräkningarna. |
| --- | --- |

c)

De uppgifter som används för bekräftande beräkningar och resultaten av beräkningarna.

| d) | En närmare teknisk beskrivning av systemet för kontinuerlig mätning, inklusive handlingar som styrker den behöriga myndighetens godkännande. |
| --- | --- |

d)

En närmare teknisk beskrivning av systemet för kontinuerlig mätning, inklusive handlingar som styrker den behöriga myndighetens godkännande.

| e) | Rådata och samlade uppgifter från systemet för kontinuerlig mätning, inklusive dokumentation av senare ändringar över tid, journal över provningar, stillestånd, kalibreringar, service och underhåll. |
| --- | --- |

e)

Rådata och samlade uppgifter från systemet för kontinuerlig mätning, inklusive dokumentation av senare ändringar över tid, journal över provningar, stillestånd, kalibreringar, service och underhåll.

| f) | Dokumentation av eventuella ändringar av systemet för kontinuerlig mätning. |
| --- | --- |

f)

Dokumentation av eventuella ändringar av systemet för kontinuerlig mätning.

| g) | Alla resultat av kalibrering och underhåll av mätinstrument. |
| --- | --- |

g)

Alla resultat av kalibrering och underhåll av mätinstrument.

| h) | Om tillämpligt, massbalansmodellen eller energibalansmodellen som används för att fastställa ersättningsuppgifter i enlighet med artikel 45.4 och de underliggande antagandena. |
| --- | --- |

h)

Om tillämpligt, massbalansmodellen eller energibalansmodellen som används för att fastställa ersättningsuppgifter i enlighet med artikel 45.4 och de underliggande antagandena.

| (5) | Om en alternativ metod enligt artikel 22 tillämpas, alla uppgifter som är nödvändiga för att beräkna utsläppen för de utsläppskällor och bränsle-/materialmängder för vilka detta förfarande tillämpas, liksom proxydata för aktivitetsdata, beräkningsfaktorer och andra parametrar som skulle redovisas enligt en nivåmetod. |
| --- | --- |

(5)

Om en alternativ metod enligt artikel 22 tillämpas, alla uppgifter som är nödvändiga för att beräkna utsläppen för de utsläppskällor och bränsle-/materialmängder för vilka detta förfarande tillämpas, liksom proxydata för aktivitetsdata, beräkningsfaktorer och andra parametrar som skulle redovisas enligt en nivåmetod.

| (6) | För produktion av primärt aluminium ska dessutom följande uppgifter arkiveras:






  a) | Dokumentation av resultaten av mätningskampanjer för fastställande av anläggningsspecifika emissionsfaktorer för CF4 och C2F6. |
| --- | --- | --- |

(6)

För produktion av primärt aluminium ska dessutom följande uppgifter arkiveras:

a)

Dokumentation av resultaten av mätningskampanjer för fastställande av anläggningsspecifika emissionsfaktorer för CF4 och C2F6.

| b) | Dokumentation av resultaten av fastställandet av insamlingseffektivitet för diffusa utsläpp. |
| --- | --- |

b)

Dokumentation av resultaten av fastställandet av insamlingseffektivitet för diffusa utsläpp.

| c) | Alla relevanta uppgifter om produktion av primärt aluminium, anodeffektens frekvens samt varaktighet eller överspänning. |
| --- | --- |

c)

Alla relevanta uppgifter om produktion av primärt aluminium, anodeffektens frekvens samt varaktighet eller överspänning.

| (7) | För avskiljning, transport och geologisk lagring av koldioxid ska dessutom följande uppgifter arkiveras:






  a) | Dokumentation av den mängd koldioxid som injiceras i lagringskomplexet av anläggningar som utför geologisk lagring av koldioxid. |
| --- | --- | --- |

(7)

För avskiljning, transport och geologisk lagring av koldioxid ska dessutom följande uppgifter arkiveras:

a)

Dokumentation av den mängd koldioxid som injiceras i lagringskomplexet av anläggningar som utför geologisk lagring av koldioxid.

| b) | Om tillämpligt, representativt samlade tryck- och temperaturdata från ett transportnät. |
| --- | --- |

b)

Om tillämpligt, representativt samlade tryck- och temperaturdata från ett transportnät.

| c) | En kopia av lagringstillståndet, inklusive den godkända övervakningsplanen, enligt artikel 9 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

c)

En kopia av lagringstillståndet, inklusive den godkända övervakningsplanen, enligt artikel 9 i direktiv 2009/31/EG.

| d) | De rapporter som lämnats in enligt artikel 14 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

d)

De rapporter som lämnats in enligt artikel 14 i direktiv 2009/31/EG.

| e) | Om tillämpligt, rapporter om resultat av de inspektioner som genomförts enligt artikel 15 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

e)

Om tillämpligt, rapporter om resultat av de inspektioner som genomförts enligt artikel 15 i direktiv 2009/31/EG.

| f) | Dokumentation av korrigerande åtgärder enligt artikel 16 i direktiv 2009/31/EG. |
| --- | --- |

f)

Dokumentation av korrigerande åtgärder enligt artikel 16 i direktiv 2009/31/EG.

3.   SPECIFIKA UPPGIFTER FÖR LUFTFARTSVERKSAMHET:

| 1. | En förteckning över luftfartyg som ägs, hyrs eller hyrs ut samt de bevis som krävs för att visa att förteckningen är fullständig, och för varje luftfartyg, det datum då det läggs till eller tas bort från luftfartygsoperatörens flotta. |
| --- | --- |

1.

En förteckning över luftfartyg som ägs, hyrs eller hyrs ut samt de bevis som krävs för att visa att förteckningen är fullständig, och för varje luftfartyg, det datum då det läggs till eller tas bort från luftfartygsoperatörens flotta.

| 2. | En förteckning över vilka flygningar som omfattas för varje rapporteringsperiod samt de bevis som krävs för att visa att förteckningen är fullständig. |
| --- | --- |

2.

En förteckning över vilka flygningar som omfattas för varje rapporteringsperiod samt de bevis som krävs för att visa att förteckningen är fullständig.

| 3. | Tillämpliga uppgifter som används för bestämning av bränsleförbrukning och utsläpp. |
| --- | --- |

3.

Tillämpliga uppgifter som används för bestämning av bränsleförbrukning och utsläpp.

| 4. | Uppgifter som används för att bestämma nyttolasten och sträckan för de år då uppgifter om tonkilometer rapporteras. |
| --- | --- |

4.

Uppgifter som används för att bestämma nyttolasten och sträckan för de år då uppgifter om tonkilometer rapporteras.

| 5. | Dokumentation över vilken metod som används vid dataluckor i tillämpliga fall, antalet flygningar där dataluckor förekom, de uppgifter som använts för att fylla dataluckorna, samt om antalet flygningar med dataluckor överstiger 5 % av de flygningar som rapporterades, orsakerna till dataluckorna och dokumentation över de avhjälpande åtgärder som vidtagits. |
| --- | --- |

5.

Dokumentation över vilken metod som används vid dataluckor i tillämpliga fall, antalet flygningar där dataluckor förekom, de uppgifter som använts för att fylla dataluckorna, samt om antalet flygningar med dataluckor överstiger 5 % av de flygningar som rapporterades, orsakerna till dataluckorna och dokumentation över de avhjälpande åtgärder som vidtagits.

---

BILAGA X

Minimiinnehåll i de årliga rapporterna (artikel 68.3)

1.   ÅRLIGA UTSLÄPPSRAPPORTER FÖR STATIONÄRA ANLÄGGNINGAR

Den årliga utsläppsrapporten för en anläggning ska minst innehålla följande uppgifter:

| (1) | Uppgifter rörande anläggningen, enligt bilaga IV till direktiv 2003/87/EG, och tillståndets unika nummer. |
| --- | --- |

(1)

Uppgifter rörande anläggningen, enligt bilaga IV till direktiv 2003/87/EG, och tillståndets unika nummer.

| (2) | Kontrollörens namn och adress. |
| --- | --- |

(2)

Kontrollörens namn och adress.

| (3) | Rapporteringsår. |
| --- | --- |

(3)

Rapporteringsår.

| (4) | Hänvisning till och versionsnummer för den senaste godkända övervakningsplanen och det datum från vilket den är tillämplig, samt hänvisning till och versionsnummer för andra relevanta övervakningsplaner för rapporteringsåret. |
| --- | --- |

(4)

Hänvisning till och versionsnummer för den senaste godkända övervakningsplanen och det datum från vilket den är tillämplig, samt hänvisning till och versionsnummer för andra relevanta övervakningsplaner för rapporteringsåret.

| (5) | Relevanta ändringar av verksamheten för en anläggning och förändringar samt tillfälliga avvikelser som inträffat under rapporteringsperioden avseende den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten, inbegripet tillfälliga eller permanenta ändringar av nivåer, skälen för dessa ändringar, startdatum för ändringarna samt start- och slutdatum för tillfälliga ändringar. |
| --- | --- |

(5)

Relevanta ändringar av verksamheten för en anläggning och förändringar samt tillfälliga avvikelser som inträffat under rapporteringsperioden avseende den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten, inbegripet tillfälliga eller permanenta ändringar av nivåer, skälen för dessa ändringar, startdatum för ändringarna samt start- och slutdatum för tillfälliga ändringar.

| (6) | Information för alla utsläppskällor och bränsle-/materialmängder som består av minst:






  a) | De totala utsläppen uttryckt i t CO2e. |
| --- | --- | --- |

(6)

Information för alla utsläppskällor och bränsle-/materialmängder som består av minst:

a)

De totala utsläppen uttryckt i t CO2e.

| b) | Om andra växthusgaser än koldioxid släpps ut, de totala utsläppen uttryckt i ton. |
| --- | --- |

b)

Om andra växthusgaser än koldioxid släpps ut, de totala utsläppen uttryckt i ton.

| c) | Om mätnings- eller beräkningsmetoden enligt artikel 21 tillämpas. |
| --- | --- |

c)

Om mätnings- eller beräkningsmetoden enligt artikel 21 tillämpas.

| d) | De tillämpade nivåerna. |
| --- | --- |

d)

De tillämpade nivåerna.

| e) | Aktivitetsdata:






  i) | När det gäller bränslen, mängden bränsle (uttryckt i ton eller Nm3) och det effektiva värmevärdet (GJ/t eller GJ/Nm3) rapporterade separat. |
| --- | --- | --- |

e)

Aktivitetsdata:

i)

När det gäller bränslen, mängden bränsle (uttryckt i ton eller Nm3) och det effektiva värmevärdet (GJ/t eller GJ/Nm3) rapporterade separat.

| ii) | För alla andra bränsle-/materialmängder, mängden uttryckt i ton eller Nm3. |
| --- | --- |

ii)

För alla andra bränsle-/materialmängder, mängden uttryckt i ton eller Nm3.

| f) | Emissionsfaktorer, uttryckta i enlighet med kraven i artikel 36.2, biomassafraktion samt oxidations- och omvandlingsfaktorer uttryckta som dimensionslösa fraktioner. |
| --- | --- |

f)

Emissionsfaktorer, uttryckta i enlighet med kraven i artikel 36.2, biomassafraktion samt oxidations- och omvandlingsfaktorer uttryckta som dimensionslösa fraktioner.

| g) | Om emissionsfaktorer för bränslen är relaterade till massa eller volym i stället för energi, värden bestämda i enlighet med artikel 26.5 för det effektiva värmevärdet för respektive bränsle-/materialmängd. |
| --- | --- |

g)

Om emissionsfaktorer för bränslen är relaterade till massa eller volym i stället för energi, värden bestämda i enlighet med artikel 26.5 för det effektiva värmevärdet för respektive bränsle-/materialmängd.

| (7) | Om en massbalansmetod tillämpas, massflöde, samt kolinnehåll för varje bränsle-/materialmängd som förs in i och ut ur anläggningen, biomassafraktion och effektivt värmevärde, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

(7)

Om en massbalansmetod tillämpas, massflöde, samt kolinnehåll för varje bränsle-/materialmängd som förs in i och ut ur anläggningen, biomassafraktion och effektivt värmevärde, i tillämpliga fall.

| (8) | Uppgifter som ska rapporteras som memorandumposter, bestående av minst:






  a) | Mängder av biomassa som förbränts, uttryckt i TJ, eller som använts i processer, uttryckt i t eller Nm3. |
| --- | --- | --- |

(8)

Uppgifter som ska rapporteras som memorandumposter, bestående av minst:

a)

Mängder av biomassa som förbränts, uttryckt i TJ, eller som använts i processer, uttryckt i t eller Nm3.

| b) | Koldioxidutsläpp från biomassa, uttryckt i t CO2, då en mätningsbaserad metod använts för att fastställa utsläpp. |
| --- | --- |

b)

Koldioxidutsläpp från biomassa, uttryckt i t CO2, då en mätningsbaserad metod använts för att fastställa utsläpp.

| c) | En proxyvariabel för det effektiva värmevärdet för bränsle-/materialmängder av biomassa som används som bränsle, om detta är relevant. |
| --- | --- |

c)

En proxyvariabel för det effektiva värmevärdet för bränsle-/materialmängder av biomassa som används som bränsle, om detta är relevant.

| d) | Mängder och energiinnehåll av biodrivmedel och flytande biobränslen som förbränns, uttryckt i ton och TJ. |
| --- | --- |

d)

Mängder och energiinnehåll av biodrivmedel och flytande biobränslen som förbränns, uttryckt i ton och TJ.

| e) | Koldioxid eller dikväveoxid som överförs till en anläggning eller tas emot från en anläggning, när artikel 49 eller 50 är tillämplig, uttryckt i t CO2e. |
| --- | --- |

e)

Koldioxid eller dikväveoxid som överförs till en anläggning eller tas emot från en anläggning, när artikel 49 eller 50 är tillämplig, uttryckt i t CO2e.

| f) | Ingående koldioxid som överförs till en anläggning eller tas emot från en anläggning, när artikel 48 är tillämplig, uttryckt i t CO2. |
| --- | --- |

f)

Ingående koldioxid som överförs till en anläggning eller tas emot från en anläggning, när artikel 48 är tillämplig, uttryckt i t CO2.

| g) | Anläggningens namn och identifieringskod som erkänts i enlighet med de rättsakter som antagits i enlighet med artikel 19.3 i direktiv 2003/87/EG, där så är tillämpligt:






  i) | Namnet på den anläggning (en eller flera) till vilken koldioxid eller dikväveoxid överförts i enlighet med leden e och f i denna punkt 8. |
| --- | --- | --- |

g)

Anläggningens namn och identifieringskod som erkänts i enlighet med de rättsakter som antagits i enlighet med artikel 19.3 i direktiv 2003/87/EG, där så är tillämpligt:

i)

Namnet på den anläggning (en eller flera) till vilken koldioxid eller dikväveoxid överförts i enlighet med leden e och f i denna punkt 8.

| ii) | Namnet på den anläggning (en eller flera) från vilken koldioxid eller dikväveoxid har mottagits enligt leden e och f i denna punkt 8. |
| --- | --- |

ii)

Namnet på den anläggning (en eller flera) från vilken koldioxid eller dikväveoxid har mottagits enligt leden e och f i denna punkt 8.

Om anläggningen inte har en sådan identifieringskod ska namn och adress för anläggningen samt relevanta kontaktuppgifter för en kontaktperson anges.

| h) | Överförd koldioxid från biomassa, uttryckt i t CO2. |
| --- | --- |

h)

Överförd koldioxid från biomassa, uttryckt i t CO2.

| (9) | Om en mätmetod används:






  a) | När koldioxid mäts, de årliga utsläppen av fossila koldioxidutsläpp samt de årliga koldioxidutsläppen från användning av biomassa. |
| --- | --- | --- |

(9)

Om en mätmetod används:

a)

När koldioxid mäts, de årliga utsläppen av fossila koldioxidutsläpp samt de årliga koldioxidutsläppen från användning av biomassa.

| b) | Drifttimmar för systemet för kontinuerlig mätning av utsläpp, de uppmätta koncentrationerna av växthusgaser och rökgasflödet uttryckt som ett årligt timmedelvärde och som ett årligt totalvärde. |
| --- | --- |

b)

Drifttimmar för systemet för kontinuerlig mätning av utsläpp, de uppmätta koncentrationerna av växthusgaser och rökgasflödet uttryckt som ett årligt timmedelvärde och som ett årligt totalvärde.

| (10) | Om en metod enligt artikel 22 tillämpas, alla uppgifter som är nödvändiga för att beräkna utsläppen för de utsläppskällor och bränsle-/materialmängder för vilka detta förfarande tillämpas, liksom proxydata för aktivitetsdata, beräkningsfaktorer och andra parametrar som skulle redovisas enligt en nivåmetod. |
| --- | --- |

(10)

Om en metod enligt artikel 22 tillämpas, alla uppgifter som är nödvändiga för att beräkna utsläppen för de utsläppskällor och bränsle-/materialmängder för vilka detta förfarande tillämpas, liksom proxydata för aktivitetsdata, beräkningsfaktorer och andra parametrar som skulle redovisas enligt en nivåmetod.

| (11) | När dataluckor har förekommit och fyllts med ersättningsuppgifter i enlighet med artikel 66.1:






  a) | Den bränsle-/materialmängd eller utsläppskälla som berörs av dataluckan. |
| --- | --- | --- |

(11)

När dataluckor har förekommit och fyllts med ersättningsuppgifter i enlighet med artikel 66.1:

a)

Den bränsle-/materialmängd eller utsläppskälla som berörs av dataluckan.

| b) | Orsakerna till varje datalucka. |
| --- | --- |

b)

Orsakerna till varje datalucka.

| c) | Start- och slutdatum och start- och sluttidpunkt för varje datalucka. |
| --- | --- |

c)

Start- och slutdatum och start- och sluttidpunkt för varje datalucka.

| d) | De utsläpp som beräknats baserat på ersättningsuppgifter. |
| --- | --- |

d)

De utsläpp som beräknats baserat på ersättningsuppgifter.

| e) | Om skattningsmetoden för ersättningsuppgifter ännu inte har förts in i övervakningsplanen, en detaljerad beskrivning av skattningsmetoden, inbegripet bevis för att de metoder som används inte leder till en underskattning av utsläppen under respektive tidsperiod. |
| --- | --- |

e)

Om skattningsmetoden för ersättningsuppgifter ännu inte har förts in i övervakningsplanen, en detaljerad beskrivning av skattningsmetoden, inbegripet bevis för att de metoder som används inte leder till en underskattning av utsläppen under respektive tidsperiod.

| (12) | Alla andra ändringar på anläggningen under rapporteringsperioden med relevans för den berörda anläggningens växthusgasutsläpp under rapporteringsåret. |
| --- | --- |

(12)

Alla andra ändringar på anläggningen under rapporteringsperioden med relevans för den berörda anläggningens växthusgasutsläpp under rapporteringsåret.

| (13) | Om tillämpligt, produktionsnivån för primärt aluminium, frekvens och genomsnittlig varaktighet för anodeffekter under rapporteringsperioden, eller data avseende anodeffektsöverspänning under rapporteringsperioden, liksom resultaten av fastställandet av de senaste anläggningsspecifika emissionsfaktorerna för CF4 och C2F6 i enlighet med bilaga IV, och det senaste fastställandet av rörledningarnas insamlingseffektivitet. |
| --- | --- |

(13)

Om tillämpligt, produktionsnivån för primärt aluminium, frekvens och genomsnittlig varaktighet för anodeffekter under rapporteringsperioden, eller data avseende anodeffektsöverspänning under rapporteringsperioden, liksom resultaten av fastställandet av de senaste anläggningsspecifika emissionsfaktorerna för CF4 och C2F6 i enlighet med bilaga IV, och det senaste fastställandet av rörledningarnas insamlingseffektivitet.

Utsläpp från olika utsläppskällor eller bränsle-/materialmängder av samma typ i en enskild anläggning som tillhör samma typ av verksamhet får rapporteras sammantaget för verksamhetstypen.

Om nivåer har ändrats inom en rapporteringsperiod ska verksamhetsutövaren beräkna och rapportera utsläpp som separata avsnitt i den årliga rapporten för varje del av rapporteringsperioden.

Verksamhetsutövare för lagringsplatser för koldioxid får efter stängning av lagringsplatsen använda förenklade utsläppsrapporter enligt artikel 17 i direktiv 2009/31/EG som innehåller minst de uppgifter som anges i punkterna 1–5, förutsatt att tillståndet för växthusgasutsläpp inte innehåller några utsläppskällor.

2.   ÅRLIGA UTSLÄPPSRAPPORTER FÖR LUFTFARTYGSOPERATÖRER

Utsläppsrapporten för en luftfartygsoperatör ska minst innehålla följande uppgifter:

| (1) | Identifiering av luftfartygsoperatören enligt bilaga IV till direktiv 2003/87/EG och anropssignal eller andra unika igenkänningskoder som används för flygkontrolltjänst samt relevanta kontaktuppgifter. |
| --- | --- |

(1)

Identifiering av luftfartygsoperatören enligt bilaga IV till direktiv 2003/87/EG och anropssignal eller andra unika igenkänningskoder som används för flygkontrolltjänst samt relevanta kontaktuppgifter.

| (2) | Kontrollörens namn och adress. |
| --- | --- |

(2)

Kontrollörens namn och adress.

| (3) | Rapporteringsår. |
| --- | --- |

(3)

Rapporteringsår.

| (4) | Hänvisning till och versionsnummer för den senaste godkända övervakningsplanen och det datum från vilket den är tillämplig, samt hänvisning till och versionsnummer för andra relevanta övervakningsplaner för rapporteringsåret. |
| --- | --- |

(4)

Hänvisning till och versionsnummer för den senaste godkända övervakningsplanen och det datum från vilket den är tillämplig, samt hänvisning till och versionsnummer för andra relevanta övervakningsplaner för rapporteringsåret.

| (5) | Relevanta ändringar av driften och avvikelser från den godkända övervakningsplanen under rapporteringsperioden. |
| --- | --- |

(5)

Relevanta ändringar av driften och avvikelser från den godkända övervakningsplanen under rapporteringsperioden.

| (6) | Registreringsbeteckningar för och typer av luftfartyg som under rapporteringsperioden använts för sådan luftfartsverksamhet som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG och som bedrivits av luftfartygsoperatören. |
| --- | --- |

(6)

Registreringsbeteckningar för och typer av luftfartyg som under rapporteringsperioden använts för sådan luftfartsverksamhet som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG och som bedrivits av luftfartygsoperatören.

| (7) | Det totala antalet flygningar per par av stater som omfattas av rapporten. |
| --- | --- |

(7)

Det totala antalet flygningar per par av stater som omfattas av rapporten.

| (8) | Massa bränsle (i ton) per bränsletyp per par av stater. |
| --- | --- |

(8)

Massa bränsle (i ton) per bränsletyp per par av stater.

| (9) | De totala koldioxidutsläppen i ton CO2 uppdelade per medlemsstat för avresa och ankomst. |
| --- | --- |

(9)

De totala koldioxidutsläppen i ton CO2 uppdelade per medlemsstat för avresa och ankomst.

| (10) | Om utsläppen beräknas med användning av en emissionsfaktor eller kolhalt relaterade till massa eller volym, proxydata för bränslets effektiva värmevärde. |
| --- | --- |

(10)

Om utsläppen beräknas med användning av en emissionsfaktor eller kolhalt relaterade till massa eller volym, proxydata för bränslets effektiva värmevärde.

| (11) | När dataluckor har förekommit och fyllts med ersättningsuppgifter i enlighet med artikel 66.2:






  a) | antalet flygningar uttryckt som procentandel av de årliga flygningar (avrundat till närmaste 0,1 %) där dataluckor förekom, samt omständigheter och orsaker till dataluckorna, |
| --- | --- | --- |

(11)

När dataluckor har förekommit och fyllts med ersättningsuppgifter i enlighet med artikel 66.2:

a)

antalet flygningar uttryckt som procentandel av de årliga flygningar (avrundat till närmaste 0,1 %) där dataluckor förekom, samt omständigheter och orsaker till dataluckorna,

| b) | den skattningsmetod som använts för ersättningsuppgifterna, |
| --- | --- |

b)

den skattningsmetod som använts för ersättningsuppgifterna,

| c) | de utsläpp som beräknats baserat på ersättningsuppgifter. |
| --- | --- |

c)

de utsläpp som beräknats baserat på ersättningsuppgifter.

| (12) | Memorandumposter:






  a) | Mängd biomassa som använts som bränsle under rapporteringsåret (i ton eller m3) förtecknad per bränsletyp. |
| --- | --- | --- |

(12)

Memorandumposter:

a)

Mängd biomassa som använts som bränsle under rapporteringsåret (i ton eller m3) förtecknad per bränsletyp.

| b) | Det effektiva värmevärdet för alternativa bränslen. |
| --- | --- |

b)

Det effektiva värmevärdet för alternativa bränslen.

| (13) | Som en bilaga till den årliga utsläppsrapporten ska verksamhetsutövaren inbegripa årliga utsläpp och årligt antal flygningar per flygplatspar. På begäran av verksamhetsutövaren ska den behöriga myndigheten behandla dessa uppgifter konfidentiellt. |
| --- | --- |

(13)

Som en bilaga till den årliga utsläppsrapporten ska verksamhetsutövaren inbegripa årliga utsläpp och årligt antal flygningar per flygplatspar. På begäran av verksamhetsutövaren ska den behöriga myndigheten behandla dessa uppgifter konfidentiellt.

3.   RAPPORTER AV UPPGIFTER OM TONKILOMETER FÖR LUFTFARTYGSOPERATÖRER

En rapport av uppgifter om tonkilometer för en luftfartygsoperatör ska minst innehålla följande uppgifter:

| (1) | Identifiering av luftfartygsoperatören enligt bilaga IV till direktiv 2003/87/EG och anropssignal eller andra unika igenkänningskoder som används för flygkontrolltjänst samt relevanta kontaktuppgifter. |
| --- | --- |

(1)

Identifiering av luftfartygsoperatören enligt bilaga IV till direktiv 2003/87/EG och anropssignal eller andra unika igenkänningskoder som används för flygkontrolltjänst samt relevanta kontaktuppgifter.

| (2) | Kontrollörens namn och adress. |
| --- | --- |

(2)

Kontrollörens namn och adress.

| (3) | Rapporteringsår. |
| --- | --- |

(3)

Rapporteringsår.

| (4) | Hänvisning till och versionsnummer för den senaste godkända övervakningsplanen och det datum från vilket den är tillämplig, samt hänvisning till och versionsnummer för andra relevanta övervakningsplaner för rapporteringsåret. |
| --- | --- |

(4)

Hänvisning till och versionsnummer för den senaste godkända övervakningsplanen och det datum från vilket den är tillämplig, samt hänvisning till och versionsnummer för andra relevanta övervakningsplaner för rapporteringsåret.

| (5) | Relevanta ändringar av driften och avvikelser från den godkända övervakningsplanen under rapporteringsperioden. |
| --- | --- |

(5)

Relevanta ändringar av driften och avvikelser från den godkända övervakningsplanen under rapporteringsperioden.

| (6) | Registreringsbeteckningar för och typer av luftfartyg som under rapporteringsperioden använts för sådan luftfartsverksamhet som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG och som bedrivits av luftfartygsoperatören. |
| --- | --- |

(6)

Registreringsbeteckningar för och typer av luftfartyg som under rapporteringsperioden använts för sådan luftfartsverksamhet som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87/EG och som bedrivits av luftfartygsoperatören.

| (7) | Vald metod för beräkningen av massan för passagerare och incheckat bagage samt för gods och post. |
| --- | --- |

(7)

Vald metod för beräkningen av massan för passagerare och incheckat bagage samt för gods och post.

| (8) | Sammanlagt antal passagerarkilometer och tonkilometer för alla flygningar som utförs under det år som rapporten omfattar och som faller under den luftfartsverksamhet som finns förtecknad i bilaga I till direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

(8)

Sammanlagt antal passagerarkilometer och tonkilometer för alla flygningar som utförs under det år som rapporten omfattar och som faller under den luftfartsverksamhet som finns förtecknad i bilaga I till direktiv 2003/87/EG.

| (9) | För varje flygplatspar: ICAO-beteckning för de två flygplatserna, sträcka (= storcirkelavstånd + 95 km) i km, totalt antal flygningar per flygplatspar under rapporteringsperioden, total massa för passagerare och incheckat bagage (ton) under rapporteringsperioden per flygplatspar, totalt antal passagerare under rapporteringsperioden, totalt antal passagerare multiplicerat med kilometer per flygplatspar, total massa för gods och post (ton) under rapporteringsperioden per flygplatspar, totalt antal tonkilometer per flygplatspar (t km). |
| --- | --- |

(9)

För varje flygplatspar: ICAO-beteckning för de två flygplatserna, sträcka (= storcirkelavstånd + 95 km) i km, totalt antal flygningar per flygplatspar under rapporteringsperioden, total massa för passagerare och incheckat bagage (ton) under rapporteringsperioden per flygplatspar, totalt antal passagerare under rapporteringsperioden, totalt antal passagerare multiplicerat med kilometer per flygplatspar, total massa för gods och post (ton) under rapporteringsperioden per flygplatspar, totalt antal tonkilometer per flygplatspar (t km).

---

BILAGA XI

Jämförelsetabell

| Kommissionens förordning (EU) nr 601/2012 | Den här förordningen |
| --- | --- |
| Artikel 1–49 | Artikel 1–49 |
| — | Artikel 50 |
| Artikel 50–67 | Artikel 51–68 |
| Artikel 68 | — |
| Artikel 69–75 | Artikel 69–75 |
| — | Artikel 76 |
| Artikel 76–77 | Artikel 77–78 |
| Bilaga I–X | Bilaga I–X |
| — | Bilaga XI |

Kommissionens förordning (EU) nr 601/2012

Den här förordningen

Artikel 1–49

Artikel 1–49

—

Artikel 50

Artikel 50–67

Artikel 51–68

Artikel 68

—

Artikel 69–75

Artikel 69–75

—

Artikel 76

Artikel 76–77

Artikel 77–78

Bilaga I–X

Bilaga I–X

—

Bilaga XI

---

| 31.12.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 334/94 |
| --- | --- | --- | --- |

31.12.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 334/94

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2018/2067

av den 19 december 2018

om verifiering av uppgifter och ackreditering av kontrollörer i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (1), särskilt artikel 15 tredje stycket samt artikel 10a andra stycket, och

av följande skäl:

| (1) | Denna förordning bör träda i kraft så snart som möjligt mot bakgrund av den första utgåvan av de internationella normerna och rekommendationerna om miljöskydd avseende systemet för kompensation för och minskning av koldioxidutsläpp inom internationell luftfart (Corsia) (volym IV i bilaga 16 till Chicagokonventionen) som antogs den 27 juni 2018 vid det tionde mötet under Icao-rådets 214:e session och som är avsedda att tillämpas från och med 2019. |
| --- | --- |

(1)

Denna förordning bör träda i kraft så snart som möjligt mot bakgrund av den första utgåvan av de internationella normerna och rekommendationerna om miljöskydd avseende systemet för kompensation för och minskning av koldioxidutsläpp inom internationell luftfart (Corsia) (volym IV i bilaga 16 till Chicagokonventionen) som antogs den 27 juni 2018 vid det tionde mötet under Icao-rådets 214:e session och som är avsedda att tillämpas från och med 2019.

| (2) | Ett övergripande regelverk för ackreditering av kontrollörer krävs för att se till att verifieringen av verksamhetsutövares eller luftfartygsoperatörers rapporter inom ramen för EU:s system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser, som ska lämnas in i enlighet med kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2066 (2), utförs av kontrollörer som har den tekniska kompetensen att utföra sina uppdrag på ett oberoende och opartiskt sätt och i överensstämmelse med de bestämmelser och principer som anges i denna förordning. |
| --- | --- |

(2)

Ett övergripande regelverk för ackreditering av kontrollörer krävs för att se till att verifieringen av verksamhetsutövares eller luftfartygsoperatörers rapporter inom ramen för EU:s system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser, som ska lämnas in i enlighet med kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2066 (2), utförs av kontrollörer som har den tekniska kompetensen att utföra sina uppdrag på ett oberoende och opartiskt sätt och i överensstämmelse med de bestämmelser och principer som anges i denna förordning.

| (3) | Erfarenheterna från tillämpningen av kommissionens förordning (EU) nr 600/2012 (3) har visat att det är nödvändigt att förbättra, förtydliga och förenkla reglerna för ackreditering och verifiering i syfte att främja harmonisering och öka systemets effektivitet. Ett antal ändringar behöver därför införas i förordning (EU) nr 600/2012. Den förordningen bör av tydlighetsskäl ersättas. |
| --- | --- |

(3)

Erfarenheterna från tillämpningen av kommissionens förordning (EU) nr 600/2012 (3) har visat att det är nödvändigt att förbättra, förtydliga och förenkla reglerna för ackreditering och verifiering i syfte att främja harmonisering och öka systemets effektivitet. Ett antal ändringar behöver därför införas i förordning (EU) nr 600/2012. Den förordningen bör av tydlighetsskäl ersättas.

| (4) | Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG (4) upprättas en allmän ram som främjar den fria rörligheten för tjänster och tjänsteleverantörer i unionen samtidigt som en hög kvalitet på tjänsterna bibehålls. Harmonisering på unionsnivå av de regler för ackreditering och verifiering som rör EU:s system för handel med utsläppsrätter bör leda till en konkurrensutsatt marknad för kontrollörer samtidigt som man säkerställer att verksamhetsutövarna och luftfartygsoperatörerna får insyn i och information om marknaden. |
| --- | --- |

(4)

Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG (4) upprättas en allmän ram som främjar den fria rörligheten för tjänster och tjänsteleverantörer i unionen samtidigt som en hög kvalitet på tjänsterna bibehålls. Harmonisering på unionsnivå av de regler för ackreditering och verifiering som rör EU:s system för handel med utsläppsrätter bör leda till en konkurrensutsatt marknad för kontrollörer samtidigt som man säkerställer att verksamhetsutövarna och luftfartygsoperatörerna får insyn i och information om marknaden.

| (5) | När artikel 15 i direktiv 2003/87/EG genomförs är det nödvändigt att säkerställa synergi mellan den heltäckande ram för ackreditering som inrättas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (5) och relaterade bestämmelser i Europarlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG (6) å ena sidan och de specifika förutsättningarna i EU:s system för handel med utsläppsrätter och de krav som är avgörande för ett effektivt genomförande av direktiv 2003/87/EG å andra sidan. Bestämmelserna i förordning (EG) nr 765/2008 bör fortsätta att gälla för de aspekter av ackrediteringen av kontrollörer som inte omfattas av denna förordning. I synnerhet bör det fastställas att i de fall nationella myndigheter som utsetts av en medlemsstat i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 på grund av medlemsstatens interna praxis utför ett alternativ till ackreditering, nämligen certifiering av kontrollörer som är fysiska personer, ska den berörda medlemsstaten tillhandahålla handlingar som styrker att den nationella myndigheten i fråga har lika hög trovärdighet som nationella ackrediteringsorgan vilka klarat av en referentbedömning som organiserats av det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008. |
| --- | --- |

(5)

När artikel 15 i direktiv 2003/87/EG genomförs är det nödvändigt att säkerställa synergi mellan den heltäckande ram för ackreditering som inrättas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (5) och relaterade bestämmelser i Europarlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG (6) å ena sidan och de specifika förutsättningarna i EU:s system för handel med utsläppsrätter och de krav som är avgörande för ett effektivt genomförande av direktiv 2003/87/EG å andra sidan. Bestämmelserna i förordning (EG) nr 765/2008 bör fortsätta att gälla för de aspekter av ackrediteringen av kontrollörer som inte omfattas av denna förordning. I synnerhet bör det fastställas att i de fall nationella myndigheter som utsetts av en medlemsstat i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 på grund av medlemsstatens interna praxis utför ett alternativ till ackreditering, nämligen certifiering av kontrollörer som är fysiska personer, ska den berörda medlemsstaten tillhandahålla handlingar som styrker att den nationella myndigheten i fråga har lika hög trovärdighet som nationella ackrediteringsorgan vilka klarat av en referentbedömning som organiserats av det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008.

| (6) | I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1221/2009 (7) föreskrivs ett oberoende och neutralt system för ackreditering eller licensiering av miljökontrollanter. För att öka enhetligheten och minska den administrativa belastningen för medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna, är det lämpligt att ta hänsyn till synergier mellan förordning (EG) nr 1221/2009 och denna förordning. |
| --- | --- |

(6)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1221/2009 (7) föreskrivs ett oberoende och neutralt system för ackreditering eller licensiering av miljökontrollanter. För att öka enhetligheten och minska den administrativa belastningen för medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna, är det lämpligt att ta hänsyn till synergier mellan förordning (EG) nr 1221/2009 och denna förordning.

| (7) | I systemet för verifiering och ackreditering bör man undvika onödig dubblering av förfaranden och institutioner inrättade enligt annan unionslagstiftning som skulle leda till en ökad börda för medlemsstaterna eller de ekonomiska aktörerna. Därför bör man dra nytta av bästa praxis från tillämpningen av sådana harmoniserade standarder som antagits av Europeiska standardiseringskommittén på grundval av en begäran från kommissionen i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (8), såsom den harmoniserade standarden för allmänna krav för ackrediteringsorgan som ackrediterar organ för bedömning av överensstämmelse, den harmoniserade standard för krav på validerings- och kontrollorgan i fråga om växthusgaser för användning vid ackreditering eller annan form av erkännande vars referensuppgifter har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, samt dokument EA-6/03 och andra tekniska dokument som utvecklats av det europeiska ackrediteringssamarbetet (European cooperation for Accreditation) eller andra organ. |
| --- | --- |

(7)

I systemet för verifiering och ackreditering bör man undvika onödig dubblering av förfaranden och institutioner inrättade enligt annan unionslagstiftning som skulle leda till en ökad börda för medlemsstaterna eller de ekonomiska aktörerna. Därför bör man dra nytta av bästa praxis från tillämpningen av sådana harmoniserade standarder som antagits av Europeiska standardiseringskommittén på grundval av en begäran från kommissionen i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (8), såsom den harmoniserade standarden för allmänna krav för ackrediteringsorgan som ackrediterar organ för bedömning av överensstämmelse, den harmoniserade standard för krav på validerings- och kontrollorgan i fråga om växthusgaser för användning vid ackreditering eller annan form av erkännande vars referensuppgifter har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, samt dokument EA-6/03 och andra tekniska dokument som utvecklats av det europeiska ackrediteringssamarbetet (European cooperation for Accreditation) eller andra organ.

| (8) | Vid fastställandet av harmoniserade regler för verifiering av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer och ackreditering av kontrollörer bör det säkerställas att bördan för verksamhetsutövare som släpper ut en mindre mängd koldioxid per år, luftfartygsoperatörer som anses vara små utsläppskällor enligt genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och medlemsstaternas tillgängliga resurser inte är oproportionella i förhållande till det mål som eftersträvas. |
| --- | --- |

(8)

Vid fastställandet av harmoniserade regler för verifiering av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer och ackreditering av kontrollörer bör det säkerställas att bördan för verksamhetsutövare som släpper ut en mindre mängd koldioxid per år, luftfartygsoperatörer som anses vara små utsläppskällor enligt genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och medlemsstaternas tillgängliga resurser inte är oproportionella i förhållande till det mål som eftersträvas.

| (9) | För att på bästa sätt dra nytta av synergier och mot bakgrund av vikten av att verifiera uppgifter som ligger till grund för uppdatering av förhandsriktmärken och fastställande av gratis tilldelning till anläggningar är det lämpligt att inkludera regler för verifiering av de referensdatarapporter och datarapporter för nya deltagare som krävs enligt kommissionens delegerade förordning .../... av den 19 december 2018 om fastställande av unionstäckande övergångsbestämmelser för harmoniserad gratis tilldelning av utsläppsrätter enligt artikel 10a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (9) i de harmoniserade reglerna för verifiering och ackreditering av kontrollörer. |
| --- | --- |

(9)

För att på bästa sätt dra nytta av synergier och mot bakgrund av vikten av att verifiera uppgifter som ligger till grund för uppdatering av förhandsriktmärken och fastställande av gratis tilldelning till anläggningar är det lämpligt att inkludera regler för verifiering av de referensdatarapporter och datarapporter för nya deltagare som krävs enligt kommissionens delegerade förordning .../... av den 19 december 2018 om fastställande av unionstäckande övergångsbestämmelser för harmoniserad gratis tilldelning av utsläppsrätter enligt artikel 10a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (9) i de harmoniserade reglerna för verifiering och ackreditering av kontrollörer.

| (10) | Enligt artikel 27 i direktiv 2003/87/EG får medlemsstaterna undanta små anläggningar från unionens system för handel med utsläpprätter för växthusgaser, om de omfattas av likvärdiga åtgärder, förutsatt att kraven enligt den artikeln är uppfyllda. Enligt artikel 27a i direktiv 2003/87/EG får medlemsstaterna undanta anläggningar vars utsläpp understiger 2 500 ton från unionens system för handel med utsläpprätter för växthusgaser, om villkoren i den artikeln är uppfyllda. Denna förordning bör inte tillämpas direkt på de anläggningar som undantagits enligt artikel 27 eller 27a i direktiv 2003/87/EG såvida inte medlemsstaten beslutar att denna förordning ska tillämpas. |
| --- | --- |

(10)

Enligt artikel 27 i direktiv 2003/87/EG får medlemsstaterna undanta små anläggningar från unionens system för handel med utsläpprätter för växthusgaser, om de omfattas av likvärdiga åtgärder, förutsatt att kraven enligt den artikeln är uppfyllda. Enligt artikel 27a i direktiv 2003/87/EG får medlemsstaterna undanta anläggningar vars utsläpp understiger 2 500 ton från unionens system för handel med utsläpprätter för växthusgaser, om villkoren i den artikeln är uppfyllda. Denna förordning bör inte tillämpas direkt på de anläggningar som undantagits enligt artikel 27 eller 27a i direktiv 2003/87/EG såvida inte medlemsstaten beslutar att denna förordning ska tillämpas.

| (11) | I enlighet med principerna i bilaga V till direktiv 2003/87/EG bör kontrollören göra ett platsbesök för att kontrollera gränserna för respektive anläggning eller luftfartygsoperatör, för att bedöma hur mätare och övervakningssystem fungerar, göra intervjuer och utföra annan verksamhet. Undantag från platsbesök av kontrollören bör göras endast under särskilda omständigheter. |
| --- | --- |

(11)

I enlighet med principerna i bilaga V till direktiv 2003/87/EG bör kontrollören göra ett platsbesök för att kontrollera gränserna för respektive anläggning eller luftfartygsoperatör, för att bedöma hur mätare och övervakningssystem fungerar, göra intervjuer och utföra annan verksamhet. Undantag från platsbesök av kontrollören bör göras endast under särskilda omständigheter.

| (12) | I enlighet med principerna i bilaga V till direktiv 2003/87/EG bör kontrollören använda sig av en riskbaserad strategi för att avge ett verifieringsutlåtande som ger rimlig säkerhet för att den sammanlagda utsläppsmängden eller mängden tonkilometer inte är väsentligt felaktig, så att rapporten kan verifieras som tillfredsställande. Säkerhetsnivån bör vara kopplad till hur grundligt och ingående verifieringsverksamheten utförs och ordalydelsen i verifieringsutlåtandet. Om granskningsresultat och information som erhållits under verifieringsprocessen så kräver bör kontrollören vara skyldig att justera en eller flera av verksamheterna i verifieringsprocessen, så att kraven på att uppnå rimlig säkerhet uppfylls. |
| --- | --- |

(12)

I enlighet med principerna i bilaga V till direktiv 2003/87/EG bör kontrollören använda sig av en riskbaserad strategi för att avge ett verifieringsutlåtande som ger rimlig säkerhet för att den sammanlagda utsläppsmängden eller mängden tonkilometer inte är väsentligt felaktig, så att rapporten kan verifieras som tillfredsställande. Säkerhetsnivån bör vara kopplad till hur grundligt och ingående verifieringsverksamheten utförs och ordalydelsen i verifieringsutlåtandet. Om granskningsresultat och information som erhållits under verifieringsprocessen så kräver bör kontrollören vara skyldig att justera en eller flera av verksamheterna i verifieringsprocessen, så att kraven på att uppnå rimlig säkerhet uppfylls.

| (13) | För att undvika att den behöriga myndighetens roll och kontrollörens roll blandas samman bör kontrollörens skyldigheter vid en verifiering anges på ett tydligt sätt. Kontrollören bör använda den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten som en referenspunkt och bedöma om planen och de förfaranden som beskrivs i denna plan har genomförts korrekt. Om kontrollören upptäcker att genomförandeförordning (EU) 2018/2066 inte har efterlevts, bör denne ange detta i verifieringsrapporten. |
| --- | --- |

(13)

För att undvika att den behöriga myndighetens roll och kontrollörens roll blandas samman bör kontrollörens skyldigheter vid en verifiering anges på ett tydligt sätt. Kontrollören bör använda den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten som en referenspunkt och bedöma om planen och de förfaranden som beskrivs i denna plan har genomförts korrekt. Om kontrollören upptäcker att genomförandeförordning (EU) 2018/2066 inte har efterlevts, bör denne ange detta i verifieringsrapporten.

| (14) | Full förståelse av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens verksamhet är nödvändig för att en effektiv verifiering av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport ska kunna utföras. Kontrollören bör endast genomföra den begärda verifieringsverksamheten efter att denne efter en preliminär bedömning förvissat sig om att ha rätt kompetens för detta. För att verifieringsverksamheten ska hålla en hög kvalitet bör harmoniserade bestämmelser utarbetas om utförande av en preliminär bedömning för att fastställa huruvida kontrollören är kompetent, oberoende och opartisk, och därmed i stånd att utföra verifieringsverksamheten enligt de regler och principer som fastställs i denna förordning. |
| --- | --- |

(14)

Full förståelse av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens verksamhet är nödvändig för att en effektiv verifiering av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport ska kunna utföras. Kontrollören bör endast genomföra den begärda verifieringsverksamheten efter att denne efter en preliminär bedömning förvissat sig om att ha rätt kompetens för detta. För att verifieringsverksamheten ska hålla en hög kvalitet bör harmoniserade bestämmelser utarbetas om utförande av en preliminär bedömning för att fastställa huruvida kontrollören är kompetent, oberoende och opartisk, och därmed i stånd att utföra verifieringsverksamheten enligt de regler och principer som fastställs i denna förordning.

| (15) | Det är viktigt att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och kontrollören förser varandra med relevant information under hela verifieringsprocessen, särskilt före avtalet, under kontrollörens strategiska analys och under själva verifieringen. Det är nödvändigt att fastställa harmoniserade krav som bör styra tillhandahållandet av information mellan verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och kontrollören i alla lägen. |
| --- | --- |

(15)

Det är viktigt att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och kontrollören förser varandra med relevant information under hela verifieringsprocessen, särskilt före avtalet, under kontrollörens strategiska analys och under själva verifieringen. Det är nödvändigt att fastställa harmoniserade krav som bör styra tillhandahållandet av information mellan verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och kontrollören i alla lägen.

| (16) | All verksamhet i verifieringsprocessen hänger samman och bör mynna ut i en verifieringsrapport från kontrollören som innehåller ett verifieringsutlåtande som är förenligt med resultaten av verifieringen. Harmoniserade krav för verifieringsrapporter och utförandet av verifieringsverksamhet bör fastställas för att säkerställa att rapporter och verifieringsverksamhet i medlemsstaterna uppnår samma kvalitetsnivå. |
| --- | --- |

(16)

All verksamhet i verifieringsprocessen hänger samman och bör mynna ut i en verifieringsrapport från kontrollören som innehåller ett verifieringsutlåtande som är förenligt med resultaten av verifieringen. Harmoniserade krav för verifieringsrapporter och utförandet av verifieringsverksamhet bör fastställas för att säkerställa att rapporter och verifieringsverksamhet i medlemsstaterna uppnår samma kvalitetsnivå.

| (17) | En analys av risken för potentiellt väsentliga felaktigheter i rapporterade uppgifter är en viktig del i verifieringsprocessen och avgör hur kontrollören bör utföra verifieringsverksamheten. Varje element i verifieringsprocessen ska därför vara starkt kopplat till resultatet av analysen av risken för felaktigheter. |
| --- | --- |

(17)

En analys av risken för potentiellt väsentliga felaktigheter i rapporterade uppgifter är en viktig del i verifieringsprocessen och avgör hur kontrollören bör utföra verifieringsverksamheten. Varje element i verifieringsprocessen ska därför vara starkt kopplat till resultatet av analysen av risken för felaktigheter.

| (18) | Särskilda bestämmelser bör fastställas för verifieringar av rapporter från sådana luftfartygsoperatörer och lagringsplatsers verksamhetsutövare som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG (10). |
| --- | --- |

(18)

Särskilda bestämmelser bör fastställas för verifieringar av rapporter från sådana luftfartygsoperatörer och lagringsplatsers verksamhetsutövare som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG (10).

| (19) | En korrekt och faktiskt genomförd rapportering av utsläpp av växthusgaser från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer är nödvändig för genomförandet av direktiv 2003/87/EG. För att säkerställa en väl fungerande övervakning och rapportering krävs kontinuerlig förbättring av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens förmåga och detta bör utgöra en del av den verifieringsverksamhet som utförs av kontrollören. |
| --- | --- |

(19)

En korrekt och faktiskt genomförd rapportering av utsläpp av växthusgaser från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer är nödvändig för genomförandet av direktiv 2003/87/EG. För att säkerställa en väl fungerande övervakning och rapportering krävs kontinuerlig förbättring av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens förmåga och detta bör utgöra en del av den verifieringsverksamhet som utförs av kontrollören.

| (20) | Verifieringsverksamhet och utfärdande av verifieringsrapporter bör endast utföras av kontrollörer och deras kompetenta personal. Kontrollörerna bör inrätta och kontinuerligt förbättra sina interna processer för att säkerställa att all personal som deltar i verifieringsverksamheten är kompetent att utföra sina uppgifter. Kriterierna för att avgöra om en kontrollör är kompetent bör vara desamma i alla medlemsstater och bör även vara kontrollerbara, objektiva och transparenta. |
| --- | --- |

(20)

Verifieringsverksamhet och utfärdande av verifieringsrapporter bör endast utföras av kontrollörer och deras kompetenta personal. Kontrollörerna bör inrätta och kontinuerligt förbättra sina interna processer för att säkerställa att all personal som deltar i verifieringsverksamheten är kompetent att utföra sina uppgifter. Kriterierna för att avgöra om en kontrollör är kompetent bör vara desamma i alla medlemsstater och bör även vara kontrollerbara, objektiva och transparenta.

| (21) | Det nationella ackrediteringsorgan som inrättats i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 bör ha befogenhet att ackreditera och utfärda en officiell förklaring om kompetensen hos en kontrollör som ska utföra verifieringsverksamhet enligt denna förordning och att vidta administrativa åtgärder och övervaka kontrollörer. |
| --- | --- |

(21)

Det nationella ackrediteringsorgan som inrättats i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 bör ha befogenhet att ackreditera och utfärda en officiell förklaring om kompetensen hos en kontrollör som ska utföra verifieringsverksamhet enligt denna förordning och att vidta administrativa åtgärder och övervaka kontrollörer.

| (22) | De mallar och särskilda filformat som kontrollörerna ska använda syftar till att främja harmonisering mellan medlemsstaterna och undvika skillnader i tillvägagångssätt. Kontrollörerna bör använda mallar eller särskilda filformat som utarbetats av kommissionen. Om en medlemsstat har utarbetat nationella mallar eller specifikationer för filformat bör dessa omfatta minst samma innehåll som de mallar som utarbetats av kommissionen för att säkerställa harmoniserade tillvägagångssätt. |
| --- | --- |

(22)

De mallar och särskilda filformat som kontrollörerna ska använda syftar till att främja harmonisering mellan medlemsstaterna och undvika skillnader i tillvägagångssätt. Kontrollörerna bör använda mallar eller särskilda filformat som utarbetats av kommissionen. Om en medlemsstat har utarbetat nationella mallar eller specifikationer för filformat bör dessa omfatta minst samma innehåll som de mallar som utarbetats av kommissionen för att säkerställa harmoniserade tillvägagångssätt.

| (23) | En medlemsstat som anser att det inte är ekonomiskt meningsfullt eller hållbart att inrätta ett nationellt ackrediteringsorgan eller att utföra ackrediteringsverksamhet bör kunna anlita det nationella ackrediteringsorganet i en annan medlemsstat. Endast de nationella ackrediteringsorgan som har klarat av en referentbedömning organiserad av det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 bör få utföra ackrediteringsverksamhet enligt denna förordning. |
| --- | --- |

(23)

En medlemsstat som anser att det inte är ekonomiskt meningsfullt eller hållbart att inrätta ett nationellt ackrediteringsorgan eller att utföra ackrediteringsverksamhet bör kunna anlita det nationella ackrediteringsorganet i en annan medlemsstat. Endast de nationella ackrediteringsorgan som har klarat av en referentbedömning organiserad av det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 bör få utföra ackrediteringsverksamhet enligt denna förordning.

| (24) | Nationella ackrediteringsorgan som uppfyller kraven i denna förordning och som redan har klarat av en referentbedömning organiserad av det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 bör anses uppfylla reglerna för nationella ackrediteringsorgan, t.ex. organisationskrav, inrättandet av en kompetensprocess, inrättandet av nödvändiga förfaranden och ledningssystem och åtgärder för att skydda inhämtade sekretessbelagda uppgifter, och bör undantas från att genomgå en ny referentbedömning efter det att denna förordning trätt i kraft. Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (11) bör miljöinformation i verksamhetsutövares och luftfartygsoperatörers verifierade rapporter som innehas av offentliga myndigheter offentliggöras för att öka insynen, samtidigt som vissa sekretesskrav iakttas. |
| --- | --- |

(24)

Nationella ackrediteringsorgan som uppfyller kraven i denna förordning och som redan har klarat av en referentbedömning organiserad av det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 bör anses uppfylla reglerna för nationella ackrediteringsorgan, t.ex. organisationskrav, inrättandet av en kompetensprocess, inrättandet av nödvändiga förfaranden och ledningssystem och åtgärder för att skydda inhämtade sekretessbelagda uppgifter, och bör undantas från att genomgå en ny referentbedömning efter det att denna förordning trätt i kraft. Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (11) bör miljöinformation i verksamhetsutövares och luftfartygsoperatörers verifierade rapporter som innehas av offentliga myndigheter offentliggöras för att öka insynen, samtidigt som vissa sekretesskrav iakttas.

| (25) | Det är nödvändigt att det finns ett effektivt samarbete mellan nationella ackrediteringsorgan eller, i tillämpliga fall, andra nationella myndigheter och behöriga myndigheter för att systemet för utsläppshandel för växthusgaser och övervakningen av verifieringarnas kvalitet ska fungera. I syfte att skapa större öppenhet bör de nationella ackrediteringsorganen eller, i tillämpliga fall, andra nationella myndigheter och de behöriga myndigheterna införa effektiva metoder för informationsutbyte. Informationsutbyte mellan behöriga myndigheter och mellan sådana myndigheter och nationella ackrediteringsorgan eller andra nationella myndigheter bör styras av de striktaste garantier för sekretess och tystnadsplikt och hanteras i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning och unionslagstiftning. |
| --- | --- |

(25)

Det är nödvändigt att det finns ett effektivt samarbete mellan nationella ackrediteringsorgan eller, i tillämpliga fall, andra nationella myndigheter och behöriga myndigheter för att systemet för utsläppshandel för växthusgaser och övervakningen av verifieringarnas kvalitet ska fungera. I syfte att skapa större öppenhet bör de nationella ackrediteringsorganen eller, i tillämpliga fall, andra nationella myndigheter och de behöriga myndigheterna införa effektiva metoder för informationsutbyte. Informationsutbyte mellan behöriga myndigheter och mellan sådana myndigheter och nationella ackrediteringsorgan eller andra nationella myndigheter bör styras av de striktaste garantier för sekretess och tystnadsplikt och hanteras i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning och unionslagstiftning.

| (26) | Denna förordning innehåller förbättringar avseende ackreditering och verifiering som delvis bygger på den första utgåvan av de internationella normerna och rekommendationerna om miljöskydd avseende systemet för kompensation för och minskning av koldioxidutsläpp inom internationell luftfart (Corsia) (volym IV i bilaga 16 till Chicagokonventionen) som antogs den 27 juni 2018 vid det tionde mötet under Icao-rådets 214:e session. Även förordningen om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG ändras för att ta hänsyn till den första upplagan av de internationella normerna och rekommendationerna, och dessa två instrument kompletteras genom en delegerad akt i enlighet med artikel 28c i direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

(26)

Denna förordning innehåller förbättringar avseende ackreditering och verifiering som delvis bygger på den första utgåvan av de internationella normerna och rekommendationerna om miljöskydd avseende systemet för kompensation för och minskning av koldioxidutsläpp inom internationell luftfart (Corsia) (volym IV i bilaga 16 till Chicagokonventionen) som antogs den 27 juni 2018 vid det tionde mötet under Icao-rådets 214:e session. Även förordningen om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG ändras för att ta hänsyn till den första upplagan av de internationella normerna och rekommendationerna, och dessa två instrument kompletteras genom en delegerad akt i enlighet med artikel 28c i direktiv 2003/87/EG.

| (27) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar. |
| --- | --- |

(27)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs bestämmelser för verifiering av rapporter som inlämnats i enlighet med direktiv 2003/87/EG och för ackreditering och övervakning av kontrollörer.

I denna förordning anges också, utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EG) nr 765/2008, bestämmelser för ömsesidigt erkännande av kontrollörer och referentbedömning av nationella ackrediteringsorgan enligt artikel 15 i direktiv 2003/87/EG.

Artikel 2

Tillämpningsområde

Denna förordning ska tillämpas på verifiering av uppgifter om växthusgasutsläpp och tonkilometer som uppkommer från och med den 1 januari 2019 och som rapporteras i enlighet med artikel 14 i direktiv 2003/87/EG samt för verifiering av uppgifter som är relevanta för uppdateringen av förhandsriktmärken och för fastställandet av gratis tilldelning till anläggningar.

Artikel 3

Definitioner

Förutom de definitioner som anges i artikel 3 i direktiv 2003/87/EG och artikel 3 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 gäller följande definitioner i denna förordning:

| (1) | upptäcktsrisk: risken för att kontrollören inte ska upptäcka en väsentlig felaktighet. |
| --- | --- |

(1)

upptäcktsrisk: risken för att kontrollören inte ska upptäcka en väsentlig felaktighet.

upptäcktsrisk

| (2) | ackreditering: en förklaring från ett nationellt ackrediteringsorgan om att en kontrollör uppfyller de krav i de harmoniserade standarderna, i den betydelse som avses i artikel 2.9 i förordning (EG) nr 765/2008, och de krav i denna förordning som gäller för att få utföra verifiering av en rapport från en verksamhetsutövare eller en luftfartygsoperatör i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

(2)

ackreditering: en förklaring från ett nationellt ackrediteringsorgan om att en kontrollör uppfyller de krav i de harmoniserade standarderna, i den betydelse som avses i artikel 2.9 i förordning (EG) nr 765/2008, och de krav i denna förordning som gäller för att få utföra verifiering av en rapport från en verksamhetsutövare eller en luftfartygsoperatör i enlighet med denna förordning.

ackreditering

| (3) | kontrollör: en juridisk person eller annan rättslig enhet som genomför verifieringsverksamhet enligt denna förordning och som vid utfärdandet av en verifieringsrapport är ackrediterad av ett nationellt ackrediteringsorgan enligt förordning (EG) nr 765/2008 och denna förordning, eller en fysisk person som bemyndigats på annat sätt, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.2 i den förordningen. |
| --- | --- |

(3)

kontrollör: en juridisk person eller annan rättslig enhet som genomför verifieringsverksamhet enligt denna förordning och som vid utfärdandet av en verifieringsrapport är ackrediterad av ett nationellt ackrediteringsorgan enligt förordning (EG) nr 765/2008 och denna förordning, eller en fysisk person som bemyndigats på annat sätt, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.2 i den förordningen.

kontrollör

| (4) | verifiering: den verksamhet som en kontrollör bedriver för att utfärda en verifieringsrapport enligt denna förordning. |
| --- | --- |

(4)

verifiering: den verksamhet som en kontrollör bedriver för att utfärda en verifieringsrapport enligt denna förordning.

verifiering

| (5) | felaktighet: ett utelämnande, en missvisande uppgift eller ett fel i de rapporterade uppgifterna från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, utan hänsyn till tillåten osäkerhet enligt artikel 12.1 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066. |
| --- | --- |

(5)

felaktighet: ett utelämnande, en missvisande uppgift eller ett fel i de rapporterade uppgifterna från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, utan hänsyn till tillåten osäkerhet enligt artikel 12.1 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

felaktighet

| (6) | väsentlig felaktighet: en felaktighet som enligt kontrollören enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter överskrider väsentlighetsnivån eller som kan påverka den behöriga myndighetens behandling av rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören. |
| --- | --- |

(6)

väsentlig felaktighet: en felaktighet som enligt kontrollören enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter överskrider väsentlighetsnivån eller som kan påverka den behöriga myndighetens behandling av rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören.

väsentlig felaktighet

| (7) | rapporten från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör: den årliga utsläppsrapport som ska lämnas av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören enligt artikel 14.3 i direktiv 2003/87/EG eller den tonkilometerrapport som ska lämnas av luftfartygsoperatören för ansökan om tilldelning av utsläppsrätter enligt artiklarna 3e och 3f i det direktivet, den referensdatarapport som ska lämnas av verksamhetsutövaren enligt artikel 4.2 i delegerad förordning (EU) .../... eller den datarapport som ska lämnas av verksamhetsutövaren enligt artikel 5.2 i den förordningen. |
| --- | --- |

(7)

rapporten från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör: den årliga utsläppsrapport som ska lämnas av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören enligt artikel 14.3 i direktiv 2003/87/EG eller den tonkilometerrapport som ska lämnas av luftfartygsoperatören för ansökan om tilldelning av utsläppsrätter enligt artiklarna 3e och 3f i det direktivet, den referensdatarapport som ska lämnas av verksamhetsutövaren enligt artikel 4.2 i delegerad förordning (EU) .../... eller den datarapport som ska lämnas av verksamhetsutövaren enligt artikel 5.2 i den förordningen.

rapporten från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör

| (8) | ackrediteringsområde: verksamhet som avses i bilaga I för vilken ackreditering söks eller har beviljats. |
| --- | --- |

(8)

ackrediteringsområde: verksamhet som avses i bilaga I för vilken ackreditering söks eller har beviljats.

ackrediteringsområde

| (9) | kompetens: förmågan att tillämpa kunskaper och färdigheter för att bedriva en verksamhet. |
| --- | --- |

(9)

kompetens: förmågan att tillämpa kunskaper och färdigheter för att bedriva en verksamhet.

kompetens

| (10) | väsentlighetsnivå: den kvantitativa tröskel eller brytpunkt över vilken felaktigheter, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, av kontrollören anses vara väsentliga. |
| --- | --- |

(10)

väsentlighetsnivå: den kvantitativa tröskel eller brytpunkt över vilken felaktigheter, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, av kontrollören anses vara väsentliga.

väsentlighetsnivå

| (11) | kontrollsystem: den riskbedömning och samlade kontrollverksamhet, inklusive fortlöpande förvaltning, som en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör upprättar, dokumenterar, genomför och upprätthåller enligt artikel 59 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller enligt artikel 11 i delegerad förordning (EU) .../..., beroende på vad som är tillämpligt. |
| --- | --- |

(11)

kontrollsystem: den riskbedömning och samlade kontrollverksamhet, inklusive fortlöpande förvaltning, som en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör upprättar, dokumenterar, genomför och upprätthåller enligt artikel 59 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller enligt artikel 11 i delegerad förordning (EU) .../..., beroende på vad som är tillämpligt.

kontrollsystem

| (12) | kontrollverksamhet: alla aktiviteter som utförs eller åtgärder som genomförs av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören för att mildra de inneboende riskerna. |
| --- | --- |

(12)

kontrollverksamhet: alla aktiviteter som utförs eller åtgärder som genomförs av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören för att mildra de inneboende riskerna.

kontrollverksamhet

| (13) | avvikelse:






  a) | vid verifiering av en verksamhetsutövares utsläppsrapport, en handling eller försummelse från verksamhetsutövarens sida som strider mot tillståndet för utsläpp av växthusgaser och kraven i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten, |
| --- | --- | --- |

(13)

avvikelse:

avvikelse

a)

vid verifiering av en verksamhetsutövares utsläppsrapport, en handling eller försummelse från verksamhetsutövarens sida som strider mot tillståndet för utsläpp av växthusgaser och kraven i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten,

| b) | vid verifiering av en luftfartygsoperatörs utsläppsrapport eller tonkilometerrapport, en handling eller försummelse från luftfartygsoperatörens sida som strider mot kraven i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten, |
| --- | --- |

b)

vid verifiering av en luftfartygsoperatörs utsläppsrapport eller tonkilometerrapport, en handling eller försummelse från luftfartygsoperatörens sida som strider mot kraven i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten,

| c) | vid verifiering av den referensdatarapport som lämnats av verksamhetsutövaren i enlighet med artikel 4.2 a i delegerad förordning (EU) .../... eller av den datarapport för ny deltagare som lämnats av verksamhetsutövaren i enlighet med artikel 5.2 i den förordningen eller av en handling eller försummelse från verksamhetsutövarens sida som strider mot kraven i övervakningsmetodplanen, |
| --- | --- |

c)

vid verifiering av den referensdatarapport som lämnats av verksamhetsutövaren i enlighet med artikel 4.2 a i delegerad förordning (EU) .../... eller av den datarapport för ny deltagare som lämnats av verksamhetsutövaren i enlighet med artikel 5.2 i den förordningen eller av en handling eller försummelse från verksamhetsutövarens sida som strider mot kraven i övervakningsmetodplanen,

| d) | vid ackreditering enligt kapitel IV, en handling eller försummelse från kontrollörens sida som strider mot kraven i denna förordning. |
| --- | --- |

d)

vid ackreditering enligt kapitel IV, en handling eller försummelse från kontrollörens sida som strider mot kraven i denna förordning.

| (14) | plats: vid verifiering av en luftfartygsoperatörs utsläppsrapport eller tonkilometerrapport, de ställen där övervakningen fastställs och sköts, inklusive de ställen där relevanta data och uppgifter kontrolleras och lagras. |
| --- | --- |

(14)

plats: vid verifiering av en luftfartygsoperatörs utsläppsrapport eller tonkilometerrapport, de ställen där övervakningen fastställs och sköts, inklusive de ställen där relevanta data och uppgifter kontrolleras och lagras.

plats

| (15) | kontrollmiljö: den miljö där det interna kontrollsystemet används och de samlade åtgärder som verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens ledning vidtar för att säkerställa medvetenhet om detta system. |
| --- | --- |

(15)

kontrollmiljö: den miljö där det interna kontrollsystemet används och de samlade åtgärder som verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens ledning vidtar för att säkerställa medvetenhet om detta system.

kontrollmiljö

| (16) | inneboende risk risken för att en parameter i rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören innehåller felaktigheter som kan vara väsentliga, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, innan man tar hänsyn till effekterna av relevant kontrollverksamhet. |
| --- | --- |

(16)

inneboende risk risken för att en parameter i rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören innehåller felaktigheter som kan vara väsentliga, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, innan man tar hänsyn till effekterna av relevant kontrollverksamhet.

inneboende risk

| (17) | kontrollrisk: risken för att en parameter i rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören innehåller felaktigheter som kan vara väsentliga, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, och som inte förebyggs eller upptäcks och korrigeras i rätt tid genom kontrollsystemet. |
| --- | --- |

(17)

kontrollrisk: risken för att en parameter i rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören innehåller felaktigheter som kan vara väsentliga, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, och som inte förebyggs eller upptäcks och korrigeras i rätt tid genom kontrollsystemet.

kontrollrisk

| (18) | verifieringsrisk: risken, som är en funktion av inneboende risk, kontrollrisk och upptäcktsrisk, för att kontrollören avger ett olämpligt verifieringsutlåtande när en rapport från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören innehåller väsentliga felaktigheter. |
| --- | --- |

(18)

verifieringsrisk: risken, som är en funktion av inneboende risk, kontrollrisk och upptäcktsrisk, för att kontrollören avger ett olämpligt verifieringsutlåtande när en rapport från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören innehåller väsentliga felaktigheter.

verifieringsrisk

| (19) | rimlig säkerhet: en hög men inte absolut säkerhetsnivå klart uttryckt i verifieringsutlåtandet, om att den rapport från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören som är föremål för verifiering inte innehåller några väsentliga felaktigheter. |
| --- | --- |

(19)

rimlig säkerhet: en hög men inte absolut säkerhetsnivå klart uttryckt i verifieringsutlåtandet, om att den rapport från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören som är föremål för verifiering inte innehåller några väsentliga felaktigheter.

rimlig säkerhet

| (20) | analytiska förfaranden: analys av fluktuationer och tendenser i data som även omfattar analys av samband som inte överensstämmer med annan relevant information eller som avviker från förväntade värden. |
| --- | --- |

(20)

analytiska förfaranden: analys av fluktuationer och tendenser i data som även omfattar analys av samband som inte överensstämmer med annan relevant information eller som avviker från förväntade värden.

analytiska förfaranden

| (21) | intern verifieringsdokumentation: all intern dokumentation som en kontrollör sammanställer för att registrera alla styrkande handlingar om och alla skäl till de verksamheter som utförts för att verifiera en rapport från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör. |
| --- | --- |

(21)

intern verifieringsdokumentation: all intern dokumentation som en kontrollör sammanställer för att registrera alla styrkande handlingar om och alla skäl till de verksamheter som utförts för att verifiera en rapport från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör.

intern verifieringsdokumentation

| (22) | EU ETS-revisionsledare: en EU ETS-revisor som leder och övervakar ett verifieringsteam och som är ansvarig för att utföra och rapportera om en verifiering av en rapport från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör. |
| --- | --- |

(22)

EU ETS-revisionsledare: en EU ETS-revisor som leder och övervakar ett verifieringsteam och som är ansvarig för att utföra och rapportera om en verifiering av en rapport från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör.

EU ETS-revisionsledare

| (23) | EU ETS-revisor: en enskild person i verifieringsteamet som ansvarar för att verifiera en rapport från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör, och som inte är EU ETS-revisionsledaren. |
| --- | --- |

(23)

EU ETS-revisor: en enskild person i verifieringsteamet som ansvarar för att verifiera en rapport från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör, och som inte är EU ETS-revisionsledaren.

EU ETS-revisor

| (24) | teknisk expert: person som tillför detaljerad kunskap och expertis inom ett särskilt ämne som krävs för genomförandet av verifieringsverksamhet enligt kapitel III och för utförandet av ackrediteringsverksamhet enligt kapitel V. |
| --- | --- |

(24)

teknisk expert: person som tillför detaljerad kunskap och expertis inom ett särskilt ämne som krävs för genomförandet av verifieringsverksamhet enligt kapitel III och för utförandet av ackrediteringsverksamhet enligt kapitel V.

teknisk expert

| (25) | säkerhetsnivå: graden av säkerhet i kontrollörens verifieringsrapport, baserat på målet att minska verifieringsrisken med hänsyn till omständigheterna vid verifieringsuppdraget. |
| --- | --- |

(25)

säkerhetsnivå: graden av säkerhet i kontrollörens verifieringsrapport, baserat på målet att minska verifieringsrisken med hänsyn till omständigheterna vid verifieringsuppdraget.

säkerhetsnivå

| (26) | bedömare: en person som utsetts av ett nationellt ackrediteringsorgan för att utföra bedömningar, enskilt eller som en del av ett bedömarlag, av kontrollörer som avses i denna förordning. |
| --- | --- |

(26)

bedömare: en person som utsetts av ett nationellt ackrediteringsorgan för att utföra bedömningar, enskilt eller som en del av ett bedömarlag, av kontrollörer som avses i denna förordning.

bedömare

| (27) | bedömningsledare: en bedömare som har det övergripande ansvaret för bedömningen av en kontrollör enligt denna förordning. |
| --- | --- |

(27)

bedömningsledare: en bedömare som har det övergripande ansvaret för bedömningen av en kontrollör enligt denna förordning.

bedömningsledare

| (28) | referensdatarapport: en rapport som lämnas av en verksamhetsutövare i enlighet med artikel 4.2 i delegerad förordning (EU) .../.... |
| --- | --- |

(28)

referensdatarapport: en rapport som lämnas av en verksamhetsutövare i enlighet med artikel 4.2 i delegerad förordning (EU) .../....

referensdatarapport

| (29) | referensdatarapport: en rapport som lämnas av en verksamhetsutövare i enlighet med artikel 5.2 i delegerad förordning (EU) .../.... |
| --- | --- |

(29)

referensdatarapport: en rapport som lämnas av en verksamhetsutövare i enlighet med artikel 5.2 i delegerad förordning (EU) .../....

referensdatarapport

Artikel 4

Presumtion om överensstämmelse

Om en kontrollör visar överensstämmelse med de kriterier som anges i de relevanta harmoniserade standarderna enligt definitionen i artikel 2.9 i förordning (EG) nr 765/2008, eller delar därav, vars referensuppgifter har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, ska kontrollören antas uppfylla de krav som anges i kapitel II och III i denna förordning, i den mån de tillämpliga harmoniserade standarderna omfattar dessa krav.

Europeiska unionens officiella tidning

Artikel 5

Allmän ram för ackreditering

Om det i denna förordning inte anges några specifika bestämmelser om de nationella ackrediteringsorganens sammansättning eller om verksamheter och krav med anknytning till ackreditering ska de tillämpliga bestämmelserna i förordning (EG) nr 765/2008 gälla.

KAPITEL II

VERIFIERING

Artikel 6

Verifieringens tillförlitlighet

En verifierad utsläppsrapport, referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare ska vara tillförlitlig för användarna. Den information som rapporten avser att återge eller rimligen kan förväntas återge ska återspeglas korrekt.

Verifieringsprocessen för rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör ska vara ett effektivt och pålitligt verktyg som stöder förfaranden för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll, och som ger information som verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören kan agera utifrån för att förbättra sin förmåga i fråga om övervakning och rapportering av utsläpp eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning.

Artikel 7

Kontrollörens allmänna skyldigheter

1.   Kontrollören ska genomföra den verifiering och de aktiviteter som krävs enligt detta kapitel med målet att avge en verifieringsrapport där man med rimlig säkerhet drar slutsatsen att rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inte innehåller några väsentliga felaktigheter.

2.   Kontrollören ska planera och utföra verifieringen med en professionell skepsis som innebär en insikt om att det kan finnas omständigheter som gör att uppgifterna i rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören innehåller väsentliga felaktigheter.

3.   Kontrollören ska utföra verifieringen i allmänhetens intresse och vara oberoende av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och de behöriga myndigheter som ansvarar för direktiv 2003/87/EG.

4.   Kontrollören ska under verifieringen bedöma följande:

| a) | Om rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören är fullständig och uppfyller de krav som fastställs i bilaga X till genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller bilaga IV i delegerad förordning (EU) .../..., beroende på vad som är tillämpligt. |
| --- | --- |

a)

Om rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören är fullständig och uppfyller de krav som fastställs i bilaga X till genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller bilaga IV i delegerad förordning (EU) .../..., beroende på vad som är tillämpligt.

| b) | Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har handlat enligt villkoren i tillståndet för utsläpp av växthusgaser och den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten, när det gäller verifiering av en utsläppsrapport från en verksamhetsutövare, respektive enligt kraven i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten när det gäller verifiering av en luftfartygsoperatörs utsläpps- eller tonkilometerrapport. |
| --- | --- |

b)

Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har handlat enligt villkoren i tillståndet för utsläpp av växthusgaser och den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten, när det gäller verifiering av en utsläppsrapport från en verksamhetsutövare, respektive enligt kraven i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten när det gäller verifiering av en luftfartygsoperatörs utsläpps- eller tonkilometerrapport.

| c) | Med avseende på verifieringen av en verksamhetsutövares referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare, om verksamhetsutövaren har handlat enligt villkoren i den övervakningsmetodplan enligt artikel 8 i delegerad förordning (EU) .../... som godkänts av den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

c)

Med avseende på verifieringen av en verksamhetsutövares referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare, om verksamhetsutövaren har handlat enligt villkoren i den övervakningsmetodplan enligt artikel 8 i delegerad förordning (EU) .../... som godkänts av den behöriga myndigheten.

| d) | Om uppgifterna i rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören är fria från väsentliga felaktigheter. |
| --- | --- |

d)

Om uppgifterna i rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören är fria från väsentliga felaktigheter.

| e) | Om information kan ges till stöd för verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens dataflödesaktiviteter, kontrollsystem och tillhörande förfaranden för att förbättra kvaliteten på deras övervakning och rapportering. |
| --- | --- |

e)

Om information kan ges till stöd för verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens dataflödesaktiviteter, kontrollsystem och tillhörande förfaranden för att förbättra kvaliteten på deras övervakning och rapportering.

Genom undantag från led c ska kontrollören bedöma huruvida verksamhetsutövarens övervakningsmetodplan uppfyller kraven i delegerad förordning (EU) .../... även i det fall övervakningsmetodplanen inte behöver godkännas av den behöriga myndigheten före inlämningen av referensdatarapporten. Om kontrollören konstaterar att en övervakningsmetodplan inte uppfyller kraven i delegerad förordning (EU) .../... ska verksamhetsutövaren ändra övervakningsmetodplanen så att den uppfyller kraven i den förordningen.

Vid tillämpning av led d ska kontrollören erhålla klara och objektiva bevis från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören som stödjer uppgifterna om de sammanlagda utsläppen, tonkilometrarna eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning, med beaktande av alla övriga uppgifter i verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport.

5.   Om kontrollören konstaterar att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inte uppfyller kraven i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../... ska kontrollören rapportera denna bristande efterlevnad i verifieringsrapporten, även om den berörda övervakningsplanen eller övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt, har godkänts av den behöriga myndigheten.

6.   Om övervakningsplanen inte har godkänts av den behöriga myndigheten enligt artikel 12 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066, om den inte är fullständig eller om betydande ändringar som avses i artikel 15.3 eller 15.4 i den genomförandeförordningen har gjorts under rapporteringsperioden men inte har godkänts av den behöriga myndigheten, ska kontrollören informera verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören om att denne måste skaffa nödvändigt godkännande av den behöriga myndigheten.

Om övervakningsmetodplanen behöver godkännas av den behöriga myndigheten före inlämningen av referensdatarapporten enligt artikel 8.4 i delegerad förordning (EU) .../... och övervakningsmetodplanen inte har godkänts eller är ofullständig eller om betydande ändringar som avses i artikel 9.5 i den förordningen har gjorts men inte godkänts av den behöriga myndigheten, ska kontrollören informera verksamhetsutövaren om att denne måste skaffa nödvändigt godkännande av den behöriga myndigheten.

Efter godkännande av den behöriga myndigheten ska kontrollören fortsätta, upprepa eller anpassa verifieringsverksamheten.

Om godkännande inte har erhållits före utfärdande av verifieringsrapporten ska kontrollören ange detta i verifieringsrapporten.

Artikel 8

Skyldigheter före ingåendet av ett avtal

1.   Innan de åtar sig ett verifieringsuppdrag ska kontrollörer skaffa sig en god förståelse av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och bedöma om de kan utföra verifieringen. I detta syfte ska kontrollörer göra minst följande:

| a) | Utvärdera riskerna med att utföra en verifiering av rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

a)

Utvärdera riskerna med att utföra en verifiering av rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören i enlighet med denna förordning.

| b) | Granska de uppgifter som lämnats av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, för att fastställa verifieringens omfattning. |
| --- | --- |

b)

Granska de uppgifter som lämnats av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, för att fastställa verifieringens omfattning.

| c) | Bedöma om uppdraget ingår i deras ackrediteringsområde. |
| --- | --- |

c)

Bedöma om uppdraget ingår i deras ackrediteringsområde.

| d) | Bedöma om de har den kompetens, personal och de resurser som krävs för att utse ett verifieringsteam som kan hantera anläggningens komplexitet eller luftfartygsoperatörens verksamhet och flygflotta och om de framgångsrikt kan slutföra verifieringsverksamheten inom den tidsram som krävs. |
| --- | --- |

d)

Bedöma om de har den kompetens, personal och de resurser som krävs för att utse ett verifieringsteam som kan hantera anläggningens komplexitet eller luftfartygsoperatörens verksamhet och flygflotta och om de framgångsrikt kan slutföra verifieringsverksamheten inom den tidsram som krävs.

| e) | Bedöma om de kan säkerställa att det potentiella verifieringsteamet innehar all kompetens och personal som krävs för att genomföra verifieringsverksamheten avseende den berörda verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören. |
| --- | --- |

e)

Bedöma om de kan säkerställa att det potentiella verifieringsteamet innehar all kompetens och personal som krävs för att genomföra verifieringsverksamheten avseende den berörda verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören.

| f) | För varje efterfrågat verifieringsuppdrag fastställa den tidsåtgång som krävs för att utföra verifieringen på ett korrekt sätt. |
| --- | --- |

f)

För varje efterfrågat verifieringsuppdrag fastställa den tidsåtgång som krävs för att utföra verifieringen på ett korrekt sätt.

2.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska bistå kontrollören med all relevant information så att denne kan utföra den verksamhet som avses i punkt 1.

Artikel 9

Tidsåtgång

1.   Vid fastställandet av tidsåtgång för ett verifieringsuppdrag enligt artikel 8.1 f ska kontrollören minst beakta följande:

| a) | Komplexiteten hos anläggningen eller hos luftfartygsoperatörens verksamhet och flygflotta. |
| --- | --- |

a)

Komplexiteten hos anläggningen eller hos luftfartygsoperatörens verksamhet och flygflotta.

| b) | Detaljnivån och komplexiteten i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller i övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt. |
| --- | --- |

b)

Detaljnivån och komplexiteten i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller i övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt.

| c) | Den väsentlighetsnivå som krävs. |
| --- | --- |

c)

Den väsentlighetsnivå som krävs.

| d) | Komplexitet och fullständighet hos verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens dataflödesaktiviteter och kontrollsystem. |
| --- | --- |

d)

Komplexitet och fullständighet hos verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens dataflödesaktiviteter och kontrollsystem.

| e) | Var information och uppgifter om utsläpp av växthusgaser och tonkilometer eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning finns. |
| --- | --- |

e)

Var information och uppgifter om utsläpp av växthusgaser och tonkilometer eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning finns.

2.   Kontrollören ska säkerställa att verifieringsavtalet medger fakturering av ytterligare tid i förhållande till den tid som överenskommits i avtalet, om sådan ytterligare tid krävs för strategisk analys, riskanalys eller andra verifieringsverksamheter. Situationer där ytterligare tillkommande tid kan behövas ska minst innefatta följande:

| a) | När, under verifieringen, verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens dataflödesaktiviteter, kontrollverksamheter eller logistik visar sig ha större komplexitet än vad man ursprungligen bedömde. |
| --- | --- |

a)

När, under verifieringen, verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens dataflödesaktiviteter, kontrollverksamheter eller logistik visar sig ha större komplexitet än vad man ursprungligen bedömde.

| b) | När under verifieringen felaktigheter, avvikelser, otillräckliga uppgifter eller fel i uppgifterna identifieras av kontrollören. |
| --- | --- |

b)

När under verifieringen felaktigheter, avvikelser, otillräckliga uppgifter eller fel i uppgifterna identifieras av kontrollören.

3.   Kontrollören ska registrera den använda tiden i den interna verifieringsdokumentationen.

Artikel 10

Information från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör

1.   Före den strategiska analysen och vid andra tidpunkter under verifieringen ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören tillhandahålla kontrollören följande:

| a) | Verksamhetsutövarens tillstånd för utsläpp av växthusgaser, om detta har betydelse för verifieringen av verksamhetutövarens utsläppsrapport. |
| --- | --- |

a)

Verksamhetsutövarens tillstånd för utsläpp av växthusgaser, om detta har betydelse för verifieringen av verksamhetutövarens utsläppsrapport.

| b) | Den senaste versionen av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens övervakningsplan samt andra relevanta versioner av övervakningsplanen som godkänts av den behöriga myndigheten, inklusive bevis på godkännandet. |
| --- | --- |

b)

Den senaste versionen av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens övervakningsplan samt andra relevanta versioner av övervakningsplanen som godkänts av den behöriga myndigheten, inklusive bevis på godkännandet.

| c) | Den senaste versionen av verksamhetsutövarens övervakningsmetodplan samt andra relevanta versioner av övervakningsmetodplanen, inklusive, om tillämpligt, bevis på godkännandet. |
| --- | --- |

c)

Den senaste versionen av verksamhetsutövarens övervakningsmetodplan samt andra relevanta versioner av övervakningsmetodplanen, inklusive, om tillämpligt, bevis på godkännandet.

| d) | En beskrivning av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens dataflödesaktiviteter. |
| --- | --- |

d)

En beskrivning av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens dataflödesaktiviteter.

| e) | Verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens riskbedömning som avses i artikel 59.2 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller i artikel 11.1 i delegerad förordning (EU) .../..., beroende på vad som är lämpligt, och en översikt över det samlade kontrollsystemet. |
| --- | --- |

e)

Verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens riskbedömning som avses i artikel 59.2 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller i artikel 11.1 i delegerad förordning (EU) .../..., beroende på vad som är lämpligt, och en översikt över det samlade kontrollsystemet.

| f) | I tillämpliga fall, den förenklade osäkerhetsbedömning som avses i artikel 7.2 c i delegerad förordning (EU) .../.... |
| --- | --- |

f)

I tillämpliga fall, den förenklade osäkerhetsbedömning som avses i artikel 7.2 c i delegerad förordning (EU) .../....

| g) | De förfaranden som avses i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller övervakningsmetodplanen, inklusive rutiner för dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet. |
| --- | --- |

g)

De förfaranden som avses i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller övervakningsmetodplanen, inklusive rutiner för dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet.

| h) | Verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens årliga utsläppsrapport, tonkilometerrapport, referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare, beroende på vad som är lämpligt. |
| --- | --- |

h)

Verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens årliga utsläppsrapport, tonkilometerrapport, referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare, beroende på vad som är lämpligt.

| i) | Föregående tilldelningsperioders referensdatarapporter för tidigare tilldelningsfaser samt, i förekommande fall, rapporter om årlig verksamhetsnivå från tidigare år som lämnats till den behöriga myndigheten vid tillämpning av artikel 10a.21 i direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

i)

Föregående tilldelningsperioders referensdatarapporter för tidigare tilldelningsfaser samt, i förekommande fall, rapporter om årlig verksamhetsnivå från tidigare år som lämnats till den behöriga myndigheten vid tillämpning av artikel 10a.21 i direktiv 2003/87/EG.

| j) | I tillämpliga fall, verksamhetsutövarens provtagningsplan som avses i artikel 33 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och som godkänts av den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

j)

I tillämpliga fall, verksamhetsutövarens provtagningsplan som avses i artikel 33 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och som godkänts av den behöriga myndigheten.

| k) | Om övervakningsplanen har ändrats under rapporteringsperioden, dokumentation över alla dessa ändringar i enlighet med artikel 16.3 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066. |
| --- | --- |

k)

Om övervakningsplanen har ändrats under rapporteringsperioden, dokumentation över alla dessa ändringar i enlighet med artikel 16.3 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

| l) | I tillämpliga fall, den rapport som avses i artikel 69.4 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066. |
| --- | --- |

l)

I tillämpliga fall, den rapport som avses i artikel 69.4 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

| m) | Verifieringsrapporten från föregående år eller föregående referensperiod, beroende på vad som är tillämpligt, om samma kontrollör inte utförde verifieringen av den verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport för det året eller den referensperioden, beroende på vad som är tillämpligt. |
| --- | --- |

m)

Verifieringsrapporten från föregående år eller föregående referensperiod, beroende på vad som är tillämpligt, om samma kontrollör inte utförde verifieringen av den verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport för det året eller den referensperioden, beroende på vad som är tillämpligt.

| n) | All relevant korrespondens med den behöriga myndigheten, särskilt information som rör anmälan av ändringar av övervakningsplanen eller övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt. |
| --- | --- |

n)

All relevant korrespondens med den behöriga myndigheten, särskilt information som rör anmälan av ändringar av övervakningsplanen eller övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt.

| o) | Information om databaser och datakällor som används för övervakning och rapportering, inbegripet sådana från Eurocontrol och andra relevanta organisationer. |
| --- | --- |

o)

Information om databaser och datakällor som används för övervakning och rapportering, inbegripet sådana från Eurocontrol och andra relevanta organisationer.

| p) | Om verifieringen avser utsläppsrapporten för en anläggning för geologisk lagring av växthusgaser i en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG, den övervakningsplan som krävs enligt det direktivet och de rapporter som krävs enligt artikel 14 i det direktivet och som minst omfattar rapporteringsperioden för den utsläppsrapport som ska verifieras. |
| --- | --- |

p)

Om verifieringen avser utsläppsrapporten för en anläggning för geologisk lagring av växthusgaser i en lagringsplats som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG, den övervakningsplan som krävs enligt det direktivet och de rapporter som krävs enligt artikel 14 i det direktivet och som minst omfattar rapporteringsperioden för den utsläppsrapport som ska verifieras.

| q) | I tillämpliga fall, den behöriga myndighetens godkännande av undantag från platsbesök för anläggningar enligt artikel 31.1. |
| --- | --- |

q)

I tillämpliga fall, den behöriga myndighetens godkännande av undantag från platsbesök för anläggningar enligt artikel 31.1.

| r) | Verksamhetsutövarens bevis på efterlevnad av osäkerhetströsklarna för de nivåer som anges i övervakningsplanen. |
| --- | --- |

r)

Verksamhetsutövarens bevis på efterlevnad av osäkerhetströsklarna för de nivåer som anges i övervakningsplanen.

| s) | Övrig relevant information som krävs för planering och genomförande av verifieringen. |
| --- | --- |

s)

Övrig relevant information som krävs för planering och genomförande av verifieringen.

2.   Innan kontrollören utfärdar sin verifieringsrapport ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören förse kontrollören med den slutliga godkända och internt validerade rapporten.

Artikel 11

Strategisk analys

1.   När verifieringen påbörjas ska kontrollören bedöma verifieringsuppgiftens natur, omfattning och komplexitet genom att göra en strategisk analys av all verksamhet som är relevant för anläggningen eller för luftfartygsoperatören.

2.   För att förstå verksamheten på den aktuella anläggningen eller hos luftfartygsoperatören ska kontrollören samla in och granska den information som behövs för att bedöma om verifieringsteamet har tillräcklig kompetens för att utföra verifieringen, för att fastställa att tidsåtgången enligt avtalet har fastställts på ett korrekt sätt samt för att tillse att det kan utföra den riskanalys som krävs. Denna information ska omfatta minst följande:

| a) | Den information som avses i artikel 10.1. |
| --- | --- |

a)

Den information som avses i artikel 10.1.

| b) | Den väsentlighetsnivå som krävs. |
| --- | --- |

b)

Den väsentlighetsnivå som krävs.

| c) | Information från verifieringar under tidigare år, om kontrollören verifierar rapporter för samma verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör. |
| --- | --- |

c)

Information från verifieringar under tidigare år, om kontrollören verifierar rapporter för samma verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör.

3.   Vid granskning av den information som avses i punkt 2 ska kontrollören minst bedöma följande:

| a) | Med avseende på verifiering av verksamhetsutövarens utsläppsrapport, den anläggningskategori som avses i artikel 19 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och den verksamhet som bedrivs inom anläggningen. |
| --- | --- |

a)

Med avseende på verifiering av verksamhetsutövarens utsläppsrapport, den anläggningskategori som avses i artikel 19 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och den verksamhet som bedrivs inom anläggningen.

| b) | Med avseende på verifiering av luftfartygsoperatörens utsläppsrapport eller tonkilometerrapport, operatörens storlek och beskaffenhet, fördelningen av information på olika platser samt antal flygningar och typ av flygningar. |
| --- | --- |

b)

Med avseende på verifiering av luftfartygsoperatörens utsläppsrapport eller tonkilometerrapport, operatörens storlek och beskaffenhet, fördelningen av information på olika platser samt antal flygningar och typ av flygningar.

| c) | Den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt, samt närmare uppgifter om den övervakningsmetod som fastställs i övervakningsplanen eller i övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt. |
| --- | --- |

c)

Den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt, samt närmare uppgifter om den övervakningsmetod som fastställs i övervakningsplanen eller i övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt.

| d) | Utsläppskällornas och bränsle-/materialmängdernas beskaffenhet, omfattning och komplexitet samt utrustning och processer som har gett upphov till uppgifter om utsläpp och tonkilometer eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning, inklusive den mätutrustning som beskrivs i övervakningsplanen eller övervakningsmetodplanenen, beroende på vad som är lämpligt, ursprung till och tillämpning av beräkningsfaktorer och övriga primärdatakällor. |
| --- | --- |

d)

Utsläppskällornas och bränsle-/materialmängdernas beskaffenhet, omfattning och komplexitet samt utrustning och processer som har gett upphov till uppgifter om utsläpp och tonkilometer eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning, inklusive den mätutrustning som beskrivs i övervakningsplanen eller övervakningsmetodplanenen, beroende på vad som är lämpligt, ursprung till och tillämpning av beräkningsfaktorer och övriga primärdatakällor.

| e) | Dataflödesaktiviteterna, kontrollsystemet och kontrollmiljön. |
| --- | --- |

e)

Dataflödesaktiviteterna, kontrollsystemet och kontrollmiljön.

4.   Vid den strategiska analysen ska kontrollören verifiera

| a) | om den övervakningsplan eller, beroende på vad som är lämpligt, den övervakningsmetodplan som presenterats är den senaste version som godkänts av den behöriga myndigheten, om godkännande krävs, |
| --- | --- |

a)

om den övervakningsplan eller, beroende på vad som är lämpligt, den övervakningsmetodplan som presenterats är den senaste version som godkänts av den behöriga myndigheten, om godkännande krävs,

| b) | om det under rapporteringsperioden har skett ändringar i övervakningsplanen eller, beroende på vad som är lämpligt, om det under referensperioden har skett ändringar i övervakningsmetodplanen, |
| --- | --- |

b)

om det under rapporteringsperioden har skett ändringar i övervakningsplanen eller, beroende på vad som är lämpligt, om det under referensperioden har skett ändringar i övervakningsmetodplanen,

| c) | om sådana ändringar som avses i led b, i förekommande fall, har anmälts till den behöriga myndigheten enligt artikel 15.1 eller artikel 23 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller om de har godkänts av den behöriga myndigheten enligt artikel 15.2 i den genomförandeförordningen, |
| --- | --- |

c)

om sådana ändringar som avses i led b, i förekommande fall, har anmälts till den behöriga myndigheten enligt artikel 15.1 eller artikel 23 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller om de har godkänts av den behöriga myndigheten enligt artikel 15.2 i den genomförandeförordningen,

| d) | om sådana ändringar som avses i led b, i förekommande fall, har anmälts till den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 9.3 i delegerad förordning (EU) .../... eller godkänts av den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 9.4 i den förordningen. |
| --- | --- |

d)

om sådana ändringar som avses i led b, i förekommande fall, har anmälts till den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 9.3 i delegerad förordning (EU) .../... eller godkänts av den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 9.4 i den förordningen.

Artikel 12

Riskanalys

1.   Kontrollören ska identifiera och analysera följande aspekter för att utforma, planera och genomföra en effektiv verifiering:

| a) | De inneboende riskerna. |
| --- | --- |

a)

De inneboende riskerna.

| b) | Kontrollverksamheten. |
| --- | --- |

b)

Kontrollverksamheten.

| c) | Om den kontrollverksamhet som avses i b har genomförts, kontrollriskerna beträffande effektiviteten hos denna kontrollverksamhet. |
| --- | --- |

c)

Om den kontrollverksamhet som avses i b har genomförts, kontrollriskerna beträffande effektiviteten hos denna kontrollverksamhet.

2.   Vid identifiering och analys av de aspekter som avses i punkt 1 ska kontrollören minst beakta

| a) | granskningsresultaten av den strategiska analys som avses i artikel 11.1, |
| --- | --- |

a)

granskningsresultaten av den strategiska analys som avses i artikel 11.1,

| b) | den information som avses i artikel 10.1 och artikel 11.2 c, |
| --- | --- |

b)

den information som avses i artikel 10.1 och artikel 11.2 c,

| c) | den väsentlighetsnivå som avses i artikel 11.2 b. |
| --- | --- |

c)

den väsentlighetsnivå som avses i artikel 11.2 b.

3.   Om kontrollören fastställer att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har underlåtit att identifiera relevanta inneboende risker och kontrollrisker i sin riskbedömning ska detta meddelas verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören.

4.   Vid behov ska kontrollören mot bakgrund av den information som erhållits vid verifieringen revidera riskanalysen och ändra eller upprepa den verifieringsverksamhet som ska utföras.

Artikel 13

Verifieringsplan

1.   Kontrollören ska utarbeta en verifieringsplan som är i överensstämmelse med den information som erhållits och de risker som har identifierats vid den strategiska analysen och riskanalysen och som inbegriper minst följande:

| a) | Ett program för verifieringen som beskriver verifieringsverksamhetens typ och omfattning samt tidplan och tillvägagångssätt för verifieringen. |
| --- | --- |

a)

Ett program för verifieringen som beskriver verifieringsverksamhetens typ och omfattning samt tidplan och tillvägagångssätt för verifieringen.

| b) | En testplan där omfattningen av och metoderna för test av kontrollverksamheten samt förfarandena för kontrollverksamheten beskrivs. |
| --- | --- |

b)

En testplan där omfattningen av och metoderna för test av kontrollverksamheten samt förfarandena för kontrollverksamheten beskrivs.

| c) | En plan för provtagning av data som beskriver omfattningen av och metoder för provtagning relaterad till de data som ligger till grund för de sammanlagda utsläppen enligt utsläppsrapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, de sammanlagda uppgifterna om tonkilometer i luftfartygsoperatörens tonkilometerrapport eller de sammanlagda uppgifterna av relevans för gratis tilldelning i verksamhetsutövarens referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare. |
| --- | --- |

c)

En plan för provtagning av data som beskriver omfattningen av och metoder för provtagning relaterad till de data som ligger till grund för de sammanlagda utsläppen enligt utsläppsrapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, de sammanlagda uppgifterna om tonkilometer i luftfartygsoperatörens tonkilometerrapport eller de sammanlagda uppgifterna av relevans för gratis tilldelning i verksamhetsutövarens referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare.

2.   Kontrollören ska upprätta den testplan som avses i punkt 1 b för att göra det möjligt att fastställa i vilken utsträckning den relevanta kontrollverksamheten kan användas för att bedöma efterlevnad av de krav som avses i artikel 7.4 b, c, d eller artikel 7.4 andra stycket.

Vid fastställande av provuttagets omfattning och förfarandet för provtagning för granskning av kontrollverksamheterna ska kontrollören beakta följande:

| a) | De inneboende riskerna. |
| --- | --- |

a)

De inneboende riskerna.

| b) | Kontrollmiljön. |
| --- | --- |

b)

Kontrollmiljön.

| c) | Relevanta kontrollverksamheter. |
| --- | --- |

c)

Relevanta kontrollverksamheter.

| d) | Kravet att tillhandahålla ett verifieringsutlåtande med rimlig säkerhet. |
| --- | --- |

d)

Kravet att tillhandahålla ett verifieringsutlåtande med rimlig säkerhet.

3.   Vid fastställande av provuttagets omfattning och förfarandet för provtagning för insamling av de uppgifter och data som avses i punkt 1 c ska kontrollören beakta följande:

| a) | De inneboende riskerna och kontrollriskerna. |
| --- | --- |

a)

De inneboende riskerna och kontrollriskerna.

| b) | Resultaten av de analytiska förfarandena. |
| --- | --- |

b)

Resultaten av de analytiska förfarandena.

| c) | Kravet att tillhandahålla ett verifieringsutlåtande med rimlig säkerhet. |
| --- | --- |

c)

Kravet att tillhandahålla ett verifieringsutlåtande med rimlig säkerhet.

| d) | Väsentlighetsnivån. |
| --- | --- |

d)

Väsentlighetsnivån.

| e) | Den utsträckning i vilken en enskild uppgift väsentligt bidrar till den samlade uppgiftsmängden. |
| --- | --- |

e)

Den utsträckning i vilken en enskild uppgift väsentligt bidrar till den samlade uppgiftsmängden.

4.   Kontrollören ska upprätta och genomföra verifieringsplanen så att verifieringsrisken minskar till en godtagbar nivå, som med rimlig säkerhet garanterar att rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören är fri från väsentliga felaktigheter.

5.   Kontrollören ska uppdatera riskanalysen och verifieringsplanen och anpassa verifieringsverksamheten, om det under verifieringen upptäcks att ytterligare risker föreligger som behöver minskas eller om riskerna är mindre än förväntat.

Artikel 14

Verifieringsverksamhet

Kontrollören ska genomföra verifieringsplanen och på grundval av riskanalysen kontrollera genomförandet av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller av övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt.

För detta ändamål ska kontrollören minst utföra en omfattande och detaljerad granskning bestående av analytiska förfaranden, verifiering av uppgifter och kontroll av övervakningsmetoden, samt

| a) | kontrollera dataflödesaktiviteter och de system som används i dataflödet, inklusive IT-system, |
| --- | --- |

a)

kontrollera dataflödesaktiviteter och de system som används i dataflödet, inklusive IT-system,

| b) | kontrollera om kontrollverksamheten hos verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören är vederbörligen dokumenterad, genomförd, upprätthållen och tillräckligt effektiv för att reducera de inneboende riskerna, |
| --- | --- |

b)

kontrollera om kontrollverksamheten hos verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören är vederbörligen dokumenterad, genomförd, upprätthållen och tillräckligt effektiv för att reducera de inneboende riskerna,

| c) | kontrollera att de förfaranden som anges i övervakningsplanen eller, beroende på vad som är lämpligt, i övervakningsmetodplanen, är effektiva för att reducera de inneboende riskerna och kontrollriskerna och huruvida förfarandena har genomförts, dokumenterats tillräckligt och upprätthållits korrekt. |
| --- | --- |

c)

kontrollera att de förfaranden som anges i övervakningsplanen eller, beroende på vad som är lämpligt, i övervakningsmetodplanen, är effektiva för att reducera de inneboende riskerna och kontrollriskerna och huruvida förfarandena har genomförts, dokumenterats tillräckligt och upprätthållits korrekt.

För tillämpning av andra stycket led a ska kontrollören spåra dataflödet från primärkällor, genom att följa sekvenser och samspel i verksamhetsutövarens dataflödesaktiviteter, till data sammanställd av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören i dennes rapport.

Artikel 15

Analytiska förfaranden

1.   Kontrollören ska tillämpa analytiska förfaranden för att bedöma rimligheten och fullständigheten i uppgifterna, om de inneboende riskerna, kontrollrisken och graden av lämplighet hos verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens kontrollverksamhet visar på ett behov av sådana analytiska förfaranden.

2.   Vid utförandet av de analytiska förfaranden som avses i punkt 1 ska kontrollören granska de rapporterade uppgifterna för att identifiera potentiella riskområden och därefter validera och anpassa den planerade verifieringsverksamheten. Kontrollören ska åtminstone

| a) | bedöma rimligheten i variationer och tendenser över tiden eller mellan jämförbara poster, |
| --- | --- |

a)

bedöma rimligheten i variationer och tendenser över tiden eller mellan jämförbara poster,

| b) | identifiera direkt avvikande värden, oväntade uppgifter och dataluckor. |
| --- | --- |

b)

identifiera direkt avvikande värden, oväntade uppgifter och dataluckor.

3.   Vid tillämpning av de analytiska förfaranden som avses i punkt 1 ska kontrollören genomföra följande:

| a) | Preliminära analytiska förfaranden för sammanlagda uppgifter innan den verksamhet som avses i artikel 14 utförs, för att förstå de rapporterade uppgifternas natur, komplexitet och relevans. |
| --- | --- |

a)

Preliminära analytiska förfaranden för sammanlagda uppgifter innan den verksamhet som avses i artikel 14 utförs, för att förstå de rapporterade uppgifternas natur, komplexitet och relevans.

| b) | Materiella analytiska förfaranden för de sammanlagda uppgifterna och de dataposter som ligger till grund för dessa uppgifter, för att identifiera potentiella strukturella fel och direkt avvikande värden. |
| --- | --- |

b)

Materiella analytiska förfaranden för de sammanlagda uppgifterna och de dataposter som ligger till grund för dessa uppgifter, för att identifiera potentiella strukturella fel och direkt avvikande värden.

| c) | Slutliga analytiska förfaranden för sammanlagda uppgifter, för att säkerställa att alla fel som identifierats under verifieringsprocessen har lösts på ett korrekt sätt. |
| --- | --- |

c)

Slutliga analytiska förfaranden för sammanlagda uppgifter, för att säkerställa att alla fel som identifierats under verifieringsprocessen har lösts på ett korrekt sätt.

4.   Om kontrollören identifierar avvikande värden, variationer, tendenser, dataluckor eller uppgifter som är oförenliga med annan relevant information eller som skiljer sig avsevärt från förväntade mängder eller proportioner ska detta förklaras av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och understödjas av tillkommande relevant bevisning.

På grundval av dessa förklaringar och denna tillkommande bevisning ska kontrollören bedöma effekterna på verifieringsplanen och den verifieringsverksamhet som ska utföras.

Artikel 16

Verifiering av data

1.   Kontrollören ska verifiera uppgifterna i verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport genom att ingående kontrollera uppgifterna, inbegripet genom att spåra data till primärdatakällorna, jämföra data med uppgifter från externa datakällor och göra avstämningar, kontrollera gränser för rimliga datauppgifter och utföra kontrollberäkningar.

2.   Kontrollören ska som en del av den verifiering av uppgifter som avses i punkt 1 och med beaktande av den godkända övervakningsplanen eller, beroende på vad som är lämpligt, övervakningsmetodplanen, inbegripet de förfaranden som beskrivs i denna plan, kontrollera följande:

| a) | Gränserna för en anläggning, för att verifiera verksamhetsutövarens utsläppsrapport. |
| --- | --- |

a)

Gränserna för en anläggning, för att verifiera verksamhetsutövarens utsläppsrapport.

| b) | Gränserna för en anläggning och dess delanläggningar, för att verifiera verksamhetsutövarens referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare. |
| --- | --- |

b)

Gränserna för en anläggning och dess delanläggningar, för att verifiera verksamhetsutövarens referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare.

| c) | Fullständigheten i de bränsle-/materialmängder och utsläppskällor som beskrivs i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller, beroende på vad som är lämpligt, i övervakningsmetodplanen, för att verifiera verksamhetsutövarens utsläppsrapport, referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare. |
| --- | --- |

c)

Fullständigheten i de bränsle-/materialmängder och utsläppskällor som beskrivs i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller, beroende på vad som är lämpligt, i övervakningsmetodplanen, för att verifiera verksamhetsutövarens utsläppsrapport, referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare.

| d) | Att de flygningar inom en luftfartsverksamhet enligt bilaga I till direktiv 2003/87/EG som luftfartygsoperatören ansvarar för samt uppgifterna om utsläpp respektive om tonkilometer är fullständiga, för att verifiera luftfartygsoperatörens utsläppsrapport och tonkilometerrapport. |
| --- | --- |

d)

Att de flygningar inom en luftfartsverksamhet enligt bilaga I till direktiv 2003/87/EG som luftfartygsoperatören ansvarar för samt uppgifterna om utsläpp respektive om tonkilometer är fullständiga, för att verifiera luftfartygsoperatörens utsläppsrapport och tonkilometerrapport.

| e) | Överensstämmelsen mellan rapporterade uppgifter och massa- och balansdokumentationen, för att verifiera luftfartygsoperatörens utsläppsrapport och rapport om tonkilometer. |
| --- | --- |

e)

Överensstämmelsen mellan rapporterade uppgifter och massa- och balansdokumentationen, för att verifiera luftfartygsoperatörens utsläppsrapport och rapport om tonkilometer.

| f) | Överensstämmelsen mellan sammanlagd bränsleförbrukning och uppgifter om bränslemängder som köpts in eller på annat sätt införskaffats till de luftfartyg som utfört luftfartsverksamhet, för att verifiera luftfartygsoperatörens utsläppsrapport. |
| --- | --- |

f)

Överensstämmelsen mellan sammanlagd bränsleförbrukning och uppgifter om bränslemängder som köpts in eller på annat sätt införskaffats till de luftfartyg som utfört luftfartsverksamhet, för att verifiera luftfartygsoperatörens utsläppsrapport.

| g) | Överensstämmelsen mellan de sammanlagda rapporterade uppgifterna i verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport och primärdatakällorna. |
| --- | --- |

g)

Överensstämmelsen mellan de sammanlagda rapporterade uppgifterna i verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport och primärdatakällorna.

| h) | De uppmätta värdena med användning av resultaten av de beräkningar som gjorts av verksamhetsutövaren i enlighet med artikel 46 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066, om denne använder en mätningsbaserad metod enligt artikel 21.1 i den förordningen. |
| --- | --- |

h)

De uppmätta värdena med användning av resultaten av de beräkningar som gjorts av verksamhetsutövaren i enlighet med artikel 46 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066, om denne använder en mätningsbaserad metod enligt artikel 21.1 i den förordningen.

| i) | Uppgifternas tillförlitlighet och noggrannhet. |
| --- | --- |

i)

Uppgifternas tillförlitlighet och noggrannhet.

3.   För att kontrollera fullständigheten hos flygningar som avses i punkt 2 d ska kontrollören använda en luftfartygsoperatörs flygtrafikdata, inklusive data som inhämtats från Eurocontrol eller andra relevanta organisationer som kan bearbeta flygtrafikinformation av den typ som är tillgänglig för Eurocontrol.

Artikel 17

Verifiering av att övervakningsmetoden tillämpats korrekt

1.   Kontrollören ska kontrollera att den övervakningsmetod som godkänts av den behöriga myndigheten i övervakningsplanen inbegripet specifika uppgifter om den övervakningsmetoden, har tillämpats och genomförts korrekt.

2.   För att verifiera verksamhetsutövarens utsläppsrapport ska kontrollören kontrollera att den provtagningsplan som avses i artikel 33 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och som godkänts av den behöriga myndigheten har tillämpats och genomförts korrekt.

3.   För att verifiera verksamhetsutövarens referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare ska kontrollören kontrollera huruvida den metod för insamling och övervakning av uppgifter som anges i övervakningsmetodplanen tillämpas på ett korrekt sätt, inbegripet

| a) | huruvida alla uppgifter om utsläpp, insatser, produktion och energiflöden hänförs korrekt till delanläggningar i linje med de systemgränser som avses i bilaga I till delegerad förordning (EU) .../..., |
| --- | --- |

a)

huruvida alla uppgifter om utsläpp, insatser, produktion och energiflöden hänförs korrekt till delanläggningar i linje med de systemgränser som avses i bilaga I till delegerad förordning (EU) .../...,

| b) | huruvida uppgifterna är fullständiga och huruvida dataluckor eller dubbelräkning förekommer, |
| --- | --- |

b)

huruvida uppgifterna är fullständiga och huruvida dataluckor eller dubbelräkning förekommer,

| c) | huruvida verksamhetsnivåerna för produktriktmärken grundar sig på en korrekt tillämpning av de produktdefinitioner som förtecknas i bilaga I till delegerad förordning (EU) .../..., |
| --- | --- |

c)

huruvida verksamhetsnivåerna för produktriktmärken grundar sig på en korrekt tillämpning av de produktdefinitioner som förtecknas i bilaga I till delegerad förordning (EU) .../...,

| d) | huruvida verksamhetsnivåerna för delanläggningar med värmeriktmärke, delanläggningar för fjärrvärme, delanläggningar med bränsleriktmärke och delanläggningar med processutsläpp har hänförts korrekt i enlighet med de produkter som produceras och i enlighet med delegerade akter som har antagits i enlighet med artikel 10b.5 i direktiv 2003/87/EG. |
| --- | --- |

d)

huruvida verksamhetsnivåerna för delanläggningar med värmeriktmärke, delanläggningar för fjärrvärme, delanläggningar med bränsleriktmärke och delanläggningar med processutsläpp har hänförts korrekt i enlighet med de produkter som produceras och i enlighet med delegerade akter som har antagits i enlighet med artikel 10b.5 i direktiv 2003/87/EG.

4.   När överförd koldioxid dras ifrån i enlighet med artikel 49 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller överförd dikväveoxid inte räknas med i enlighet med artikel 50 i den förordningen, och överförd koldioxid eller dikväveoxid både mäts i den överförande och den mottagande anläggningen ska kontrollören granska huruvida skillnader mellan de uppmätta värdena på de båda anläggningarna kan förklaras med mätdonens osäkerhet och huruvida det korrekta aritmetiska medelvärdet av de uppmätta värdena har använts i utsläppsrapporterna från båda anläggningarna.

Om skillnaderna i de uppmätta värdena mellan anläggningarna inte kan förklaras med mätdonens osäkerhet, ska kontrollören granska huruvida justeringar gjorts för att korrigera skillnaderna mellan de uppmätta värdena, huruvida dessa justeringar är konservativt beräknade och huruvida den behöriga myndigheten godkänt dessa justeringar.

5.   När verksamhetsutövarna enligt artikel 12.3 i förordning (EU) nr 601/2012 ska inbegripa ytterligare uppgifter i övervakningsplanen som är relevanta för att uppfylla kraven i artikel 24.1 i kommissionens beslut 2011/278/EU (12), ska kontrollören kontrollera att de förfaranden som avses i artikel 12.3 i förordning (EU) nr 601/2012 tillämpas och genomförs korrekt. I samband med detta ska kontrollören också granska huruvida uppgifter om alla planerade förändringar eller faktiska ändringar av kapaciteten för, verksamhetsnivån vid och driften av en anläggning har lämnats av verksamhetsutövaren till den behöriga myndigheten senast den 31 december för rapporteringsperioden i fråga.

Artikel 18

Verifiering av metoder som tillämpas för saknade uppgifter

1.   När metoder som fastställts i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten har använts för att komplettera saknade uppgifter i enlighet med artikel 66 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 ska kontrollören kontrollera om de metoder som använts var lämpliga för den särskilda situationen och om de har tillämpats korrekt.

Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har erhållit ett godkännande från den behöriga myndigheten för att använda andra metoder än de som avses i första stycket i enlighet med artikel 66 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 ska kontrollören kontrollera huruvida den godkända metoden har tillämpats och dokumenterats på ett korrekt sätt.

När godkännande av den behöriga myndigheten inte kan erhållas i tid ska kontrollören kontrollera om den metod som används av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören för att komplettera saknade uppgifter säkerställer att utsläppen inte undervärderas och att väsentliga felaktigheter inte uppstår.

2.   Kontrollören ska kontrollera om den kontrollverksamhet som genomförs av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören är effektiv när det gäller att förhindra att uppgifter saknas, enligt vad som avses i artikel 66 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

3.   Om det finns dataluckor i en referensdatarapport eller en datarapport för ny deltagare ska kontrollören kontrollera huruvida övervakningsmetodplanen innehåller metoder för hantering av dataluckor i enlighet med artikel 12 i delegerad förordning (EU) .../... och om dessa metoder var lämpliga för den särskilda situationen och har tillämpats korrekt.

Om ingen tillämplig metod för dataluckor fastställs i övervakningsmetodplanen ska kontrollören kontrollera huruvida det tillvägagångssätt som använts av verksamhetsutövaren för att kompensera för de saknade uppgifterna grundar sig på rimliga bevis och säkerställer att de data som krävs enligt delegerad förordning (EU) .../... inte underskattas eller överskattas.

Artikel 19

Osäkerhetsbedömning

1.   Om genomförandeförordning (EU) 2018/2066 kräver att verksamhetsutövaren ska kunna visa beaktande av osäkerhetsnivåer för aktivitetsdata och beräkningsfaktorer ska kontrollören bekräfta giltigheten hos de uppgifter som används för att beräkna osäkerhetsnivåerna enligt den godkända övervakningsplanen.

2.   Om en verksamhetsutövare använder sig av en övervakningsmetod som inte baseras på nivåer enligt artikel 22 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 ska kontrollören kontrollera följande:

| a) | Om en bedömning och kvantifiering av osäkerheten har utförts av verksamhetsutövaren som visar att den föreskrivna övergripande osäkerhetströskeln gällande årsnivån för växthusgasutsläpp enligt artikel 22 c i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 inte har överskridits. |
| --- | --- |

a)

Om en bedömning och kvantifiering av osäkerheten har utförts av verksamhetsutövaren som visar att den föreskrivna övergripande osäkerhetströskeln gällande årsnivån för växthusgasutsläpp enligt artikel 22 c i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 inte har överskridits.

| b) | Giltigheten hos de uppgifter som används för att bedöma och kvantifiera osäkerheten. |
| --- | --- |

b)

Giltigheten hos de uppgifter som används för att bedöma och kvantifiera osäkerheten.

| c) | Om den övergripande metod som används för bedömning och kvantifiering av osäkerheten överensstämmer med artikel 22 b i genomförandeförordning (EU) 2018/2066. |
| --- | --- |

c)

Om den övergripande metod som används för bedömning och kvantifiering av osäkerheten överensstämmer med artikel 22 b i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

| d) | Om det finns bevisning för att villkoren för övervakningsmetoden enligt artikel 22 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 är uppfyllda. |
| --- | --- |

d)

Om det finns bevisning för att villkoren för övervakningsmetoden enligt artikel 22 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 är uppfyllda.

3.   När delegerad förordning (EU) .../... kräver att verksamhetsutövaren utför en förenklad osäkerhetsbedömning ska kontrollören bekräfta giltigheten hos de uppgifter som används för den bedömningen.

Artikel 20

Provtagning

1.   Vid kontroll av efterlevnaden i fråga om de kontroller och kontrollförfaranden som avses i artikel 14 b och c eller vid utförande av de kontroller som avses i artiklarna 15 och 16 får kontrollören använda sig av provtagningsförfaranden specifika för en anläggning eller luftfartygsoperatör, när provtagning anses befogat mot bakgrund av riskanalysen.

2.   Om kontrollören upptäcker en avvikelse eller en felaktighet vid provtagning, ska kontrollören begära att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören anger huvudorsakerna till avvikelsen eller felaktigheterna för att kunna bedöma påverkan av avvikelsen eller felaktigheterna i de rapporterade uppgifterna. På grundval av resultatet av denna bedömning ska kontrollören fastställa huruvida ytterligare verifieringsverksamhet behövs, om provtagningens omfattning måste ökas och vilken del av uppgifterna som måste korrigeras av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören.

3.   Kontrollören ska i sin interna verifieringsdokumentation dokumentera resultaten av de kontroller som avses i artiklarna 14–17, inbegripet uppgifter om tillkommande provtagning.

Artikel 21

Platsbesök

1.   Vid en eller flera lämpliga tidpunkter under verifieringsprocessen ska kontrollören göra ett besök på plats för att bedöma hur mätare och övervakningssystem fungerar, göra intervjuer, utföra den verksamhet som krävs enligt detta kapitel, samt för att samla in den information och den bevisning som behövs för att kontrollören ska kunna avgöra om verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport är fri från väsentliga felaktigheter.

2.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska ge kontrollören tillträde för platsbesök.

3.   För att verifiera verksamhetsutövarens utsläppsrapport ska kontrollören också använda ett besök på plats för att bedöma anläggningens gränser och fullständigheten i angivna bränsle-/materialmängder och utsläppskällor.

4.   För att verifiera verksamhetsutövarens referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare ska kontrollören också använda ett besök på plats för att bedöma anläggningens och dess delanläggningars gränser samt fullständigheten i angivna bränsle-/materialmängder, utsläppskällor och tekniska sammankopplingar.

5.   För att verifiera verksamhetsutövarens utsläppsrapporter, referensdatarapporter eller datarapport för ny deltagare ska kontrollören mot bakgrund av riskanalysen besluta om huruvida besök på ytterligare platser krävs, inbegripet när relevanta delar av dataflödesaktiviteterna och kontrollverksamheten utförs på andra ställen, som företagets huvudkontor och andra fristående kontor.

Artikel 22

Hantering av felaktigheter, avvikelser och bristande efterlevnad

1.   Om kontrollören under verifieringen har identifierat felaktigheter, avvikelser eller bristande efterlevnad i förhållande till genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller, beroende på vad som är tillämpligt, delegerad förordning (EU) .../..., ska detta meddelas inom rimlig tid till verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, och denne ska uppmanas att gör nödvändiga korrigeringar.

Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska korrigera de felaktigheter och avvikelser som meddelats.

Om en bristande efterlevnad av genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../... har konstaterats ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören underrätta den behöriga myndigheten och korrigera bristen på efterlevnad på lämpligt sätt och utan onödigt dröjsmål.

2.   Felaktigheter, avvikelser och bristande efterlevnad i förhållande till genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../... som har korrigerats av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören under verifieringen ska dokumenteras och markeras som lösta i kontrollörens interna verifieringsdokumentation.

3.   Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inte korrigerar de felaktigheter och de avvikelser som meddelats av kontrollören i enlighet med punkt 1 innan kontrollören utfärdar verifieringsrapporten ska kontrollören begära att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören anger huvudorsakerna till avvikelserna eller felaktigheterna för att kunna bedöma inverkan av avvikelserna eller felaktigheterna på de rapporterade uppgifterna.

Kontrollören ska fastställa om icke-korrigerade felaktigheter, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, i väsentlig grad påverkar den totala mängden rapporterade utsläpp, uppgifter om tonkilometer eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning. Kontrollören ska vid bedömningen av hur väsentliga felaktigheterna är, beakta deras storlek och typ samt de särskilda omständigheterna för deras förekomst.

Kontrollören ska bedöma om en icke-korrigerad avvikelse, enskilt eller tillsammans med andra avvikelser, påverkar de rapporterade uppgifterna och om detta leder till en väsentlig felaktighet.

Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inte korrigerar den bristande efterlevnaden av genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../... i enlighet med punkt 1 innan kontrollören utfärdar verifieringsrapporten ska kontrollören bedöma huruvida den ej korrigerade bristande efterlevnaden påverkar de rapporterade uppgifterna och om detta leder till en väsentlig felaktighet.

Felaktigheternas storlek och typ och de särskilda omständigheterna för deras förekomst kan leda till att kontrollören betraktar dem som väsentliga även om de, enskilt eller tillsammans med andra felaktigheter, ligger under väsentlighetsnivån enligt artikel 23.

Artikel 23

Väsentlighetsnivå

1.   Vid verifiering av utsläppsrapporter ska väsentlighetsnivån motsvara 5 % av de totala rapporterade utsläpp under rapporteringsperioden som är föremål för verifiering, för

| a) | de kategori A-anläggningar som avses i artikel 19.2 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och de kategori B-anläggningar som avses i artikel 19.2 b i den genomförandeförordningen, |
| --- | --- |

a)

de kategori A-anläggningar som avses i artikel 19.2 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och de kategori B-anläggningar som avses i artikel 19.2 b i den genomförandeförordningen,

| b) | luftfartygsoperatörer med årliga utsläpp på högst 500 kiloton fossil koldioxid. |
| --- | --- |

b)

luftfartygsoperatörer med årliga utsläpp på högst 500 kiloton fossil koldioxid.

2.   Vid verifiering av utsläppsrapporter ska väsentlighetsnivån motsvara 2 % av de totala rapporterade utsläpp under rapporteringsperioden som är föremål för verifiering, för

| a) | de kategori C-anläggningar som avses i artikel 19.2. c i genomförandeförordning (EU) 2018/2066, |
| --- | --- |

a)

de kategori C-anläggningar som avses i artikel 19.2. c i genomförandeförordning (EU) 2018/2066,

| b) | luftfartygsoperatörer med årliga utsläpp på mer än 500 kiloton fossil koldioxid. |
| --- | --- |

b)

luftfartygsoperatörer med årliga utsläpp på mer än 500 kiloton fossil koldioxid.

3.   Vid verifiering av rapporter om tonkilometer från luftfartygsoperatörer ska väsentlighetsnivån motsvara 5 % av den sammanlagda rapporterade mängd tonkilometer under rapporteringsperioden som är föremål för verifiering.

4.   Vid verifiering av referensdatarapporter eller datarapport för ny deltagare ska väsentlighetsnivån motsvara 5 % av det sammanlagda rapporterade värdet av följande:

| a) | Anläggningens totala utsläpp, i det fall uppgifterna rör utsläpp. |
| --- | --- |

a)

Anläggningens totala utsläpp, i det fall uppgifterna rör utsläpp.

| b) | Summan av importer och produktion av mätbar nettovärme, i förekommande fall, om uppgifterna avser mätbar värme |
| --- | --- |

b)

Summan av importer och produktion av mätbar nettovärme, i förekommande fall, om uppgifterna avser mätbar värme

| c) | Summan av de kvantiteter av rökgaser som importeras och produceras inom anläggningen, i förekommande fall. |
| --- | --- |

c)

Summan av de kvantiteter av rökgaser som importeras och produceras inom anläggningen, i förekommande fall.

| d) | Verksamhetsnivån för varje enskild relevant delanläggning med produktriktmärke. |
| --- | --- |

d)

Verksamhetsnivån för varje enskild relevant delanläggning med produktriktmärke.

Artikel 24

Slutsatser om resultaten av verifieringen

Vid slutförande av verifieringen och med beaktande av den information som erhållits under denna ska kontrollören

| a) | kontrollera de slutliga uppgifterna från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, däribland uppgifter som har justerats på grundval av information som erhållits under verifieringen, |
| --- | --- |

a)

kontrollera de slutliga uppgifterna från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, däribland uppgifter som har justerats på grundval av information som erhållits under verifieringen,

| b) | granska verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens skäl för eventuella skillnader mellan de slutliga uppgifterna och uppgifter som tillhandahållits tidigare, |
| --- | --- |

b)

granska verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens skäl för eventuella skillnader mellan de slutliga uppgifterna och uppgifter som tillhandahållits tidigare,

| c) | granska resultatet av bedömningen för att avgöra om den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller, beroende på vad som är lämpligt, övervakningsmetodplanen, inklusive de förfaranden som beskrivs i planen, har genomförts korrekt, |
| --- | --- |

c)

granska resultatet av bedömningen för att avgöra om den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller, beroende på vad som är lämpligt, övervakningsmetodplanen, inklusive de förfaranden som beskrivs i planen, har genomförts korrekt,

| d) | bedöma om verifieringsrisken ligger på en godtagbar låg nivå för att ge rimlig säkerhet, |
| --- | --- |

d)

bedöma om verifieringsrisken ligger på en godtagbar låg nivå för att ge rimlig säkerhet,

| e) | säkerställa att tillräcklig bevisning har samlats in för att möjliggöra ett verifieringsutlåtande med rimlig säkerhet om att rapporten är fri från väsentliga felaktigheter, |
| --- | --- |

e)

säkerställa att tillräcklig bevisning har samlats in för att möjliggöra ett verifieringsutlåtande med rimlig säkerhet om att rapporten är fri från väsentliga felaktigheter,

| f) | säkerställa att verifieringsprocessen har dokumenterats fullständigt i den interna verifieringsdokumentationen och att en slutsats kan avges i verifieringsrapporten. |
| --- | --- |

f)

säkerställa att verifieringsprocessen har dokumenterats fullständigt i den interna verifieringsdokumentationen och att en slutsats kan avges i verifieringsrapporten.

Artikel 25

Oberoende granskning

1.   Kontrollören ska lägga fram den interna verifieringsdokumentationen och verifieringsrapporten till en oberoende granskare före utfärdandet av verifieringsrapporten.

2.   Den oberoende granskaren får inte ha utfört någon av de verifieringsverksamheter som omfattas av granskningen.

3.   Den oberoende granskningen ska omfatta den fullständiga verifieringsprocessen som beskrivs i detta kapitel och som dokumenterats i den interna verifieringsdokumentationen.

Den oberoende granskningen ska utföras så att det säkerställs att verifieringsprocessen har utförts i enlighet med denna förordning och att förfarandena för verifieringsverksamheten enligt artikel 41 har utförts på ett korrekt sätt och med den professionella omsorg och det professionella omdöme som krävs.

Den oberoende granskaren ska också bedöma huruvida tillräcklig bevisning samlades in så att kontrollören kunde utfärda en verifieringsrapport med rimlig säkerhet.

4.   Om omständigheter uppstår som kan leda till ändringar i verifieringsrapporten efter granskningen, ska den oberoende granskaren också granska dessa ändringar och bevisningen för dem.

5.   Kontrollören ska utse en vederbörligen bemyndigad person som ska bestyrka verifieringsrapporten på grundval av den oberoende granskarens slutsatser och bevisningen i den interna verifieringsdokumentationen.

Artikel 26

Intern verifieringsdokumentation

1.   Kontrollören ska förbereda och sammanställa en intern verifieringsdokumentation som minst innehåller följande:

| a) | Resultatet av genomförd verifieringsverksamhet. |
| --- | --- |

a)

Resultatet av genomförd verifieringsverksamhet.

| b) | Den strategiska analysen, riskanalysen och verifieringsplanen. |
| --- | --- |

b)

Den strategiska analysen, riskanalysen och verifieringsplanen.

| c) | Tillräcklig information till stöd för verifieringsutlåtandet, inklusive motiveringar för bedömningar av huruvida de felaktigheter som identifierats har väsentlig inverkan på de rapporterade utsläppen, uppgifterna om tonkilometer eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning. |
| --- | --- |

c)

Tillräcklig information till stöd för verifieringsutlåtandet, inklusive motiveringar för bedömningar av huruvida de felaktigheter som identifierats har väsentlig inverkan på de rapporterade utsläppen, uppgifterna om tonkilometer eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning.

2.   Den interna verifieringsdokumentation som avses i punkt 1 ska upprättas på ett sådant sätt att den oberoende granskaren som avses i artikel 25 och det nationella ackrediteringsorganet kan bedöma om verifieringen har utförts i enlighet med denna förordning.

Efter det att verifieringsrapporten bestyrkts i enlighet med artikel 25.5 ska kontrollören inkludera resultaten av den oberoende granskningen i den interna verifieringsdokumentationen.

3.   Kontrollören ska på begäran ge den behöriga myndigheten tillgång till den interna verifieringsdokumentationen, för att underlätta en utvärdering av verifieringen från den behöriga myndighetens sida.

Artikel 27

Verifieringsrapport

1.   På grundval av den information som samlats in under verifieringen ska kontrollören utfärda en verifieringsrapport till verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören för varje utsläppsrapport, tonkilometerrapport, referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare som har verifierats. Verifieringsrapporten ska innehålla minst en av följande slutsatser:

| a) | Rapporten anses vara tillfredsställande. |
| --- | --- |

a)

Rapporten anses vara tillfredsställande.

| b) | Verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport innehåller väsentliga felaktigheter som inte korrigerats före utfärdandet av verifieringsrapporten. |
| --- | --- |

b)

Verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport innehåller väsentliga felaktigheter som inte korrigerats före utfärdandet av verifieringsrapporten.

| c) | Omfattningen av verifieringen är för begränsad i enlighet med artikel 28 och kontrollören har inte kunnat erhålla tillräcklig bevisning för att utfärda ett verifieringsutlåtande med rimlig säkerhet om att rapporten är fri från väsentliga felaktigheter. |
| --- | --- |

c)

Omfattningen av verifieringen är för begränsad i enlighet med artikel 28 och kontrollören har inte kunnat erhålla tillräcklig bevisning för att utfärda ett verifieringsutlåtande med rimlig säkerhet om att rapporten är fri från väsentliga felaktigheter.

| d) | Avvikelser, enskilda eller tillsammans med andra avvikelser, ger otillräcklig klarhet och förhindrar kontrollören från att med rimlig säkerhet slå fast att verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport är fri från väsentliga felaktigheter. |
| --- | --- |

d)

Avvikelser, enskilda eller tillsammans med andra avvikelser, ger otillräcklig klarhet och förhindrar kontrollören från att med rimlig säkerhet slå fast att verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport är fri från väsentliga felaktigheter.

| e) | I det fall övervakningsmetodplanen inte behöver godkännas av den behöriga myndigheten – bristande efterlevnad av delegerad förordning (EU) .../... ger otillräcklig klarhet och förhindrar kontrollören från att med rimlig säkerhet slå fast att referensdatarapporten eller datarapporten för ny deltagare är fri från väsentliga felaktigheter. |
| --- | --- |

e)

I det fall övervakningsmetodplanen inte behöver godkännas av den behöriga myndigheten – bristande efterlevnad av delegerad förordning (EU) .../... ger otillräcklig klarhet och förhindrar kontrollören från att med rimlig säkerhet slå fast att referensdatarapporten eller datarapporten för ny deltagare är fri från väsentliga felaktigheter.

För tillämpning av första stycket led a får verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport anses vara tillfredsställande endast om den är fri från väsentliga felaktigheter.

2.   Verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören ska lämna verifieringsrapporten till den behöriga myndigheten tillsammans med den rapport från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören som verifieringsrapporten avser.

3.   Verifieringsrapporten ska minst innehålla följande:

| a) | Namnet på den verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör vars rapport verifierats. |
| --- | --- |

a)

Namnet på den verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör vars rapport verifierats.

| b) | Syftet med verifieringen. |
| --- | --- |

b)

Syftet med verifieringen.

| c) | Omfattningen av verifieringen. |
| --- | --- |

c)

Omfattningen av verifieringen.

| d) | En hänvisning till den rapport från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören som har verifierats. |
| --- | --- |

d)

En hänvisning till den rapport från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören som har verifierats.

| e) | De kriterier som använts för att verifiera rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, inbegripet tillståndet, om tillämpligt, och versionerna av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt, och giltighetstiden för varje plan. |
| --- | --- |

e)

De kriterier som använts för att verifiera rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, inbegripet tillståndet, om tillämpligt, och versionerna av den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller övervakningsmetodplanen, beroende på vad som är lämpligt, och giltighetstiden för varje plan.

| f) | När det gäller verifiering av den referensdatarapport som krävs för tilldelning för perioden 2021–2025, och i det fall den behöriga myndigheten inte kräver ett godkännande av övervakningsmetodplanen, en bekräftelse på att kontrollören har kontrollerat övervakningsmetodplanen och att denna plan är förenlig med delegerad förordning (EU) .../.... |
| --- | --- |

f)

När det gäller verifiering av den referensdatarapport som krävs för tilldelning för perioden 2021–2025, och i det fall den behöriga myndigheten inte kräver ett godkännande av övervakningsmetodplanen, en bekräftelse på att kontrollören har kontrollerat övervakningsmetodplanen och att denna plan är förenlig med delegerad förordning (EU) .../....

| g) | När det gäller verifiering av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens utsläppsrapport, sammanlagda utsläpp eller tonkilometer per verksamhet som avses i bilaga I till direktiv 2003/87/EG och per anläggning eller luftfartygsoperatör. |
| --- | --- |

g)

När det gäller verifiering av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens utsläppsrapport, sammanlagda utsläpp eller tonkilometer per verksamhet som avses i bilaga I till direktiv 2003/87/EG och per anläggning eller luftfartygsoperatör.

| h) | När det gäller verifiering av referensdatarapporten eller datarapporten för ny deltagare, sammanlagda årliga verifierade uppgifter för varje år i referensperioden med avseende på den årliga verksamhetsnivån samt de utsläpp som hänförs till delanläggningen. |
| --- | --- |

h)

När det gäller verifiering av referensdatarapporten eller datarapporten för ny deltagare, sammanlagda årliga verifierade uppgifter för varje år i referensperioden med avseende på den årliga verksamhetsnivån samt de utsläpp som hänförs till delanläggningen.

| i) | Rapporteringsperiod eller referensperiod som verifierats. |
| --- | --- |

i)

Rapporteringsperiod eller referensperiod som verifierats.

| j) | Ansvarsfördelningen mellan verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, kontrollören och den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

j)

Ansvarsfördelningen mellan verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, kontrollören och den behöriga myndigheten.

| k) | Verifieringsutlåtandet. |
| --- | --- |

k)

Verifieringsutlåtandet.

| l) | En beskrivning av felaktigheter och avvikelser som identifierats men inte korrigerats före utfärdandet av verifieringsrapporten. |
| --- | --- |

l)

En beskrivning av felaktigheter och avvikelser som identifierats men inte korrigerats före utfärdandet av verifieringsrapporten.

| m) | Datum för besök på platsen och vem som utfört besöken. |
| --- | --- |

m)

Datum för besök på platsen och vem som utfört besöken.

| n) | Information om besök på plats inte gjorts samt skälen till detta. |
| --- | --- |

n)

Information om besök på plats inte gjorts samt skälen till detta.

| o) | Alla identifierade brister i efterlevnad av genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../... som framkommit under verifieringen. |
| --- | --- |

o)

Alla identifierade brister i efterlevnad av genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../... som framkommit under verifieringen.

| p) | Om ett godkännande från den behöriga myndigheten inte kunnat erhållas i tid för den metod som används för att komplettera dataluckor enligt artikel 18.1 sista stycket, en bekräftelse på huruvida metoden är konservativ och huruvida den leder till väsentliga felaktigheter eller inte. |
| --- | --- |

p)

Om ett godkännande från den behöriga myndigheten inte kunnat erhållas i tid för den metod som används för att komplettera dataluckor enligt artikel 18.1 sista stycket, en bekräftelse på huruvida metoden är konservativ och huruvida den leder till väsentliga felaktigheter eller inte.

| q) | Ett utlåtande, i det fall den metod som används för att komplettera dataluckor enligt artikel 12 i delegerad förordning (EU) .../... leder till väsentliga felaktigheter. |
| --- | --- |

q)

Ett utlåtande, i det fall den metod som används för att komplettera dataluckor enligt artikel 12 i delegerad förordning (EU) .../... leder till väsentliga felaktigheter.

| r) | Om kontrollören har konstaterat ändringar av kapaciteten, verksamhetsnivån, och driften vid en anläggning, som kan ha en inverkan på anläggningens tilldelning av utsläppsrätter och som inte har rapporterats till den behöriga myndigheten senast den 31 december under rapporteringsperioden i enlighet med artikel 24.1 i kommissionens beslut 2011/278/EU, en beskrivning av dessa förändringar och relaterade kommentarer. |
| --- | --- |

r)

Om kontrollören har konstaterat ändringar av kapaciteten, verksamhetsnivån, och driften vid en anläggning, som kan ha en inverkan på anläggningens tilldelning av utsläppsrätter och som inte har rapporterats till den behöriga myndigheten senast den 31 december under rapporteringsperioden i enlighet med artikel 24.1 i kommissionens beslut 2011/278/EU, en beskrivning av dessa förändringar och relaterade kommentarer.

| s) | I tillämpliga fall, rekommendationer om förbättringar. |
| --- | --- |

s)

I tillämpliga fall, rekommendationer om förbättringar.

| t) | Namnen på EU ETS-revisionsledaren, den oberoende granskaren och, i tillämpliga fall, EU ETS-revisorerna och den tekniska expert som arbetat med verifieringen av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport. |
| --- | --- |

t)

Namnen på EU ETS-revisionsledaren, den oberoende granskaren och, i tillämpliga fall, EU ETS-revisorerna och den tekniska expert som arbetat med verifieringen av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport.

| u) | Datum och underskrift av en bemyndigad person på kontrollörens vägnar, inbegripet dennes namn. |
| --- | --- |

u)

Datum och underskrift av en bemyndigad person på kontrollörens vägnar, inbegripet dennes namn.

4.   Kontrollören ska tillräckligt detaljerat beskriva felaktigheter, avvikelser och bristande efterlevnad i förhållande till genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../... så att verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och den behöriga myndigheten får information om följande:

| a) | Omfattningen och typen av felaktigheter, avvikelser eller bristande efterlevnad i förhållande till genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../.... |
| --- | --- |

a)

Omfattningen och typen av felaktigheter, avvikelser eller bristande efterlevnad i förhållande till genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../....

| b) | Varför felaktigheterna har väsentlig inverkan, eller inte. |
| --- | --- |

b)

Varför felaktigheterna har väsentlig inverkan, eller inte.

| c) | Vilken del av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport som felaktigheterna avser eller vilken del av övervakningsplanen eller övervakningsmetodplanen som bristen på efterlevnad avser. |
| --- | --- |

c)

Vilken del av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport som felaktigheterna avser eller vilken del av övervakningsplanen eller övervakningsmetodplanen som bristen på efterlevnad avser.

| d) | Vilken artikel i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../... som bristen på efterlevnad avser. |
| --- | --- |

d)

Vilken artikel i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller delegerad förordning (EU) .../... som bristen på efterlevnad avser.

5.   Vid verifiering av utsläppsrapporter eller tonkilometerrapporter, och om en medlemsstat begär att kontrollören ska lämna uppgifter om verifieringsprocessen utöver de delar som anges i punkt 3 och som inte krävs för att förstå verifieringsutlåtandet, får verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören av effektivitetsskäl lämna denna tilläggsinformation till den behöriga myndigheten separat och vid en annan tidpunkt, dock inte senare än den 15 maj samma år.

Artikel 28

Begränsning av omfattning

Kontrollören kan komma fram till att omfattningen av verifieringen enligt artikel 27.1 c är alltför begränsad i följande situationer:

| a) | Om uppgifter saknas som hindrar en kontrollör från att erhålla den bevisning som krävs för att minska verifieringsrisken till den nivå som krävs för att erhålla en rimlig säkerhetsnivå. |
| --- | --- |

a)

Om uppgifter saknas som hindrar en kontrollör från att erhålla den bevisning som krävs för att minska verifieringsrisken till den nivå som krävs för att erhålla en rimlig säkerhetsnivå.

| b) | Om övervakningsplanen inte har godkänts av den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

b)

Om övervakningsplanen inte har godkänts av den behöriga myndigheten.

| c) | Om övervakningsplanen eller, beroende på vad som är lämpligt, övervakningsmetodplanen inte ger tillräcklig information eller är tillräckligt tydlig för att dra en slutsats av verifieringen. |
| --- | --- |

c)

Om övervakningsplanen eller, beroende på vad som är lämpligt, övervakningsmetodplanen inte ger tillräcklig information eller är tillräckligt tydlig för att dra en slutsats av verifieringen.

| d) | Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inte har gjort tillräckliga uppgifter tillgängliga för att kontrollören ska kunna utföra verifieringen. |
| --- | --- |

d)

Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inte har gjort tillräckliga uppgifter tillgängliga för att kontrollören ska kunna utföra verifieringen.

| e) | När delegerad förordning (EU) .../... eller medlemsstaten kräver att övervakningsmetodplanen godkänns av den behöriga myndigheten före inlämningen av referensdatarapporten och den planen inte har godkänts av den behöriga myndigheten innan verifieringen inleds. |
| --- | --- |

e)

När delegerad förordning (EU) .../... eller medlemsstaten kräver att övervakningsmetodplanen godkänns av den behöriga myndigheten före inlämningen av referensdatarapporten och den planen inte har godkänts av den behöriga myndigheten innan verifieringen inleds.

Artikel 29

Hantering av kvarvarande avvikelser som inte är väsentliga

1.   Kontrollören ska i relevanta fall bedöma om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har korrigerat de avvikelser som beskrivs i verifieringsrapporten för den föregående övervakningsperioden enligt de krav på verksamhetsutövaren som avses i artikel 69.4 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inte har korrigerat dessa avvikelser i enlighet med artikel 69.4 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 ska kontrollören avgöra om detta ökar eller kan öka risken för felaktigheter.

Kontrollören ska i verifieringsrapporten ange om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har åtgärdat dessa avvikelser.

2.   Kontrollören ska i den interna verifieringsdokumentationen ange uppgifter om hur och när identifierade avvikelser åtgärdats av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören under verifieringen.

Artikel 30

Förbättring av övervaknings- och rapporteringsprocessen

1.   Om kontrollören har identifierat områden som kan förbättras i verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens förmåga med anknytning till a–e ska kontrollören i verifieringsrapporten ge rekommendationer om förbättringar beträffande verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens förmåga på dessa punkter:

| a) | Verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens riskbedömning. |
| --- | --- |

a)

Verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens riskbedömning.

| b) | Utarbetande, dokumentation, genomförande och underhåll av dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet samt utvärdering av kontrollsystemet. |
| --- | --- |

b)

Utarbetande, dokumentation, genomförande och underhåll av dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet samt utvärdering av kontrollsystemet.

| c) | Utarbetande, dokumentation, genomförande och upprätthållande av förfaranden för dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet samt andra förfaranden som en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör måste inrätta enligt genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller artikel 11.2 i delegerad förordning (EU) .../.... |
| --- | --- |

c)

Utarbetande, dokumentation, genomförande och upprätthållande av förfaranden för dataflödesaktiviteter och kontrollverksamhet samt andra förfaranden som en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör måste inrätta enligt genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller artikel 11.2 i delegerad förordning (EU) .../....

| d) | Övervakning och rapportering av utsläpp eller tonkilometer, även när det gäller att uppnå högre nivåer, minska riskerna och öka övervakningens och rapporteringens effektivitet. |
| --- | --- |

d)

Övervakning och rapportering av utsläpp eller tonkilometer, även när det gäller att uppnå högre nivåer, minska riskerna och öka övervakningens och rapporteringens effektivitet.

| e) | Övervakning och rapportering av uppgifter för referensdatarapporten och datarapporten för ny deltagare. |
| --- | --- |

e)

Övervakning och rapportering av uppgifter för referensdatarapporten och datarapporten för ny deltagare.

2.   Under verifieringen efter det år då rekommendationer om förbättringar gjordes i verifieringsrapporten ska kontrollören bedöma om och hur verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har genomfört rekommendationerna om förbättringar.

Om verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören inte har genomfört dessa rekommendationer eller om de inte har genomförts korrekt, ska kontrollören bedöma effekten av detta på risken för felaktigheter och avvikelser.

Artikel 31

Förenklad verifiering av anläggningar

1.   Genom undantag från artikel 21.1 kan kontrollören efter godkännande av en behörig myndighet i enlighet med andra stycket besluta att avstå från besök på platser för anläggningar. Ett sådant beslut ska grunda sig på resultatet av riskanalysen och fattas efter att det har fastställts att alla relevanta uppgifter kan nås på distans och att villkoren för undantag från besök på plats är uppfyllda. Kontrollören ska utan otillbörligt dröjsmål informera verksamhetsutövaren om detta.

I sådana fall ska verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören till den behöriga myndigheten lämna en ansökan om godkännande av kontrollörens beslut att avstå från platsbesöket.

Den behöriga myndigheten ska på grundval av en ansökan som lämnats av verksamhetsutövaren besluta om godkännande av kontrollörens beslut om att avstå från platsbesöket med beaktande av följande:

| a) | De uppgifter som kontrollören lämnat om resultatet av riskanalysen. |
| --- | --- |

a)

De uppgifter som kontrollören lämnat om resultatet av riskanalysen.

| b) | Information om att relevanta uppgifter kan nås på distans. |
| --- | --- |

b)

Information om att relevanta uppgifter kan nås på distans.

| c) | Bevisning för att de villkor som anges i punkt 3 inte är tillämpliga på anläggningen. |
| --- | --- |

c)

Bevisning för att de villkor som anges i punkt 3 inte är tillämpliga på anläggningen.

| d) | Bevisning för att villkoren för undantag från besök på plats är uppfyllda. |
| --- | --- |

d)

Bevisning för att villkoren för undantag från besök på plats är uppfyllda.

2.   Godkännande från den behöriga myndighet som avses i punkt 1 ska inte krävas för att avstå från besök på plats för anläggningar med låga utsläpp enligt artikel 47.2 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

3.   Kontrollören ska alltid genomföra besök på plats i följande situationer:

| a) | När verksamhetsutövarens utsläppsrapport verifieras för första gången av kontrollören. |
| --- | --- |

a)

När verksamhetsutövarens utsläppsrapport verifieras för första gången av kontrollören.

| b) | Om kontrollören inte har genomfört ett besök på plats för de två rapporteringsperioder som närmast föregår den aktuella rapporteringsperioden. |
| --- | --- |

b)

Om kontrollören inte har genomfört ett besök på plats för de två rapporteringsperioder som närmast föregår den aktuella rapporteringsperioden.

| c) | Om det under rapporteringsperioden har skett betydande ändringar i övervakningsplanen, inbegripet sådana som avses i artikel 15.3 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066. |
| --- | --- |

c)

Om det under rapporteringsperioden har skett betydande ändringar i övervakningsplanen, inbegripet sådana som avses i artikel 15.3 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

| d) | Om en verksamhetsutövares referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare verifieras. |
| --- | --- |

d)

Om en verksamhetsutövares referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare verifieras.

4.   Punkt 3 c är inte tillämplig om det under rapporteringsperioden endast har skett ändringar av standardvärdet för en beräkningsfaktor enligt vad som avses i artikel 15.3 h i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

Artikel 32

Villkor för undantag från besök på plats

Villkor för att avstå från besök på plats enligt vad som avses i artikel 31.1 är något av följande:

| 1. | Verifieringen gäller en anläggning inom kategori A som avses i artikel 19.2 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller en anläggning inom kategori B som avses i artikel 19.2 b i den genomförandeförordningen där






  a) | det endast finns en bränsle-/materialmängd enligt artikel 19.3 c i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 som är naturgas, eller en eller flera bränsle-/materialmängder av ringa omfattning som tillsammans inte överskrider det tröskelvärde för bränsle-/materialmängder av ringa omfattning som anges i artikel 19 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066, |
| --- | --- | --- |

1.

Verifieringen gäller en anläggning inom kategori A som avses i artikel 19.2 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller en anläggning inom kategori B som avses i artikel 19.2 b i den genomförandeförordningen där

a)

det endast finns en bränsle-/materialmängd enligt artikel 19.3 c i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 som är naturgas, eller en eller flera bränsle-/materialmängder av ringa omfattning som tillsammans inte överskrider det tröskelvärde för bränsle-/materialmängder av ringa omfattning som anges i artikel 19 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066,

| b) | naturgasen övervakas genom beskattningsgrundande mätmetoder som är föremål för en lämplig rättslig ordning för kontroll av mätare för beskattningsgrundande mätning och som efterlever de erforderliga osäkerhetströsklarna för den tillämpliga nivån, |
| --- | --- |

b)

naturgasen övervakas genom beskattningsgrundande mätmetoder som är föremål för en lämplig rättslig ordning för kontroll av mätare för beskattningsgrundande mätning och som efterlever de erforderliga osäkerhetströsklarna för den tillämpliga nivån,

| c) | endast standardvärden för beräkningsfaktorer för naturgas tillämpas. |
| --- | --- |

c)

endast standardvärden för beräkningsfaktorer för naturgas tillämpas.

| 2. | Verifieringen gäller en anläggning inom kategori A som avses i artikel 19.2 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller en anläggning inom kategori B som avses i artikel 19.2 b i den genomförandeförordningen där






  a) | det endast finns en bränsle-/materialmängd som är ett bränsle utan processutsläpp, och det bränslet antingen är ett fast bränsle som förbränns direkt i anläggningen utan mellanliggande lagring eller ett flytande eller gasformigt bränsle som kan vara föremål för mellanliggande lagring, |
| --- | --- | --- |

2.

Verifieringen gäller en anläggning inom kategori A som avses i artikel 19.2 a i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller en anläggning inom kategori B som avses i artikel 19.2 b i den genomförandeförordningen där

a)

det endast finns en bränsle-/materialmängd som är ett bränsle utan processutsläpp, och det bränslet antingen är ett fast bränsle som förbränns direkt i anläggningen utan mellanliggande lagring eller ett flytande eller gasformigt bränsle som kan vara föremål för mellanliggande lagring,

| b) | aktivitetsdata avseende bränsle-/materialmängden övervakas med hjälp av en av följande metoder:






  i) | en beskattningsgrundande mätmetod som är föremål för en lämplig rättslig ordning för kontroll av mätare för beskattningsgrundande mätning och som efterlever de erforderliga osäkerhetströsklarna för den tillämpliga nivån, |
| --- | --- | --- |

b)

aktivitetsdata avseende bränsle-/materialmängden övervakas med hjälp av en av följande metoder:

i)

en beskattningsgrundande mätmetod som är föremål för en lämplig rättslig ordning för kontroll av mätare för beskattningsgrundande mätning och som efterlever de erforderliga osäkerhetströsklarna för den tillämpliga nivån,

| ii) | en metod som enbart grundar sig på faktureringsuppgifter med beaktande, i relevanta fall, av lagerförändringar, |
| --- | --- |

ii)

en metod som enbart grundar sig på faktureringsuppgifter med beaktande, i relevanta fall, av lagerförändringar,

| c) | endast standardvärden för beräkningsfaktorer tillämpas, |
| --- | --- |

c)

endast standardvärden för beräkningsfaktorer tillämpas,

| d) | den behöriga myndigheten har gett anläggningen tillåtelse att använda en förenklad övervakningsplan i enlighet med artikel 13 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066. |
| --- | --- |

d)

den behöriga myndigheten har gett anläggningen tillåtelse att använda en förenklad övervakningsplan i enlighet med artikel 13 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

| 3. | Verifieringen gäller en anläggning med låga utsläpp enligt artikel 47.2 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och leden a–c i punkt 2 är tillämpliga, |
| --- | --- |

3.

Verifieringen gäller en anläggning med låga utsläpp enligt artikel 47.2 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och leden a–c i punkt 2 är tillämpliga,

| 4. | Verifieringen gäller en anläggning som är belägen på en obemannad plats där






  a) | telemetridata från den obemannade platsen skickas direkt till en annan plats där samtliga data bearbetas, hanteras och lagras, |
| --- | --- | --- |

4.

Verifieringen gäller en anläggning som är belägen på en obemannad plats där

a)

telemetridata från den obemannade platsen skickas direkt till en annan plats där samtliga data bearbetas, hanteras och lagras,

| b) | samma person ansvarar för all datahantering och dataregistrering för denna plats, |
| --- | --- |

b)

samma person ansvarar för all datahantering och dataregistrering för denna plats,

| c) | mätarna redan har inspekterats på plats av verksamhetsutövaren eller av ett laboratorium i enlighet med artikel 60 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och ett undertecknat dokument eller datumstämplade fotografiska bevis som tillhandahålls av verksamhetsutövaren visar att inga ändringar vad gäller mätning eller drift har skett vid anläggningen sedan denna inspektion. |
| --- | --- |

c)

mätarna redan har inspekterats på plats av verksamhetsutövaren eller av ett laboratorium i enlighet med artikel 60 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och ett undertecknat dokument eller datumstämplade fotografiska bevis som tillhandahålls av verksamhetsutövaren visar att inga ändringar vad gäller mätning eller drift har skett vid anläggningen sedan denna inspektion.

| 5. | Verifieringen gäller en anläggning som är belägen på en avlägsen eller otillgänglig plats, och i synnerhet en offshore-anläggning, där






  a) | data som samlas in från den platsen i hög grad centraliseras och överförs till en annan plats där alla data bearbetas, hanteras och lagras i enlighet med god kvalitetssäkring, |
| --- | --- | --- |

5.

Verifieringen gäller en anläggning som är belägen på en avlägsen eller otillgänglig plats, och i synnerhet en offshore-anläggning, där

a)

data som samlas in från den platsen i hög grad centraliseras och överförs till en annan plats där alla data bearbetas, hanteras och lagras i enlighet med god kvalitetssäkring,

| b) | mätarna redan har inspekterats på plats av verksamhetsutövaren eller av ett laboratorium i enlighet med artikel 60 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och ett undertecknat dokument eller datumstämplade fotografiska bevis som tillhandahålls av verksamhetsutövaren visar att inga ändringar vad gäller mätning eller drift har skett vid anläggningen sedan denna inspektion. |
| --- | --- |

b)

mätarna redan har inspekterats på plats av verksamhetsutövaren eller av ett laboratorium i enlighet med artikel 60 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 och ett undertecknat dokument eller datumstämplade fotografiska bevis som tillhandahålls av verksamhetsutövaren visar att inga ändringar vad gäller mätning eller drift har skett vid anläggningen sedan denna inspektion.

Punkt 2 får också tillämpas om anläggningen, utöver den bränsle-/materialmängd som avses i led a i den punkten, även använder en eller flera bränsle-/materialmängder av ringa omfattning som tillsammans inte överskrider det tröskelvärde för bränsle-/materialmängder av ringa omfattning som anges i artikel 19 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

Artikel 33

Förenklad verifiering för luftfartygsoperatörer

1.   Genom undantag från artikel 21.1 i denna förordning får kontrollören besluta att avstå från besök på plats hos aktörer som anses vara små utsläppskällor enligt artikel 55.1 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 om kontrollören, grundat på sin riskanalys, drar slutsatsen att alla relevanta uppgifter kan nås av denne på distans.

2.   Om luftfartygsoperatören använder de förenklade verktyg som avses i artikel 55.2 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 för att fastställa bränsleförbrukningen och om de rapporterade uppgifterna har tagits fram med hjälp av dessa verktyg oberoende av eventuella synpunkter från luftfartygsoperatören, kan kontrollören på grundval av sin riskanalys besluta att inte genomföra de kontroller som avses i artiklarna 14, 16, 17.1, 17.2 och 18 i denna förordning.

Artikel 34

Förenklade verifieringsplaner

Om kontrollören använder en förenklad verifieringsplan, ska kontrollören ange motiveringar för användningen av sådana planer i den interna verifieringsdokumentationen, inklusive bevisning för att villkoren för användning av förenklade verifieringsplaner har uppfyllts.

KAPITEL III

KRAV FÖR KONTROLLÖRER

Artikel 35

Sektorsspecifika ackrediteringsområden

Kontrollören ska endast utfärda en verifieringsrapport för en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör som bedriver verksamhet som omfattas av bilaga I och för vilken kontrollören har beviljats ackreditering i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 och denna förordning.

Artikel 36

Löpande kompetensprocess

1.   Kontrollören ska införa, dokumentera, genomföra och upprätthålla en kompetensprocess för att säkerställa att all personal som ansvarar för verifieringsverksamhet är kompetenta att utföra de uppgifter som tilldelas dem.

2.   Som en del av kompetensprocessen enligt punkt 1 ska kontrollören minst fastställa, dokumentera, genomföra och upprätthålla följande:

| a) | Allmänna kompetenskriterier för all personal som genomför verifieringsverksamhet. |
| --- | --- |

a)

Allmänna kompetenskriterier för all personal som genomför verifieringsverksamhet.

| b) | Särskilda kompetenskriterier för varje funktion hos kontrollören som genomför verifieringsverksamheten, i synnerhet för EU ETS-revisorer, EU ETS-revisionsledare, oberoende granskare och tekniska experter. |
| --- | --- |

b)

Särskilda kompetenskriterier för varje funktion hos kontrollören som genomför verifieringsverksamheten, i synnerhet för EU ETS-revisorer, EU ETS-revisionsledare, oberoende granskare och tekniska experter.

| c) | En metod för att säkerställa fortsatt kompetens samt regelbunden utvärdering av all personal som utför verifieringsverksamhet. |
| --- | --- |

c)

En metod för att säkerställa fortsatt kompetens samt regelbunden utvärdering av all personal som utför verifieringsverksamhet.

| d) | En process för löpande fortbildning av den personal som utför verifieringsverksamhet. |
| --- | --- |

d)

En process för löpande fortbildning av den personal som utför verifieringsverksamhet.

| e) | En process för att bedöma om kontrollörens ackreditering gäller för verifieringsuppdraget och om kontrollören har rätt kompetens samt den personal och de resurser som krävs för att utse ett verifieringsteam och fullfölja verifieringsverksamheten inom den angivna tidsramen. |
| --- | --- |

e)

En process för att bedöma om kontrollörens ackreditering gäller för verifieringsuppdraget och om kontrollören har rätt kompetens samt den personal och de resurser som krävs för att utse ett verifieringsteam och fullfölja verifieringsverksamheten inom den angivna tidsramen.

De kompetenskriterier som avses i led b ska vara specifika för varje ackrediteringsområde där dessa personer utför verifieringsverksamhet.

Vid bedömningen av kompetens enligt första stycket led c ska kontrollören bedöma personalens kompetens enligt de kompetenskriterier som avses i leden a och b.

Den process som avses i första stycket led e ska också innefatta en process för att bedöma huruvida verifieringsteamet har den kompetens och den personal som krävs för att utföra verifieringsverksamhet hos en viss verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör.

Kontrollören ska utveckla allmänna och särskilda kompetenskriterier som överensstämmer med de kriterier som anges i artikel 37.4 och artiklarna 38, 39 och 40.

3.   Kontrollören ska regelbundet övervaka och bedöma det arbete som personalen utför inom ramen för verifieringsverksamheten, för att bekräfta deras fortvarande kompetens.

4.   Kontrollören ska regelbundet granska den kompetensprocess som avses i punkt 1, så att följande säkerställs:

| a) | Att de kompetenskriterier som avses i punkt 2 första stycket led a och b har utarbetats i enlighet med kompetenskraven i denna förordning. |
| --- | --- |

a)

Att de kompetenskriterier som avses i punkt 2 första stycket led a och b har utarbetats i enlighet med kompetenskraven i denna förordning.

| b) | Att alla frågor som kan identifieras avseende utarbetandet av de allmänna och särskilda kompetenskriterierna enligt punkt 2 första stycket led a och b behandlas. |
| --- | --- |

b)

Att alla frågor som kan identifieras avseende utarbetandet av de allmänna och särskilda kompetenskriterierna enligt punkt 2 första stycket led a och b behandlas.

| c) | Att alla kraven i kompetensprocessen uppdateras och upprätthålls enligt vad som är lämpligt. |
| --- | --- |

c)

Att alla kraven i kompetensprocessen uppdateras och upprätthålls enligt vad som är lämpligt.

5.   Kontrollören ska ha ett system för att registrera resultaten av den verksamhet som bedrivs inom ramen för den kompetensprocess som avses i punkt 1.

6.   En tillräckligt kompetent utvärderare ska bedöma kompetensen hos och det arbete som utförs av EU ETS-revisorer och EU ETS-revisionsledare.

Den kompetente utvärderaren ska övervaka revisorerna under verifieringen av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens rapport, vid anläggningen eller luftfartygsoperatören, beroende på vad som är tillämpligt, för att fastställa om de uppfyller kompetenskriterierna.

7.   Om en medlem av personalen inte kan visa att han eller hon uppfyller de kompetenskriterier som krävs för en specifik uppgift som tilldelats den personen ska kontrollören identifiera och genomföra ytterligare utbildning eller låta personen arbeta under övervakning av en erfaren person. Kontrollören ska dessutom följa upp personalmedlemmens arbete tills kontrollören anser att personen i fråga har den kompetens som krävs.

Artikel 37

Verifieringsteam

1.   För varje enskilt kontrolluppdrag ska kontrollören utse ett verifieringsteam som kan utföra den verifieringsverksamhet som avses i kapitel II.

2.   Verifieringsteamet ska bestå av minst en EU ETS-revisionsledare och, om det krävs enligt kontrollörens slutsatser under den bedömning som avses i artikel 8.1 e och enligt den strategiska analysen, ett lämpligt antal EU ETS-revisorer och tekniska experter.

3.   För den oberoende granskningen av verifieringsverksamhet som rör ett enskilt verifieringsuppdrag ska kontrollören utse en oberoende granskare som inte får ingå i verifieringsteamet.

4.   Varje medlem av verifieringsteamet ska

| a) | veta och förstå hur dennes roll i verifieringsprocessen ser ut, |
| --- | --- |

a)

veta och förstå hur dennes roll i verifieringsprocessen ser ut,

| b) | kunna kommunicera effektivt på det språk som krävs för att utföra sina särskilda uppgifter. |
| --- | --- |

b)

kunna kommunicera effektivt på det språk som krävs för att utföra sina särskilda uppgifter.

5.   I verifieringsteamet ska det finnas minst en person som har den tekniska kompetens och den förståelse som krävs för att bedöma särskilda aspekter av teknisk övervakning och rapportering av de verksamheter som avses i bilaga I och som bedrivs på anläggningen eller hos luftfartygsoperatören. I verifieringsteamet ska det även finnas en person som kan kommunicera på det språk som krävs för att verifiera en verksamhetsutövares eller en luftfartygsoperatörs rapport i den medlemsstat där kontrollören utför verifieringen.

Om kontrollören verifierar referensdatarapporter eller datarapporterför ny deltagare ska det i verifieringsteamet dessutom finnas minst en person som har den tekniska kompetens och den förståelse som krävs för att bedöma de särskilda tekniska aspekterna avseende insamlingen, övervakningen och rapporteringen av uppgifter av relevans för gratis tilldelning.

6.   Om verifieringsteamet består av en enda person måste den här personen uppfylla alla kompetenskrav för EU ETS-revisorer och EU ETS-revisionsledare samt de krav som anges i punkterna 4 och 5.

Artikel 38

Kompetenskrav för EU ETS-revisorer och EU ETS-revisionsledare

1.   En EU ETS-revisor ska ha rätt kompetens för att utföra verifieringen. EU ETS-revisorn ska minst ha följande kompetens:

| a) | Kunskaper om direktiv 2003/87/EG, genomförandeförordning (EU) 2018/2066, delegerad förordning (EU) .../... när det gäller verifiering av referensdatarapporten eller datarapporten för ny deltagare, denna förordning, relevanta normer och tillämpliga riktlinjer samt annan relevant lagstiftning, inklusive relevanta riktlinjer och lagstiftning som utfärdats av den medlemsstat där kontrollören ska genomföra en verifiering. |
| --- | --- |

a)

Kunskaper om direktiv 2003/87/EG, genomförandeförordning (EU) 2018/2066, delegerad förordning (EU) .../... när det gäller verifiering av referensdatarapporten eller datarapporten för ny deltagare, denna förordning, relevanta normer och tillämpliga riktlinjer samt annan relevant lagstiftning, inklusive relevanta riktlinjer och lagstiftning som utfärdats av den medlemsstat där kontrollören ska genomföra en verifiering.

| b) | Kunskaper och erfarenheter av granskning av data, och annan information, inklusive följande:






  i) | Metoder för granskning av data, och annan information, inklusive tillämpning av väsentlighetsnivån och bedömning av graden av väsentlighet hos felaktigheter. |
| --- | --- | --- |

b)

Kunskaper och erfarenheter av granskning av data, och annan information, inklusive följande:

i)

Metoder för granskning av data, och annan information, inklusive tillämpning av väsentlighetsnivån och bedömning av graden av väsentlighet hos felaktigheter.

| ii) | Analys av de inneboende riskerna och kontrollriskerna. |
| --- | --- |

ii)

Analys av de inneboende riskerna och kontrollriskerna.

| iii) | Urvalsteknik för provtagning av data och granskning av kontrollverksamhet. |
| --- | --- |

iii)

Urvalsteknik för provtagning av data och granskning av kontrollverksamhet.

| iv) | Bedömning av data- och informationshanteringssystem, IT-system, dataflödesaktiviteter, kontrollverksamhet, kontrollsystem samt förfaranden för kontrollverksamhet. |
| --- | --- |

iv)

Bedömning av data- och informationshanteringssystem, IT-system, dataflödesaktiviteter, kontrollverksamhet, kontrollsystem samt förfaranden för kontrollverksamhet.

| c) | Förmåga att utföra verifiering av en rapport från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör i enlighet med kapitel II. |
| --- | --- |

c)

Förmåga att utföra verifiering av en rapport från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör i enlighet med kapitel II.

| d) | Kunskap om och erfarenhet av sektorsspecifik teknisk övervakning och rapportering som är relevant för de verksamhetsområden enigt bilaga I inom vilka EU ETS-revisorn utför verifieringar. |
| --- | --- |

d)

Kunskap om och erfarenhet av sektorsspecifik teknisk övervakning och rapportering som är relevant för de verksamhetsområden enigt bilaga I inom vilka EU ETS-revisorn utför verifieringar.

2.   En EU ETS-revisionsledare ska uppfylla kompetenskraven för EU ETS-revisorer och ska ha visat att han eller hon har den kompetens som krävs för att leda ett verifieringsteam och ansvara för att utföra verifieringsverksamhet enligt denna förordning.

Artikel 39

Kompetenskrav för oberoende granskare

1.   Den oberoende granskaren ska ha lämplig behörighet för att granska utkastet till verifieringsrapporten och den interna verifieringsdokumentationen enligt artikel 25.

2.   Den oberoende granskaren ska uppfylla de kompetenskrav för en EU ETS-revisionsledare som avses i artikel 38.2.

3.   Den oberoende granskaren ska ha den kompetens som krävs för att analysera uppgifterna och bekräfta att de är fullständiga och korrekta, ifrågasätta brist på information eller motsägelsefulla uppgifter samt kontrollera kedjor av uppgifter för att bedöma om den interna verifieringsdokumentationen är fullständig och om den ger tillräcklig information för att stödja utkastet till verifieringsrapport.

Artikel 40

Användning av tekniska experter

1.   Vid verifieringsverksamheten får kontrollören använda sig av tekniska experter för att tillhandahålla detaljerad kunskap och sakkunskap inom särskilda områden, för att bistå EU ETS-revisorn och EU ETS-revisionsledaren när de utför sina verifieringar.

2.   Om den oberoende granskaren inte har kompetens att bedöma en viss aspekt i verifieringsprocessen ska kontrollören begära hjälp av en teknisk expert.

3.   Den tekniske experten ska ha den kompetens och sakkunskap som krävs för att ge effektivt stöd åt EU ETS-revisorn och EU ETS-revisionsledaren eller, vid behov, den oberoende granskaren inom det område där deras kunskaper begärs. Dessutom ska den tekniske experten ha tillräcklig kunskap om de områden som beskrivs i artikel 38.1 a, b och c.

4.   De tekniska experterna ska utföra specificerade uppgifter under ledning och fullt ansvar av EU ETS-revisionsledaren i det verifieringsteam som den tekniska experten tillhör eller av den oberoende granskaren.

Artikel 41

Förfaranden vid verifieringsverksamhet

1.   Kontrollören ska inrätta, dokumentera, genomföra och upprätthålla ett eller flera förfaranden för verifieringsverksamhet enligt beskrivningen i kapitel II och de förfaranden och processer som krävs enligt bilaga II. Vid införande och genomförande av dessa förfaranden och processer ska kontrollören utföra verksamheten enligt den harmoniserade standard som avses i bilaga II.

2.   Kontrollören ska utforma, dokumentera, införa och upprätthålla ett kvalitetsledningssystem för att säkerställa följdriktighet i utveckling, genomförande, förbättring och utvärdering av de förfaranden och processer som avses i punkt 1 i enlighet med den harmoniserade standard som avses i bilaga II.

Artikel 42

Dokumentation och kommunikation

1.   Kontrollören ska upprätta dokumentation över personalens kompetens och opartiskhet, för att visa att denna förordning har följts.

2.   Kontrollören ska regelbundet göra information tillgänglig för verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och andra relevanta parter i enlighet med den harmoniserade standard som avses i bilaga II.

3.   Kontrollören ska säkerställa sekretesskydd av de uppgifter som erhållits vid verifieringen i enlighet med den harmoniserade standard som avses i bilaga II.

Artikel 43

Opartiskhet och oberoende

1.   Kontrollören ska vara oberoende av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och bedriva sin verifieringsverksamhet opartiskt.

För att säkerställa oberoende och opartiskhet ska kontrollören eller någon annan del av samma juridiska person inte vara en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör, ägare av en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör eller ägas av en sådan, och kontrollören får inte ha några förbindelser med verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören som kan inverka på oberoendet och opartiskheten. Kontrollören ska också vara oberoende av organ som handlar med utsläppsrätter inom ramen för det system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser som inrättats i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/87/EG.

2.   Kontrollören ska vara organiserad på ett sådant sätt att dennes objektivitet, oberoende och opartiskhet skyddas. För tillämpning av denna förordning ska de relevanta krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga II gälla.

3.   Kontrollören får inte utföra verifieringsverksamhet för en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör som innebär en oacceptabel risk för kontrollörens opartiskhet eller som skapar en intressekonflikt. Kontrollören får inte använda personal eller kontraktsanställda vid verifiering av en rapport från en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör som medför en faktisk eller potentiell intressekonflikt. Kontrollören ska också säkerställa att verksamhet som bedrivs av personal eller organisationer inte påverkar kontrollens sekretess, objektivitet, oberoende och opartiskhet.

En oacceptabel risk för opartiskhet eller en intressekonflikt enligt första stycket första meningen ska anses uppstå särskilt i något av följande fall:

| a) | När en kontrollör eller någon annan del av samma juridiska person tillhandahåller konsulttjänster för att utveckla en del av den övervaknings- och rapporteringsprocess som beskrivs i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller, beroende på vad som är lämpligt, i övervakningsmetodplanen, inbegripet utveckling av övervakningsmetoden, utarbetande av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer och utarbetande av övervakningsplanen eller övervakningsmetodplanen. |
| --- | --- |

a)

När en kontrollör eller någon annan del av samma juridiska person tillhandahåller konsulttjänster för att utveckla en del av den övervaknings- och rapporteringsprocess som beskrivs i den övervakningsplan som godkänts av den behöriga myndigheten eller, beroende på vad som är lämpligt, i övervakningsmetodplanen, inbegripet utveckling av övervakningsmetoden, utarbetande av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer och utarbetande av övervakningsplanen eller övervakningsmetodplanen.

| b) | När en kontrollör eller någon annan del av samma juridiska person tillhandahåller tekniskt stöd för att utveckla eller upprätthålla de system som införts för att övervaka och rapportera utsläpp, uppgifter om tonkilometer eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning. |
| --- | --- |

b)

När en kontrollör eller någon annan del av samma juridiska person tillhandahåller tekniskt stöd för att utveckla eller upprätthålla de system som införts för att övervaka och rapportera utsläpp, uppgifter om tonkilometer eller uppgifter av relevans för gratis tilldelning.

4.   En intressekonflikt för kontrollören när det gäller förhållandet mellan denne och en verksamhetsutövare eller en luftfartygsoperatör ska anses uppstå särskilt i något av följande fall:

| a) | När förhållandet mellan kontrollören och verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören bygger på gemensamt ägande, gemensam förvaltning, gemensam ledning eller personal, delade resurser, gemensamma finanser och gemensamma avtal eller marknadsföringsåtgärder. |
| --- | --- |

a)

När förhållandet mellan kontrollören och verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören bygger på gemensamt ägande, gemensam förvaltning, gemensam ledning eller personal, delade resurser, gemensamma finanser och gemensamma avtal eller marknadsföringsåtgärder.

| b) | När verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har erhållit konsulttjänster enligt punkt 3 a eller tekniskt stöd enligt punkt 3 b från en konsult, ett organ för teknisk hjälp eller annan organisation som har förbindelser med kontrollören och detta äventyrar kontrollörens opartiskhet. |
| --- | --- |

b)

När verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har erhållit konsulttjänster enligt punkt 3 a eller tekniskt stöd enligt punkt 3 b från en konsult, ett organ för teknisk hjälp eller annan organisation som har förbindelser med kontrollören och detta äventyrar kontrollörens opartiskhet.

För tillämpning av led b ska kontrollörens opartiskhet anses vara äventyrad om förbindelserna mellan kontrollören och konsulten, organet för teknisk hjälp eller någon annan organisation bygger på gemensamt ägande, gemensam förvaltning, gemensam ledning eller personal, delade resurser, gemensamma finanser, gemensamma avtal eller marknadsföringsåtgärder och gemensam betalning av försäljningsprovision eller andra incitament för nya kunder.

5.   Kontrollören får inte lägga ut den oberoende granskningen och utfärdandet av verifieringsrapporten på entreprenad. För tillämpning av denna förordning ska kontrollörer som lägger ut andra verifieringsverksamheter på entreprenad uppfylla de relevanta krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga II.

Dock ska inte ingåendet av avtal med individer om att utföra verifieringsverksamhet betraktas som att lägga ut verifieringsverksamhet på entreprenad enligt första stycket, om kontrollören när denne ingår dessa avtal uppfyller de relevanta krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga II.

6.   Kontrollören ska införa, dokumentera, genomföra och upprätthålla ett förfarande för att garantera att kontrollören, delar av samma juridiska person som kontrollören, andra organisationer som avses i punkt 4 och all personal och alla kontraktsanställda som deltar i verifieringen fortlöpande är opartiska och oberoende. Denna process ska omfatta en mekanism för att garantera kontrollörens opartiskhet och oberoende och ska uppfylla de relevanta krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga II.

7.   Om en EU ETS-revisionsledare utför sex årliga verifieringar för en viss luftfartygsoperatör ska EU ETS-revisionsledaren göra ett uppehåll på tre på varandra följande år vad gäller tillhandahållande av verifieringstjänster till samma luftfartygsoperatör. Den längsta perioden på sex år omfattar alla verifieringar avseende växthusgasutsläpp som utförs för luftfartygsoperatören och som inleds efter ikraftträdandet av denna förordning.

KAPITEL IV

ACKREDITERING

Artikel 44

Ackreditering

En kontrollör som utfärdar en verifieringsrapport till en verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatör ska vara ackrediterad för de verksamhetsområden som avses i bilaga I för vilka kontrollören utför en verifiering av en verksamhetsutövares eller luftfartygsoperatörs rapport.

Vid verifiering av referensdatarapporter eller datarapporter för ny deltagare ska en kontrollör som utfärdar en verifieringsrapport till en verksamhetsutövare dessutom vara ackrediterad för verksamhetsgrupp nr 98 enligt bilaga I.

Artikel 45

Ackrediteringens syfte

Under ackrediteringsprocessen och tillsynen av ackrediterade kontrollörer ska de nationella ackrediteringsorganen bedöma huruvida kontrollören och dess personal som utför verifieringsverksamhet

| a) | har kompetens att utföra verifiering av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer i enlighet med denna förordning, |
| --- | --- |

a)

har kompetens att utföra verifiering av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer i enlighet med denna förordning,

| b) | utför verifiering av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer i enlighet med denna förordning, |
| --- | --- |

b)

utför verifiering av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer i enlighet med denna förordning,

| c) | uppfyller de krav som avses i kapitel III. |
| --- | --- |

c)

uppfyller de krav som avses i kapitel III.

Artikel 46

Ansökan om ackreditering

1.   Alla juridiska personer och andra rättsliga enheter kan ansöka om ackreditering i enlighet med artikel 5.1 i förordning (EG) nr 765/2008 och bestämmelserna i detta kapitel.

Ansökan om ackreditering ska innehålla den information som krävs på grundval av den harmoniserade standard som avses i bilaga III.

2.   Förutom den information som avses i punkt 1 ska den sökande innan den bedömning som aves i artikel 45 påbörjas även göra följande uppgifter tillgängliga för det nationella ackrediteringsorganet:

| a) | Alla uppgifter som begärs av det nationella ackrediteringsorganet. |
| --- | --- |

a)

Alla uppgifter som begärs av det nationella ackrediteringsorganet.

| b) | Förfaranden för och information om de processer som avses i artikel 41.1 och information om det kvalitetsledningssystem som avses i artikel 41.2. |
| --- | --- |

b)

Förfaranden för och information om de processer som avses i artikel 41.1 och information om det kvalitetsledningssystem som avses i artikel 41.2.

| c) | De kompetenskriterier som avses i artikel 36.2 a och b, resultaten av den kompetensprocess som avses i artikel 36 samt annan relevant dokumentation om kompetensen hos all personal som arbetar med verifieringsverksamhet. |
| --- | --- |

c)

De kompetenskriterier som avses i artikel 36.2 a och b, resultaten av den kompetensprocess som avses i artikel 36 samt annan relevant dokumentation om kompetensen hos all personal som arbetar med verifieringsverksamhet.

| d) | Information om processen för att garantera upprätthållande av fortlöpande opartiskhet och oberoende enligt vad som avses i artikel 43.6, inbegripet relevant dokumentation över den sökandes och dennes personals opartiskhet och oberoende. |
| --- | --- |

d)

Information om processen för att garantera upprätthållande av fortlöpande opartiskhet och oberoende enligt vad som avses i artikel 43.6, inbegripet relevant dokumentation över den sökandes och dennes personals opartiskhet och oberoende.

| e) | Information om tekniska experter och nyckelpersoner som arbetar med verifiering av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer. |
| --- | --- |

e)

Information om tekniska experter och nyckelpersoner som arbetar med verifiering av rapporter från verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer.

| f) | Systemet och processen för att säkerställa ändamålsenlig intern verifieringsdokumentation. |
| --- | --- |

f)

Systemet och processen för att säkerställa ändamålsenlig intern verifieringsdokumentation.

| g) | Annan relevant dokumentation som avses i artikel 42.1. |
| --- | --- |

g)

Annan relevant dokumentation som avses i artikel 42.1.

Artikel 47

Förberedelse inför bedömning

1.   Under förberedelserna av den bedömning som avses i artikel 45 ska varje nationellt ackrediteringsorgan ta hänsyn till komplexiteten hos såväl det ackrediteringsområde för vilket kontrollören ansökt om ackreditering som det kvalitetsledningssystem som avses i artikel 41.2, de förfaranden och den information om processer som avses i artikel 41.1 och de geografiska områden där kontrollören utför eller planerar att utföra verifiering.

2.   För tillämpning av denna förordning ska det nationella ackrediteringsorganet uppfylla de minimikrav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga III.

Artikel 48

Bedömning

1.   Det bedömarlag som avses i artikel 58 ska minst genomföra följande inom ramen för den bedömning som avses i artikel 45:

| a) | En granskning av all relevant dokumentation som avses i artikel 46. |
| --- | --- |

a)

En granskning av all relevant dokumentation som avses i artikel 46.

| b) | Ett besök på plats hos den sökande för att granska ett representativt urval av den interna verifieringsdokumentationen och bedöma genomförandet av den sökandes kvalitetsledningssystem och de förfaranden och processer som avses i artikel 41. |
| --- | --- |

b)

Ett besök på plats hos den sökande för att granska ett representativt urval av den interna verifieringsdokumentationen och bedöma genomförandet av den sökandes kvalitetsledningssystem och de förfaranden och processer som avses i artikel 41.

| c) | Bevittning av ett representativt urval från det begärda ackrediteringsområdet och förmåga och kompetens hos ett representativt urval av den sökandes personal som deltar i verifieringen av rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, för att säkerställa att personalen arbetar i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

c)

Bevittning av ett representativt urval från det begärda ackrediteringsområdet och förmåga och kompetens hos ett representativt urval av den sökandes personal som deltar i verifieringen av rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören, för att säkerställa att personalen arbetar i enlighet med denna förordning.

Vid utförandet av dessa verksamheter ska bedömarlaget uppfylla de krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga III.

2.   Bedömarlaget ska rapportera granskningsresultaten och avvikelserna till den sökande i enlighet med de krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga III och begära att den sökande svarar på de rapporterade resultaten och avvikelserna i enlighet med de bestämmelserna.

3.   Den sökande ska vidta korrigerande åtgärder för att avhjälpa alla rapporterade avvikelser i enlighet med punkt 2 och i sitt svar till bedömarlagets rapporterade granskningsresultat och avvikelser visa vilka åtgärder som vidtas eller kommer att vidtas inom den tidsram som fastställts av det nationella ackrediteringsorganet för att åtgärda identifierade avvikelser.

4.   Det nationella ackrediteringsorganet ska granska den sökandes svar och kommentarer till granskningsresultaten och avvikelserna, som den sökande lämnar i enlighet med punkt 3.

Om det nationella ackrediteringsorganet anser att den sökandes svar är otillräckligt eller icke-ändamålsenligt ska organet begära ytterligare information eller åtgärder från den sökande. Dessutom får det nationella ackrediteringsorganet begära bevisning för att de åtgärder som vidtagits genomförts på ett effektivt sätt eller genomföra en uppföljande bedömning för att bedöma effektiviteten hos de korrigerande åtgärderna.

Artikel 49

Beslut om ackreditering och ackrediteringsbevis

1.   Det nationella ackrediteringsorganet ska beakta de krav som fastställts i den harmoniserade standard som avses i bilaga III när det förbereder för och fattar beslut om huruvida en sökandes ackreditering ska beviljas, utvidgas eller förnyas.

2.   Om det nationella ackrediteringsorganet har beslutat att bevilja, utvidga eller förnya en sökandes ackreditering ska organet utfärda ett ackrediteringsintyg.

Ackrediteringsbeviset ska minst innehålla den information som krävs på grundval av den harmoniserade standard som avses i bilaga III.

Ackrediteringsbeviset ska gälla för en period på högst fem år efter den dag då det nationella ackrediteringsorganet utfärdade beviset.

Artikel 50

Tillsyn

1.   Det nationella ackrediteringsorganet ska genomföra en årlig tillsyn av varje kontrollör som det har utfärdat ett ackrediteringsbevis till.

Tillsynen ska minst bestå av följande:

| a) | Ett besök på plats hos kontrollören för att granska de verksamheter som avses i artikel 48.1 b. |
| --- | --- |

a)

Ett besök på plats hos kontrollören för att granska de verksamheter som avses i artikel 48.1 b.

| b) | Bevittning av utförande och kompetens hos ett representativt urval av kontrollörens personal i enlighet med artikel 48.1 c. |
| --- | --- |

b)

Bevittning av utförande och kompetens hos ett representativt urval av kontrollörens personal i enlighet med artikel 48.1 c.

2.   Det nationella ackrediteringsorganet ska genomföra den första tillsynen av en kontrollör i enlighet med punkt 1 senast 12 månader efter den dag då ackrediteringsbeviset utfärdades till den kontrollören.

3.   Det nationella ackrediteringsorganet ska utarbeta en tillsynsplan för varje kontrollör på ett sätt som gör det möjligt att göra representativa urval inom det ackrediteringsområde som ska bedömas, i enlighet med de krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga III.

4.   På grundval av resultaten från den tillsyn som avses i punkt 1 ska det nationella ackrediteringsorganet bekräfta fortsatt ackreditering.

5.   När en kontrollör genomför en verifiering i en annan medlemsstat får det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat kontrollören be det nationella ackrediteringsorganet i den medlemsstat där verifieringen utförs att utföra tillsyn för dess räkning och under dess ansvar.

Artikel 51

Förnyad bedömning

1.   Innan ackrediteringsbeviset löper ut ska det nationella ackrediteringsorganet genomföra en förnyad bedömning av den kontrollör till vilken det utfärdat ett ackrediteringsbevis, för att fastställa om ackrediteringsbevisets giltighet kan förlängas.

2.   Det nationella ackrediteringsorganet ska utarbeta en plan för förnyad bedömning av varje kontrollör på ett sätt som gör det möjligt att göra representativa urval inom det ackrediteringsområde som ska bedömas. Vid planeringen och genomförandet av den förnyade bedömningen ska det nationella ackrediteringsorganet uppfylla de krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga III.

Artikel 52

Extraordinär bedömning

1.   Det nationella ackrediteringsorganet får när som helst genomföra en extraordinär bedömning av kontrollören för att säkerställa att kontrollören uppfyller kraven i denna förordning.

2.   För att de nationella ackrediteringsorganen ska kunna bedöma behovet av en extraordinär bedömning ska kontrollören genast informera det nationella ackrediteringsorganet om alla väsentliga förändringar i fråga om status och verksamhet som är relevanta för ackrediteringen. Väsentliga förändringar ska innefatta de ändringar som nämns i den harmoniserade standard som avses i bilaga III.

Artikel 53

Utökad ackreditering

Det nationella ackrediteringsorganet ska efter en ansökan från en kontrollör om utvidgning av området för en redan beviljad ackreditering, vidta nödvändiga åtgärder för att avgöra huruvida kontrollören uppfyller kraven i artikel 45 för den begärda utvidgningen av området för ackreditering.

Artikel 54

Administrativa åtgärder

1.   Det nationella ackrediteringsorganet kan upphäva, återkalla eller begränsa ackrediteringen av en kontrollör som inte uppfyller kraven i denna förordning.

Det nationella ackrediteringsorganet ska upphäva, återkalla eller begränsa ackrediteringen av en kontrollör om kontrollören begär detta.

Det nationella ackrediteringsorganet ska införa, dokumentera, genomföra och upprätthålla ett förfarande för tillfälligt upphävande av ackreditering, återkallande av ackreditering och begränsning av ackrediteringsområdet.

2.   Det nationella ackrediteringsorganet ska upphäva ackrediteringen eller begränsa ackrediteringsområdet om något av följande inträffar:

| a) | Kontrollören har gjort sig skyldig till en allvarlig överträdelse av denna förordning. |
| --- | --- |

a)

Kontrollören har gjort sig skyldig till en allvarlig överträdelse av denna förordning.

| b) | Kontrollören har konsekvent och vid upprepade tillfällen underlåtit att uppfylla kraven i denna förordning. |
| --- | --- |

b)

Kontrollören har konsekvent och vid upprepade tillfällen underlåtit att uppfylla kraven i denna förordning.

| c) | Kontrollören har överträtt andra specifika villkor som fastställts av det nationella ackrediteringsorganet. |
| --- | --- |

c)

Kontrollören har överträtt andra specifika villkor som fastställts av det nationella ackrediteringsorganet.

3.   Det nationella ackrediteringsorganet ska återkalla ackrediteringen om följande inträffar:

| a) | Kontrollören har underlåtit att åtgärda orsaken till ett beslut om att upphäva ackrediteringsbeviset. |
| --- | --- |

a)

Kontrollören har underlåtit att åtgärda orsaken till ett beslut om att upphäva ackrediteringsbeviset.

| b) | En medlem av kontrollörens högsta ledning eller av kontrollörens personal som deltar i verifieringsverksamhet enligt denna förordning har dömts för bedrägeri. |
| --- | --- |

b)

En medlem av kontrollörens högsta ledning eller av kontrollörens personal som deltar i verifieringsverksamhet enligt denna förordning har dömts för bedrägeri.

| c) | Kontrollören har avsiktligt lämnat oriktiga uppgifter eller undanhållit information. |
| --- | --- |

c)

Kontrollören har avsiktligt lämnat oriktiga uppgifter eller undanhållit information.

4.   Ett nationellt ackrediteringsorgans beslut om att upphäva, återkalla eller begränsa området för en ackreditering i enlighet med punkterna 2 och 3 ska kunna överklagas.

Medlemsstaterna ska inrätta förfaranden för behandling av sådana överklaganden.

5.   Ett nationellt ackrediteringsorgans beslut om att upphäva, återkalla eller begränsa området för en ackreditering ska börja gälla omedelbart efter det att kontrollören har meddelats om detta.

Det nationella ackrediteringsorganet ska direkt avsluta ett upphävande av ett ackrediteringsbevis när det har fått tillräcklig information och är övertygat om att kontrollören uppfyller kraven i denna förordning.

KAPITEL V

KRAV AVSEENDE ACKREDITERINGSORGAN FÖR ACKREDITERING AV KONTROLLÖRER FÖR UTSLÄPPSHANDEL

Artikel 55

Det nationella ackrediteringsorganet

1.   De uppgifter som är relaterade till ackreditering i enlighet med denna förordning ska utföras av ett nationellt ackrediteringsorgan som utsetts i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 765/2008.

2.   Om en medlemsstat beslutar om att tillåta certifiering av kontrollörer som är fysiska personer, i enlighet med denna förordning, ska uppgifter relaterade till certifieringen av dessa kontrollörer anförtros en nationell myndighet som inte är densamma som det nationella ackrediteringsorgan som utsetts i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 765/2008.

3.   Om en medlemsstat beslutar att utnyttja den möjlighet som anges i punkt 2, ska den säkerställa att den berörda nationella myndigheten uppfyller kraven i denna förordning, inbegripet kraven i artikel 71 i denna förordning, och tillhandahålla styrkande handlingar i enlighet med artikel 5.2 i förordning (EG) nr 765/2008.

4.   Det nationella ackrediteringsorganet ska vara medlem i det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008.

5.   Det nationella ackrediteringsorganet ska ansvara för att hantera ackrediteringen som en offentlig myndighet och ha ett formellt erkännande från medlemsstaten, om ackrediteringen inte hanteras direkt av de offentliga myndigheterna.

6.   För tillämpning av denna förordning ska det nationella ackrediteringsorganet utföra sina uppgifter i enlighet med de krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga III.

Artikel 56

Gränsöverskridande ackreditering

Om medlemsstaten anser att det inte är ekonomiskt meningsfullt eller hållbart att utse ett nationellt ackrediteringsorgan eller att tillhandahålla ackrediteringstjänster i den betydelse som avses i artikel 15 i direktiv 2003/87/EG ska medlemsstaten anlita ett nationellt ackrediteringsorgan i en annan medlemsstat.

Den berörda medlemsstaten ska informera kommissionen och de övriga medlemsstaterna om detta.

Artikel 57

Oberoende och opartiskhet

1.   Det nationella ackrediteringsorganet ska vara organiserat på så sätt att det är helt oberoende från de kontrollörer det bedömer och helt opartiskt då det utför sin ackrediteringsverksamhet.

2.   Därför får det nationella ackrediteringsorganet inte bedriva verksamhet eller erbjuda tjänster som kontrollörer tillhandahåller eller erbjuda kommersiella konsulttjänster, äga aktier eller i övrigt ha ett finansiellt intresse eller ett ledningsansvar i eller hos en kontrollör.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 55.2 ska det nationella ackrediteringsorganet vara klart åtskilt från den behöriga myndigheten och andra nationella myndigheter vad gäller organisation, ansvar och uppgifter.

4.   Det nationella ackrediteringsorganet ska fatta alla slutgiltiga beslut som rör ackrediteringen av kontrollörer.

Det nationella ackrediteringsorganet får dock lägga ut viss verksamhet på entreprenad, om inte annat följer av de krav som fastställs i den harmoniserade standard som avses i bilaga III.

Artikel 58

Bedömarlag

1.   Det nationella ackrediteringsorganet ska utse ett bedömarlag för varje enskild bedömning.

2.   Bedömarlaget ska bestå av en bedömningsledare och, där så krävs, ett lämpligt antal bedömare eller tekniska experter för ett visst ackrediteringsområde.

I bedömarlaget ska det finnas minst en person som har kunskap om övervakning och rapportering av utsläpp av växthusgaser i enlighet med genomförandeförordning (EU) 2018/2066 som är relevant för ackrediteringsområdet och den kompetens och förståelse som krävs för att bedöma verifieringsverksamheterna vid anläggningen eller hos luftfartygsoperatören inom det berörda ackrediteringsområdet, och det ska finnas minst en person med kunskap om relevanta nationella regler och riktlinjer.

När det nationella ackrediteringsorganet bedömer kontrollörens kompetens och förmåga med avseende på verksamhetsgrupp nr 98 enligt bilaga I till denna förordning ska bedömarlaget dessutom omfatta minst en person med kunskap om insamling, övervakning och rapportering av uppgifter av relevans för gratis tilldelning i enlighet med delegerad förordning (EU) .../... samt den kompetens och förståelse som krävs för att bedöma verifieringsverksamheten för den verksamhetsgruppen.

Artikel 59

Kompetenskrav för bedömare

1.   En bedömare ska ha kompetens att utföra den verksamhet som krävs enligt kapitel IV vid bedömningen av en kontrollör. Bedömaren ska därför

| a) | uppfylla de krav som fastställs i den harmoniserade standard enligt förordning (EG) nr 765/2008 som avses i bilaga III, |
| --- | --- |

a)

uppfylla de krav som fastställs i den harmoniserade standard enligt förordning (EG) nr 765/2008 som avses i bilaga III,

| b) | ha kunskaper om direktiv 2003/87/EG, genomförandeförordning (EU) 2018/2066, delegerad förordning (EU) .../... i de fall då bedömaren bedömer kontrollörens kompetens och förmåga avseende område 98 enligt bilaga I till denna förordning, denna förordning, relevanta normer, tillämpliga riktlinjer och annan relevant lagstiftning, |
| --- | --- |

b)

ha kunskaper om direktiv 2003/87/EG, genomförandeförordning (EU) 2018/2066, delegerad förordning (EU) .../... i de fall då bedömaren bedömer kontrollörens kompetens och förmåga avseende område 98 enligt bilaga I till denna förordning, denna förordning, relevanta normer, tillämpliga riktlinjer och annan relevant lagstiftning,

| c) | ha kunskaper om sådan granskning av data och annan information som avses i artikel 38.1 b, erhållen genom utbildning eller tillgång till en person med sådan kunskap och erfarenhet av granskning av data och information. |
| --- | --- |

c)

ha kunskaper om sådan granskning av data och annan information som avses i artikel 38.1 b, erhållen genom utbildning eller tillgång till en person med sådan kunskap och erfarenhet av granskning av data och information.

2.   En bedömningsledare ska uppfylla kompetenskraven enligt punkt 1 och ska ha uppvisat kompetens för att leda ett bedömarlag och ansvara för att genomföra en bedömning i enlighet med denna förordning.

3.   Interna granskare och personer som beslutar om beviljande, utvidgning eller förnyelse av en ackreditering ska utöver kompetenskraven i punkt 1 ha tillräckliga kunskaper och erfarenheter för att kunna utvärdera ackrediteringen.

Artikel 60

Tekniska experter

1.   Det nationella ackrediteringsorganet får ta med tekniska experter i bedömarlaget som ska tillhandahålla detaljerad sakkunskap inom ett särskilt område som krävs till stöd för bedömningsledaren och bedömaren när de utför bedömningsverksamhet.

2.   Den tekniska experten ska ha den kompetens som krävs för att ge effektivt stöd åt bedömningsledaren och bedömaren inom det område där en sådan experts kunskaper begärs. Dessutom ska den tekniska experten

| a) | ha kunskaper om direktiv 2003/87/EG, genomförandeförordning (EU) 2018/2066, delegerad förordning (EU) .../... i de fall då bedömaren bedömer kontrollörens kompetens och förmåga avseende område 98 enligt bilaga I till denna förordning, denna förordning, relevanta normer, tillämpliga riktlinjer och annan relevant lagstiftning, |
| --- | --- |

a)

ha kunskaper om direktiv 2003/87/EG, genomförandeförordning (EU) 2018/2066, delegerad förordning (EU) .../... i de fall då bedömaren bedömer kontrollörens kompetens och förmåga avseende område 98 enligt bilaga I till denna förordning, denna förordning, relevanta normer, tillämpliga riktlinjer och annan relevant lagstiftning,

| b) | ha tillräcklig insikt i verifieringsverksamhet. |
| --- | --- |

b)

ha tillräcklig insikt i verifieringsverksamhet.

3.   Den tekniska experten ska genomföra specificerade uppgifter under ledning och fullt ansvar av bedömningsledaren i det berörda bedömarlaget.

Artikel 61

Förfaranden

Det nationella ackrediteringsorganet ska uppfylla de krav som fastställts enligt artikel 8 i förordning (EG) nr 765/2008.

Artikel 62

Klagomål

Om klagomål inkommer till det nationella ackrediteringsorganet avseende kontrollören från den behöriga myndigheten, verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören eller andra berörda parter, ska det nationella ackrediteringsorganet inom en rimlig tidsperiod, dock senast tre månader efter att klagomålet inkommit, göra följande:

| a) | Besluta om klagomålets giltighet. |
| --- | --- |

a)

Besluta om klagomålets giltighet.

| b) | Säkerställa att den berörda kontrollören ges tillfälle att lämna in sina kommentarer. |
| --- | --- |

b)

Säkerställa att den berörda kontrollören ges tillfälle att lämna in sina kommentarer.

| c) | Vidta lämpliga åtgärder för att bemöta klagomålet. |
| --- | --- |

c)

Vidta lämpliga åtgärder för att bemöta klagomålet.

| d) | Registrera klagomålet och de åtgärder som vidtagits. |
| --- | --- |

d)

Registrera klagomålet och de åtgärder som vidtagits.

| e) | Lämna ett svar till den klagande. |
| --- | --- |

e)

Lämna ett svar till den klagande.

Artikel 63

Register och dokumentation

1.   Det nationella ackrediteringsorganet ska ha dokumenterade uppgifterom alla personer som är involverade i ackrediteringsprocessen. Dokumentationen ska omfatta uppgifter om relevanta kvalifikationer, relevant utbildning, erfarenhet, opartiskhet och den kompetens som krävs för att uppfylla kraven i denna förordning.

2.   Det nationella ackrediteringsorganet ska ha dokumenterade uppgifter om kontrollören i överensstämmelse med den harmoniserade standarden enligt förordning (EG) nr 765/2008 som avses i bilaga III.

Artikel 64

Tillgång till information och sekretesskydd

1.   Det nationella ackrediteringsorganet ska regelbundet göra tillgänglig och uppdatera information om sin egen organisation och sin ackrediteringsverksamhet.

2.   I enlighet med artikel 8.4 i förordning (EG) nr 765/2008 ska det nationella ackrediteringsorganet ha rutiner som säkerställer att den information som inkommit i samband med ackrediteringsverksamheten i tillämpliga fall behandlas konfidentiellt.

Artikel 65

Referentbedömning

1.   De nationella ackrediteringsorganen ska regelbundet genomgå en referentbedömning.

Referentbedömningen ska organiseras av det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008.

2.   Det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 ska använda sig av lämpliga kriterier för referentbedömning och en effektiv och oberoende bedömningsprocess för att bedöma följande:

| a) | Om det nationella ackrediteringsorgan som är föremål för referentbedömning har genomfört ackrediteringsverksamheten enligt kapitel IV. |
| --- | --- |

a)

Om det nationella ackrediteringsorgan som är föremål för referentbedömning har genomfört ackrediteringsverksamheten enligt kapitel IV.

| b) | Om det nationella ackrediteringsorgan som är föremål för referentbedömning uppfyller de krav som fastställs i detta kapitel. |
| --- | --- |

b)

Om det nationella ackrediteringsorgan som är föremål för referentbedömning uppfyller de krav som fastställs i detta kapitel.

Kriterierna för referentbedömning ska omfatta kompetenskrav för de personer och grupper som utför referentbedömning, vilka är specifika för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser som fastställs i direktiv 2003/87/EG.

3.   Det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 ska offentliggöra och meddela resultatet av referentbedömningen av det nationella ackrediteringsorganet till kommissionen, de nationella myndigheter som ansvarar för nationella ackrediteringsorgan i medlemsstaterna och den behöriga myndighet i medlemsstaterna eller den kontaktpunkt som avses i artikel 70.2.

4.   Om ett nationellt ackrediteringsorgan har klarat av en referentbedömning som genomförts av det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 före denna förordnings ikraftträdande, och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1, ska det nationella ackrediteringsorganet undantas från kravet på att genomgå en ny referentbedömning efter ikraftträdandet av denna förordning om det kan visa att det efterlever kraven i denna förordning.

För detta ändamål ska det berörda nationella ackrediteringsorganet lämna in en ansökan och relevant bevisning till det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008.

Det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 ska besluta om villkoren för att bevilja ett undantag är uppfyllda.

Undantaget ska gälla under en period på högst tre år från dagen för anmälan av beslutet till det nationella ackrediteringsorganet.

5.   Den nationella myndighet som i enlighet med artikel 55.2 ansvarar för uppgifter som är relaterade till certifiering av kontrollörer som är fysiska personer i enlighet med denna förordning ska ha lika hög trovärdighet som nationella ackrediteringsorgan som har klarat av en referentbedömning.

För detta ändamål ska den berörda medlemsstaten omedelbart efter sitt beslut om att ge den nationella myndigheten befogenhet att utföra certifiering förse kommissionen och de andra medlemsstaterna med alla relevant styrkande handlingar. Den nationella myndigheten får inte certifiera kontrollörer i enlighet med denna förordning innan den berörda medlemsstaten tillhandahåller de styrkande handlingarna.

Den berörda medlemsstaten ska regelbundet granska hur väl den nationella myndigheten fungerar i syfte att säkerställa att den nationella myndigheten fortsätter att ha lika hög trovärdighet, och hålla kommissionen informerad om detta.

Artikel 66

Korrigerande åtgärder

1.   Medlemsstaterna ska regelbundet övervaka sina nationella ackrediteringsorgan för att säkerställa att de fortlöpande uppfyller kraven i denna förordning, med beaktande av resultaten av sådan referentbedömning som utförs i enlighet med artikel 65.

2.   Om ett nationellt ackrediteringsorgan inte uppfyller kraven eller underlåter att uppfylla sina skyldigheter enligt denna förordning, ska den berörda medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder för att avhjälpa detta, alternativt säkerställa att sådana åtgärder vidtas, och informera kommissionen om detta.

Artikel 67

Ömsesidigt erkännande av kontrollörer

1.   Medlemsstaterna ska godkänna likvärdigheten av de tjänster som erbjuds av de nationella ackrediteringsorgan som har klarat av en referentbedömning. Medlemsstaterna ska godta ackrediteringsbevisen för kontrollörer som är ackrediterade av sådana nationella ackrediteringsorgan och respektera dessa kontrollörers rättigheter att utföra verifiering inom sina ackrediteringsområden.

2.   Om ett nationellt ackrediteringsorgan inte har genomgått en fullständig referentbedömning ska medlemsstaterna godta ackrediteringsbevisen för kontrollörer som är ackrediterade av det nationella ackrediteringsorganet under förutsättning att det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 har inlett en referentbedömning av det nationella ackrediteringsorganet och inte har konstaterat att organet brister i efterlevnad av denna förordning.

3.   När kontrollörer certifieras av en nationell myndighet som avses i artikel 55.2 ska medlemsstaterna godta det bevis som utfärdats av denna myndighet och respektera dessa kontrollörers rättigheter att utföra verifiering inom sina certifieringsområden.

Artikel 68

Övervakning av tjänster

Om en medlemsstat under en inspektion som utförts i enlighet med artikel 31.4 i direktiv 2006/123/EG har fastställt att en kontrollör inte följer denna förordning ska den behöriga myndigheten eller det nationella ackrediteringsorganet i den medlemsstaten informera det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat kontrollören.

Det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat kontrollören ska betrakta denna information som ett klagomål i den betydelse som avses i artikel 62 och ska vidta lämpliga åtgärder och lämna ett svar till den behöriga myndigheten eller det nationella ackrediteringsorganet i enlighet med artikel 73.2 andra stycket.

Artikel 69

Elektroniskt datautbyte och användning av automatiska system

1.   Medlemsstaterna får kräva att kontrollörerna använder elektroniska mallar eller särskilda filformat för verifieringsrapporter enligt artikel 74.1 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066 eller enligt artikel 13 i delegerad förordning (EU) .../....

2.   Standardiserade elektroniska mallar eller specifikationer för filformat kan göras tillgängliga för andra typer av kommunikation mellan verksamhetsutövaren, luftfartygsoperatören, kontrollören, den behöriga myndigheten och det nationella ackrediteringsorganet i enlighet med artikel 74.2 i genomförandeförordning (EU) 2018/2066.

KAPITEL VI

INFORMATIONSUTBYTE

Artikel 70

Informationsutbyte och kontaktpunkter

1.   Medlemsstaten ska inrätta ett effektivt utbyte av lämplig information och ett effektivt samarbete mellan det nationella ackrediteringsorganet eller, i tillämpliga fall, den nationella myndighet som certifierar kontrollörer och den behöriga myndigheten.

2.   Om mer än en behörig myndighet utsetts i en medlemsstat enligt artikel 18 i direktiv 2003/87/EG ska medlemsstaten utse en av dessa myndigheter som kontaktpunkt med ansvar för informationsutbytet, för samordningen av arbetet enligt punkt 1 och för den verksamhet som avses i detta kapitel.

Artikel 71

Arbetsprogram för ackreditering och verksamhetsberättelse

1.   Senast den 31 december varje år ska det nationella ackrediteringsorganet göra tillgängligt för den behöriga myndigheten i varje medlemsstat ett arbetsprogram som innehåller en lista över de kontrollörer det ackrediterat och vilka som i enlighet med artikel 77 har anmält till det nationella ackrediteringsorganet att de har för avsikt att utföra verifieringar i de medlemsstaterna. Arbetsprogrammet för ackreditering ska minst innehålla följande uppgifter för varje kontrollör:

| a) | Förväntad tid och plats för verifieringsuppdrag. |
| --- | --- |

a)

Förväntad tid och plats för verifieringsuppdrag.

| b) | Information om aktiviteter som det nationella ackrediteringsorganet har planerat vidta för kontrollören, särskilt övervakning och förnyade bedömningar. |
| --- | --- |

b)

Information om aktiviteter som det nationella ackrediteringsorganet har planerat vidta för kontrollören, särskilt övervakning och förnyade bedömningar.

| c) | Datum för planerade bevittningar som ska utföras av det nationella ackrediteringsorganet för att bedöma kontrollören, inklusive adress till och kontaktuppgifter för de verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer som kommer att besökas vid bedömningen. |
| --- | --- |

c)

Datum för planerade bevittningar som ska utföras av det nationella ackrediteringsorganet för att bedöma kontrollören, inklusive adress till och kontaktuppgifter för de verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer som kommer att besökas vid bedömningen.

| d) | Information om huruvida det nationella ackrediteringsorganet har begärt att det nationella ackrediteringsorganet i den medlemsstat där kontrollören utför ett verifieringsuppdrag ska utföra övervakningen. |
| --- | --- |

d)

Information om huruvida det nationella ackrediteringsorganet har begärt att det nationella ackrediteringsorganet i den medlemsstat där kontrollören utför ett verifieringsuppdrag ska utföra övervakningen.

Om den information som avses i första stycket ändras ska det nationella ackrediteringsorganet lämna in ett uppdaterat arbetsprogram till den behöriga myndigheten senast den 31 januari varje år.

2.   När arbetsprogrammet för ackreditering har lämnats in enligt punkt 1 ska den behöriga myndigheten inkomma med alla relevanta uppgifter till det nationella ackrediteringsorganet, inbegripet de relevanta nationella lagar och riktlinjer som ska tillämpas.

3.   Senast den 1 juni varje år ska det nationella ackrediteringsorganet göra tillgänglig en verksamhetsberättelse för den behöriga myndigheten. Verksamhetsberättelsen ska minst innehålla följande uppgifter för varje kontrollör som har ackrediterats av det nationella ackrediteringsorganet:

| a) | Uppgifter om ackreditering för kontrollörer som nyligen ackrediterats av det nationella ackrediteringsorganet, inklusive ackrediteringsområdet för dessa kontrollörer. |
| --- | --- |

a)

Uppgifter om ackreditering för kontrollörer som nyligen ackrediterats av det nationella ackrediteringsorganet, inklusive ackrediteringsområdet för dessa kontrollörer.

| b) | Alla ändringar av ackrediteringsområdet för dessa kontrollörer. |
| --- | --- |

b)

Alla ändringar av ackrediteringsområdet för dessa kontrollörer.

| c) | Sammanfattning av resultaten från övervakning och förnyade bedömningar som utförts av det nationella ackrediteringsorganet. |
| --- | --- |

c)

Sammanfattning av resultaten från övervakning och förnyade bedömningar som utförts av det nationella ackrediteringsorganet.

| d) | Sammanfattning av resultaten av extraordinära bedömningar som utförts, inbegripet skälen för att genomföra sådana bedömningar. |
| --- | --- |

d)

Sammanfattning av resultaten av extraordinära bedömningar som utförts, inbegripet skälen för att genomföra sådana bedömningar.

| e) | Eventuella klagomål på kontrollören som lämnats in sedan den senaste verksamhetsberättelsen och de åtgärder som vidtagits av det nationella ackrediteringsorganet. |
| --- | --- |

e)

Eventuella klagomål på kontrollören som lämnats in sedan den senaste verksamhetsberättelsen och de åtgärder som vidtagits av det nationella ackrediteringsorganet.

| f) | En närmare redogörelse för åtgärder som vidtagits av det nationella ackrediteringsorganet som svar på de uppgifter som delas av den behöriga myndigheten, såvida inte det nationella ackrediteringsorganet betraktar dessa uppgifter som ett klagomål i den betydelse som avses i artikel 62. |
| --- | --- |

f)

En närmare redogörelse för åtgärder som vidtagits av det nationella ackrediteringsorganet som svar på de uppgifter som delas av den behöriga myndigheten, såvida inte det nationella ackrediteringsorganet betraktar dessa uppgifter som ett klagomål i den betydelse som avses i artikel 62.

Artikel 72

Informationsutbyte om administrativa åtgärder

Om det nationella ackrediteringsorganet har infört administrativa åtgärder för kontrollören enligt artikel 54 eller om ett tillfälligt upphävande av ackrediteringen har avslutats, eller om ett beslut om överklagande har upphävt ett nationellt ackrediteringsorgans beslut om att införa administrativa åtgärder enligt artikel 54, ska det nationella ackrediteringsorganet underrätta följande parter:

| a) | Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där kontrollören är ackrediterad. |
| --- | --- |

a)

Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där kontrollören är ackrediterad.

| b) | Den behöriga myndigheten och det nationella ackrediteringsorganet i varje medlemsstat där kontrollören utför verifieringsuppdrag. |
| --- | --- |

b)

Den behöriga myndigheten och det nationella ackrediteringsorganet i varje medlemsstat där kontrollören utför verifieringsuppdrag.

Artikel 73

Den behöriga myndighetens informationsutbyte

1.   Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där kontrollören utför verifieringsuppdrag ska varje år lämna in minst följande uppgifter till det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat kontrollören:

| a) | Relevanta resultat från granskning av verksamhetsutövarens och luftfartygsoperatörens rapport och verifieringsrapporterna, i synnerhet om kontrollören inte efterlever kraven i denna förordning. |
| --- | --- |

a)

Relevanta resultat från granskning av verksamhetsutövarens och luftfartygsoperatörens rapport och verifieringsrapporterna, i synnerhet om kontrollören inte efterlever kraven i denna förordning.

| b) | Resultaten från inspektion av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören om resultaten är av betydelse för det nationella ackrediteringsorganet när det gäller övervakning och ackreditering av kontrollören eller om dessa resultat visar att kontrollören inte efterlever kraven i denna förordning. |
| --- | --- |

b)

Resultaten från inspektion av verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören om resultaten är av betydelse för det nationella ackrediteringsorganet när det gäller övervakning och ackreditering av kontrollören eller om dessa resultat visar att kontrollören inte efterlever kraven i denna förordning.

| c) | Resultaten från utvärderingen av den interna verifieringsdokumentationen hos denna kontrollör om den behöriga myndigheten har utvärderat den interna verifieringsdokumentationen i enlighet med artikel 26.3. |
| --- | --- |

c)

Resultaten från utvärderingen av den interna verifieringsdokumentationen hos denna kontrollör om den behöriga myndigheten har utvärderat den interna verifieringsdokumentationen i enlighet med artikel 26.3.

| d) | Klagomål som mottagits av den behöriga myndigheten och som rör kontrollören. |
| --- | --- |

d)

Klagomål som mottagits av den behöriga myndigheten och som rör kontrollören.

2.   Om de uppgifter som avses i punkt 1 är bevisning för att den behöriga myndigheten har fastställt att kontrollören inte efterlever kraven i denna förordning ska det nationella ackrediteringsorganet betrakta dessa uppgifter som ett klagomål gällande den kontrollören från den behöriga myndigheten i den betydelse som avses i artikel 62.

Det nationella ackrediteringsorganet ska vidta lämpliga åtgärder för att behandla dessa uppgifter och lämna ett svar till den behöriga myndigheten inom en rimlig tidsperiod, dock senast tre månader efter att klagomålet inkommit. I svaret till den behöriga myndigheten ska det nationella ackrediteringsorganet informera om de åtgärder som det vidtagit och, i tillämpliga fall, de administrativa åtgärder som införts beträffande kontrollören.

Artikel 74

Informationsutbyte om övervakning

1.   Om det nationella ackrediteringsorganet i den medlemsstat där en kontrollör utför verifiering har anlitats enligt artikel 50.5 för att genomföra övervakning ska det rapportera sina granskningsresultat till det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat kontrollören, om inte annat överenskommits mellan de båda nationella ackrediteringsorganen.

2.   Det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat kontrollören ska beakta de granskningsresultat som avses i punkt 1 vid bedömning av om kontrollören uppfyller kraven i denna förordning.

3.   Om de granskningsresultat som avses i punkt 1 visar att kontrollören inte efterlever denna förordning ska det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat kontrollören vidta lämpliga åtgärder enligt denna förordning och dessutom underrätta det nationella ackrediteringsorgan som har utfört övervakningen om följande:

| a) | Vilka åtgärder som vidtagits av det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat kontrollören. |
| --- | --- |

a)

Vilka åtgärder som vidtagits av det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat kontrollören.

| b) | I tillämpliga fall, hur kontrollören lyckats åtgärda granskningsresultaten. |
| --- | --- |

b)

I tillämpliga fall, hur kontrollören lyckats åtgärda granskningsresultaten.

| c) | Vilka administrativa åtgärder som har införts för kontrollören. |
| --- | --- |

c)

Vilka administrativa åtgärder som har införts för kontrollören.

Artikel 75

Informationsutbyte med den medlemsstat där kontrollören är etablerad

Om en kontrollör har beviljats ackreditering av ett nationellt ackrediteringsorgan i en annan medlemsstat än den medlemsstat där kontrollören är etablerad, ska det arbetsprogram för ackreditering och den verksamhetsberättelse som avses i artikel 71 och den information som avses i artikel 72 också lämnas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där kontrollören är etablerad.

Artikel 76

Databaser över ackrediterade kontrollörer

1.   Nationella ackrediteringsorgan, eller, i tillämpliga fall, nationella myndigheter enligt artikel 55.2 ska upprätta och hantera en databas till vilken andra nationella ackrediteringsorgan, nationella myndigheter, kontrollörer, verksamhetsutövare, luftfartygsoperatörer och behöriga myndigheter ska ges tillträde.

Det organ som erkänts enligt artikel 14 i förordning (EG) nr 765/2008 ska underlätta och harmonisera tillgång till databaserna i syfte att främja en effektiv och kostnadseffektiv kommunikation mellan nationella ackrediteringsorgan, nationella myndigheter, kontrollörer, verksamhetsutövare, luftfartygsoperatörer och behöriga myndigheter, och får samordna dessa databaser i en enda centraliserad databas.

2.   Den databas som avses i punkt 1 ska innehålla minst följande uppgifter:

| a) | Namn på och adress till varje kontrollör som ackrediterats av det nationella ackrediteringsorganet. |
| --- | --- |

a)

Namn på och adress till varje kontrollör som ackrediterats av det nationella ackrediteringsorganet.

| b) | De medlemsstater där kontrollören utför verifieringsuppdrag. |
| --- | --- |

b)

De medlemsstater där kontrollören utför verifieringsuppdrag.

| c) | Varje kontrollörs ackrediteringsområde. |
| --- | --- |

c)

Varje kontrollörs ackrediteringsområde.

| d) | Datum för beviljande av ackreditering och ackrediteringens utgångsdatum. |
| --- | --- |

d)

Datum för beviljande av ackreditering och ackrediteringens utgångsdatum.

| e) | Information om administrativa åtgärder som har införts beträffande kontrollören. |
| --- | --- |

e)

Information om administrativa åtgärder som har införts beträffande kontrollören.

Uppgifterna ska vara allmänt tillgängliga.

Artikel 77

Anmälan från kontrollörer

1.   För att det nationella ackrediteringsorganet ska kunna utarbeta ett arbetsprogram för ackreditering och en verksamhetsberättelse enligt artikel 71, ska varje kontrollör senast den 15 november varje år lämna in följande information till det nationella ackrediteringsorgan som har ackrediterat dem:

| a) | Planerad tid och plats för de verifieringsuppdrag som de ska utföra. |
| --- | --- |

a)

Planerad tid och plats för de verifieringsuppdrag som de ska utföra.

| b) | Adress och kontaktuppgifter till de verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer vars utsläppsrapport, tonkilometerrapport, referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare omfattas av deras verifieringar. |
| --- | --- |

b)

Adress och kontaktuppgifter till de verksamhetsutövare eller luftfartygsoperatörer vars utsläppsrapport, tonkilometerrapport, referensdatarapport eller datarapport för ny deltagare omfattas av deras verifieringar.

| c) | Namnen på medlemmarna i verifieringsteamet och det ackrediteringsområde som verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens verksamhet omfattas av. |
| --- | --- |

c)

Namnen på medlemmarna i verifieringsteamet och det ackrediteringsområde som verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens verksamhet omfattas av.

2.   Om förändringar sker i fråga om den information som avses i punkt 1 ska kontrollören anmäla dessa till ackrediteringsorganet inom en tidsfrist som har överenskommits med det organet.

KAPITEL VII

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 78

Upphävande av förordning (EU) nr 600/2012 och övergångsbestämmelser

1.   Förordning (EU) nr 600/2012 ska upphöra att gälla med verkan den 1 januari 2019 eller den dag då denna förordning träder i kraft, om denna dag infaller senare.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga IV.

2.   Bestämmelserna i förordning (EU) nr 600/2012 ska fortsätta att gälla för verifiering av utsläpp och, i tillämpliga fall, aktivitetsdata som genereras före den 1 januari 2019.

Artikel 79

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2019 eller den dag då denna förordning träder i kraft, om denna dag infaller senare.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 december 2018.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 275, 25.10.2003, s. 32.

1

(2)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2066 av den 19 december 2018 om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG och ändring av kommissionens förordning (EU) nr 601/2012 (se sidan 1 i detta nummer av EUT).

2

(3)  Kommissionens förordning (EU) nr 600/2012 av den 21 juni 2012 om verifiering av rapporter om utsläpp av växthusgaser och tonkilometer och ackreditering av kontrollörer i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (EUT L 181, 12.7.2012, s. 1).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden (EUT L 376, 27.12.2006, s. 36).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (EUT L 218, 13.8.2008, s. 30).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG av den 9 juli 2008 om en gemensam ram för saluföring av produkter och upphävande av rådets beslut 93/465/EEG (EUT L 218, 13.8.2008, s. 82).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1221/2009 av den 25 november 2009 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas) och om upphävande av förordning (EG) nr 761/2001 och kommissionens beslut 2001/681/EG och 2006/193/EG (EUT L 342, 22.12.2009, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut 87/95/EEG och Europaparlamentets och rådets beslut 1673/2006/EG (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12).

8

(9)  Ännu ej offentliggjord i EUT.

9

(10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG av den 23 april 2009 om geologisk lagring av koldioxid och ändring av rådets direktiv 85/337/EEG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG, 2001/80/EG, 2004/35/EG, 2006/12/EG och 2008/1/EG samt förordning (EG) nr 1013/2006 (EUT L 140, 5.6.2009, s. 114).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG (EUT L 41, 14.2.2003, s. 26).

11

(12)  Kommissionens beslut 2011/278/EU av den 27 april 2011 om fastställande av unionstäckande övergångsbestämmelser för harmoniserad gratis tilldelning av utsläppsrätter enligt artikel 10a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (EUT L 130, 17.5.2011, s. 1).

12

---

BILAGA I

Omfattning av kontrollörers ackreditering

Omfattningen av kontrollörers ackreditering ska anges i ett ackrediteringsbevis med användning av följande verksamhetsgrupper enligt bilaga I till direktiv 2003/87/EG och andra verksamheter i enlighet med artiklarna 10a och 24 i direktiv 2003/87/EG. Dessa bestämmelser ska också gälla för kontrollörer som certifierats av en nationell myndighet i enlighet med artikel 55.2 i denna förordning.

| Verksamhetsgrupp nr | Ackrediteringsområde |
| --- | --- |
| 1a | Förbränning av bränsle i anläggningar där endast kommersiella standardbränslen som definieras i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2066 används eller om naturgas används i anläggningar inom kategori A eller B. |
| 1b | Förbränning av bränsle i anläggningar, utan begränsningar |
| 2 | Raffinering av mineralolja |
| 3 | — | Produktion av koks |

Verksamhetsgrupp nr

Ackrediteringsområde

1a

Förbränning av bränsle i anläggningar där endast kommersiella standardbränslen som definieras i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2066 används eller om naturgas används i anläggningar inom kategori A eller B.

1b

Förbränning av bränsle i anläggningar, utan begränsningar

2

Raffinering av mineralolja

3

—

Produktion av koks

| — | Rostning och sintring, inklusive pelletering, av metallhaltig malm (inklusive sulfid malm) |
| --- | --- |

—

Rostning och sintring, inklusive pelletering, av metallhaltig malm (inklusive sulfid malm)

| — | Tackjärns- eller ståltillverkning (primär- eller sekundärsmältning), inklusive stränggjutning |
| --- | --- |

—

Tackjärns- eller ståltillverkning (primär- eller sekundärsmältning), inklusive stränggjutning

4

| — | Produktion eller bearbetning av järnmetaller (inklusive ferrolegeringar) |
| --- | --- |

—

Produktion eller bearbetning av järnmetaller (inklusive ferrolegeringar)

| — | Produktion av sekundäraluminium |
| --- | --- |

—

Produktion av sekundäraluminium

| — | Produktion eller bearbetning av icke-järnmetaller, inklusive produktion av legeringar |
| --- | --- |

—

Produktion eller bearbetning av icke-järnmetaller, inklusive produktion av legeringar

5

Produktion av primäraluminium (utsläpp av koldioxid och perfluorkarbon)

6

| — | Produktion av cementklinker |
| --- | --- |

—

Produktion av cementklinker

| — | Produktion av kalk eller bränning av dolomit eller magnesit |
| --- | --- |

—

Produktion av kalk eller bränning av dolomit eller magnesit

| — | Tillverkning av glas, inklusive glasfibrer |
| --- | --- |

—

Tillverkning av glas, inklusive glasfibrer

| — | Tillverkning av keramiska produkter genom bränning |
| --- | --- |

—

Tillverkning av keramiska produkter genom bränning

| — | Tillverkning av isoleringsmaterial av mineralull |
| --- | --- |

—

Tillverkning av isoleringsmaterial av mineralull

| — | Torkning eller bränning av gips eller framställning av gipsplattor och andra gipsprodukter |
| --- | --- |

—

Torkning eller bränning av gips eller framställning av gipsplattor och andra gipsprodukter

7

| — | Framställning av pappersmassa av trä eller andra fibermaterial |
| --- | --- |

—

Framställning av pappersmassa av trä eller andra fibermaterial

| — | Framställning av papper eller kartong |
| --- | --- |

—

Framställning av papper eller kartong

8

| — | Produktion av kimrök |
| --- | --- |

—

Produktion av kimrök

| — | Produktion av ammoniak |
| --- | --- |

—

Produktion av ammoniak

| — | Produktion av organiska baskemikalier genom krackning, reformering, delvis eller full oxidation eller genom liknande processer |
| --- | --- |

—

Produktion av organiska baskemikalier genom krackning, reformering, delvis eller full oxidation eller genom liknande processer

| — | Produktion av vätgas (H2) och syntesgas genom reformering eller partiell oxidation |
| --- | --- |

—

Produktion av vätgas (H2) och syntesgas genom reformering eller partiell oxidation

| — | Produktion av natriumkarbonat (Na2CO3) och natriumbikarbonat (NaHCO3) |
| --- | --- |

—

Produktion av natriumkarbonat (Na2CO3) och natriumbikarbonat (NaHCO3)

9

| — | Produktion av salpetersyra (utsläpp av koldioxid och dikväveoxid) |
| --- | --- |

—

Produktion av salpetersyra (utsläpp av koldioxid och dikväveoxid)

| — | Produktion av adipinsyra (utsläpp av koldioxid och dikväveoxid) |
| --- | --- |

—

Produktion av adipinsyra (utsläpp av koldioxid och dikväveoxid)

| — | Produktion av glyoxal och glyoxalsyra (utsläpp av koldioxid och dikväveoxid) |
| --- | --- |

—

Produktion av glyoxal och glyoxalsyra (utsläpp av koldioxid och dikväveoxid)

10

| — | Avskiljning av växthusgaser från anläggningar som omfattas av direktiv 2003/87/EG för transport och geologisk lagring i en lagringsanläggning som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG |
| --- | --- |

—

Avskiljning av växthusgaser från anläggningar som omfattas av direktiv 2003/87/EG för transport och geologisk lagring i en lagringsanläggning som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG

| — | Transport av växthusgaser via pipelines för geologisk lagring i en lagringsanläggning som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG |
| --- | --- |

—

Transport av växthusgaser via pipelines för geologisk lagring i en lagringsanläggning som är godkänd enligt direktiv 2009/31/EG

11

Geologisk lagring av växthusgaser i lagringsanläggningar som är godkända enligt direktiv 2009/31/EG

12

Luftfartsverksamhet (utsläpp och uppgifter om tonkilometer)

98

Andra verksamheter enligt artikel 10a i direktiv 2003/87/EG

99

Andra verksamheter som anges i detalj av en medlemsstat i enlighet med artikel 24 i direktiv 2003/87/EG och som inkluderas i ackrediteringsbeviset

---

BILAGA II

Krav på kontrollörer

När det gäller krav på kontrollörer ska den harmoniserade standarden i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 för krav på validerings- och verifieringsorgan i fråga om växthusgaser för användning vid ackreditering eller annan form av erkännande gälla. Dessutom ska följande förfaranden, processer och arrangemang som avses i artikel 41.1 följas:

| a) | En process och strategi för kommunikation med verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och andra berörda parter. |
| --- | --- |

a)

En process och strategi för kommunikation med verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören och andra berörda parter.

| b) | Lämpliga arrangemang för att skydda sekretessbelagda uppgifter som inhämtats. |
| --- | --- |

b)

Lämpliga arrangemang för att skydda sekretessbelagda uppgifter som inhämtats.

| c) | Ett förfarande för att hantera överklaganden. |
| --- | --- |

c)

Ett förfarande för att hantera överklaganden.

| d) | Ett förfarande för att hantera klagomål, som innefattar en vägledande tidsplan. |
| --- | --- |

d)

Ett förfarande för att hantera klagomål, som innefattar en vägledande tidsplan.

| e) | En process för att utfärda en reviderad verifieringsrapport om ett fel i verifieringsrapporten eller rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har identifierats efter det att kontrollören har lämnat in verifieringsrapporten till verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören för vidarebefordran till den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

e)

En process för att utfärda en reviderad verifieringsrapport om ett fel i verifieringsrapporten eller rapporten från verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören har identifierats efter det att kontrollören har lämnat in verifieringsrapporten till verksamhetsutövaren eller luftfartygsoperatören för vidarebefordran till den behöriga myndigheten.

| f) | Ett förfarande eller en process för att lägga ut verifieringsverksamhet till andra organisationer. |
| --- | --- |

f)

Ett förfarande eller en process för att lägga ut verifieringsverksamhet till andra organisationer.

---

BILAGA III

Minimikrav för ackrediteringsprocessen och krav på ackrediteringsorgan

När det gäller minimikrav för ackreditering och krav på ackrediteringsorgan ska den harmoniserade standarden enligt förordning (EG) nr 765/2008 för allmänna krav på ackrediteringsorgan som ackrediterar organ för bedömning av överensstämmelse gälla.

---

BILAGA IV

Jämförelsetabell

| Kommissionens förordning (EU) nr 600/2012 | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artiklarna 1–31 | Artiklarna 1–31 |
| — | Artikel 32 |
| Artiklarna 32–78 | Artiklarna 33–79 |
| Bilaga I–III | Bilaga I–III |
| — | Bilaga IV |

Kommissionens förordning (EU) nr 600/2012

Denna förordning

Artiklarna 1–31

Artiklarna 1–31

—

Artikel 32

Artiklarna 32–78

Artiklarna 33–79

Bilaga I–III

Bilaga I–III

—

Bilaga IV

---