# Euroopan unionin L 334/2018

| | ISSN 1977-0812 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 334 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 61. vuosikerta31. joulukuuta 2018 |

ISSN 1977-0812

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 334

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

61. vuosikerta31. joulukuuta 2018

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2066, annettu 19 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista sekä komission asetuksen (EU) N:o 601/2012 muuttamisesta (
  1
  ) | 1 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2067, annettu 19 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta tietojen todentamisesta ja todentajien akkreditoinnista (
  1
  ) | 94 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

ASETUKSET

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2066, annettu 19 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista sekä komission asetuksen (EU) N:o 601/2012 muuttamisesta (
  1
  )

1

1

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2067, annettu 19 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta tietojen todentamisesta ja todentajien akkreditoinnista (
  1
  )

1

94

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.
  Tämä julkaisu on vuoden 2018 osalta L-sarjan viimeinen. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

Tämä julkaisu on vuoden 2018 osalta L-sarjan viimeinen.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 31.12.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 334/1 |
| --- | --- | --- | --- |

31.12.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 334/1

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2018/2066,

annettu 19 päivänä joulukuuta 2018,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista sekä komission asetuksen (EU) N:o 601/2012 muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta unionissa ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Tämän asetuksen olisi tultava voimaan kiireellisesti, jotta voidaan ottaa huomioon Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevassa IV niteessä oleva ympäristönsuojelua koskevien kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos (First Edition to the International Standards and Recommended Practices, Environmental Protection, Annex 16 to the Convention on International Civil Aviation, Volume IV, Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation (CORSIA)), joka koskee kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmää ja joka hyväksyttiin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) neuvoston 214. istunnon kymmenennessä kokouksessa 27 päivänä kesäkuuta 2018 ja jota on tarkoitus soveltaa vuodesta 2019 alkaen. |
| --- | --- |

(1)

Tämän asetuksen olisi tultava voimaan kiireellisesti, jotta voidaan ottaa huomioon Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevassa IV niteessä oleva ympäristönsuojelua koskevien kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos (First Edition to the International Standards and Recommended Practices, Environmental Protection, Annex 16 to the Convention on International Civil Aviation, Volume IV, Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation (CORSIA)), joka koskee kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmää ja joka hyväksyttiin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) neuvoston 214. istunnon kymmenennessä kokouksessa 27 päivänä kesäkuuta 2018 ja jota on tarkoitus soveltaa vuodesta 2019 alkaen.

| (2) | Tässä asetuksessa säädettyjen yhdenmukaistettujen vaatimusten mukainen kasvihuonekaasupäästöjen kattava, johdonmukainen, avoin ja tarkka tarkkailu ja raportointi on äärimmäisen tärkeää, jotta direktiivin 2003/87/EY nojalla vahvistettu kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä, jäljempänä ’EU:n päästökauppajärjestelmä’, toimisi tehokkaasti. |
| --- | --- |

(2)

Tässä asetuksessa säädettyjen yhdenmukaistettujen vaatimusten mukainen kasvihuonekaasupäästöjen kattava, johdonmukainen, avoin ja tarkka tarkkailu ja raportointi on äärimmäisen tärkeää, jotta direktiivin 2003/87/EY nojalla vahvistettu kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä, jäljempänä ’EU:n päästökauppajärjestelmä’, toimisi tehokkaasti.

| (3) | EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannella päästökauppakaudella (2013–2020) teollisuuden toiminnanharjoittajat, lentoliikenteen toiminnanharjoittajat, todentajat ja toimivaltaiset viranomaiset ovat saaneet kokemusta komission asetukseen (EU) N:o 601/2012 (2) perustuvasta tarkkailusta ja raportoinnista. Tämä kokemus on osoittanut, että tarkkailu- ja raportointisääntöjä on tarpeen parantaa, selkeyttää ja yksinkertaistaa, jotta voidaan edistää yhdenmukaistamista ja tehostaa järjestelmää. Asetusta (EU) N:o 601/2012 on muutettu useaan otteeseen. Koska siihen on määrä tehdä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi korvattava. |
| --- | --- |

(3)

EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannella päästökauppakaudella (2013–2020) teollisuuden toiminnanharjoittajat, lentoliikenteen toiminnanharjoittajat, todentajat ja toimivaltaiset viranomaiset ovat saaneet kokemusta komission asetukseen (EU) N:o 601/2012 (2) perustuvasta tarkkailusta ja raportoinnista. Tämä kokemus on osoittanut, että tarkkailu- ja raportointisääntöjä on tarpeen parantaa, selkeyttää ja yksinkertaistaa, jotta voidaan edistää yhdenmukaistamista ja tehostaa järjestelmää. Asetusta (EU) N:o 601/2012 on muutettu useaan otteeseen. Koska siihen on määrä tehdä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi korvattava.

| (4) | Tässä asetuksessa käytetyn biomassan määritelmän olisi oltava yhdenmukainen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (3) 2 artiklassa esitettyjen biomassan, bionesteiden ja biopolttoaineiden määritelmien kanssa, erityisesti koska EU:n päästökauppajärjestelmässä päästöoikeuksien palauttamisvelvoitteisiin liittyvä erityiskohtelu muodostaa kyseisen direktiivin 2 artiklan k kohdassa tarkoitetun tukijärjestelmän ja siten kyseisen direktiivin 17 artiklan 1 kohdan c kohdan mukaisen taloudellisen tuen. |
| --- | --- |

(4)

Tässä asetuksessa käytetyn biomassan määritelmän olisi oltava yhdenmukainen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (3) 2 artiklassa esitettyjen biomassan, bionesteiden ja biopolttoaineiden määritelmien kanssa, erityisesti koska EU:n päästökauppajärjestelmässä päästöoikeuksien palauttamisvelvoitteisiin liittyvä erityiskohtelu muodostaa kyseisen direktiivin 2 artiklan k kohdassa tarkoitetun tukijärjestelmän ja siten kyseisen direktiivin 17 artiklan 1 kohdan c kohdan mukaisen taloudellisen tuen.

| (5) | Yhdenmukaisuuden vuoksi tässä asetuksessa olisi sovellettava määritelmiä, jotka vahvistetaan komission päätöksessä 2009/450/EY (4) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/31/EY (5). |
| --- | --- |

(5)

Yhdenmukaisuuden vuoksi tässä asetuksessa olisi sovellettava määritelmiä, jotka vahvistetaan komission päätöksessä 2009/450/EY (4) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/31/EY (5).

| (6) | Jotta tarkkailu- ja raportointijärjestelmä toimisi mahdollisimman hyvin, jäsenvaltioiden, jotka nimeävät useamman kuin yhden toimivaltaisen viranomaisen, olisi varmistettava, että kyseiset toimivaltaiset viranomaiset koordinoivat työtään tässä asetuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. |
| --- | --- |

(6)

Jotta tarkkailu- ja raportointijärjestelmä toimisi mahdollisimman hyvin, jäsenvaltioiden, jotka nimeävät useamman kuin yhden toimivaltaisen viranomaisen, olisi varmistettava, että kyseiset toimivaltaiset viranomaiset koordinoivat työtään tässä asetuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

| (7) | Tarkkailusuunnitelman, jossa dokumentoidaan yksityiskohtaisesti, kattavasti ja avoimesti tietyn laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän menetelmät, olisi oltava tässä asetuksessa vahvistetun järjestelmän keskeinen elementti. Olisi vaadittava, että suunnitelmaan tehdään säännöllisesti ajantasaistuksia sekä todentajan havaintojen huomioon ottamiseksi että toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän omasta aloitteesta. Toiminnanharjoittajalla tai ilma-aluksen käyttäjällä olisi edelleen oltava pääasiallinen toteutusvastuu tarkkailumenetelmistä, joista osa määritetään tämän asetuksen mukaisilla menettelyillä. |
| --- | --- |

(7)

Tarkkailusuunnitelman, jossa dokumentoidaan yksityiskohtaisesti, kattavasti ja avoimesti tietyn laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän menetelmät, olisi oltava tässä asetuksessa vahvistetun järjestelmän keskeinen elementti. Olisi vaadittava, että suunnitelmaan tehdään säännöllisesti ajantasaistuksia sekä todentajan havaintojen huomioon ottamiseksi että toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän omasta aloitteesta. Toiminnanharjoittajalla tai ilma-aluksen käyttäjällä olisi edelleen oltava pääasiallinen toteutusvastuu tarkkailumenetelmistä, joista osa määritetään tämän asetuksen mukaisilla menettelyillä.

| (8) | Koska tarkkailusuunnitelma on tarkkailu- ja raportointisääntöjen keskeinen tekijä, kaikkien siihen tehtävien merkittävien muutosten edellytyksenä olisi oltava toimivaltaisen viranomaisen antama hyväksyntä. Toimivaltaisten viranomaisten ja toiminnanharjoittajien hallinnollisen taakan vähentämiseksi tietyntyyppisiä tarkkailusuunnitelman muutoksia ei kuitenkaan tulisi pitää merkittävinä, jolloin ne eivät myöskään edellyttäisi virallista hyväksyntää. |
| --- | --- |

(8)

Koska tarkkailusuunnitelma on tarkkailu- ja raportointisääntöjen keskeinen tekijä, kaikkien siihen tehtävien merkittävien muutosten edellytyksenä olisi oltava toimivaltaisen viranomaisen antama hyväksyntä. Toimivaltaisten viranomaisten ja toiminnanharjoittajien hallinnollisen taakan vähentämiseksi tietyntyyppisiä tarkkailusuunnitelman muutoksia ei kuitenkaan tulisi pitää merkittävinä, jolloin ne eivät myöskään edellyttäisi virallista hyväksyntää.

| (9) | On tarpeen vahvistaa perustavanlaatuiset tarkkailumenetelmät, jotta voidaan minimoida toiminnanharjoittajille ja ilma-aluksen käyttäjille aiheutuva taakka ja helpottaa kasvihuonekaasupäästöjen tehokasta tarkkailua ja raportointia direktiivin 2003/87/EY nojalla. Kyseisiin menetelmiin olisi kuuluttava perustavanlaatuisia laskenta- ja mittausmenetelmiä. Laskentamenetelmien olisi koostuttava vakiolaskentamenetelmästä ja massatasemenetelmästä. Olisi oltava mahdollista yhdistellä mittausmenetelmiä, vakiolaskentamenetelmä ja massatasemenetelmä samassa laitoksessa sillä edellytyksellä, että toiminnanharjoittaja varmistaa, ettei laiminlyöntejä ja kaksinkertaista laskentaa esiinny. |
| --- | --- |

(9)

On tarpeen vahvistaa perustavanlaatuiset tarkkailumenetelmät, jotta voidaan minimoida toiminnanharjoittajille ja ilma-aluksen käyttäjille aiheutuva taakka ja helpottaa kasvihuonekaasupäästöjen tehokasta tarkkailua ja raportointia direktiivin 2003/87/EY nojalla. Kyseisiin menetelmiin olisi kuuluttava perustavanlaatuisia laskenta- ja mittausmenetelmiä. Laskentamenetelmien olisi koostuttava vakiolaskentamenetelmästä ja massatasemenetelmästä. Olisi oltava mahdollista yhdistellä mittausmenetelmiä, vakiolaskentamenetelmä ja massatasemenetelmä samassa laitoksessa sillä edellytyksellä, että toiminnanharjoittaja varmistaa, ettei laiminlyöntejä ja kaksinkertaista laskentaa esiinny.

| (10) | Toiminnanharjoittajille ja ilma-aluksen käyttäjille aiheutuvan taakan minimoimiseksi olisi yksinkertaistettava epävarmuustarkastelua koskevaa vaatimusta, tinkimättä kuitenkaan tarkkuudesta. Merkittävästi kevennettyjä epävarmuustarkasteluun liittyviä vaatimuksia olisi sovellettava, kun mittauslaitteita käytetään tyyppihyväksytyissä olosuhteissa, varsinkin kun kyseiset laitteet ovat kansallisessa lakisääteisessä metrologisessa valvonnassa. |
| --- | --- |

(10)

Toiminnanharjoittajille ja ilma-aluksen käyttäjille aiheutuvan taakan minimoimiseksi olisi yksinkertaistettava epävarmuustarkastelua koskevaa vaatimusta, tinkimättä kuitenkaan tarkkuudesta. Merkittävästi kevennettyjä epävarmuustarkasteluun liittyviä vaatimuksia olisi sovellettava, kun mittauslaitteita käytetään tyyppihyväksytyissä olosuhteissa, varsinkin kun kyseiset laitteet ovat kansallisessa lakisääteisessä metrologisessa valvonnassa.

| (11) | On tarpeen määritellä laskentakertoimet, jotka voivat olla joko oletuskertoimia tai analyysilla määritettyjä. Analyysia koskevissa vaatimuksissa olisi suosittava jatkossakin sellaisten laboratorioiden käyttöä, jotka on akkreditoitu yhdenmukaistetun standardin ”Testaus- ja kalibrointilaboratorioiden pätevyys. Yleiset vaatimukset” (EN ISO/IEC 17025) mukaisesti asiaankuuluvien analyysimenetelmien osalta, ja kun on kyse akkreditoimattomista laboratorioista, asetettava vaatimuksia luotettavan vastaavuuden osoittamisesta, mukaan lukien yhdenmukaistetun standardin ”Laadunhallintajärjestelmät. Vaatimukset” (EN ISO/IEC 9001) tai muiden asiaankuuluvien sertifioitujen laadunhallintajärjestelmien vaatimusten täyttäminen. |
| --- | --- |

(11)

On tarpeen määritellä laskentakertoimet, jotka voivat olla joko oletuskertoimia tai analyysilla määritettyjä. Analyysia koskevissa vaatimuksissa olisi suosittava jatkossakin sellaisten laboratorioiden käyttöä, jotka on akkreditoitu yhdenmukaistetun standardin ”Testaus- ja kalibrointilaboratorioiden pätevyys. Yleiset vaatimukset” (EN ISO/IEC 17025) mukaisesti asiaankuuluvien analyysimenetelmien osalta, ja kun on kyse akkreditoimattomista laboratorioista, asetettava vaatimuksia luotettavan vastaavuuden osoittamisesta, mukaan lukien yhdenmukaistetun standardin ”Laadunhallintajärjestelmät. Vaatimukset” (EN ISO/IEC 9001) tai muiden asiaankuuluvien sertifioitujen laadunhallintajärjestelmien vaatimusten täyttäminen.

| (12) | Olisi säädettävä avoimesta ja johdonmukaisesta menetelmästä kohtuuttomien kustannusten määrittämiseksi. |
| --- | --- |

(12)

Olisi säädettävä avoimesta ja johdonmukaisesta menetelmästä kohtuuttomien kustannusten määrittämiseksi.

| (13) | Olisi vahvistettava lisävastaavuus laskentaan perustuvien menetelmien ja mittaukseen perustuvien menetelmien välillä. Tämä edellyttää määrittämistasovaatimusten parempaa yhteensovittamista. Määritettäessä hiilidioksidin biomassaosuutta jatkuvatoimisten päästömittausjärjestelmien (CEMS) avulla olisi otettava huomioon uusin tekninen kehitys. Siksi biomassaosuuden määrittämistä koskevia sääntöjä olisi joustavoitettava erityisesti siten, että sallitaan myös muut kuin laskentaan perustuvat lähestymistavat. |
| --- | --- |

(13)

Olisi vahvistettava lisävastaavuus laskentaan perustuvien menetelmien ja mittaukseen perustuvien menetelmien välillä. Tämä edellyttää määrittämistasovaatimusten parempaa yhteensovittamista. Määritettäessä hiilidioksidin biomassaosuutta jatkuvatoimisten päästömittausjärjestelmien (CEMS) avulla olisi otettava huomioon uusin tekninen kehitys. Siksi biomassaosuuden määrittämistä koskevia sääntöjä olisi joustavoitettava erityisesti siten, että sallitaan myös muut kuin laskentaan perustuvat lähestymistavat.

| (14) | Koska biomassasta peräisin olevat päästöt on luokiteltu EU:n päästökauppajärjestelmässä yleisesti nollaksi, olisi vahvistettava yksinkertaistetut tarkkailusäännöt puhtaan biomassan lähdevirtoja varten. Tarkkailuvaatimuksia olisi selvennettävä sellaisten polttoaineiden tai materiaalien osalta, jotka ovat biomassan ja fossiilisten ainesosien seoksia. Olisi erotettava selvemmin toisistaan alustava päästökerroin, joka viittaa kokonaishiilipitoisuuteen, ja päästökerroin, joka viittaa ainoastaan hiilidioksidin fossiiliseen osuuteen. Tätä tarkoitusta varten olisi annettava erilliset määrittämistasojen määritelmät alustavalle päästökertoimelle ja biomassaa koskevalle osuudelle ja fossiiliselle osuudelle. Kuten muiden laskentakertoimien osalta, vaatimuksissa olisi otettava huomioon laitoksen koko ja kasvihuonekaasupäästöt, jotka liittyvät polttoaineeseen tai materiaaliin. Tätä tarkoitusta varten olisi määriteltävä vähimmäisvaatimukset. |
| --- | --- |

(14)

Koska biomassasta peräisin olevat päästöt on luokiteltu EU:n päästökauppajärjestelmässä yleisesti nollaksi, olisi vahvistettava yksinkertaistetut tarkkailusäännöt puhtaan biomassan lähdevirtoja varten. Tarkkailuvaatimuksia olisi selvennettävä sellaisten polttoaineiden tai materiaalien osalta, jotka ovat biomassan ja fossiilisten ainesosien seoksia. Olisi erotettava selvemmin toisistaan alustava päästökerroin, joka viittaa kokonaishiilipitoisuuteen, ja päästökerroin, joka viittaa ainoastaan hiilidioksidin fossiiliseen osuuteen. Tätä tarkoitusta varten olisi annettava erilliset määrittämistasojen määritelmät alustavalle päästökertoimelle ja biomassaa koskevalle osuudelle ja fossiiliselle osuudelle. Kuten muiden laskentakertoimien osalta, vaatimuksissa olisi otettava huomioon laitoksen koko ja kasvihuonekaasupäästöt, jotka liittyvät polttoaineeseen tai materiaaliin. Tätä tarkoitusta varten olisi määriteltävä vähimmäisvaatimukset.

| (15) | Olisi vältettävä tarkkailemasta kohtuuttoman laajasti laitoksia, joiden vuotuiset päästöt ovat vähäisemmät ja vähemmän seurauksia aiheuttavia, ja samalla olisi huolehdittava siitä, että hyväksyttävä tarkkuustaso säilyy. Tässä yhteydessä olisi vahvistettava erityisehtoja laitoksille, joilla katsotaan olevan vähäisiä päästöjä, ja ilma-aluksen käyttäjille, jotka katsotaan vähäisten päästöjen aiheuttajiksi. |
| --- | --- |

(15)

Olisi vältettävä tarkkailemasta kohtuuttoman laajasti laitoksia, joiden vuotuiset päästöt ovat vähäisemmät ja vähemmän seurauksia aiheuttavia, ja samalla olisi huolehdittava siitä, että hyväksyttävä tarkkuustaso säilyy. Tässä yhteydessä olisi vahvistettava erityisehtoja laitoksille, joilla katsotaan olevan vähäisiä päästöjä, ja ilma-aluksen käyttäjille, jotka katsotaan vähäisten päästöjen aiheuttajiksi.

| (16) | Direktiivin 2003/87/EY 27 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat jättää EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle pienet laitokset, joihin sovelletaan vastaavia toimenpiteitä, kyseisessä artiklassa säädettyjen edellytysten täyttyessä. Direktiivin 2003/87/EY 27 a artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat jättää EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle laitokset, joiden päästöt ovat alle 2 500 tonnia, kyseisessä artiklassa säädettyjen edellytysten täyttyessä. Tätä asetusta ei tulisi soveltaa suoraan laitoksiin, jotka jätetään EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle direktiivin 2003/87/EY 27 tai 27 a artiklan nojalla, ellei jäsenvaltio toisin päätä. |
| --- | --- |

(16)

Direktiivin 2003/87/EY 27 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat jättää EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle pienet laitokset, joihin sovelletaan vastaavia toimenpiteitä, kyseisessä artiklassa säädettyjen edellytysten täyttyessä. Direktiivin 2003/87/EY 27 a artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat jättää EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle laitokset, joiden päästöt ovat alle 2 500 tonnia, kyseisessä artiklassa säädettyjen edellytysten täyttyessä. Tätä asetusta ei tulisi soveltaa suoraan laitoksiin, jotka jätetään EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle direktiivin 2003/87/EY 27 tai 27 a artiklan nojalla, ellei jäsenvaltio toisin päätä.

| (17) | Jotta voidaan tilkitä mahdolliset porsaanreiät, jotka liittyvät lähdevirtaan sisältyvän tai puhtaan hiilidioksidin siirtämiseen, tällaiset siirrot tulisi sallia vain hyvin erityisten ehtojen täyttyessä. Euroopan unionin tuomioistuin totesi 19 päivänä tammikuuta 2017 asiassa C-460/15 (6) antamassaan tuomiossa, että asetuksen (EU) N:o 601/2012 49 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen ja sen liitteessä IV olevan 10 kohdan B alakohdan säännökset ovat pätemättömiä siltä osin kuin niissä sisällytetään järjestelmällisesti kalkinpolttolaitosten päästöihin hiilidioksidi, joka siirretään toiseen laitokseen saostetun kalsiumkarbonaatin tuotantoa varten, riippumatta siitä, päästetäänkö tämä hiilidioksidi ilmakehään vai ei. Jotta voidaan ottaa huomioon unionin tuomioistuimen tuomio asiassa C-460/15, hiilidioksidi, joka siirretään tarkoituksena tuottaa saostettua kalsiumkarbonaattia, johon hiilidioksidi tulee olemaan sidottu kemiallisesti, olisi tunnustettava hiilidioksidiksi, jota ei päästetä ilmakehään. Nämä ehdot eivät kuitenkaan saisi estää tulevien innovaatioiden mahdollisuutta. Sen vuoksi asetusta (EU) N:o 601/2012 olisi muutettava. |
| --- | --- |

(17)

Jotta voidaan tilkitä mahdolliset porsaanreiät, jotka liittyvät lähdevirtaan sisältyvän tai puhtaan hiilidioksidin siirtämiseen, tällaiset siirrot tulisi sallia vain hyvin erityisten ehtojen täyttyessä. Euroopan unionin tuomioistuin totesi 19 päivänä tammikuuta 2017 asiassa C-460/15 (6) antamassaan tuomiossa, että asetuksen (EU) N:o 601/2012 49 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen ja sen liitteessä IV olevan 10 kohdan B alakohdan säännökset ovat pätemättömiä siltä osin kuin niissä sisällytetään järjestelmällisesti kalkinpolttolaitosten päästöihin hiilidioksidi, joka siirretään toiseen laitokseen saostetun kalsiumkarbonaatin tuotantoa varten, riippumatta siitä, päästetäänkö tämä hiilidioksidi ilmakehään vai ei. Jotta voidaan ottaa huomioon unionin tuomioistuimen tuomio asiassa C-460/15, hiilidioksidi, joka siirretään tarkoituksena tuottaa saostettua kalsiumkarbonaattia, johon hiilidioksidi tulee olemaan sidottu kemiallisesti, olisi tunnustettava hiilidioksidiksi, jota ei päästetä ilmakehään. Nämä ehdot eivät kuitenkaan saisi estää tulevien innovaatioiden mahdollisuutta. Sen vuoksi asetusta (EU) N:o 601/2012 olisi muutettava.

| (18) | Koska laitosten välillä on mahdollista siirtää paitsi hiilidioksidia myös dityppioksidia, olisi otettava käyttöön dityppioksidia koskevat tarkkailusäännöt, jotka ovat hiilidioksidia koskevien tarkkailusääntöjen kaltaiset. Lisäksi on aiheellista muuttaa polttoaineeseen sisältyvän hiilidioksidin määritelmää siten, että se kattaa myös hiilidioksidin, joka sisältyy mihin tahansa tarkkailtavaan lähdevirtaan. |
| --- | --- |

(18)

Koska laitosten välillä on mahdollista siirtää paitsi hiilidioksidia myös dityppioksidia, olisi otettava käyttöön dityppioksidia koskevat tarkkailusäännöt, jotka ovat hiilidioksidia koskevien tarkkailusääntöjen kaltaiset. Lisäksi on aiheellista muuttaa polttoaineeseen sisältyvän hiilidioksidin määritelmää siten, että se kattaa myös hiilidioksidin, joka sisältyy mihin tahansa tarkkailtavaan lähdevirtaan.

| (19) | Olisi vahvistettava erityisiä ilmailualan säännöksiä tarkkailusuunnitelmien ja kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailun osalta. |
| --- | --- |

(19)

Olisi vahvistettava erityisiä ilmailualan säännöksiä tarkkailusuunnitelmien ja kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailun osalta.

| (20) | Puuttuvien tietojen arviointia olisi johdonmukaistettava edellyttämällä tarkkailusuunnitelmassa tunnustettujen konservatiivisten arviointimenetelmien käyttöä tai – jos se ei ole mahdollista – edellyttämällä toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää asianmukaiselle menettelylle ja asianmukaisen menettelyn sisällyttämistä tarkkailusuunnitelmaan. |
| --- | --- |

(20)

Puuttuvien tietojen arviointia olisi johdonmukaistettava edellyttämällä tarkkailusuunnitelmassa tunnustettujen konservatiivisten arviointimenetelmien käyttöä tai – jos se ei ole mahdollista – edellyttämällä toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää asianmukaiselle menettelylle ja asianmukaisen menettelyn sisällyttämistä tarkkailusuunnitelmaan.

| (21) | Toiminnanharjoittajat olisi velvoitettava tarkistamaan säännöllisesti tarkkailumenetelmiään niiden parantamiseksi ja ottamaan huomioon suositukset, joita todentajat ovat antaneet todentamisprosessissa. Jos toiminnanharjoittajat eivät käytä määrittämistasoihin perustuvaa menetelmää tai eivät kykene soveltamaan ylimpiin määrittämistasoihin perustuvia menetelmiä, toiminnanharjoittajien olisi raportoitava säännöllisesti toimista, joita toiminnanharjoittajat toteuttavat määrittämistasoihin perustuvan tarkkailumenetelmän noudattamiseksi ja ylimmän vaaditun määrittämistason saavuttamiseksi. Jotta voidaan vähentää parannusten raportointiin liittyvää hallinnollista taakkaa, parannusten raportointitiheyttä ja -syitä olisi mukautettava jäsenvaltioiden hallintokäytännöistä saamien kokemusten pohjalta. |
| --- | --- |

(21)

Toiminnanharjoittajat olisi velvoitettava tarkistamaan säännöllisesti tarkkailumenetelmiään niiden parantamiseksi ja ottamaan huomioon suositukset, joita todentajat ovat antaneet todentamisprosessissa. Jos toiminnanharjoittajat eivät käytä määrittämistasoihin perustuvaa menetelmää tai eivät kykene soveltamaan ylimpiin määrittämistasoihin perustuvia menetelmiä, toiminnanharjoittajien olisi raportoitava säännöllisesti toimista, joita toiminnanharjoittajat toteuttavat määrittämistasoihin perustuvan tarkkailumenetelmän noudattamiseksi ja ylimmän vaaditun määrittämistason saavuttamiseksi. Jotta voidaan vähentää parannusten raportointiin liittyvää hallinnollista taakkaa, parannusten raportointitiheyttä ja -syitä olisi mukautettava jäsenvaltioiden hallintokäytännöistä saamien kokemusten pohjalta.

| (22) | Direktiivin 2003/87/EY 3 e artiklan 1 kohdan ja 28 a artiklan 2 kohdan perusteella ilma-aluksen käyttäjät voivat hakea maksutta jaettavia päästöoikeuksia kyseisen direktiivin liitteessä I lueteltujen toimintojen osalta todennettujen tonnikilometritietojen perusteella. |
| --- | --- |

(22)

Direktiivin 2003/87/EY 3 e artiklan 1 kohdan ja 28 a artiklan 2 kohdan perusteella ilma-aluksen käyttäjät voivat hakea maksutta jaettavia päästöoikeuksia kyseisen direktiivin liitteessä I lueteltujen toimintojen osalta todennettujen tonnikilometritietojen perusteella.

| (23) | Olisi edistettävä tietotekniikan käyttöä, mukaan lukien tietojenvaihtomuotoa koskevat vaatimukset ja automatisoitujen järjestelmien käyttö, ja jäsenvaltioiden olisi siksi voitava vaatia talouden toimijoita käyttämään tällaisia järjestelmiä. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava laatia omia sähköisiä mallejaan ja tiedostomuotoeritelmiään, joiden olisi kuitenkin oltava komission julkaisemien vähimmäisstandardien mukaisia. |
| --- | --- |

(23)

Olisi edistettävä tietotekniikan käyttöä, mukaan lukien tietojenvaihtomuotoa koskevat vaatimukset ja automatisoitujen järjestelmien käyttö, ja jäsenvaltioiden olisi siksi voitava vaatia talouden toimijoita käyttämään tällaisia järjestelmiä. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava laatia omia sähköisiä mallejaan ja tiedostomuotoeritelmiään, joiden olisi kuitenkin oltava komission julkaisemien vähimmäisstandardien mukaisia.

| (24) | Prosessipäästöjen tarkkailu- ja raportointisääntöjen selkeyttämiseksi olisi vahvistettava säännöksiä sellaisia aineita varten, jotka sisältävät muita hiilidioksidipäästöihin johtavia hiilen muotoja kuin materiaaleja, jotka sisältävät karbonaattia. Urean käyttö savukaasujen puhdistamiseen olisi mainittava nimenomaisesti ja luetteloon olisi lisättävä vastaava oletuspäästökerroin. |
| --- | --- |

(24)

Prosessipäästöjen tarkkailu- ja raportointisääntöjen selkeyttämiseksi olisi vahvistettava säännöksiä sellaisia aineita varten, jotka sisältävät muita hiilidioksidipäästöihin johtavia hiilen muotoja kuin materiaaleja, jotka sisältävät karbonaattia. Urean käyttö savukaasujen puhdistamiseen olisi mainittava nimenomaisesti ja luetteloon olisi lisättävä vastaava oletuspäästökerroin.

| (25) | Jäsenvaltioille olisi annettava riittävästi aikaa hyväksyä tarvittavat toimenpiteet ja perustaa asiaankuuluvat kansalliset institutionaaliset puitteet, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen tehokas soveltaminen. Tätä asetusta olisi siksi sovellettava – myös myöhemmän tarkistamisen jälkeen ennen sen sovellettavuuden alkamista, jotta voidaan ottaa huomioon lisäkehitys ja mahdollisuuksien mukaan poistaa viitteet muihin lähteisiin kuin unionin lainsäädäntöön – neljännen päästökauppakauden alusta alkaen, lukuun ottamatta asetukseen (EU) N:o 601/2012 tehtäviä muutoksia, joita olisi sovellettava mahdollisimman pian. |
| --- | --- |

(25)

Jäsenvaltioille olisi annettava riittävästi aikaa hyväksyä tarvittavat toimenpiteet ja perustaa asiaankuuluvat kansalliset institutionaaliset puitteet, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen tehokas soveltaminen. Tätä asetusta olisi siksi sovellettava – myös myöhemmän tarkistamisen jälkeen ennen sen sovellettavuuden alkamista, jotta voidaan ottaa huomioon lisäkehitys ja mahdollisuuksien mukaan poistaa viitteet muihin lähteisiin kuin unionin lainsäädäntöön – neljännen päästökauppakauden alusta alkaen, lukuun ottamatta asetukseen (EU) N:o 601/2012 tehtäviä muutoksia, joita olisi sovellettava mahdollisimman pian.

| (26) | Asetus (EY) N:o 601/2012 olisi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2021 alkaen. Sen vaikutukset olisi kuitenkin säilytettävä EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannella päästökauppakaudella aiheutuvien päästöjen ja toimintatietojen tarkkailua, raportointia ja todentamista varten. |
| --- | --- |

(26)

Asetus (EY) N:o 601/2012 olisi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2021 alkaen. Sen vaikutukset olisi kuitenkin säilytettävä EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannella päästökauppakaudella aiheutuvien päästöjen ja toimintatietojen tarkkailua, raportointia ja todentamista varten.

| (27) | Tällä asetuksella tehdään tarkkailuun ja raportointiin parannuksia, joissa otetaan huomioon Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevassa IV niteessä oleva ympäristönsuojelualan kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos (First Edition to the International Standards and Recommended Practices, Environmental Protection, Annex 16 to the Convention on International Civil Aviation, Volume IV, Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation – CORSIA), joka koskee kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmää ja jonka ICAOn neuvosto hyväksyi 214. istuntonsa kymmenennessä kokouksessa 27 päivänä kesäkuuta 2018. Myös direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöraporttien ja tonnikilometriraporttien todentamisesta ja todentajien akkreditoinnista annettua asetusta muutetaan parhaillaan, jotta voidaan ottaa huomioon edellä mainittu kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos, ja näitä kahta välinettä täydennetään parhaillaan direktiivin 2003/87/EY 28 c artiklaan perustuvalla delegoidulla säädöksellä. Sen vuoksi asetusta (EU) N:o 601/2012 olisi muutettava. |
| --- | --- |

(27)

Tällä asetuksella tehdään tarkkailuun ja raportointiin parannuksia, joissa otetaan huomioon Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevassa IV niteessä oleva ympäristönsuojelualan kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos (First Edition to the International Standards and Recommended Practices, Environmental Protection, Annex 16 to the Convention on International Civil Aviation, Volume IV, Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation – CORSIA), joka koskee kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmää ja jonka ICAOn neuvosto hyväksyi 214. istuntonsa kymmenennessä kokouksessa 27 päivänä kesäkuuta 2018. Myös direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöraporttien ja tonnikilometriraporttien todentamisesta ja todentajien akkreditoinnista annettua asetusta muutetaan parhaillaan, jotta voidaan ottaa huomioon edellä mainittu kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos, ja näitä kahta välinettä täydennetään parhaillaan direktiivin 2003/87/EY 28 c artiklaan perustuvalla delegoidulla säädöksellä. Sen vuoksi asetusta (EU) N:o 601/2012 olisi muutettava.

| (28) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(28)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 JAKSO

Kohde ja määritelmät

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt kasvihuonekaasupäästöjen ja toimintotietojen tarkkailulle ja raportoinnille direktiivin 2003/87/EY nojalla unionin päästökauppajärjestelmän 1 päivänä tammikuuta 2021 alkavalla päästökauppakaudella ja sitä seuraavilla päästökauppakausilla.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan tarkkailuun ja raportointiin, joiden kohteina ovat direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltujen toimintojen osalta määritetyt kasvihuonekaasupäästöt, kiinteiden laitosten ja ilmailutoimintojen toimintotiedot sekä ilmailutoimintojen tonnikilometritiedot.

Sitä sovelletaan sellaisiin päästöihin ja toimintotietoihin, jotka aiheutuvat 1 päivästä tammikuuta 2021.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

| 1) | ’toimintotiedoilla’ tietoja jossakin prosessissa kulutettujen tai tuotettujen polttoaineiden tai materiaalien määrästä, jolla on merkitystä laskentaan perustuvien tarkkailumenetelmien kannalta ja joka ilmaistaan terajouleina, massana tonneissa tai (kaasujen osalta) tilavuutena normikuutiometreissä tapauksen mukaan; |
| --- | --- |

1)

’toimintotiedoilla’ tietoja jossakin prosessissa kulutettujen tai tuotettujen polttoaineiden tai materiaalien määrästä, jolla on merkitystä laskentaan perustuvien tarkkailumenetelmien kannalta ja joka ilmaistaan terajouleina, massana tonneissa tai (kaasujen osalta) tilavuutena normikuutiometreissä tapauksen mukaan;

| 2) | ’päästökauppakaudella’ direktiivin 2003/87/EY 13 artiklassa tarkoitettua kautta; |
| --- | --- |

2)

’päästökauppakaudella’ direktiivin 2003/87/EY 13 artiklassa tarkoitettua kautta;

| 3) | ’tonnikilometrillä’ tonnin hyötykuormaa, jota on kuljetettu yhden kilometrin pituinen matka; |
| --- | --- |

3)

’tonnikilometrillä’ tonnin hyötykuormaa, jota on kuljetettu yhden kilometrin pituinen matka;

| 4) | ’lähdevirralla’ jompaakumpaa seuraavista:






  a) | tiettyä polttoainetyyppiä, raaka-ainetta tai tuotetta, joka aiheuttaa merkityksellisiä kasvihuonekaasupäästöjä yhdessä tai useammassa päästölähteessä sen kulutuksen tai tuotannon johdosta; tai |
| --- | --- | --- |

4)

’lähdevirralla’ jompaakumpaa seuraavista:

a)

tiettyä polttoainetyyppiä, raaka-ainetta tai tuotetta, joka aiheuttaa merkityksellisiä kasvihuonekaasupäästöjä yhdessä tai useammassa päästölähteessä sen kulutuksen tai tuotannon johdosta; tai

| b) | tiettyä polttoainetyyppiä, raaka-ainetta tai tuotetta, joka sisältää hiiltä ja joka otetaan huomioon kasvihuonekaasupäästöjen laskennassa käyttäen massatasemenetelmää; |
| --- | --- |

b)

tiettyä polttoainetyyppiä, raaka-ainetta tai tuotetta, joka sisältää hiiltä ja joka otetaan huomioon kasvihuonekaasupäästöjen laskennassa käyttäen massatasemenetelmää;

| 5) | ’päästölähteellä’ erikseen yksilöitävissä olevaa laitoksen osaa tai prosessia, josta vapautuu merkityksellisiä kasvihuonekaasuja, tai ilmailutoimintojen osalta yksittäistä ilma-alusta; |
| --- | --- |

5)

’päästölähteellä’ erikseen yksilöitävissä olevaa laitoksen osaa tai prosessia, josta vapautuu merkityksellisiä kasvihuonekaasuja, tai ilmailutoimintojen osalta yksittäistä ilma-alusta;

| 6) | ’epävarmuudella’ muuttujaa, joka liittyy suureen arvon määrittämisen tulokseen ja kuvaa suureeseen kohtuudella liitettävien arvojen hajontaa; epävarmuutta kuvataan prosentuaalisesti keskiarvon ympärillä ilmoitettuna luottamusvälinä, joka kattaa 95 prosenttia havainnoista; epävarmuustarkastelussa otetaan huomioon sekä systemaattiset että satunnaiset vaihtelut ja mahdollinen havaintojakauman epäsymmetrisyys; |
| --- | --- |

6)

’epävarmuudella’ muuttujaa, joka liittyy suureen arvon määrittämisen tulokseen ja kuvaa suureeseen kohtuudella liitettävien arvojen hajontaa; epävarmuutta kuvataan prosentuaalisesti keskiarvon ympärillä ilmoitettuna luottamusvälinä, joka kattaa 95 prosenttia havainnoista; epävarmuustarkastelussa otetaan huomioon sekä systemaattiset että satunnaiset vaihtelut ja mahdollinen havaintojakauman epäsymmetrisyys;

| 7) | ’laskentakertoimilla’ tehollista lämpöarvoa, päästökerrointa, alustavaa päästökerrointa, hapettumiskerrointa, muuntokerrointa, hiilipitoisuutta tai biomassaosuutta; |
| --- | --- |

7)

’laskentakertoimilla’ tehollista lämpöarvoa, päästökerrointa, alustavaa päästökerrointa, hapettumiskerrointa, muuntokerrointa, hiilipitoisuutta tai biomassaosuutta;

| 8) | ’määrittämistasolla’ vaatimuksia, joita käytetään toimintotietojen, laskentakertoimien, vuotuisten päästöjen, tuntipäästöjen vuotuisen keskiarvon ja hyötykuorman määrittämisessä; |
| --- | --- |

8)

’määrittämistasolla’ vaatimuksia, joita käytetään toimintotietojen, laskentakertoimien, vuotuisten päästöjen, tuntipäästöjen vuotuisen keskiarvon ja hyötykuorman määrittämisessä;

| 9) | ’luontaisella riskillä’ vuotuisessa päästö- tai tonnikilometriselvityksessä esitettävän muuttujan alttiutta aiheuttaa väärintulkintoja, jotka voivat olla olennaisia yksinään tai yhdistettyinä muihin väärintulkintoihin, ennen kuin otetaan huomioon mahdollisten asiaan liittyvien kontrollitoimien vaikutus; |
| --- | --- |

9)

’luontaisella riskillä’ vuotuisessa päästö- tai tonnikilometriselvityksessä esitettävän muuttujan alttiutta aiheuttaa väärintulkintoja, jotka voivat olla olennaisia yksinään tai yhdistettyinä muihin väärintulkintoihin, ennen kuin otetaan huomioon mahdollisten asiaan liittyvien kontrollitoimien vaikutus;

| 10) | ’kontrolliriskillä’ vuotuisessa päästö- tai tonnikilometriselvityksessä esitettävän muuttujan alttiutta aiheuttaa väärintulkintoja, jotka voivat olla olennaisia yksinään tai yhdistettyinä muihin väärintulkintoihin ja joita ei voida estää tai havaita ja korjata ajoissa kontrollijärjestelmän avulla; |
| --- | --- |

10)

’kontrolliriskillä’ vuotuisessa päästö- tai tonnikilometriselvityksessä esitettävän muuttujan alttiutta aiheuttaa väärintulkintoja, jotka voivat olla olennaisia yksinään tai yhdistettyinä muihin väärintulkintoihin ja joita ei voida estää tai havaita ja korjata ajoissa kontrollijärjestelmän avulla;

| 11) | ’poltosta aiheutuvilla päästöillä’ kasvihuonekaasupäästöjä, jotka aiheutuvat polttoaineen ja hapen eksotermisen reaktion aikana; |
| --- | --- |

11)

’poltosta aiheutuvilla päästöillä’ kasvihuonekaasupäästöjä, jotka aiheutuvat polttoaineen ja hapen eksotermisen reaktion aikana;

| 12) | ’raportointikaudella’ kalenterivuotta, jonka aikana päästöjä on tarkkailtava ja niistä on raportoitava, tai kun on kyse tonnikilometritiedoista, direktiivin 2003/87/EY 3 e ja 3 f artiklassa tarkoitettua tarkkailuvuotta; |
| --- | --- |

12)

’raportointikaudella’ kalenterivuotta, jonka aikana päästöjä on tarkkailtava ja niistä on raportoitava, tai kun on kyse tonnikilometritiedoista, direktiivin 2003/87/EY 3 e ja 3 f artiklassa tarkoitettua tarkkailuvuotta;

| 13) | ’päästökertoimella’ lähdevirran toimintotietoihin liittyvää kasvihuonekaasun keskimääräistä päästömäärää olettaen, että palaessa tapahtuu täydellinen hapettuminen ja muissa kemiallisissa reaktioissa täydellinen muuntuminen; |
| --- | --- |

13)

’päästökertoimella’ lähdevirran toimintotietoihin liittyvää kasvihuonekaasun keskimääräistä päästömäärää olettaen, että palaessa tapahtuu täydellinen hapettuminen ja muissa kemiallisissa reaktioissa täydellinen muuntuminen;

| 14) | ’hapettumiskertoimella’ palamisen seurauksena hiilidioksidiksi hapettuneen hiilen osuutta polttoaineen sisältämästä kokonaishiilimäärästä ilmaistuna suhteellisena osuutena siten, että ilmakehään vapautuva hiilimonoksidi otetaan huomioon molaarisesti vastaavana määränä hiilidioksidia; |
| --- | --- |

14)

’hapettumiskertoimella’ palamisen seurauksena hiilidioksidiksi hapettuneen hiilen osuutta polttoaineen sisältämästä kokonaishiilimäärästä ilmaistuna suhteellisena osuutena siten, että ilmakehään vapautuva hiilimonoksidi otetaan huomioon molaarisesti vastaavana määränä hiilidioksidia;

| 15) | ’muuntokertoimella’ hiilidioksidina vapautuvan hiilen osuutta lähdevirran kokonaishiilimäärästä ennen päästöprosessin alkua ilmaistuna suhteellisena osuutena siten, että ilmakehään vapautuva hiilimonoksidi otetaan huomioon molaarisesti vastaavana määränä hiilidioksidia; |
| --- | --- |

15)

’muuntokertoimella’ hiilidioksidina vapautuvan hiilen osuutta lähdevirran kokonaishiilimäärästä ennen päästöprosessin alkua ilmaistuna suhteellisena osuutena siten, että ilmakehään vapautuva hiilimonoksidi otetaan huomioon molaarisesti vastaavana määränä hiilidioksidia;

| 16) | ’tarkkuudella’ mittaustuloksen ja tietyn suureen todellisen arvon – tai viitearvon, joka on määritetty empiirisesti käyttämällä kansainvälisesti hyväksyttyjä ja jäljitettävissä olevia kalibrointimateriaaleja ja standardimenetelmiä – läheisyyttä, ottaen huomioon sekä satunnaiset että systemaattiset tekijät; |
| --- | --- |

16)

’tarkkuudella’ mittaustuloksen ja tietyn suureen todellisen arvon – tai viitearvon, joka on määritetty empiirisesti käyttämällä kansainvälisesti hyväksyttyjä ja jäljitettävissä olevia kalibrointimateriaaleja ja standardimenetelmiä – läheisyyttä, ottaen huomioon sekä satunnaiset että systemaattiset tekijät;

| 17) | ’kalibroinnilla’ toimenpidesarjaa, jolla määritetään tietyissä olosuhteissa mittauslaitteen tai mittausjärjestelmän ilmoittamien arvojen taikka kiintomitan tai viitemateriaalin arvojen ja vertailustandardilla saadun suureen vastaavien arvojen väliset suhteet; |
| --- | --- |

17)

’kalibroinnilla’ toimenpidesarjaa, jolla määritetään tietyissä olosuhteissa mittauslaitteen tai mittausjärjestelmän ilmoittamien arvojen taikka kiintomitan tai viitemateriaalin arvojen ja vertailustandardilla saadun suureen vastaavien arvojen väliset suhteet;

| 18) | ’lennolla’ päätöksen 2009/450/EY liitteessä olevan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyä lentoa; |
| --- | --- |

18)

’lennolla’ päätöksen 2009/450/EY liitteessä olevan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyä lentoa;

| 19) | ’matkustajilla’ lennon aikana ilma-aluksessa olevia henkilöitä, lukuun ottamatta miehistön jäseniä; |
| --- | --- |

19)

’matkustajilla’ lennon aikana ilma-aluksessa olevia henkilöitä, lukuun ottamatta miehistön jäseniä;

| 20) | ’konservatiivisella’ sitä, että on määritelty joukko oletuksia sen varmistamiseksi, ettei vuotuisia päästöjä aliarvioida eikä tonnikilometrejä yliarvioida; |
| --- | --- |

20)

’konservatiivisella’ sitä, että on määritelty joukko oletuksia sen varmistamiseksi, ettei vuotuisia päästöjä aliarvioida eikä tonnikilometrejä yliarvioida;

| 21) | ’biomassalla’ sellaisten biologista alkuperää olevien tuotteiden, jätteiden ja tähteiden biohajoavaa osaa, jotka ovat peräisin maataloudesta (mukaan lukien kasvi- ja eläinperäiset aineet), metsätaloudesta ja niihin liittyviltä tuotannonaloilta, myös kalastuksesta ja vesiviljelystä, sekä teollisuus- ja yhdyskuntajätteiden biohajoavaa osaa; biomassa kattaa bionesteet ja biopolttoaineet; |
| --- | --- |

21)

’biomassalla’ sellaisten biologista alkuperää olevien tuotteiden, jätteiden ja tähteiden biohajoavaa osaa, jotka ovat peräisin maataloudesta (mukaan lukien kasvi- ja eläinperäiset aineet), metsätaloudesta ja niihin liittyviltä tuotannonaloilta, myös kalastuksesta ja vesiviljelystä, sekä teollisuus- ja yhdyskuntajätteiden biohajoavaa osaa; biomassa kattaa bionesteet ja biopolttoaineet;

| 22) | ’bionesteillä’ nestemäisiä polttoaineita, jotka tuotetaan biomassasta muihin energiatarkoituksiin kuin liikennettä varten, mukaan lukien sähkö, lämmitys ja jäähdytys; |
| --- | --- |

22)

’bionesteillä’ nestemäisiä polttoaineita, jotka tuotetaan biomassasta muihin energiatarkoituksiin kuin liikennettä varten, mukaan lukien sähkö, lämmitys ja jäähdytys;

| 23) | ’biopolttoaineilla’ nestemäisiä tai kaasumaisia polttoaineita, jotka tuotetaan biomassasta liikennettä varten; |
| --- | --- |

23)

’biopolttoaineilla’ nestemäisiä tai kaasumaisia polttoaineita, jotka tuotetaan biomassasta liikennettä varten;

| 24) | ’lakisääteisellä metrologisella valvonnalla’ mittauslaitteen soveltamisalaan tarkoitettujen mittaussuoritusten valvontaa syistä, jotka liittyvät yleiseen etuun, kansanterveyteen, yleiseen turvallisuuteen, yleiseen järjestykseen, ympäristönsuojeluun, verojen ja tullien kantamiseen, kuluttajansuojaan ja hyvään kauppatapaan; |
| --- | --- |

24)

’lakisääteisellä metrologisella valvonnalla’ mittauslaitteen soveltamisalaan tarkoitettujen mittaussuoritusten valvontaa syistä, jotka liittyvät yleiseen etuun, kansanterveyteen, yleiseen turvallisuuteen, yleiseen järjestykseen, ympäristönsuojeluun, verojen ja tullien kantamiseen, kuluttajansuojaan ja hyvään kauppatapaan;

| 25) | ’suurimmalla sallitulla virheellä’ sallittua mittausvirhettä, joka täsmennetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/32/EU (7) liitteessä I ja laitekohtaisissa liitteissä tai metrologista valvontaa koskevissa kansallisissa säännöissä sen mukaan, mikä on tarkoituksenmukaista; |
| --- | --- |

25)

’suurimmalla sallitulla virheellä’ sallittua mittausvirhettä, joka täsmennetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/32/EU (7) liitteessä I ja laitekohtaisissa liitteissä tai metrologista valvontaa koskevissa kansallisissa säännöissä sen mukaan, mikä on tarkoituksenmukaista;

7

| 26) | ’tietovirtojen hallintatoimilla’ toimia, jotka liittyvät niiden tietojen hankintaan, prosessointiin ja käsittelyyn, joita tarvitaan päästöselvityksen laatimiseen primääritietolähteiden perusteella; |
| --- | --- |

26)

’tietovirtojen hallintatoimilla’ toimia, jotka liittyvät niiden tietojen hankintaan, prosessointiin ja käsittelyyn, joita tarvitaan päästöselvityksen laatimiseen primääritietolähteiden perusteella;

| 27) | ’hiilidioksidiekvivalenttitonneilla’ (tai ’CO2(e)-tonneilla’) CO2- tai CO2(e)-tonneja; |
| --- | --- |

27)

’hiilidioksidiekvivalenttitonneilla’ (tai ’CO2(e)-tonneilla’) CO2- tai CO2(e)-tonneja;

2(e)

2

2(e)

| 28) | ’hiilidioksidiekvivalentilla’ (tai ’CO2(e):llä’) mitä tahansa muuta direktiivin 2003/87/EY liitteessä II lueteltua kasvihuonekaasua kuin hiilidioksidia laskettuna vastaamaan hiilidioksidin lämmitysvaikutusta; |
| --- | --- |

28)

’hiilidioksidiekvivalentilla’ (tai ’CO2(e):llä’) mitä tahansa muuta direktiivin 2003/87/EY liitteessä II lueteltua kasvihuonekaasua kuin hiilidioksidia laskettuna vastaamaan hiilidioksidin lämmitysvaikutusta;

2(e)

| 29) | ’mittausjärjestelmällä’ täydellistä mittauslaitteistoa ja muuta välineistöä, kuten näytteenotto- ja tietojenprosessointivälineistöä, jota käytetään toimintotietojen, hiilipitoisuuden, lämpöarvon tai kasvihuonekaasupäästöjen päästökertoimen kaltaisten muuttujien määrittämiseen; |
| --- | --- |

29)

’mittausjärjestelmällä’ täydellistä mittauslaitteistoa ja muuta välineistöä, kuten näytteenotto- ja tietojenprosessointivälineistöä, jota käytetään toimintotietojen, hiilipitoisuuden, lämpöarvon tai kasvihuonekaasupäästöjen päästökertoimen kaltaisten muuttujien määrittämiseen;

| 30) | ’tehollisella lämpöarvolla’ tiettyä energiamäärää, joka vapautuu lämpönä, kun polttoaine tai materiaali palaa täysin yhtymällä hapen kanssa standardiolosuhteissa, ja josta on vähennetty veden höyrystymislämpö; |
| --- | --- |

30)

’tehollisella lämpöarvolla’ tiettyä energiamäärää, joka vapautuu lämpönä, kun polttoaine tai materiaali palaa täysin yhtymällä hapen kanssa standardiolosuhteissa, ja josta on vähennetty veden höyrystymislämpö;

| 31) | ’prosessipäästöillä’ kasvihuonekaasupäästöjä, jotka eivät ole poltosta aiheutuvia päästöjä ja jotka aiheutuvat tahallisesti ja tahattomasti aineiden välisten reaktioiden tai aineiden muuntumisen tuloksena, mukaan lukien metallimalmien kemiallinen tai elektrolyyttinen pelkistäminen, aineiden hajottaminen lämmön avulla sekä aineiden muodostaminen tarkoituksena käyttää niitä tuotteina tai raaka-aineina; |
| --- | --- |

31)

’prosessipäästöillä’ kasvihuonekaasupäästöjä, jotka eivät ole poltosta aiheutuvia päästöjä ja jotka aiheutuvat tahallisesti ja tahattomasti aineiden välisten reaktioiden tai aineiden muuntumisen tuloksena, mukaan lukien metallimalmien kemiallinen tai elektrolyyttinen pelkistäminen, aineiden hajottaminen lämmön avulla sekä aineiden muodostaminen tarkoituksena käyttää niitä tuotteina tai raaka-aineina;

| 32) | ’kaupallisilla peruspolttoaineilla’ kansainvälisesti standardoituja kaupallisia polttoaineita, joiden tehollisen lämpöarvon 95 prosentin luottamusväli on enintään 1 prosentti, mukaan lukien moottoripolttoöljy, kevyt polttoöljy, bensiini, paloöljy, petroli, etaani, propaani ja butaani, lentopetroli (Jet A1 tai Jet A), suihkumoottoribensiini (Jet B) ja lentobensiini (AvGas); |
| --- | --- |

32)

’kaupallisilla peruspolttoaineilla’ kansainvälisesti standardoituja kaupallisia polttoaineita, joiden tehollisen lämpöarvon 95 prosentin luottamusväli on enintään 1 prosentti, mukaan lukien moottoripolttoöljy, kevyt polttoöljy, bensiini, paloöljy, petroli, etaani, propaani ja butaani, lentopetroli (Jet A1 tai Jet A), suihkumoottoribensiini (Jet B) ja lentobensiini (AvGas);

| 33) | ’erällä’ tiettyä polttoaine- tai materiaalimäärää, josta on otettu edustavat näytteet, josta on laadittu kuvaus ja joka on siirretty yhtenä kuljetuksena tai siirretään jatkuvatoimisesti tietyn ajanjakson kuluessa; |
| --- | --- |

33)

’erällä’ tiettyä polttoaine- tai materiaalimäärää, josta on otettu edustavat näytteet, josta on laadittu kuvaus ja joka on siirretty yhtenä kuljetuksena tai siirretään jatkuvatoimisesti tietyn ajanjakson kuluessa;

| 34) | ’seospolttoaineella’ polttoainetta, joka sisältää sekä biomassasta peräisin olevaa että fossiilista hiiltä; |
| --- | --- |

34)

’seospolttoaineella’ polttoainetta, joka sisältää sekä biomassasta peräisin olevaa että fossiilista hiiltä;

| 35) | ’materiaaliseoksella’ materiaalia, joka sisältää sekä biomassasta peräisin olevaa että fossiilista hiiltä; |
| --- | --- |

35)

’materiaaliseoksella’ materiaalia, joka sisältää sekä biomassasta peräisin olevaa että fossiilista hiiltä;

| 36) | ’alustavalla päästökertoimella’ polttoaineen tai materiaalin oletettua kokonaispäästökerrointa, joka perustuu sen biomassaosuuden ja fossiilisen osuuden hiilipitoisuuteen, ennen kuin se kerrotaan fossiilisella osuudella päästökertoimen saamiseksi; |
| --- | --- |

36)

’alustavalla päästökertoimella’ polttoaineen tai materiaalin oletettua kokonaispäästökerrointa, joka perustuu sen biomassaosuuden ja fossiilisen osuuden hiilipitoisuuteen, ennen kuin se kerrotaan fossiilisella osuudella päästökertoimen saamiseksi;

| 37) | ’fossiilisella osuudella’ fossiilisen hiilen osuutta polttoaineen tai materiaalin kokonaishiilipitoisuudesta ilmaistuna suhteellisena osuutena; |
| --- | --- |

37)

’fossiilisella osuudella’ fossiilisen hiilen osuutta polttoaineen tai materiaalin kokonaishiilipitoisuudesta ilmaistuna suhteellisena osuutena;

| 38) | ’biomassaosuudella’ biomassasta peräisin olevan hiilen osuutta polttoaineen tai materiaalin kokonaishiilipitoisuudesta ilmaistuna suhteellisena osuutena; |
| --- | --- |

38)

’biomassaosuudella’ biomassasta peräisin olevan hiilen osuutta polttoaineen tai materiaalin kokonaishiilipitoisuudesta ilmaistuna suhteellisena osuutena;

| 39) | ’energiatasemenetelmällä’ menetelmää, jolla arvioidaan lämmityskattilassa polttoaineena käytetyn energian määrä laskettuna käytettävissä olevan lämmön ja kaikkien merkityksellisten energiahäviöiden eli säteily-, lämmönsiirto- ja savukaasuhäviöiden summana; |
| --- | --- |

39)

’energiatasemenetelmällä’ menetelmää, jolla arvioidaan lämmityskattilassa polttoaineena käytetyn energian määrä laskettuna käytettävissä olevan lämmön ja kaikkien merkityksellisten energiahäviöiden eli säteily-, lämmönsiirto- ja savukaasuhäviöiden summana;

| 40) | ’jatkuvatoimisilla päästömittauksilla’ toimenpidesarjaa, jonka tavoitteena on määritellä suureen arvo jatkuvasti toistuvilla mittauksilla soveltaen joko mittauksia poistoputkesta tai ekstraktiivisia menetelmiä, joissa mittauslaite sijoitetaan poistoputken lähelle, lukuun ottamatta mittausmenetelmiä, jotka perustuvat yksittäisten näytteiden keräämiseen poistoputkesta; |
| --- | --- |

40)

’jatkuvatoimisilla päästömittauksilla’ toimenpidesarjaa, jonka tavoitteena on määritellä suureen arvo jatkuvasti toistuvilla mittauksilla soveltaen joko mittauksia poistoputkesta tai ekstraktiivisia menetelmiä, joissa mittauslaite sijoitetaan poistoputken lähelle, lukuun ottamatta mittausmenetelmiä, jotka perustuvat yksittäisten näytteiden keräämiseen poistoputkesta;

| 41) | ’lähdevirtaan sisältyvällä hiilidioksidilla’ hiilidioksidia, joka on osa lähdevirtaa; |
| --- | --- |

41)

’lähdevirtaan sisältyvällä hiilidioksidilla’ hiilidioksidia, joka on osa lähdevirtaa;

| 42) | ’fossiilisella hiilellä’ epäorgaanista ja orgaanista hiiltä, joka ei ole biomassaa; |
| --- | --- |

42)

’fossiilisella hiilellä’ epäorgaanista ja orgaanista hiiltä, joka ei ole biomassaa;

| 43) | ’mittauspisteellä’ päästölähdettä, jossa käytetään jatkuvatoimisia päästömittausjärjestelmiä, tai putkiston poikkileikkauspistettä, jossa hiilidioksidivirta määritellään käyttämällä jatkuvatoimisia päästömittausjärjestelmiä; |
| --- | --- |

43)

’mittauspisteellä’ päästölähdettä, jossa käytetään jatkuvatoimisia päästömittausjärjestelmiä, tai putkiston poikkileikkauspistettä, jossa hiilidioksidivirta määritellään käyttämällä jatkuvatoimisia päästömittausjärjestelmiä;

| 44) | ’massa- ja massakeskiöasiakirjoilla’ asiakirjoja, jotka täsmennetään standardien ja suositeltujen käytäntöjen, sellaisina kuin ne ovat määrättyinä Chicagossa 7 päivänä joulukuuta 1944 allekirjoitetun kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä 6, kansainvälisissä ja kansallisissa täytäntöönpanomääräyksissä sekä komission asetuksen (EU) N:o 965/2012 (8) liitteessä IV olevassa osastossa C olevassa 3 jaksossa tai vastaavissa sovellettavissa kansainvälisissä säännöissä; |
| --- | --- |

44)

’massa- ja massakeskiöasiakirjoilla’ asiakirjoja, jotka täsmennetään standardien ja suositeltujen käytäntöjen, sellaisina kuin ne ovat määrättyinä Chicagossa 7 päivänä joulukuuta 1944 allekirjoitetun kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä 6, kansainvälisissä ja kansallisissa täytäntöönpanomääräyksissä sekä komission asetuksen (EU) N:o 965/2012 (8) liitteessä IV olevassa osastossa C olevassa 3 jaksossa tai vastaavissa sovellettavissa kansainvälisissä säännöissä;

8

| 45) | ’matkalla’ lähtölentopaikan ja saapumislentopaikan välistä isoympyräreittiä, joka lisätään 95 km:n kiinteään tekijään; |
| --- | --- |

45)

’matkalla’ lähtölentopaikan ja saapumislentopaikan välistä isoympyräreittiä, joka lisätään 95 km:n kiinteään tekijään;

| 46) | ’lähtölentopaikalla’ lentopaikkaa, josta direktiivin 2003/87/EY liitteessä I tarkoitetun ilmailutoiminnan muodostava lento alkaa; |
| --- | --- |

46)

’lähtölentopaikalla’ lentopaikkaa, josta direktiivin 2003/87/EY liitteessä I tarkoitetun ilmailutoiminnan muodostava lento alkaa;

| 47) | ’saapumislentopaikalla’ lentopaikkaa, johon direktiivin 2003/87/EY liitteessä I tarkoitetun ilmailutoiminnan muodostava lento päättyy; |
| --- | --- |

47)

’saapumislentopaikalla’ lentopaikkaa, johon direktiivin 2003/87/EY liitteessä I tarkoitetun ilmailutoiminnan muodostava lento päättyy;

| 48) | ’hyötykuormalla’ lennon aikana ilma-aluksessa kuljetetun rahdin, postin, matkatavaroiden ja matkustajien kokonaismassaa; |
| --- | --- |

48)

’hyötykuormalla’ lennon aikana ilma-aluksessa kuljetetun rahdin, postin, matkatavaroiden ja matkustajien kokonaismassaa;

| 49) | ’hajapäästöillä’ epäsäännöllisiä tai tahattomia päästöjä lähteistä, joita ei ole paikannettu tai jotka ovat liian hajanaisia tai pieniä, jotta niitä voitaisiin tarkkailla yksitellen; |
| --- | --- |

49)

’hajapäästöillä’ epäsäännöllisiä tai tahattomia päästöjä lähteistä, joita ei ole paikannettu tai jotka ovat liian hajanaisia tai pieniä, jotta niitä voitaisiin tarkkailla yksitellen;

| 50) | ’lentopaikalla’ päätöksen 2009/450/EY liitteessä olevassa 1 kohdan 2 alakohdassa määriteltyä lentopaikkaa; |
| --- | --- |

50)

’lentopaikalla’ päätöksen 2009/450/EY liitteessä olevassa 1 kohdan 2 alakohdassa määriteltyä lentopaikkaa;

| 51) | ’lentopaikkaparilla’ lähtölentopaikan ja saapumislentopaikan muodostamaa paria; |
| --- | --- |

51)

’lentopaikkaparilla’ lähtölentopaikan ja saapumislentopaikan muodostamaa paria;

| 52) | ’standardiolosuhteilla’ 273,15 K:n lämpötilaa ja 101 325 Pa:n painetta, joiden perusteella määritellään normikuutiometri (Nm3); |
| --- | --- |

52)

’standardiolosuhteilla’ 273,15 K:n lämpötilaa ja 101 325 Pa:n painetta, joiden perusteella määritellään normikuutiometri (Nm3);

3

| 53) | ’varastointipaikalla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 3 kohdassa määriteltyä varastointipaikkaa; |
| --- | --- |

53)

’varastointipaikalla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 3 kohdassa määriteltyä varastointipaikkaa;

| 54) | ’hiilidioksidin talteenotolla’ toimintaa, jossa kaasuvirroista otetaan talteen muutoin vapautuva hiilidioksidi kuljetettavaksi ja varastoitavaksi geologisesti direktiivissä 2009/31/EY sallittuun varastointipaikkaan; |
| --- | --- |

54)

’hiilidioksidin talteenotolla’ toimintaa, jossa kaasuvirroista otetaan talteen muutoin vapautuva hiilidioksidi kuljetettavaksi ja varastoitavaksi geologisesti direktiivissä 2009/31/EY sallittuun varastointipaikkaan;

| 55) | ’hiilidioksidin kuljetuksella’ hiilidioksidin kuljettamista putkia pitkin tarkoituksena varastoida se geologisesti direktiivin 2009/31/EY nojalla hyväksyttyyn varastointipaikkaan; |
| --- | --- |

55)

’hiilidioksidin kuljetuksella’ hiilidioksidin kuljettamista putkia pitkin tarkoituksena varastoida se geologisesti direktiivin 2009/31/EY nojalla hyväksyttyyn varastointipaikkaan;

| 56) | ’hiilidioksidin geologisella varastoinnilla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyä hiilidioksidin geologista varastointia; |
| --- | --- |

56)

’hiilidioksidin geologisella varastoinnilla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyä hiilidioksidin geologista varastointia;

| 57) | ’tarkoituksellisilla päästöillä’ päästöjä, jotka vapautetaan tarkoituksellisesti laitoksesta tietyssä sijainniltaan määritellyssä päästökohteessa; |
| --- | --- |

57)

’tarkoituksellisilla päästöillä’ päästöjä, jotka vapautetaan tarkoituksellisesti laitoksesta tietyssä sijainniltaan määritellyssä päästökohteessa;

| 58) | ’tehostetulla hiilivetyjen talteenotolla’ hiilivetyjen talteen ottamista vesiruiskutuksella tai muilla keinoin tapahtuvan talteenoton lisäksi; |
| --- | --- |

58)

’tehostetulla hiilivetyjen talteenotolla’ hiilivetyjen talteen ottamista vesiruiskutuksella tai muilla keinoin tapahtuvan talteenoton lisäksi;

| 59) | ’epäsuorilla tiedoilla’ vuosiarvoja, jotka on todistettu oikeiksi empiirisesti tai johdettu hyväksytyistä lähteistä ja joilla toiminnanharjoittaja korvaa toimintotietoja tai laskentakertoimia varmistaakseen raportoinnin kattavuuden tapauksissa, joissa tarkkailumenetelmällä ei saada selville kaikkia tarvittavia toimintotietoja tai laskentakertoimia; |
| --- | --- |

59)

’epäsuorilla tiedoilla’ vuosiarvoja, jotka on todistettu oikeiksi empiirisesti tai johdettu hyväksytyistä lähteistä ja joilla toiminnanharjoittaja korvaa toimintotietoja tai laskentakertoimia varmistaakseen raportoinnin kattavuuden tapauksissa, joissa tarkkailumenetelmällä ei saada selville kaikkia tarvittavia toimintotietoja tai laskentakertoimia;

| 60) | ’vesipatsaalla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyä vesipatsasta; |
| --- | --- |

60)

’vesipatsaalla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyä vesipatsasta;

| 61) | ’vuodolla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 5 kohdassa määriteltyä vuotoa; |
| --- | --- |

61)

’vuodolla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 5 kohdassa määriteltyä vuotoa;

| 62) | ’varastointikompleksilla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 6 kohdassa määriteltyä varastointikompleksia; |
| --- | --- |

62)

’varastointikompleksilla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 6 kohdassa määriteltyä varastointikompleksia;

| 63) | ’siirtoverkolla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 22 kohdassa määriteltyä siirtoverkkoa. |
| --- | --- |

63)

’siirtoverkolla’ direktiivin 2009/31/EY 3 artiklan 22 kohdassa määriteltyä siirtoverkkoa.

2 JAKSO

Yleiset periaatteet

4 artikla

Yleinen velvoite

Toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on noudatettava direktiivin 2003/87/EY mukaisia kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailu- ja raportointivelvoitteita 5–9 artiklassa esitettyjen perusteiden mukaisesti.

5 artikla

Täydellisyys

Tarkkailun ja raportoinnin on oltava täydellistä ja katettava kaikki prosessipäästöt ja poltosta aiheutuvat päästöt kaikista päästölähteistä ja lähdevirroista, jotka liittyvät direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltuihin toimintoihin ja muihin merkityksellisiin toimintoihin, jotka otetaan huomioon mainitun direktiivin 24 artiklan mukaisesti, sekä kaikkien kyseisiin toimintoihin liittyvien kasvihuonekaasujen päästöt välttäen kuitenkin kaksinkertaista laskentaa.

Toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on toteutettava tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä, jotta raportointikaudella ei synny tietoaukkoja.

6 artikla

Johdonmukaisuus, vertailtavuus ja avoimuus

1.   Tarkkailun ja raportoinnin on oltava johdonmukaista ja ajallisesti vertailukelpoista. Tämän vuoksi toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on käytettävä samoja tarkkailumenetelmiä ja tietoja, paitsi jos toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt muutoksia ja poikkeuksia.

2.   Toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on selvitettävä, tallennettava, koottava, analysoitava ja dokumentoitava tarkkailutiedot, mukaan lukien oletukset, viittaukset, toimintotiedot ja laskentakertoimet, avoimella tavalla, joka antaa todentajalle ja toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisuuden toistaa päästöjen määrittämisprosessi.

7 artikla

Tarkkuus

Toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on varmistettava, että päästöjen määrittäminen ei ole järjestelmällisesti eikä tietoisesti epätarkkaa.

Toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on yksilöitävä mahdolliset epätarkkuuksien lähteet ja rajoitettava niitä mahdollisimman pitkälle.

Toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on noudatettava asianmukaista huolellisuutta sen takaamiseksi, että päästölaskelmilla ja -mittauksilla saavutetaan mahdollisimman tarkkoja tuloksia.

8 artikla

Menetelmien ja päästöselvityksen totuudenmukaisuus

Toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on mahdollistettava raportoitavien päästötietojen totuudenmukaisuuden toteaminen kohtuullisella varmuudella. Niiden on määritettävä päästöt käyttäen asianmukaisia tarkkailumenetelmiä, joista säädetään tässä asetuksessa.

Raportoiduissa päästötiedoissa ja niihin liittyvissä tiedoissa ei saa olla olennaisia väärintulkintoja, sellaisina kuin ne ovat määriteltyinä komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 (9) 3 artiklan 6 kohdassa, tietojen valinnassa ja esitystavassa on vältettävä vääristymiä ja tietojen on annettava luotettava ja tasapuolinen kuva laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän päästöistä.

9

Tarkkailumenetelmän valinnassa on löydettävä tasapaino suuremman tarkkuuden ja lisäkustannusten välillä. Päästöjen tarkkailun ja raportoinnin tavoitteena on oltava suurin saavutettavissa oleva tarkkuus, ellei se ole teknisesti mahdotonta toteuttaa tai johda kohtuuttomiin kustannuksiin.

9 artikla

Jatkuva parantaminen

Toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on otettava myöhemmässä tarkkailussa ja raportoinnissa huomioon suositukset, jotka sisältyvät direktiivin 2003/87/EY 15 artiklan mukaisesti annettuihin todentamisraportteihin.

10 artikla

Koordinointi

Jos jäsenvaltio nimeää useamman kuin yhden toimivaltaisen viranomaisen direktiivin 2003/87/EY 18 artiklan mukaisesti, sen on koordinoitava kyseisten viranomaisten tämän asetuksen nojalla suorittamaa työtä.

II LUKU

TARKKAILUSUUNNITELMA

1 JAKSO

Yleiset säännöt

11 artikla

Yleinen velvoite

1.   Kunkin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on tarkkailtava kasvihuonekaasupäästöjä toimivaltaisen viranomaisen 12 artiklan mukaisesti hyväksymän tarkkailusuunnitelman perusteella ottaen huomioon sen laitoksen tai ilmailutoiminnon luonne ja toiminta, johon sitä sovelletaan.

Tarkkailusuunnitelmaa on täydennettävä kirjallisilla menettelyillä, joita toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä laatii, dokumentoi, panee täytäntöön ja ylläpitää tarvittaessa tarkkailusuunnitelman kohteena olevien toimintojen osalta.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tarkkailusuunnitelmassa on esitettävä toiminnanharjoittajien tai ilma-aluksen käyttäjien noudatettavaksi tarkoitetut ohjeet loogisesti ja yksinkertaisesti niin, että vältetään toimien päällekkäisyydet ja otetaan huomioon laitoksessa jo noudatettavat tai toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän jo soveltamat järjestelmät.

12 artikla

Tarkkailusuunnitelman sisältö ja toimittaminen

1.   Kunkin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava tarkkailusuunnitelma toimivaltaisen viranomaisen hyväksyttäväksi.

Tarkkailusuunnitelman on muodostuttava tietyn laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän tarkkailumenetelmien yksityiskohtaisesta, kattavasta ja avoimesta dokumentaatiosta ja sisällettävä vähintään liitteen I mukaiset tiedot.

Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava tarkkailusuunnitelman mukana seuraavat tausta-asiakirjat:

| a) | laitosten kunkin merkittävän ja vähämerkityksisen lähdevirran osalta näyttö siitä, että toimintotietojen ja laskentakertoimien epävarmuusrajoja on soveltuvin osin noudatettu liitteissä II ja IV määriteltyjen sovellettavien määrittämistasojen mukaisesti, ja kunkin päästölähteen osalta näyttö siitä, että epävarmuusrajoja on soveltuvin osin noudatettu liitteessä VIII määriteltyjen sovellettavien määrittämistasojen mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

laitosten kunkin merkittävän ja vähämerkityksisen lähdevirran osalta näyttö siitä, että toimintotietojen ja laskentakertoimien epävarmuusrajoja on soveltuvin osin noudatettu liitteissä II ja IV määriteltyjen sovellettavien määrittämistasojen mukaisesti, ja kunkin päästölähteen osalta näyttö siitä, että epävarmuusrajoja on soveltuvin osin noudatettu liitteessä VIII määriteltyjen sovellettavien määrittämistasojen mukaisesti;

| b) | riskinarvioinnin tulokset, jotka osoittavat ehdotettujen kontrollitoimien ja niihin liittyvien menettelyjen vastaavan tunnistettuja luontaisia riskejä ja kontrolliriskejä. |
| --- | --- |

b)

riskinarvioinnin tulokset, jotka osoittavat ehdotettujen kontrollitoimien ja niihin liittyvien menettelyjen vastaavan tunnistettuja luontaisia riskejä ja kontrolliriskejä.

2.   Kun liitteessä I viitataan menettelyyn, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on laadittava, dokumentoitava, pantava täytäntöön ja ylläpidettävä tällainen menettely erillään tarkkailusuunnitelmasta.

Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on esitettävä tarkkailusuunnitelmassa menettelyn yhteenveto, jossa esitetään seuraavat tiedot:

| a) | menettelyn nimi; |
| --- | --- |

a)

menettelyn nimi;

| b) | menettelyn jäljitettävissä ja todennettavissa oleva tunniste; |
| --- | --- |

b)

menettelyn jäljitettävissä ja todennettavissa oleva tunniste;

| c) | menettelyn täytäntöönpanosta ja sillä tuotetuista tai hallituista tiedoista vastaava toimi tai osasto; |
| --- | --- |

c)

menettelyn täytäntöönpanosta ja sillä tuotetuista tai hallituista tiedoista vastaava toimi tai osasto;

| d) | menettelyn lyhyt kuvaus, jonka perusteella toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä, toimivaltainen viranomainen ja todentaja ymmärtävät keskeiset muuttujat ja suoritetut toimenpiteet; |
| --- | --- |

d)

menettelyn lyhyt kuvaus, jonka perusteella toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä, toimivaltainen viranomainen ja todentaja ymmärtävät keskeiset muuttujat ja suoritetut toimenpiteet;

| e) | olennaisten tallenteiden ja tietojen sijainti; |
| --- | --- |

e)

olennaisten tallenteiden ja tietojen sijainti;

| f) | mahdollisesti käytetyn tietoteknisen järjestelmän nimi; |
| --- | --- |

f)

mahdollisesti käytetyn tietoteknisen järjestelmän nimi;

| g) | luettelo mahdollisesti sovelletuista EN-standardeista tai muista standardeista. |
| --- | --- |

g)

luettelo mahdollisesti sovelletuista EN-standardeista tai muista standardeista.

Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on asetettava pyynnöstä toimivaltaisen viranomaisen saataville kirjallinen dokumentaatio menettelyistä. Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän asetettava se saataville myös todentamista varten täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 nojalla.

3.   Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi jäsenvaltiot voivat vaatia, että laitosten tarkkailusuunnitelmaan sisällytetään muita kohtia, jotta voidaan täyttää vaatimukset, joista säädetään direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 1 kohdan nojalla annetuissa delegoiduissa säädöksissä ja mainitun direktiivin 10 a artiklan 21 kohdan mukaisesti hyväksytyissä täytäntöönpanosäädöksissä.

13 artikla

Vakiomuotoiset ja yksinkertaistetut tarkkailusuunnitelmat

1.   Jäsenvaltiot voivat sallia sen, että toiminnanharjoittajat ja ilma-aluksen käyttäjät käyttävät vakiomuotoisia ja yksinkertaistettuja tarkkailusuunnitelmia, tämän kuitenkaan rajoittamatta 12 artiklan 3 kohdan soveltamista.

Tässä tarkoituksessa jäsenvaltiot voivat julkaista asiakirjamalleja kyseisiä tarkkailusuunnitelmia varten, mukaan lukien kuvaus 58 ja 59 artiklassa tarkoitetuista tietovirta- ja kontrollimenettelyistä, komission julkaisemien asiakirjamallien ja ohjeiden perusteella.

2.   Toimivaltaisen viranomaisen on ennen 1 kohdassa tarkoitetun yksinkertaistetun tarkkailusuunnitelman hyväksymistä suoritettava yksinkertaistettu riskinarviointi sen arvioimiseksi, vastaavatko ehdotetut kontrollitoimet ja niihin liittyvät menettelyt määritettyjä luontaisia riskejä ja kontrolliriskejä, ja perusteltava kyseisen yksinkertaistetun tarkkailusuunnitelman käyttö.

Jäsenvaltiot voivat vaatia toiminnanharjoittajaa tai ilma-aluksen käyttäjää suorittamaan edellä olevassa alakohdassa tarkoitetun riskienarvioinnin tarvittaessa itse.

14 artikla

Tarkkailusuunnitelman muutokset

1.   Kunkin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on tarkistettava säännöllisesti, vastaako tarkkailusuunnitelma laitoksen tai lentotoiminnan luonnetta ja toimintaa direktiivin 2003/87/EY 7 artiklan mukaisesti ja voidaanko tarkkailumenetelmiä parantaa.

2.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on muutettava tarkkailusuunnitelmaa vähintään seuraavissa tilanteissa:

| a) | uusia päästöjä aiheutuu sellaisten uusien toimintojen toteuttamisesta tai sellaisten uusien polttoaineiden tai materiaalien käytöstä, jotka eivät vielä sisälly tarkkailusuunnitelmaan; |
| --- | --- |

a)

uusia päästöjä aiheutuu sellaisten uusien toimintojen toteuttamisesta tai sellaisten uusien polttoaineiden tai materiaalien käytöstä, jotka eivät vielä sisälly tarkkailusuunnitelmaan;

| b) | tietojen saatavuus on muuttunut uudentyyppisten mittauslaitteiden, näytteenottomenetelmien tai analysointimenetelmien käytön vuoksi tai muista syistä siten, että päästöt voidaan määritellä tarkemmin; |
| --- | --- |

b)

tietojen saatavuus on muuttunut uudentyyppisten mittauslaitteiden, näytteenottomenetelmien tai analysointimenetelmien käytön vuoksi tai muista syistä siten, että päästöt voidaan määritellä tarkemmin;

| c) | aiemmin käytetyllä tarkkailumenetelmällä saatujen tietojen on havaittu olevan virheellisiä; |
| --- | --- |

c)

aiemmin käytetyllä tarkkailumenetelmällä saatujen tietojen on havaittu olevan virheellisiä;

| d) | tarkkailusuunnitelman muuttaminen parantaa raportoitujen tietojen tarkkuutta, paitsi jos muutos on teknisesti mahdoton toteuttaa tai siitä aiheutuvat kustannukset ovat kohtuuttoman suuret; |
| --- | --- |

d)

tarkkailusuunnitelman muuttaminen parantaa raportoitujen tietojen tarkkuutta, paitsi jos muutos on teknisesti mahdoton toteuttaa tai siitä aiheutuvat kustannukset ovat kohtuuttoman suuret;

| e) | tarkkailusuunnitelma on ristiriidassa tämän asetuksen vaatimusten kanssa ja toimivaltainen viranomainen pyytää toiminnanharjoittajaa tai ilma-aluksen käyttäjää muuttamaan sitä; |
| --- | --- |

e)

tarkkailusuunnitelma on ristiriidassa tämän asetuksen vaatimusten kanssa ja toimivaltainen viranomainen pyytää toiminnanharjoittajaa tai ilma-aluksen käyttäjää muuttamaan sitä;

| f) | on tarpeen reagoida todentamisraportissa esitettyihin tarkkailusuunnitelman parantamista koskeviin ehdotuksiin. |
| --- | --- |

f)

on tarpeen reagoida todentamisraportissa esitettyihin tarkkailusuunnitelman parantamista koskeviin ehdotuksiin.

15 artikla

Tarkkailusuunnitelman muutosten hyväksyminen

1.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista tarkkailusuunnitelman muuttamista koskevista ehdotuksista viipymättä.

Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin sallia sen, että toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ilmoittaa saman vuoden 31 päivään joulukuuta mennessä tarkkailusuunnitelman muutoksista, jotka eivät ole 3 ja 4 kohdan mukaisesti merkittäviä.

2.   Mille tahansa 3 ja 4 kohdassa tarkoitetulle tarkkailusuunnitelman merkittävälle muutokselle on saatava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, ettei muutos ole merkittävä, sen on ilmoitettava asiasta viivytyksettä toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle.

3.   Laitoksen tarkkailusuunnitelman merkittäviä muutoksia ovat muun muassa

| a) | muutokset laitoksen luokitukseen, kun tällaiset muutokset edellyttävät tarkkailumenetelmän muuttamista tai johtavat sovellettavan olennaisuustason muuttamiseen täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 23 artiklan nojalla. |
| --- | --- |

a)

muutokset laitoksen luokitukseen, kun tällaiset muutokset edellyttävät tarkkailumenetelmän muuttamista tai johtavat sovellettavan olennaisuustason muuttamiseen täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 23 artiklan nojalla.

| b) | muutokset siihen, pidetäänkö laitosta vain vähäisiä päästöjä aiheuttavana laitoksena, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 47 artiklan 8 kohdan soveltamista; |
| --- | --- |

b)

muutokset siihen, pidetäänkö laitosta vain vähäisiä päästöjä aiheuttavana laitoksena, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 47 artiklan 8 kohdan soveltamista;

| c) | päästölähteiden muutokset; |
| --- | --- |

c)

päästölähteiden muutokset;

| d) | menetelmän vaihto laskentaan perustuvasta menetelmästä mittauksiin perustuvaan menetelmään tai päinvastoin taikka fall back -menetelmästä määrittämistasoihin perustuvaan menetelmään tai päinvastoin päästöjen määrittämistä varten; |
| --- | --- |

d)

menetelmän vaihto laskentaan perustuvasta menetelmästä mittauksiin perustuvaan menetelmään tai päinvastoin taikka fall back -menetelmästä määrittämistasoihin perustuvaan menetelmään tai päinvastoin päästöjen määrittämistä varten;

| e) | sovelletun määrittämistason muutos; |
| --- | --- |

e)

sovelletun määrittämistason muutos;

| f) | uusien lähdevirtojen käyttöönotto; |
| --- | --- |

f)

uusien lähdevirtojen käyttöönotto;

| g) | lähdevirtojen luokittelun muutos merkittävän, vähämerkityksisen tai erittäin vähämerkityksisen lähdevirran välillä, kun tällainen muutos edellyttää tarkkailumenetelmän muuttamista; |
| --- | --- |

g)

lähdevirtojen luokittelun muutos merkittävän, vähämerkityksisen tai erittäin vähämerkityksisen lähdevirran välillä, kun tällainen muutos edellyttää tarkkailumenetelmän muuttamista;

| h) | laskentakertoimen oletusarvon muutos, jos arvo on määriteltävä tarkkailusuunnitelmassa; |
| --- | --- |

h)

laskentakertoimen oletusarvon muutos, jos arvo on määriteltävä tarkkailusuunnitelmassa;

| a) | uusien menetelmien käyttöönotto tai käytössä olevien näytteenotto-, analysointi- tai kalibrointimenetelmien muuttaminen, jos se vaikuttaa suoraan päästötietojen tarkkuuteen; |
| --- | --- |

a)

uusien menetelmien käyttöönotto tai käytössä olevien näytteenotto-, analysointi- tai kalibrointimenetelmien muuttaminen, jos se vaikuttaa suoraan päästötietojen tarkkuuteen;

| j) | varastointipaikoissa tapahtuvista vuodoista peräisin olevien päästöjen kvantifiointimenetelmän käyttöönotto tai mukauttaminen. |
| --- | --- |

j)

varastointipaikoissa tapahtuvista vuodoista peräisin olevien päästöjen kvantifiointimenetelmän käyttöönotto tai mukauttaminen.

4.   Ilma-aluksen käyttäjän tarkkailusuunnitelman merkittäviä muutoksia ovat muun muassa seuraavat:

| a) | päästöjen tarkkailusuunnitelman osalta






  i) | tarkkailusuunnitelmassa vahvistettujen päästökertoimien arvojen muutos; |
| --- | --- | --- |

a)

päästöjen tarkkailusuunnitelman osalta

i)

tarkkailusuunnitelmassa vahvistettujen päästökertoimien arvojen muutos;

| ii) | muutos liitteessä III vahvistettujen laskentamenetelmien välillä tai laskentamenetelmän vaihtaminen arviointimenetelmään 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai päinvastoin; |
| --- | --- |

ii)

muutos liitteessä III vahvistettujen laskentamenetelmien välillä tai laskentamenetelmän vaihtaminen arviointimenetelmään 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai päinvastoin;

| iii) | uusien lähdevirtojen käyttöönotto; |
| --- | --- |

iii)

uusien lähdevirtojen käyttöönotto;

| iv) | muutokset 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vähäiseksi päästöjen aiheuttajaksi katsotun ilma-aluksen käyttäjän asemassa tai jonkin direktiivin 2003/87/EY 28 a artiklan 6 kohdassa säädetyn raja-arvon osalta; |
| --- | --- |

iv)

muutokset 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vähäiseksi päästöjen aiheuttajaksi katsotun ilma-aluksen käyttäjän asemassa tai jonkin direktiivin 2003/87/EY 28 a artiklan 6 kohdassa säädetyn raja-arvon osalta;

| b) | tonnikilometritietojen tarkkailusuunnitelmaan liittyvät muutokset:






  i) | lentoliikennepalveluissa tapahtuva muutos, jonka seurauksena muu kuin kaupallinen asema muuttuu kaupalliseksi asemaksi tai päinvastoin; |
| --- | --- | --- |

b)

tonnikilometritietojen tarkkailusuunnitelmaan liittyvät muutokset:

i)

lentoliikennepalveluissa tapahtuva muutos, jonka seurauksena muu kuin kaupallinen asema muuttuu kaupalliseksi asemaksi tai päinvastoin;

| ii) | lentoliikennepalveluissa tapahtuva muutos, jonka seurauksena tapahtuu vaihdos matkustaja-, rahti- tai postiliikenteen harjoittamisen välillä. |
| --- | --- |

ii)

lentoliikennepalveluissa tapahtuva muutos, jonka seurauksena tapahtuu vaihdos matkustaja-, rahti- tai postiliikenteen harjoittamisen välillä.

16 artikla

Muutosten täytäntöönpano ja kirjaaminen

1.   Ennen kuin toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä saa 15 artiklan 2 kohdan mukaisen hyväksynnän tai tiedot, se voi harjoittaa tarkkailua ja raportointia muutetun tarkkailusuunnitelman pohjalta, jos se voi kohtuudella olettaa, etteivät ehdotetut muutokset ole merkittäviä, tai jos alkuperäisen tarkkailusuunnitelman mukainen tarkkailu johtaisi epätäydellisiin päästötietoihin.

Epäselvissä tilanteissa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on huolehdittava kaikesta tarkkailusta ja raportoinnista ja dokumentoitava ne väliaikaisessa dokumentoinnissa rinnakkain käyttäen sekä päivitettyä että alkuperäistä tarkkailusuunnitelmaa.

2.   Kun toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä saa hyväksynnän tai tiedot 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti, sen on käytettävä ainoastaan muutettuun tarkkailusuunnitelmaan liittyviä tietoja ja suoritettava kaikki tarkkailu ja raportointi käyttäen ainoastaan muutettua tarkkailusuunnitelmaa siitä päivästä alkaen, jona tarkkailusuunnitelman kyseinen versio on sovellettavissa.

3.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on säilytettävä tallenteet kaikista tarkkailusuunnitelman muutoksista. Kussakin tallenteessa on esitettävä seuraavat tiedot:

| a) | muutoksen avoin kuvaus; |
| --- | --- |

a)

muutoksen avoin kuvaus;

| b) | muutoksen perustelut; |
| --- | --- |

b)

muutoksen perustelut;

| c) | päivä, jona muutoksesta ilmoitettiin toimivaltaiselle viranomaiselle 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

c)

päivä, jona muutoksesta ilmoitettiin toimivaltaiselle viranomaiselle 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

| d) | päivä, jona toimivaltainen viranomainen vahvisti vastaanottaneensa 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, jos saatavilla, ja 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hyväksynnän tai ilmoittamisen päivä; |
| --- | --- |

d)

päivä, jona toimivaltainen viranomainen vahvisti vastaanottaneensa 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, jos saatavilla, ja 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hyväksynnän tai ilmoittamisen päivä;

| e) | 2 kohdassa tarkoitetun tarkkailusuunnitelman täytäntöönpanon alkamispäivä. |
| --- | --- |

e)

2 kohdassa tarkoitetun tarkkailusuunnitelman täytäntöönpanon alkamispäivä.

2 JAKSO

Tekninen toteutettavuus ja kohtuuttomat kustannukset

17 artikla

Tekninen toteutettavuus

Jos toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä väittää, että erityisten tarkkailumenetelmien soveltaminen ei ole teknisesti mahdollista, toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava teknistä toteutettavuutta ottaen huomioon toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän perustelut. Perustelun on pohjauduttava siihen, että toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä pystyy vaaditussa ajassa hankkimaan sellaiset tekniset resurssit, jotka ovat tarpeen ehdotetun järjestelmän tarpeiden tyydyttämiseksi tai vaatimuksen noudattamiseksi tämän asetuksen tarkoituksia varten. Näihin teknisiin resursseihin on kuuluttava se, että käytettävissä ovat tarpeelliset tekniikat ja teknologiat.

18 artikla

Kohtuuttomat kustannukset

1.   Jos toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä väittää, että erityisten tarkkailumenetelmien soveltamisesta aiheutuu kohtuuttomia kustannuksia, toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava, ovatko kustannukset kohtuuttomia ottaen huomioon toiminnanharjoittajan perustelut.

Toimivaltaisen viranomaisen on katsottava kustannusten olevan kohtuuttomia, jos kustannusarvio ylittää hyödyn. Tätä varten hyöty on laskettava kertomalla parannuskerroin päästöoikeuksien 20 euron viitehinnalla, ja kustannusten laskemiseksi on otettava huomioon sopiva poistojakso, joka perustuu laitteiston taloudelliseen käyttöikään.

2.   Kun arvioidaan kustannusten kohtuuttomuutta suhteessa määrittämistasoihin, jotka toiminnanharjoittaja on valinnut toimintotietoja varten, toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä 1 kohdassa tarkoitettuna parannuskertoimena jo saavutetun epävarmuuden ja parannuksen myötä saavutettavan määrittämistason epävarmuustavoitteen välistä eroa kerrottuna kyseisen lähdevirran aiheuttamilla keskimääräisillä vuosipäästöillä viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana.

Ellei saatavilla ole tällaista tietoa tämän lähdevirran viimeisimpien kolmen vuoden aikana aiheuttamista vuotuisista keskimääräisistä päästöistä, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on käytettävä konservatiivista arviota vuotuisista keskimääräisistä päästöistä, pois lukien biomassasta peräisin oleva hiilidioksidi, ennen hiilidioksidisiirtojen vähentämistä. Kansallisessa lakisääteisessä metrologisessa valvonnassa olevien mittauslaitteiden tapauksessa saavutettu epävarmuus voidaan korvata asiaankuuluvassa kansallisessa lainsäädännössä sallitulla suurimmalla käytönaikaisella virheellä.

3.   Kun arvioidaan kustannusten kohtuuttomuutta sellaisten toimenpiteiden osalta, jotka lisäävät raportoitujen päästöjen laatua mutta joilla ei ole suoraa vaikutusta toimintotietojen tarkkuuteen, toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä yhden prosentin parannuskerrointa kunkin lähdevirran kolmen viimeisimmän raportointikauden aikana aiheuttamista vuotuisista keskimääräisistä päästöistä. Näihin toimenpiteisiin voivat kuulua

| a) | siirtyminen oletusarvoista analyyseihin laskentakertoimien määrittämiseksi; |
| --- | --- |

a)

siirtyminen oletusarvoista analyyseihin laskentakertoimien määrittämiseksi;

| b) | lähdevirtakohtaisten analyysien määrän lisääminen; |
| --- | --- |

b)

lähdevirtakohtaisten analyysien määrän lisääminen;

| c) | jos tietty mittaustehtävä ei kuulu kansallisen lakisääteisen metrologisen valvonnan piiriin, mittauslaitteiden korvaaminen laitteilla, jotka täyttävät vastaaville sovelluksille asetetut jäsenvaltion lakisääteisen metrologisen valvonnan asiaankuuluvat vaatimukset, tai mittauslaitteilla, jotka noudattavat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/31/EU tai direktiivin 2014/32/EU (10) perusteella annettuja kansallisia sääntöjä; |
| --- | --- |

c)

jos tietty mittaustehtävä ei kuulu kansallisen lakisääteisen metrologisen valvonnan piiriin, mittauslaitteiden korvaaminen laitteilla, jotka täyttävät vastaaville sovelluksille asetetut jäsenvaltion lakisääteisen metrologisen valvonnan asiaankuuluvat vaatimukset, tai mittauslaitteilla, jotka noudattavat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/31/EU tai direktiivin 2014/32/EU (10) perusteella annettuja kansallisia sääntöjä;

| d) | mittauslaitteiden kalibrointi- ja huoltovälien lyhentäminen; |
| --- | --- |

d)

mittauslaitteiden kalibrointi- ja huoltovälien lyhentäminen;

| e) | tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollitoimien parannukset, jotka vähentävät luontaista riskiä tai kontrolliriskiä merkittävästi. |
| --- | --- |

e)

tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollitoimien parannukset, jotka vähentävät luontaista riskiä tai kontrolliriskiä merkittävästi.

4.   Toimenpiteistä, jotka liittyvät laitoksen tarkkailumenetelmän parantamiseen, ei katsota aiheutuvan kohtuuttomia kustannuksia, jos niiden kustannukset ovat enintään 2 000 euroa raportointikauden aikana. Vähän päästöjä aiheuttavien laitosten kohdalla tämä raja on 500 euroa raportointikautena.

III LUKU

KIINTEIDEN LAITOSTEN PÄÄSTÖJEN TARKKAILU

1 JAKSO

Yleiset säännökset

19 artikla

Laitosten, lähdevirtojen ja päästölähteiden luokittelu

1.   Päästöjen tarkkailemiseksi ja määrittämistasoja koskevien vähimmäisvaatimusten määrittämiseksi kunkin toiminnanharjoittajan on määritettävä laitoksensa luokka 2 kohdan mukaisesti, tarvittaessa kunkin lähdevirran luokka 3 kohdan mukaisesti ja kunkin päästölähteen luokka 4 kohdan mukaisesti.

2.   Toiminnanharjoittajan on luokiteltava kukin laitos kuuluvaksi johonkin seuraavista luokista:

| a) | luokan A laitos, jos vuotuiset keskimääräiset todennetut päästöt olivat tämänhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävän päästökauppakauden aikana enintään 50 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä; |
| --- | --- |

a)

luokan A laitos, jos vuotuiset keskimääräiset todennetut päästöt olivat tämänhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävän päästökauppakauden aikana enintään 50 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä;

| b) | luokan B laitos, jos vuotuiset keskimääräiset todennetut päästöt olivat tämänhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävän päästökauppakauden aikana yli 50 000 ja enintään 500 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä; |
| --- | --- |

b)

luokan B laitos, jos vuotuiset keskimääräiset todennetut päästöt olivat tämänhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävän päästökauppakauden aikana yli 50 000 ja enintään 500 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä;

| c) | luokan C laitos, jos vuotuiset keskimääräiset todennetut päästöt olivat tämänhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävän päästökauppakauden aikana yli 500 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä; |
| --- | --- |

c)

luokan C laitos, jos vuotuiset keskimääräiset todennetut päästöt olivat tämänhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävän päästökauppakauden aikana yli 500 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä;

Poiketen siitä, mitä 14 artiklan 2 kohdassa säädetään, toimivaltainen viranomainen voi sallia toiminnanharjoittajan jättää mukauttamatta tarkkailusuunnitelmaa, jos raja-arvo, joka koskee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun laitoksen luokittelemista, ylittyy todennettujen päästöjen perusteella mutta toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei tämä raja-arvo ole ylittynyt viiden viimeksi kuluneen raportointikauden aikana eikä tule ylittymään tulevina raportointikausina.

3.   Toiminnanharjoittajan on ennen hiilidioksidisiirtojen vähentämistä verrattava kutakin lähdevirtaa summaan, jossa ovat mukana kaikki laskentaan perustuviin menetelmiin sisältyviä lähdevirtoja vastaavan fossiilisen hiilidioksidin ja hiilidioksidiekvivalentin absoluuttiset arvot sekä mittaukseen perustuvalla menetelmillä tarkkailtujen päästölähteiden kaikkien päästöjen absoluuttiset arvot, ja siten luokiteltava lähdevirta johonkin seuraavista luokista:

| a) | vähämerkityksiset lähdevirrat, joilla tarkoitetaan toiminnanharjoittajan valitsemia lähdevirtoja, joiden yhteispäästöt ovat alle 5 000 tonnia fossiilista hiilidioksidia vuodessa tai joiden osuus on alle 10 prosenttia, yhteensä enintään 100 000 tonnia fossiilista hiilidioksidia vuodessa, sen mukaan, kumpi arvo on suurempi absoluuttisina arvoina mitattuna; |
| --- | --- |

a)

vähämerkityksiset lähdevirrat, joilla tarkoitetaan toiminnanharjoittajan valitsemia lähdevirtoja, joiden yhteispäästöt ovat alle 5 000 tonnia fossiilista hiilidioksidia vuodessa tai joiden osuus on alle 10 prosenttia, yhteensä enintään 100 000 tonnia fossiilista hiilidioksidia vuodessa, sen mukaan, kumpi arvo on suurempi absoluuttisina arvoina mitattuna;

| b) | erittäin vähämerkityksiset lähdevirrat, joilla tarkoitetaan toiminnanharjoittajan valitsemia lähdevirtoja, joiden yhteispäästöt ovat alle 1 000 tonnia fossiilista hiilidioksidia vuodessa tai joiden osuus on alle 2 prosenttia, yhteensä enintään 20 000 tonnia fossiilista hiilidioksidia vuodessa, sen mukaan, kumpi arvo on suurempi absoluuttisina arvoina mitattuna; |
| --- | --- |

b)

erittäin vähämerkityksiset lähdevirrat, joilla tarkoitetaan toiminnanharjoittajan valitsemia lähdevirtoja, joiden yhteispäästöt ovat alle 1 000 tonnia fossiilista hiilidioksidia vuodessa tai joiden osuus on alle 2 prosenttia, yhteensä enintään 20 000 tonnia fossiilista hiilidioksidia vuodessa, sen mukaan, kumpi arvo on suurempi absoluuttisina arvoina mitattuna;

| c) | merkittävät lähdevirrat, jos lähdevirrat eivät kuulu a ja b kohdassa tarkoitettuihin luokkiin. |
| --- | --- |

c)

merkittävät lähdevirrat, jos lähdevirrat eivät kuulu a ja b kohdassa tarkoitettuihin luokkiin.

Poiketen siitä, mitä 14 artiklan 2 kohdassa säädetään, toimivaltainen viranomainen voi sallia toiminnanharjoittajan jättää mukauttamatta tarkkailusuunnitelmaa, jos raja-arvo, joka koskee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun lähdevirran luokittelemista vähämerkityksiseksi tai erittäin vähämerkityksiseksi lähdevirraksi, ylittyy todennettujen päästöjen perusteella mutta toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että tämä raja-arvo ei ole ylittynyt viiden edellisen raportointikauden aikana eikä ylity uudestaan tulevina raportointikausina.

4.   Toiminnanharjoittajan on luokiteltava kukin päästölähde, johon sovelletaan mittaukseen perustuvaa menetelmää, johonkin seuraavista luokista:

| a) | vähämerkityksiset päästölähteet, jos päästölähteen päästöt ovat alle 5 000 fossiilista hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa tai alle 10 prosenttia laitoksen fossiilisista kokonaispäästöistä, yhteensä enintään 100 000 fossiilista hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa, sen mukaan, kumpi arvo on suurempi absoluuttisina arvoina mitattuna; |
| --- | --- |

a)

vähämerkityksiset päästölähteet, jos päästölähteen päästöt ovat alle 5 000 fossiilista hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa tai alle 10 prosenttia laitoksen fossiilisista kokonaispäästöistä, yhteensä enintään 100 000 fossiilista hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa, sen mukaan, kumpi arvo on suurempi absoluuttisina arvoina mitattuna;

| b) | merkittävät päästölähteet, jos päästölähdettä ei voida luokitella vähämerkityksiseksi päästölähteeksi. |
| --- | --- |

b)

merkittävät päästölähteet, jos päästölähdettä ei voida luokitella vähämerkityksiseksi päästölähteeksi.

Poiketen siitä, mitä 14 artiklan 2 kohdassa säädetään, toimivaltainen viranomainen voi antaa toiminnanharjoittajan olla muuttamatta tarkkailusuunnitelmaa, jos raja-arvo, joka koskee päästölähteen luokittelemista ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuksi vähämerkityksiseksi päästölähteeksi, ylittyy todennettujen päästöjen perusteella mutta toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei kyseinen raja-arvo ole ylittynyt viimeksi kuluneiden viiden raportointikauden aikana eikä tule ylittymään tulevina raportointikausina.

5.   Jos laitoksen vuotuisia todennettuja keskimääräisiä päästöjä tämänhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävän päästökauppakauden ajalta ei ole saatavissa tai ne eivät ole enää edustavia 2 kohdan soveltamiseksi, toiminnanharjoittajan on käytettävä laitoksen luokan määrittämiseksi konservatiivista arviota vuotuisista keskimääräisistä päästöistä, pois lukien biomassasta peräisin oleva hiilidioksidi ja ennen hiilidioksidisiirtojen vähentämistä.

20 artikla

Tarkkailun rajat

1.   Toiminnanharjoittajien on määriteltävä tarkkailun rajat kunkin laitoksen osalta.

Näissä rajoissa toiminnanharjoittajan on otettava huomioon kaikki merkitykselliset kasvihuonekaasujen päästöt kaikista sellaisista päästölähteistä ja lähdevirroista, jotka kuuluvat direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltuihin laitoksessa toteutettaviin toimintoihin, sekä toiminnoista ja kasvihuonekaasuista, jotka laitoksen sijaintijäsenvaltio on ottanut huomioon mainitun direktiivin 24 artiklan perusteella.

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon myös päästöt, jotka aiheutuvat säännöllisistä toiminnoista ja poikkeuksellisista tapahtumista, kuten käynnistys-, pysäytys- ja hätätilanteista, raportointikauden aikana, lukuun ottamatta kuljetustarkoituksiin käytettävien liikkuvien työkoneiden päästöjä.

2.   Toiminnanharjoittajan on tarkkailu- ja raportointiprosessia määrittäessään otettava huomioon liitteessä IV esitetyt alakohtaiset vaatimukset.

3.   Jos direktiivissä 2009/31/EY tarkoitetussa varastointikompleksissa havaitaan vuotoja, joista aiheutuu päästöjä tai hiilidioksidin vapautumista vesipatsaaseen, ne on katsottava kyseisen laitoksen päästölähteiksi ja niitä on tarkkailtava tämän asetuksen liitteessä IV olevan 23 jakson mukaisesti.

Vuoto voidaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän perusteella jättää katsomatta päästölähteeksi tarkkailu- ja raportointiprosessissa, kun direktiivin 2009/31/EY 16 artiklan mukaiset korjaavat toimenpiteet on toteutettu eikä havaittavissa enää ole vuodosta aiheutuvia päästöjä taikka hiilidioksidin vapautumista vesipatsaaseen.

21 artikla

Tarkkailumenetelmien valinta

1.   Laitoksen päästöjen tarkkailua varten toiminnanharjoittajan on päätettävä, soveltaako se laskentaan perustuvia menetelmiä vai mittaukseen perustuvia menetelmiä, jollei tämän asetuksen erityisistä säännöksistä muuta johdu.

Laskentaan perustuvassa menetelmässä on määritettävä lähdevirroista peräisin olevat päästöt pohjautuen mittausjärjestelmien avulla saataviin toimintotietoihin ja muihin muuttujiin, jotka pohjautuvat laboratorioanalyyseihin tai oletusarvoihin. Laskentaan perustuva menetelmä voidaan toteuttaa joko 24 artiklassa esitetyn vakiolaskentamenetelmän tai 25 artiklassa esitetyn massatasemenetelmän mukaisesti.

Mittaukseen perustuvassa menetelmässä on määritettävä päästölähteiden päästöt mittaamalla jatkuvatoimisesti asianomaisen kasvihuonekaasun pitoisuutta savukaasussa ja savukaasuvirtausta, mukaan lukien laitosten välisten hiilidioksidisiirtojen tarkkailu, jossa mitataan hiilidioksidipitoisuutta ja siirtokaasun virtausta.

Kun käytetään laskentaan perustuvaa menetelmää, toiminnanharjoittajan on määritettävä tarkkailusuunnitelmassa kunkin lähdevirran osalta, käytetäänkö vakiolaskentamenetelmää vai massatasemenetelmää, sekä asiaankuuluvat määrittämistasot liitteen II mukaisesti.

2.   Saatuaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän toiminnanharjoittaja voi käyttää vakiolaskentamenetelmän, massatasemenetelmän ja mittaukseen perustuvan menetelmän yhdistelmää saman laitoksen eri päästölähteiden ja lähdevirtojen osalta, kunhan päästöjen määrityksestä ei jää puuttumaan tietoja eikä päästöjä lasketa kahteen kertaan.

3.   Jos liitteessä IV vahvistetut alakohtaiset vaatimukset edellyttävät erityistä tarkkailumenetelmää, toiminnanharjoittajan on käytettävä kyseistä menetelmää tai mittaukseen perustuvaa menetelmää. Jonkin muun menetelmän valitseminen on mahdollista vain, jos toiminnanharjoittaja toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle näyttöä siitä, että vaaditun menetelmän käyttö ei ole teknisesti toteutettavissa tai että vaihtoehtoisella menetelmällä saadaan kokonaisuudessaan tarkempia päästötietoja.

22 artikla

Tarkkailumenetelmä, joka ei perustu määrittämistasoihin

Poiketen siitä, mitä 21 artiklan 1 kohdassa säädetään, toiminnanharjoittaja voi käyttää tarkkailumenetelmää, joka ei perustu määrittämistasoihin, jäljempänä ’fall back -menetelmä’, valittujen lähdevirtojen tai päästölähteiden osalta edellyttäen, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

| a) | laskentaan perustuvassa menetelmässä vähintään määrittämistason 1 soveltaminen yhteen tai useampaan merkittävään tai vähämerkityksiseen lähdevirtaan, ja mittaukseen perustuvan menetelmän soveltaminen vähintään yhteen samoihin lähdevirtoihin liittyvään päästölähteeseen ei ole teknisesti toteutettavissa tai se johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin; |
| --- | --- |

a)

laskentaan perustuvassa menetelmässä vähintään määrittämistason 1 soveltaminen yhteen tai useampaan merkittävään tai vähämerkityksiseen lähdevirtaan, ja mittaukseen perustuvan menetelmän soveltaminen vähintään yhteen samoihin lähdevirtoihin liittyvään päästölähteeseen ei ole teknisesti toteutettavissa tai se johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin;

| b) | toiminnanharjoittaja arvioi ja määrittää määrällisesti joka vuosi kaikkien vuotuisten päästöjen määrittämiseen käytettyjen muuttujien epävarmuudet ISO-asiakirjan Guide to the Expression of Uncertainty in Measurement (JCGM 100:2008) tai jonkin muun vastaavan kansainvälisesti hyväksytyn standardin mukaisesti ja sisällyttää tulokset vuotuiseen päästöselvitykseen; |
| --- | --- |

b)

toiminnanharjoittaja arvioi ja määrittää määrällisesti joka vuosi kaikkien vuotuisten päästöjen määrittämiseen käytettyjen muuttujien epävarmuudet ISO-asiakirjan Guide to the Expression of Uncertainty in Measurement (JCGM 100:2008) tai jonkin muun vastaavan kansainvälisesti hyväksytyn standardin mukaisesti ja sisällyttää tulokset vuotuiseen päästöselvitykseen;

| c) | toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä tavalla, että tällaista fall back -menetelmää soveltamalla koko laitoksen kasvihuonekaasupäästöjen vuotuiseen tasoon liittyvät epävarmuuden raja-arvot eivät ylitä 7,5:tä prosenttia luokkaan A kuuluvien laitosten osalta, 5,0:tä prosenttia luokkaan B kuuluvien laitosten osalta ja 2,5:tä prosenttia luokkaan C kuuluvien laitosten osalta. |
| --- | --- |

c)

toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä tavalla, että tällaista fall back -menetelmää soveltamalla koko laitoksen kasvihuonekaasupäästöjen vuotuiseen tasoon liittyvät epävarmuuden raja-arvot eivät ylitä 7,5:tä prosenttia luokkaan A kuuluvien laitosten osalta, 5,0:tä prosenttia luokkaan B kuuluvien laitosten osalta ja 2,5:tä prosenttia luokkaan C kuuluvien laitosten osalta.

23 artikla

Tarkkailumenetelmän tilapäiset muutokset

1.   Jos toimivaltaisen viranomaisen hyväksymää tarkkailusuunnitelmaa on teknisistä syistä tilapäisesti mahdotonta soveltaa, toiminnanharjoittajan, jota asia koskee, on sovellettava ylintä mahdollista määrittämistasoa tai konservatiivista lähestymistapaa, joka ei perustu määrittämistasoihin, jos määrittämistason soveltaminen ei ole mahdollista, kunnes tarkkailusuunnitelmassa hyväksytyn määrittämistason soveltamisedellytykset ovat palautuneet.

Toiminnanharjoittajan on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet, jotta toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman soveltamista voidaan jatkaa joutuisasti.

2.   Toiminnanharjoittajan on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle tällaisesta 1 kohdassa tarkoitetusta tarkkailumenetelmän tilapäisestä muutoksesta viivytyksettä ja samalla täsmennettävä

| a) | syyt toimivaltaisen viranomaisen hyväksymästä tarkkailusuunnitelmasta poikkeamiselle; |
| --- | --- |

a)

syyt toimivaltaisen viranomaisen hyväksymästä tarkkailusuunnitelmasta poikkeamiselle;

| b) | yksityiskohtaiset tiedot väliaikaisesta tarkkailumenetelmästä, jolla toiminnanharjoittaja määrittää päästöt, kunnes toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman määrittämistason soveltamisedellytykset ovat palautuneet; |
| --- | --- |

b)

yksityiskohtaiset tiedot väliaikaisesta tarkkailumenetelmästä, jolla toiminnanharjoittaja määrittää päästöt, kunnes toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman määrittämistason soveltamisedellytykset ovat palautuneet;

| c) | toimenpiteet, joita toiminnanharjoittaja toteuttaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman soveltamisedellytysten palauttamiseksi; |
| --- | --- |

c)

toimenpiteet, joita toiminnanharjoittaja toteuttaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman soveltamisedellytysten palauttamiseksi;

| d) | ennustettu ajankohta, jona toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman soveltamista jatketaan. |
| --- | --- |

d)

ennustettu ajankohta, jona toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman soveltamista jatketaan.

2 JAKSO

Laskentaan perustuva menetelmä

1 alajakso

Yleistä

24 artikla

Päästöjen laskeminen vakiolaskentamenetelmän mukaisesti

1.   Vakiolaskentamenetelmässä toiminnanharjoittajan on laskettava poltosta aiheutuvien päästöjen lähdevirta kertomalla toimintotiedot, jotka liittyvät poltetun polttoaineen määrään, ilmaistuna teholliseen lämpöarvoon perustuvina terajouleina, vastaavalla päästökertoimella, ilmaistuna hiilidioksiditonneina terajoulea kohti (t CO2/TJ) tehollista lämpöarvoa vastaavalla tavalla, ja vastaavalla hapettumiskertoimella.

Toimivaltainen viranomainen voi sallia muodossa t CO2/t tai t CO2/Nm3 ilmaistavien polttoaineiden päästökertoimien käytön. Tällaisissa tapauksissa toiminnanharjoittajan on määritettävä poltosta aiheutuvat päästöt kertomalla toimintotiedot, jotka liittyvät poltetun polttoaineen määrään, ilmaistuna tonneina tai normikuutiometreinä, vastaavalla päästökertoimella ja vastaavalla hapettumiskertoimella.

2.   Toiminnanharjoittajan on määritettävä prosessipäästöt lähdevirtaa kohden kertomalla toimintotiedot, jotka liittyvät materiaalin kulutukseen, suorituskykykyyn tai tuotannon määrään, ilmaistuna tonneina tai normikuutiometreinä, vastaavalla päästökertoimella, ilmaistuna muodossa t CO2/t tai t CO2/Nm3, ja vastaavalla muuntokertoimella.

3.   Jos määrittämistason 1 tai määrittämistason 2 päästökerroin sisältää jo epätäydellisten kemiallisten reaktioiden vaikutuksen, hapettumiskerroin tai muuntokerroin on 1.

25 artikla

Päästöjen laskeminen massatasemenetelmän mukaisesti

1.   Massatasemenetelmää käyttäessään toiminnanharjoittajan on laskettava hiilidioksidimäärä, joka vastaa kutakin massataseeseen sisällytettyä lähdevirtaa, kertomalla toimintotiedot, jotka liittyvät massataseen rajojen sisäpuolelle tulevan tai massataseen ulkopuolelle siirtyvän polttoaineen tai materiaalin määrään, polttoaineen tai materiaalin hiilipitoisuudella, joka on kerrottu kertoimella 3,664 t CO2/t C, soveltaen liitteessä II olevaa 3 jaksoa.

2.   Massataseen kattaman kokonaisprosessin päästöt ovat niiden hiilidioksidimäärien summa, jotka vastaavat kaikkia massataseen kattamia lähdevirtoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 49 artiklan soveltamista. Ilmakehään pääsevä hiilimonoksidi (CO) lasketaan massataseessa molaarisesti vastaavana määränä hiilidioksidia.

26 artikla

Sovellettavat määrittämistasot

1.   Kun määritellään asiaankuuluvat määrittämistasot merkittäviä ja vähämerkityksisiä lähdevirtoja varten 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jotta voidaan määrittää toimintotiedot ja kukin laskentakerroin, kunkin toiminnanharjoittajan on sovellettava

| a) | vähintään liitteessä V lueteltuja määrittämistasoja, kun kyseessä on luokkaan A kuuluva laitos tai jos edellytetään laskentakerrointa sellaista lähdevirtaa varten, joka on kaupallinen peruspolttoaine; |
| --- | --- |

a)

vähintään liitteessä V lueteltuja määrittämistasoja, kun kyseessä on luokkaan A kuuluva laitos tai jos edellytetään laskentakerrointa sellaista lähdevirtaa varten, joka on kaupallinen peruspolttoaine;

| b) | muissa kuin a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa korkeinta liitteessä II määriteltyä määrittämistasoa. |
| --- | --- |

b)

muissa kuin a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa korkeinta liitteessä II määriteltyä määrittämistasoa.

Kun on kyse merkittävistä lähdevirroista, toiminnanharjoittaja voi kuitenkin käyttää luokkaan C kuuluvien laitosten osalta määrittämistasoa, joka on yhden tason alempi kuin ensimmäisessä alakohdassa vaadittu määrittämistaso, ja luokkiin A ja B kuuluvien laitosten osalta määrittämistasoa, joka on enintään kaksi tasoa alempi, vähintään kuitenkin määrittämistasoa 1, jos toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä tavalla, että ensimmäisessä alakohdassa edellytetty määrittämistaso ei ole teknisesti toteuttamiskelpoinen tai johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin.

Toimivaltainen viranomainen voi toiminnanharjoittajan kanssa sopimansa siirtymäkauden ajan sallia sen, että toiminnanharjoittaja soveltaa merkittäviin lähdevirtoihin määrittämistasoja, jotka ovat toisessa alakohdassa tarkoitettuja määrittämistasoja alemmat, vähintään kuitenkin määrittämistasoa 1, edellyttäen, että

| a) | toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä tavalla, että toisessa alakohdassa edellytetty määrittämistaso ei ole teknisesti toteuttamiskelpoinen tai johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin; sekä |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä tavalla, että toisessa alakohdassa edellytetty määrittämistaso ei ole teknisesti toteuttamiskelpoinen tai johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin; sekä

| b) | toiminnanharjoittaja esittää parantamissuunnitelman, josta ilmenee, miten ja mihin mennessä vähintäänkin toisessa alakohdassa edellytetty määrittämistaso saavutetaan. |
| --- | --- |

b)

toiminnanharjoittaja esittää parantamissuunnitelman, josta ilmenee, miten ja mihin mennessä vähintäänkin toisessa alakohdassa edellytetty määrittämistaso saavutetaan.

2.   Kun on kyse vähämerkityksisistä lähdevirroista, toiminnanharjoittaja voi soveltaa määrittämistasoa, joka on alempi kuin 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen määrittämistaso, jos toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa edellytetty määrittämistaso ei ole teknisesti toteuttamiskelpoinen tai johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin.

3.   Erittäin vähämerkityksisten lähdevirtojen osalta toiminnanharjoittaja voi määrittää toimintotiedot ja kunkin laskentakertoimen käyttäen konservatiivisia arvioita määrittämistasojen sijaan, paitsi jos määritelty määrittämistaso on saavutettavissa ilman lisäponnistelua.

4.   Hapettumis- tai muuntokertoimen osalta toiminnanharjoittajan on sovellettava vähintään alimpia liitteessä II lueteltuja määrittämistasoja.

5.   Jos toimivaltainen viranomainen on sallinut muodossa t CO2/t tai t CO2/Nm3 ilmaistavien päästökertoimien käytön polttoaineiden ja prosessien syöttöaineina käytettävien polttoaineiden päästökertoimena tai massataseissa 25 artiklan mukaisesti, tehollista lämpöarvoa voidaan tarkkailla käyttäen konservatiivista arviota määrittämistasojen sijaan, paitsi jos määritelty määrittämistaso on saavutettavissa ilman lisävaivaa.

2 alajakso

Toimintotiedot

27 artikla

Toimintotietojen määrittäminen

1.   Toiminnanharjoittajan on määritettävä lähdevirran toimintotiedot jommallakummalla seuraavista tavoista:

| a) | päästöt aiheuttavan prosessin jatkuvan mittaamisen perusteella; |
| --- | --- |

a)

päästöt aiheuttavan prosessin jatkuvan mittaamisen perusteella;

| b) | erikseen toimitettujen määrien yhteenlaskettujen mittaustulosten perusteella ottaen huomioon olennaiset varastomuutokset. |
| --- | --- |

b)

erikseen toimitettujen määrien yhteenlaskettujen mittaustulosten perusteella ottaen huomioon olennaiset varastomuutokset.

2.   Edellä olevan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi raportointikauden aikana prosessoidun polttoaineen tai materiaalin määrä on laskettava vähentämällä raportointikauden aikana vastaanotetun polttoaineen tai materiaalin määrästä laitoksesta pois siirretyn polttoaineen tai materiaalin määrä, lisäämällä siihen raportointikauden alussa varastossa olleen polttoaineen tai materiaalin määrä ja vähentämällä siitä raportointikauden lopussa varastossa olleen polttoaineen tai materiaalin määrä.

Jos varastossa olevien määrien määrittäminen suoraan mittaamalla on teknisesti mahdotonta tai johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin, toiminnanharjoittaja voi arvioida nämä määrät joko

| a) | edellisten vuosien tietojen ja raportointikauden tuotoksen välisen korrelaation perusteella; tai |
| --- | --- |

a)

edellisten vuosien tietojen ja raportointikauden tuotoksen välisen korrelaation perusteella; tai

| b) | dokumentoitujen menettelyiden ja asianmukaisten raportointikautta koskevien tarkastettujen tilinpäätöstietojen avulla. |
| --- | --- |

b)

dokumentoitujen menettelyiden ja asianmukaisten raportointikautta koskevien tarkastettujen tilinpäätöstietojen avulla.

Jos ei ole teknisesti mahdollista määrittää toimintotietoja koko kalenterivuoden osalta tai jos tällaisesta määrittämisestä aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia, toiminnanharjoittaja voi valita seuraavaksi sopivimman päivän erottamaan raportointivuoden seuraavasta vuodesta ja muodostaa siten vaaditun kalenterivuoden. Yhteen tai useampaan lähdevirtaan liittyvät poikkeamat on kirjattava ylös selkeästi, niitä on käytettävä kyseistä kalenterivuotta edustavan arvon perustana ja ne on otettava johdonmukaisesti huomioon seuraavan vuoden osalta.

28 artikla

Toiminnanharjoittajan hallinnassa olevat mittausjärjestelmät

1.   Toimintotietojen määrittämiseksi 27 artiklan mukaisesti toiminnanharjoittajan on käytettävä laitoksessa omassa hallinnassaan oleviin mittausjärjestelmiin perustuvia mittaustuloksia edellyttäen, että kaikki seuraavat vaatimukset täyttyvät:

| a) | toiminnanharjoittaja suorittaa epävarmuustarkastelun ja varmistaa, että asiaankuuluvan määrittämistason epävarmuusraja saavutetaan; |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittaja suorittaa epävarmuustarkastelun ja varmistaa, että asiaankuuluvan määrittämistason epävarmuusraja saavutetaan;

| b) | toiminnanharjoittaja varmistaa vähintään kerran vuodessa ja kunkin mittauslaitteen kalibroinnin jälkeen, että kalibrointituloksia, jotka kerrotaan konservatiivisella tarkistuskertoimella, verrataan asiaankuuluviin epävarmuusrajoihin. Konservatiivisen tarkistuskertoimen on perustuttava saman mittauslaitteen tai samanlaisten mittauslaitteiden edellisten kalibrointien asiaankuuluvaan aikasarjaan, jotta voidaan ottaa huomioon käytönaikainen epävarmuus. |
| --- | --- |

b)

toiminnanharjoittaja varmistaa vähintään kerran vuodessa ja kunkin mittauslaitteen kalibroinnin jälkeen, että kalibrointituloksia, jotka kerrotaan konservatiivisella tarkistuskertoimella, verrataan asiaankuuluviin epävarmuusrajoihin. Konservatiivisen tarkistuskertoimen on perustuttava saman mittauslaitteen tai samanlaisten mittauslaitteiden edellisten kalibrointien asiaankuuluvaan aikasarjaan, jotta voidaan ottaa huomioon käytönaikainen epävarmuus.

Jos 12 artiklan mukaisesti hyväksytyt raja-arvot ylittyvät tai jos havaitaan, ettei laitteisto vastaa muita vaatimuksia, toiminnanharjoittajan on toteutettava korjaavia toimenpiteitä viivytyksettä ja ilmoitettava niistä toimivaltaiselle viranomaiselle.

2.   Ilmoittaessaan uudesta tarkkailusuunnitelmasta tai, kun sillä on merkitystä, muutoksesta hyväksyttyyn tarkkailusuunnitelmaan toiminnanharjoittajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu epävarmuustarkastelu.

Tämän arvioinnin on katettava sovellettujen mittausvälineiden määritelty epävarmuus, kalibrointiin liittyvä epävarmuus ja mahdolliset muut epävarmuudet, jotka liittyvät siihen, miten mittausvälineitä käytetään käytännössä. Epävarmuustarkastelun on katettava varastomuutoksiin liittyvä epävarmuus, jos varastoissa voi olla vähintään viisi prosenttia tarkasteltavana olevan polttoaineen tai materiaalin vuotuisesta käyttömäärästä. Suorittaessaan tarkastelua toiminnanharjoittajan on otettava huomioon se, että liitteessä II esitettyjen määrittämistason epävarmuusrajojen määrittämiseen käytetyt arvot vastaavat epävarmuutta koko raportointikauden aikana.

Toiminnanharjoittaja voi yksinkertaistaa epävarmuustarkastelua olettamalla, että käytössä olevalle mittauslaitteelle täsmennetyt suurimmat sallitut virheet tai kalibroinnilla saatu epävarmuus kerrottuna konservatiivisella tarkistuskertoimella käytönaikaisen epävarmuusvaikutuksen huomioon ottamiseksi, jos tämä on pienempi, voidaan katsoa koko raportointikauden epävarmuudeksi liitteessä II olevien määrittämistasoa koskevien määritelmien mukaisesti sillä edellytyksellä, että mittauslaitteet on asennettu niiden käyttöeritelmien kannalta tarkoituksenmukaiseen ympäristöön.

3.   Toimivaltainen viranomainen voi sallia toiminnanharjoittajan käyttävän laitoksessa omassa hallinnassaan oleviin mittausjärjestelmiin perustuvia mittaustuloksia, jos toiminnanharjoittaja esittää näytön siitä, että käytetyt mittauslaitteet ovat asiaankuuluvassa kansallisessa lakisääteisessä metrologisessa valvonnassa, tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.

Tätä varten lakisääteistä metrologista valvontaa koskevassa asiaankuuluvassa kansallisessa lainsäädännössä kyseiselle mittaustehtävälle sallittua suurinta käytönaikaista virhettä voidaan käyttää epävarmuuden arvona toimittamatta muuta näyttöä.

29 artikla

Mittausjärjestelmät, jotka eivät ole toiminnanharjoittajan hallinnassa

1.   Jos yksinkertaistetun epävarmuustarkastelun perusteella sellaisten mittausjärjestelmien käyttö, jotka eivät ole toiminnanharjoittajan omassa hallinnassa, verrattuna niihin, jotka ovat toiminnanharjoittajan omassa hallinnassa 28 artiklan mukaisesti, mahdollistaa sen, että toiminnanharjoittaja noudattaa ainakin yhtä korkeaa määrittämistasoa, antaa luotettavampia tuloksia ja on vähemmän altis kontrolliriskille, on toiminnanharjoittajan määritettävä toimintotiedot mittausjärjestelmillä, jotka eivät ole sen omassa hallinnassa.

Toiminnanharjoittaja voi tätä varten käyttää yhtä seuraavista tietolähteistä:

| a) | määriä, jotka perustuvat kauppakumppanin toimittamiin laskuihin, edellyttäen, että liiketoimi tapahtuu kahden riippumattoman kauppakumppanin välillä, tai |
| --- | --- |

a)

määriä, jotka perustuvat kauppakumppanin toimittamiin laskuihin, edellyttäen, että liiketoimi tapahtuu kahden riippumattoman kauppakumppanin välillä, tai

| b) | mittausjärjestelmistä suoraan otetut lukemat. |
| --- | --- |

b)

mittausjärjestelmistä suoraan otetut lukemat.

2.   Toiminnanharjoittajan on varmistettava 26 artiklan mukaisen sovellettavan määrittämistason noudattaminen.

Tätä varten kansallista lakisääteistä metrologista valvontaa koskevassa asiaankuuluvassa lainsäädännössä kyseiselle liiketoimelle sallittua suurinta käytönaikaista virhettä voidaan käyttää epävarmuutena toimittamatta muuta näyttöä.

Jos kansallista lakisääteistä metrologista valvontaa koskevat noudatettavat vaatimukset ovat vähemmän tiukkoja kuin mitä 26 artiklan mukaan sovellettava määrittämistaso edellyttää, toiminnanharjoittajan on hankittava näyttöä sovellettavasta epävarmuudesta mittausjärjestelmästä vastaavalta kauppakumppaniltaan.

3 alajakso

Laskentakertoimet

30 artikla

Laskentakertoimien määrittäminen

1.   Toiminnanharjoittajan on määritettävä laskentakertoimet sovellettavasta määrittämistasosta riippuen joko oletusarvoina tai analyysiin perustuvina arvoina.

2.   Toiminnanharjoittajan on määritettävä ja raportoitava laskentakertoimet toimintotietojen osalta käytetyn tilan mukaan viitaten polttoaineen tai materiaalin tilaan, jossa polttoaine tai materiaali ostetaan tai käytetään päästöjä aiheuttavassa prosessissa, ennen kuin se kuivataan tai käsitellään muutoin laboratoriossa analysoitavaksi.

Jos edellä kuvatusta menettelystä aiheutuu kohtuuttomat kustannukset tai jos voidaan saavuttaa parempi tarkkuus, toiminnanharjoittaja voi johdonmukaisesti raportoida toimintotiedot ja laskentakertoimet viitaten tilaan, jossa laboratorioanalyysit tehdään.

Toiminnanharjoittajan on määritettävä biomassaosuus ainoastaan seospolttoaineen tai materiaaliseosten osalta. Muiden polttoaineiden tai materiaalien osalta biomassaosuuden oletusarvona käytetään fossiilisilla polttoaineilla tai materiaaleilla kerrointa 0 % ja biomassapolttoaineilla tai yksinomaan biomassasta koostuvilla materiaaleilla kerrointa 100 %.

31 artikla

Laskentakertoimien oletusarvot

1.   Jos toiminnanharjoittaja määrittää laskentakertoimet oletusarvoiksi, toiminnanharjoittajan on liitteissä II ja VI esitetyn sovellettavan määrittämistason vaatimuksen mukaisesti käytettävä yhtä seuraavista arvoista:

| a) | liitteessä VI luetellut standardikertoimet ja stoikiometriset kertoimet; |
| --- | --- |

a)

liitteessä VI luetellut standardikertoimet ja stoikiometriset kertoimet;

| b) | standardikertoimet, joita jäsenvaltio käyttää kansallisessa inventaariossaan, jonka se toimittaa Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen sihteeristölle; |
| --- | --- |

b)

standardikertoimet, joita jäsenvaltio käyttää kansallisessa inventaariossaan, jonka se toimittaa Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen sihteeristölle;

| c) | toimivaltaisen viranomaisen kanssa sovitut kirjallisuusarvot, myös toimivaltaisen viranomaisen julkaisemat standardikertoimet, jotka ovat yhdenmukaisia b alakohdassa tarkoitettujen kertoimien kanssa, mutta sisältävät eritellympiä polttoainelähteitä; |
| --- | --- |

c)

toimivaltaisen viranomaisen kanssa sovitut kirjallisuusarvot, myös toimivaltaisen viranomaisen julkaisemat standardikertoimet, jotka ovat yhdenmukaisia b alakohdassa tarkoitettujen kertoimien kanssa, mutta sisältävät eritellympiä polttoainelähteitä;

| d) | polttoaineen tai materiaalin toimittajan määrittämät ja takaamat arvot, jos toiminnanharjoittaja voi osoittaa toimivaltaisen viranomaista tyydyttävällä tavalla, että hiilisisällön 95 prosentin luottamusväli on korkeintaan 1 prosentti; |
| --- | --- |

d)

polttoaineen tai materiaalin toimittajan määrittämät ja takaamat arvot, jos toiminnanharjoittaja voi osoittaa toimivaltaisen viranomaista tyydyttävällä tavalla, että hiilisisällön 95 prosentin luottamusväli on korkeintaan 1 prosentti;

| e) | aiemmin tehtyihin analyyseihin perustuvat arvot, jos toiminnanharjoittaja voi osoittaa toimivaltaisen viranomaista tyydyttävällä tavalla, että nämä arvot kelpaavat edustamaan saman polttoaineen tai materiaalin tulevia eriä. |
| --- | --- |

e)

aiemmin tehtyihin analyyseihin perustuvat arvot, jos toiminnanharjoittaja voi osoittaa toimivaltaisen viranomaista tyydyttävällä tavalla, että nämä arvot kelpaavat edustamaan saman polttoaineen tai materiaalin tulevia eriä.

2.   Toiminnanharjoittajan on eriteltävä kaikki tarkkailusuunnitelmassa käytetyt oletusarvot.

Jos oletusarvot muuttuvat vuosittain, toiminnanharjoittajan on nimettävä tarkkailusuunnitelmassa kyseisen arvon arvovaltainen, käyttökelpoinen lähde.

3.   Toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä laskentakertoimen oletusarvojen muutoksen tarkkailusuunnitelmassa 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti ainoastaan, jos toiminnanharjoittaja esittää näyttöä siitä, että uusi oletusarvo lisää päästöjen määrittelyn tarkkuutta.

4.   Toimivaltainen viranomainen voi toiminnanharjoittajan hakemuksesta sallia sen, että polttoaineiden tehollinen lämpöarvo ja päästökertoimet määritetään käyttäen samaa määrittämistasoa kuin kaupallisten peruspolttoaineiden osalta, jos toiminnanharjoittaja toimittaa vähintään kolmen vuoden välein näyttöä siitä, että tehollisen lämpöarvon yhden prosentin vaihteluväli on saavutettu viimeisten kolmen vuoden aikana.

5.   Toimivaltainen viranomainen voi toiminnanharjoittajan hakemuksesta hyväksyä sen, että puhtaan kemiallisen aineen stoikiometrisen hiilipitoisuuden katsotaan täyttävän määrittämistason ilman, että on tarpeen tehdä analyysejä 32–35 artiklan mukaisesti, jos toiminnanharjoittaja voi osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että analyysien käytöstä aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia ja ettei stoikiometrisen arvon käyttö johda päästöjen aliarviointiin.

32 artikla

Analyyseihin perustuvat laskentakertoimet

1.   Toiminnanharjoittajan on varmistettava, että laskentakertoimien määrittämiseen käytettävät analyysit, näytteenotot, kalibroinnit ja validoinnit suoritetaan soveltamalla vastaaviin EN-standardeihin perustuvia menetelmiä.

Ellei kyseisiä standardeja ole, menetelmien on perustuttava sopiville ISO-standardeille tai kansallisille standardeille. Ellei sovellettavia julkaistuja standardeja ole, käytetään soveltuvia standardiluonnoksia, toimialan parhaita käytäntöjä koskevia ohjeita tai muita tieteellisesti varmistettuja menetelmiä rajoittaen näytteenottoon ja mittauksiin liittyvää harhaa.

2.   Kun käytetään online-kaasuanalysaattoreita tai ekstraktiivisia taikka muita kuin ekstraktiivisia kaasuanalysaattoreita päästöjen määrittämiseksi, toiminnanharjoittajan on hankittava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä tällaisten laitteiden käytölle. Näitä laitteita käytetään vain kaasumaisten polttoaineiden ja materiaalien koostumustietojen määritykseen. Laadun varmistamiseksi toiminnanharjoittajan on vähintäänkin huolehdittava laitteen ensimmäisen validoinnin ja vuosittaisten validointien suorittamisesta.

3.   Kunkin analyysin tulosta on käytettävä vain sen toimituskauden tai polttoaine- tai materiaalierän osalta, josta näytteet on otettu ja jota näytteet on tarkoitettu edustamaan.

Tiettyä muuttujaa määrittäessään toiminnanharjoittajan on käytettävä kaikkien kyseisen muuttujan osalta tehtyjen analyysien tuloksia.

33 artikla

Näytteenottosuunnitelma

1.   Kun laskentakertoimet määritetään analyyseilla, toiminnanharjoittajan on toimitettava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyttäväksi kunkin polttoaineen tai materiaalin osalta kirjallisen menettelyn muotoon laadittu näytteenottosuunnitelma, jossa kerrotaan näytteiden valmistelutavoista, myös vastuista, sijaintipaikoista, näytteenottotiheydestä ja määristä, sekä näytteiden varastointi- ja kuljetustavoista.

Toiminnanharjoittajan on varmistettava, että valmistetut näytteet kelpaavat edustamaan kyseistä erää tai toimituskautta ja ettei niissä ole harhaa. Näytteenottosuunnitelman olennaisista osista sovitaan kyseisen polttoaineen tai materiaalin analysoivan laboratorion kanssa ja näyttö tästä sopimuksesta sisällytetään suunnitelmaan. Toiminnanharjoittajan on asetettava suunnitelma saataville täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 nojalla.

2.   Toiminnanharjoittajan on yhteisymmärryksessä kyseisen polttoaineen tai materiaalin analysoivan laboratorion kanssa ja toimivaltaisen viranomaisen luvalla muutettava näytteenottosuunnitelman osia, jos analyysin tulokset osoittavat, että polttoaine tai materiaali poikkeaa heterogeenisyydeltään merkittävästi heterogeenisyyttä koskevista tiedoista, joihin kyseisen polttoaineen tai materiaalin alkuperäinen näytteenottosuunnitelma perustui.

34 artikla

Laboratorioiden käyttö

1.   Toiminnanharjoittajan on varmistettava, että analyysien tekemiseen laskentakertoimien määrittämiseksi käytettävien laboratorioiden asiaankuuluvat analyysimenetelmät on akkreditoitu standardin EN ISO/IEC 17025 mukaisesti.

2.   Niitä laboratorioita, joita ei ole akkreditoitu standardin EN ISO/IEC 17025 mukaisesti, voidaan käyttää laskentakertoimien määrittämiseen ainoastaan, jos toiminnanharjoittaja voi osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että 1 kohdassa tarkoitettujen laboratorioiden käyttö on teknisesti mahdotonta tai johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin ja että akkreditoimaton laboratorio täyttää standardin EN ISO/IEC 17025 vaatimuksia vastaavat vaatimukset.

3.   Toimivaltaisen viranomaisen on katsottava, että laboratorio täyttää standardia EN ISO/IEC 17025 vastaavat vaatimukset 2 kohdan tarkoituksessa, jos toiminnanharjoittaja toimittaa mahdollisuuksien mukaan samassa muodossa ja yhtä yksityiskohtaisesti kuin 12 artiklan 2 kohdan mukaisissa menettelyissä edellytetään näytön tämän kohdan toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti.

Laadunhallinnan osalta toiminnanharjoittajan on osoitettava, että laboratoriolla on akkreditoitu sertifiointi standardin EN ISO/IEC 9001 mukaisesti tai jokin muu laboratorion kattava sertifioitu laadunhallintajärjestelmä. Ellei tällaista sertifioitua laadunhallintajärjestelmää ole, toiminnanharjoittajan on toimitettava muuta sopivaa näyttöä siitä, että laboratorio kykenee hallinnoimaan henkilöstöään, menettelyjään, asiakirjojaan ja tehtäviään luotettavalla tavalla.

Teknisen pätevyyden osalta toiminnanharjoittajan on esitettävä näyttö siitä, että laboratorio on pätevä ja kykenevä tuottamaan teknisesti luotettavia tuloksia relevanttien analyysimenetelmien avulla. Tällaisen näytön tulee kattaa vähintäänkin seuraavaa:

| a) | henkilökunnan pätevyyden hallinta kyseisten tehtävien osalta; |
| --- | --- |

a)

henkilökunnan pätevyyden hallinta kyseisten tehtävien osalta;

| b) | tilojen ja ympäristöolosuhteiden soveltuvuus; |
| --- | --- |

b)

tilojen ja ympäristöolosuhteiden soveltuvuus;

| c) | analyysimenetelmien valikoima ja olennaiset standardit; |
| --- | --- |

c)

analyysimenetelmien valikoima ja olennaiset standardit;

| d) | tarvittaessa näytteenoton ja näytteen valmistelun hallinta, mukaan lukien näytteen koskemattomuuden valvonta; |
| --- | --- |

d)

tarvittaessa näytteenoton ja näytteen valmistelun hallinta, mukaan lukien näytteen koskemattomuuden valvonta;

| e) | tarvittaessa uusien analyysimenetelmien kehittäminen ja validointi tai kansainvälisten tai kansallisten standardien piiriin kuulumattomien menetelmien käyttäminen; |
| --- | --- |

e)

tarvittaessa uusien analyysimenetelmien kehittäminen ja validointi tai kansainvälisten tai kansallisten standardien piiriin kuulumattomien menetelmien käyttäminen;

| f) | epävarmuustarkastelu; |
| --- | --- |

f)

epävarmuustarkastelu;

| g) | laitteiden hallinta, mukaan lukien laitteiden kalibrointiin, säätämiseen, huoltoon ja korjaamiseen liittyvät menettelyt, sekä asiaa koskevien tietojen säilyttäminen; |
| --- | --- |

g)

laitteiden hallinta, mukaan lukien laitteiden kalibrointiin, säätämiseen, huoltoon ja korjaamiseen liittyvät menettelyt, sekä asiaa koskevien tietojen säilyttäminen;

| h) | tietojen, asiakirjojen ja ohjelmistojen hallinta ja valvonta; |
| --- | --- |

h)

tietojen, asiakirjojen ja ohjelmistojen hallinta ja valvonta;

| i) | kalibrointien ja vertailumateriaalien hallinta; |
| --- | --- |

i)

kalibrointien ja vertailumateriaalien hallinta;

| j) | kalibroinnin ja testitulosten laadunvarmistus, mukaan lukien osallistumalla säännöllisesti laaduntestausohjelmiin, käyttämällä analyysimenetelmiä sertifioituun vertailumateriaaliin tai suorittamalla vertaus akkreditoidun laboratorion kanssa; |
| --- | --- |

j)

kalibroinnin ja testitulosten laadunvarmistus, mukaan lukien osallistumalla säännöllisesti laaduntestausohjelmiin, käyttämällä analyysimenetelmiä sertifioituun vertailumateriaaliin tai suorittamalla vertaus akkreditoidun laboratorion kanssa;

| k) | ulkoistettujen prosessien hallinta; |
| --- | --- |

k)

ulkoistettujen prosessien hallinta;

| l) | toimeksiantojen hallinta, asiakkaiden valitusten käsittely ja ripeistä korjaustoimista huolehtiminen. |
| --- | --- |

l)

toimeksiantojen hallinta, asiakkaiden valitusten käsittely ja ripeistä korjaustoimista huolehtiminen.

35 artikla

Analyysitiheys

1.   Toiminnanharjoittajan on sovellettava analyysien vähimmäistiheyttä liitteessä VII lueteltujen asiaankuuluvien polttoaineiden ja materiaalien analyyseihin.

2.   Toimivaltainen viranomainen voi sallia toiminnanharjoittajan käyttää muuta kuin 1 kohdassa tarkoitettua tiheyttä, jos vähimmäistiheys ei ole käytettävissä tai jos toiminnanharjoittaja osoittaa jommankumman seuraavista:

| a) | historiallisten tietojen perusteella, mukaan lukien asiaankuuluviin polttoaineisiin tai materiaaleihin liittyvät analyysiarvot voimassaolevaa raportointikautta välittömästi edeltävällä raportointikaudella, asiaankuuluvaan polttoaineeseen tai materiaaliin liittyvien analyysiarvojen mahdollinen vaihtelu on enintään kolmasosa epävarmuusarvosta, jota toiminnanharjoittajan on noudatettava asiaankuuluvan polttoaineen tai materiaalin toimintotietojen määrittämisen osalta; |
| --- | --- |

a)

historiallisten tietojen perusteella, mukaan lukien asiaankuuluviin polttoaineisiin tai materiaaleihin liittyvät analyysiarvot voimassaolevaa raportointikautta välittömästi edeltävällä raportointikaudella, asiaankuuluvaan polttoaineeseen tai materiaaliin liittyvien analyysiarvojen mahdollinen vaihtelu on enintään kolmasosa epävarmuusarvosta, jota toiminnanharjoittajan on noudatettava asiaankuuluvan polttoaineen tai materiaalin toimintotietojen määrittämisen osalta;

| b) | vaaditun tiheyden käytöstä aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia. |
| --- | --- |

b)

vaaditun tiheyden käytöstä aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia.

Jos laitos on toiminnassa ainoastaan osan vuodesta tai jos polttoaineet tai materiaalit toimitetaan erissä, jotka kulutetaan yli yhden kalenterivuoden aikana, toimivaltainen viranomainen voi sopia toiminnanharjoittajan kanssa asianmukaisemmasta analyysiaikataulusta sillä edellytyksellä, että tulokseksi saadaan epävarmuus, joka on verrattavissa ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettuun epävarmuuteen.

4 alajakso

Erityiset laskentakertoimet

36 artikla

Hiilidioksidin päästökertoimet

1.   Toiminnanharjoittajan on määritettävä toimintokohtaiset päästökertoimet hiilidioksidipäästöille.

2.   Polttoaineiden, myös prosessien syöttöaineena käytettyjen polttoaineiden, päästökertoimet ilmaistaan muodossa t CO2/TJ.

Toimivaltainen viranomainen voi sallia sen, että toiminnanharjoittaja käyttää poltosta aiheutuvien päästöjen kohdalla polttoaineen päästökerrointa, joka ilmaistaan muodossa t CO2/t tai t CO2/Nm3, jos muodossa t CO2/TJ ilmaistun päästökertoimen käyttö johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin tai jos päästöt voidaan laskea vähintään samanlaisella tarkkuudella käyttäen tällaista päästökerrointa.

3.   Hiilipitoisuuden muuntamisessa vastaavaksi hiilidioksidiarvoksi tai päinvastoin toiminnanharjoittajan on käytettävä kerrointa 3,664 t CO2/t C.

37 artikla

Hapettumiskertoimet ja muuntokertoimet

1.   Toiminnanharjoittajan on käytettävä vähintään määrittämistasoa 1 määrittääkseen hapettumis- tai muuntokertoimet. Toiminnanharjoittajan on asetettava hapettumis- tai muuntokertoimen arvoksi 1, jos päästökerroin sisältää epätäydellisen hapettumisen tai muuntumisen vaikutuksen.

Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin vaatia toiminnanharjoittajia käyttämään aina määrittämistasoa 1.

2.   Kun laitoksessa käytetään useita eri polttoaineita ja tietyn hapettumiskertoimen osalta käytetään määrittämistasoa 3, toiminnanharjoittaja voi pyytää toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää jompaankumpaan tai molempiin seuraavista:

| a) | yhden kokonaishapettumiskertoimen määrittäminen koko polttoprosessille ja sen käyttäminen kaikkiin polttoaineisiin; |
| --- | --- |

a)

yhden kokonaishapettumiskertoimen määrittäminen koko polttoprosessille ja sen käyttäminen kaikkiin polttoaineisiin;

| b) | epätäydellisen hapettumisen yhdistäminen yhteen merkittävään lähdevirtaan ja hapettumiskertoimen 1 käyttäminen muihin lähdevirtoihin. |
| --- | --- |

b)

epätäydellisen hapettumisen yhdistäminen yhteen merkittävään lähdevirtaan ja hapettumiskertoimen 1 käyttäminen muihin lähdevirtoihin.

Biomassaa tai seospolttoainetta käytettäessä toiminnanharjoittajan on esitettävä näyttöä siitä, ettei ensimmäisen alakohdan a tai b alakohdan soveltaminen johda päästöjen aliarviointiin.

5 alajakso

Biomassan käsittely

38 artikla

Biomassan lähdevirrat

1.   Toiminnanharjoittaja voi määrittää biomassaa sisältävän lähdevirran toimintotiedot käyttämättä määrittämistasoja ja toimittamatta analyyttista näyttöä biomassapitoisuudesta, jos kyseinen lähdevirta muodostuu yksinomaan biomassasta ja toiminnanharjoittaja voi taata, ettei siinä ole muita materiaaleja tai polttoaineita.

2.   Biomassan päästökerroin on nolla.

Kunkin polttoaineen tai materiaalin päästökerroin lasketaan ja raportoidaan alustavana päästökertoimena määriteltynä 30 artiklan mukaisesti ja kerrottuna polttoaineen tai materiaalin fossiilisella osuudella.

3.   Seospolttoaineiden tai materiaaliseosten turve- ja ksyliittiosuuksia tai fossiilisia osuuksia ei katsota biomassaksi.

4.   Kun seospolttoaineen tai materiaaliseosten biomassaosuus on vähintään 97 prosenttia tai kun polttoaine tai materiaali katsotaan fossiilisesta osuudestaan aiheutuvan päästömäärän vuoksi erittäin vähämerkityksiseksi lähdevirraksi, toimivaltainen viranomainen voi sallia sen, että toiminnanharjoittaja käyttää toimintotietojen ja olennaisten laskentakerrointen määrittämisessä muita kuin määrittämistasoon perustuvia menetelmiä, esimerkiksi energiatasemenetelmää.

39 artikla

Biomassaosuuden ja fossiilisen osuuden määrittäminen

1.   Seospolttoaineen tai materiaaliseosten osalta toiminnanharjoittaja voi joko olettaa, ettei biomassaa ole, ja soveltaa oletusarvoista 100 prosentin fossiilista osuutta tai määrittää biomassaosuuden 2 kohdan mukaisesti soveltaen liitteessä II olevassa 2.4 jaksossa määriteltyjä määrittämistasoja.

2.   Jos toiminnanharjoittajan on vaaditun määrittämistason mukaan tehtävä analyysejä biomassaosuuden määrittämiseksi, tämän on tapahduttava asiaankuuluvan standardin ja siihen sisältyvän analyysimenetelmän pohjalta sillä edellytyksellä, että toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt mainitun standardin ja analyysimenetelmän käytön.

Jos toiminnanharjoittajan on vaaditun määrittämistason mukaan tehtävä analyysejä biomassaosuuden määrittämiseksi mutta ensimmäisen alakohdan soveltaminen ei ole teknisesti mahdollista tai se johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin, toiminnanharjoittajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksyntää varten vaihtoehtoinen arviointimenetelmä biomassaosuuden määrittämiseksi. Sellaisesta tuotantoprosessista peräisin olevien polttoaineiden ja materiaalien osalta, joiden syöttövirrat on määritelty ja jäljitettävissä, toiminnanharjoittaja voi perustaa arvioinnin prosessiin syötettävän ja sieltä poistuvan fossiilisen ja bioperäisen hiilen massataseeseen.

Komissio voi antaa ohjeita muista sovellettavista arviointimenetelmistä.

3.   Poiketen 30 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisesta, jos alkuperätakuu on vahvistettu direktiivin 2009/28/EY 2 artiklan j kohdan ja 15 artiklan mukaisesti kaasuverkkoon syötetyn ja siitä sen jälkeen poistetun biokaasun osalta, toiminnanharjoittaja ei saa käyttää analyysejä biomassan osuuden määrittämiseen.

3 JAKSO

Mittaukseen perustuvat menetelmät

40 artikla

Mittaukseen perustuvien tarkkailumenetelmien käyttö

Toiminnanharjoittajan on käytettävä mittaukseen perustuvaa menetelmää kaikkien dityppioksidia (N2O) sisältävien päästöjen määrittämiseen liitteen IV mukaisesti sekä hiilidioksidisiirtojen kvantifiointiin 49 artiklan mukaisesti.

2

Lisäksi toiminnanharjoittaja voi soveltaa hiilidioksidipäästölähteisiin mittaukseen perustuvia menetelmiä, jos toiminnanharjoittaja voi antaa näyttöä siitä, että 41 artiklan mukaiset määrittämistasovaatimukset täyttyvät jokaisen päästölähteen osalta.

41 artikla

Määrittämistasovaatimukset

1.   Kunkin merkittävän päästölähteen osalta toiminnanharjoittajan on sovellettava seuraavaa:

| a) | kun kyseessä on luokkaan A kuuluva laitos, vähintään liitteessä VIII olevassa 2 jaksossa lueteltuja määrittämistasoja; |
| --- | --- |

a)

kun kyseessä on luokkaan A kuuluva laitos, vähintään liitteessä VIII olevassa 2 jaksossa lueteltuja määrittämistasoja;

| b) | muissa tapauksissa korkeinta määrittämistasoa, joka on lueteltu liitteessä VIII olevassa 1 jaksossa. |
| --- | --- |

b)

muissa tapauksissa korkeinta määrittämistasoa, joka on lueteltu liitteessä VIII olevassa 1 jaksossa.

Toiminnanharjoittaja voi kuitenkin käyttää luokkaan C kuuluvien laitosten osalta määrittämistasoa, joka on yhden tason alempi kuin ensimmäisessä alakohdassa vaadittu määrittämistaso, ja luokkiin A ja B kuuluvien laitosten osalta määrittämistasoa, joka on enintään kaksi tasoa alempi, vähintään kuitenkin määrittämistasoa 1, jos toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että ensimmäisessä alakohdassa edellytetty määrittämistaso ei ole teknisesti toteuttamiskelpoinen tai johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin.

2.   Kun on kyse vähämerkityksisistä päästölähteistä peräisin olevista päästöistä, toiminnanharjoittaja voi soveltaa määrittämistasoa, joka on alempi kuin 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen määrittämistaso, jos toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa edellytetty määrittämistaso ei ole teknisesti toteuttamiskelpoinen tai johtaa kohtuuttomiin kustannuksiin.

42 artikla

Mittausstandardit ja -laboratoriot

1.   Kaikki mittaukset on suoritettava soveltamalla menetelmiä, jotka perustuvat seuraaviin standardeihin:

| a) | EN 14181 (Stationary source emissions – Quality assurance of automated measuring systems); |
| --- | --- |

a)

EN 14181 (Stationary source emissions – Quality assurance of automated measuring systems);

| b) | EN 15259 (Air quality – Measurement of stationary source emissions – Requirements for measurement sections and sites and for the measurement objective, plan and report) ja; |
| --- | --- |

b)

EN 15259 (Air quality – Measurement of stationary source emissions – Requirements for measurement sections and sites and for the measurement objective, plan and report) ja;

| c) | muut asiaankuuluvat EN-standardit, erityisesti EN ISO 16911-2 (Stationary source emissions — Manual and automatic determination of velocity and volume flow rate in ducts). |
| --- | --- |

c)

muut asiaankuuluvat EN-standardit, erityisesti EN ISO 16911-2 (Stationary source emissions — Manual and automatic determination of velocity and volume flow rate in ducts).

Ellei kyseisiä standardeja ole, menetelmien on perustuttava sopiville ISO-standardeille, komission julkaisemille standardeille tai kansallisille standardeille. Ellei sovellettavia julkaistuja standardeja ole, käytetään soveltuvia standardiluonnoksia, toimialan parhaita käytäntöjä koskevia ohjeita tai muita tieteellisesti varmistettuja menetelmiä rajoittaen näytteenottoon ja mittauksiin liittyvää harhaa.

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon jatkuvatoimisen mittausjärjestelmän kaikki keskeiset näkökohdat, myös laitteiston sijainti, kalibrointi, mittaus, laadunvarmistus ja laadunvalvonta.

2.   Toiminnanharjoittajan on varmistettava, että laboratoriot, jotka suorittavat mittauksia, kalibrointeja ja asiaankuuluvia laitteistoarviointeja jatkuvatoimisia päästömittausjärjestelmiä varten, on akkreditoitu standardin EN ISO/IEC 17025 mukaisesti relevanttien analyysimenetelmien tai kalibrointitoimenpiteiden osalta.

Ellei laboratoriolla ole tällaista akkreditointia, toiminnanharjoittajan on varmistettava, että 34 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaiset vastaavat vaatimukset täyttyvät.

43 artikla

Päästöjen määrittäminen

1.   Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästölähteen vuotuiset päästöt raportointikauden ajalta laskemalla raportointikauden ajalta yhteen kaikki mitattujen kasvihuonekaasupitoisuuksien tuntiarvot kerrottuna savukaasuvirtauksen tuntiarvoilla, niin että tuntiarvot ovat kyseisen käyttötunnin kaikkien yksittäisten mittaustulosten keskiarvoja.

Kun kyseessä ovat hiilidioksidipäästöt, toiminnanharjoittajan on määritettävä vuosittaiset päästöt liitteessä VIII esitettyä yhtälöä 1 käyttäen. Ilmakehään pääsevää hiilimonoksidia kohdellaan molaarisesti vastaavana määränä hiilidioksidia.

Dityppioksidin (N2O) osalta toiminnanharjoittajan on määritettävä vuosittaiset päästöt liitteessä IV olevan 16 jakson B.1 alajaksossa esitetyn yhtälön perusteella.

2.   Jos samassa laitoksessa on useita päästölähteitä eikä niitä voida mitata yhtenä päästölähteenä, toiminnanharjoittajan on mitattava näiden lähteiden päästöt erikseen ja laskettava tulokset yhteen määrittääkseen asianomaisen kaasun kokonaispäästöt raportointikaudella.

3.   Toiminnanharjoittajan on määritettävä savukaasujen kasvihuonekaasupitoisuus jatkuvatoimisella päästömittauksella edustavasta pisteestä jollakin seuraavista:

| a) | suora mittaus; |
| --- | --- |

a)

suora mittaus;

| b) | jos pitoisuus savukaasussa on suuri, laskemalla pitoisuus epäsuoralla pitoisuuden mittauksella soveltaen liitteessä VIII olevaa yhtälöä 3 ja ottaen huomioon kaasuvirran kaikkien muiden ainesosien mitatut pitoisuusarvot toiminnanharjoittajan tarkkailusuunnitelman mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

jos pitoisuus savukaasussa on suuri, laskemalla pitoisuus epäsuoralla pitoisuuden mittauksella soveltaen liitteessä VIII olevaa yhtälöä 3 ja ottaen huomioon kaasuvirran kaikkien muiden ainesosien mitatut pitoisuusarvot toiminnanharjoittajan tarkkailusuunnitelman mukaisesti.

4.   Tarvittaessa toiminnanharjoittajan on määritettävä biomassasta peräisin olevan hiilidioksidin määrä erikseen ja vähennettävä se mitatuista kokonaishiilidioksidipäästöistä. Tässä tarkoituksessa toiminnanharjoittaja voi käyttää

| a) | laskentaan perustuvaa menetelmää, mukaan lukien lähestymistavat, joissa käytetään analyysejä ja näytteenottoa, jotka perustuvat standardiin EN ISO 13833 (Stationary source emissions — Determination of the ratio of biomass (biogenic) and fossil-derived carbon dioxide — Radiocarbon sampling and determination); |
| --- | --- |

a)

laskentaan perustuvaa menetelmää, mukaan lukien lähestymistavat, joissa käytetään analyysejä ja näytteenottoa, jotka perustuvat standardiin EN ISO 13833 (Stationary source emissions — Determination of the ratio of biomass (biogenic) and fossil-derived carbon dioxide — Radiocarbon sampling and determination);

| b) | jotakin muuta menetelmää, joka perustuu asiaankuuluvaan standardiin, mukaan lukien ISO 18466 (Stationary source emissions — Determination of the biogenic fraction in CO2 in stack gas using the balance method); |
| --- | --- |

b)

jotakin muuta menetelmää, joka perustuu asiaankuuluvaan standardiin, mukaan lukien ISO 18466 (Stationary source emissions — Determination of the biogenic fraction in CO2 in stack gas using the balance method);

| c) | komission julkaisemaa arviointimenetelmää. |
| --- | --- |

c)

komission julkaisemaa arviointimenetelmää.

Jos toiminnanharjoittajan ehdottamaan menetelmään kuuluu jatkuvatoiminen näytteenotto savukaasuvirrasta, on sovellettava standardia EN 15259 (Air quality — Measurement of stationary source emissions — Requirements for measurement sections and sites and for the measurement objective, plan and report).

5.   Toiminnanharjoittajan on määritettävä savukaasuvirtaus 1 kohdan mukaista laskelmaa varten jollakin seuraavista menetelmistä:

| a) | soveltuvan massataseen mukaan tehtävä laskenta, jossa otetaan huomioon kaikki merkittävät muuttujat panospuolella, mukaan lukien CO2-päästöjen osalta vähintään syöttöainekuormat, syöttöaineen ilmavirtaus ja prosessin hyötysuhde, sekä tuotospuolella, mukaan lukien vähintään tuotannon määrä sekä O2)-, SO2- ja NOx-pitoisuudet; |
| --- | --- |

a)

soveltuvan massataseen mukaan tehtävä laskenta, jossa otetaan huomioon kaikki merkittävät muuttujat panospuolella, mukaan lukien CO2-päästöjen osalta vähintään syöttöainekuormat, syöttöaineen ilmavirtaus ja prosessin hyötysuhde, sekä tuotospuolella, mukaan lukien vähintään tuotannon määrä sekä O2)-, SO2- ja NOx-pitoisuudet;

| b) | mittaus jatkuvatoimisella virtausmittauksella edustavassa pisteessä. |
| --- | --- |

b)

mittaus jatkuvatoimisella virtausmittauksella edustavassa pisteessä.

44 artikla

Tietojen yhdistäminen

1.   Toiminnanharjoittajan on laskettava mittaukseen perustuvalla menetelmällä määritettävien päästöjen kannalta oleelliset tuntikeskiarvot kullekin muuttujalle, mukaan lukien pitoisuudet ja savukaasuvirta, käyttäen kaikkia tietopisteitä, jotka ovat saatavilla kyseisen tunnin osalta.

Kun toiminnanharjoittaja voi tuottaa tietoa lyhyempien ajanjaksojen osalta ilman ylimääräisiä kustannuksia, toiminnanharjoittajan on käytettävä näitä ajanjaksoja vuotuisten päästöjen määrittämiseksi 43 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

2.   Jos jonkin muuttujan jatkuvatoimisessa päästömittauksessa käytettävä laite on epäluotettava, toiminta-alueen ulkopuolella tai poissa käytöstä jossakin vaiheessa 1 kohdassa tarkoitetun tunnin tai lyhyemmän viitekauden aikana, toiminnanharjoittajan on laskettava tuntikeskiarvo suhteessa kyseisen tunnin tai lyhyemmän viitekauden aikana jäljellä oleviin tietopisteisiin, sillä edellytyksellä, että muuttujan osalta saatavilla on vähintään 80 prosenttia tietopisteiden enimmäismäärästä.

Jos jonkin muuttujan osalta saatavilla on alle 80 prosenttia tietopisteiden enimmäismäärästä, sovelletaan 45 artiklan 2–4 kohtaa.

45 artikla

Puuttuvat tiedot

1.   Jos jatkuvatoimiseen päästömittausjärjestelmään kuuluvan mittauslaitteen osa ei ole käytössä yli viitenä peräkkäisenä päivänä kalenterivuonna, toiminnanharjoittajan on tiedotettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle viivytyksettä ja ehdotettava asianmukaisia toimenpiteitä kyseisen jatkuvatoimisen päästömittausjärjestelmän laadun parantamiseksi.

2.   Jos luotettavia tuntitietoja tai lyhyemmän viitekauden tietoja ei voida saada 44 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhdelle tai useammalle mittausmenetelmän muuttujalle, koska laite on epäluotettava, toiminta-alueen ulkopuolella tai poissa toiminnasta, toiminnanharjoittajan on määritettävä korvaavat arvot kunkin puuttuvan tuntitiedon osalta.

3.   Jos luotettavia tuntitietoja tai lyhyemmän viitekauden tietoja ei voida saada suoraan pitoisuutena mitatulle muuttujalle, toiminnanharjoittajan on laskettava korvaava arvo laskemalla yhteen keskimääräinen pitoisuus ja siihen liittyvä keskihajonta kerrottuna kahdella käyttäen liitteessä VIII olevaa yhtälöä 4.

Jos raportointikautta ei voida käyttää laitoksessa tehtyjen merkittävien teknisten muutosten takia tällaisten korvaavien arvojen määrittämiseen, toiminnanharjoittajan on sovittava toimivaltaisen viranomaisen kanssa, että keskiarvon ja keskihajonnan määrittämiseen käytetään edustavaa, mieluiten vuoden mittaista ajanjaksoa.

4.   Jos luotettavia tuntitietoja ei voida saada muun muuttujan kuin pitoisuuden osalta, toiminnanharjoittajan on korvattava kyseisen muuttujan arvot sopivan massatasemallin tai prosessin energiataseen avulla. Toiminnanharjoittajan on validoitava tulokset käyttämällä mittaukseen perustuvan menetelmän muita mitattuja muuttujia ja säännöllisistä toimintaoloista saatuja tietoja tarkastellen ajanjaksoa, jonka kesto vastaa tietoaukon kestoa.

46 artikla

Päästöjen todenmukaisuuden vahvistava laskenta

Toiminnanharjoittajan on vahvistettava mittaukseen perustuvalla menetelmällä määritettyjen päästöjen todenmukaisuus, lukuun ottamatta dityppioksidipäästöjä (N2O), jotka ovat peräisin typpihapon tuotannosta, ja kasvihuonekaasuja, jotka on siirretty siirtoverkkoon tai varastointipaikkaan, laskemalla kunkin asianomaisen kasvihuonekaasun vuotuiset päästöt samojen päästölähteiden ja lähdevirtojen osalta.

2

Määrittämistasoihin perustuvien menetelmien käyttöä ei edellytetä.

4 JAKSO

Erityissäännökset

47 artikla

Vähän päästöjä aiheuttavat laitokset

1.   Toimivaltainen viranomainen voi sallia sen, että toiminnanharjoittaja toimittaa yksinkertaistetun tarkkailusuunnitelman 13 artiklan mukaisesti, jos laitoksessa harjoitetaan vain vähän päästöjä aiheuttavaa toimintaa.

Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta laitoksiin, joissa harjoitettaviin toimintoihin liittyy direktiivin 2003/87/EY liitteen I mukaan N2O-päästöjä.

2.   Edellä olevan 1 kohdan soveltamista varten laitos on katsottava vähän päästöjä aiheuttavaksi laitokseksi, jos ainakin yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy:

| a) | laitoksen vuotuiset keskimääräiset päästöt, jotka on raportoitu todennetuissa päästöselvityksissä tämänhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävältä päästökauppakaudelta, olivat alle 25 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ja ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä; |
| --- | --- |

a)

laitoksen vuotuiset keskimääräiset päästöt, jotka on raportoitu todennetuissa päästöselvityksissä tämänhetkistä päästökauppakautta välittömästi edeltävältä päästökauppakaudelta, olivat alle 25 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ja ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä;

| b) | tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettuja keskimääräisiä vuosittaisia päästöjä ei ole saatavilla tai ne eivät enää ole käyttökelpoista tietoa, koska laitoksen rajat tai toimintaolot ovat muuttuneet, mutta konservatiivisen arviointimenetelmän mukaan kyseisen laitoksen vuosipäästöt ovat seuraavien viiden vuoden ajalta alle 25 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä. |
| --- | --- |

b)

tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettuja keskimääräisiä vuosittaisia päästöjä ei ole saatavilla tai ne eivät enää ole käyttökelpoista tietoa, koska laitoksen rajat tai toimintaolot ovat muuttuneet, mutta konservatiivisen arviointimenetelmän mukaan kyseisen laitoksen vuosipäästöt ovat seuraavien viiden vuoden ajalta alle 25 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa, lukuun ottamatta biomassasta peräisin olevaa hiilidioksidia, ennen siirretyn hiilidioksidin vähentämistä.

3.   Vähän päästöjä aiheuttavan laitoksen toiminnanharjoittajaa ei vaadita toimittamaan 12 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja tausta-asiakirjoja, ja tällainen toiminnanharjoittaja vapautetaan vaatimuksesta toimittaa 69 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu parannusraportti vastauksena parannussuosituksiin, joista todentaja raportoi todentamisraportissa.

4.   Poiketen siitä, mitä 27 artiklassa säädetään, vähän päästöjä aiheuttavan laitoksen toiminnanharjoittaja voi määrittää polttoaineen tai materiaalin määrän ostokirjanpidon ja arvioitujen varastomuutosten perusteella. Toiminnanharjoittaja vapautetaan myös 28 artiklan 2 kohdan asetetusta vaatimuksesta toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle epävarmuustarkastelu.

5.   Vähän päästöjä aiheuttavan laitoksen toiminnanharjoittaja vapautetaan 28 artiklan 2 kohdassa asetetusta vaatimuksesta ottaa epävarmuustarkastelussa huomioon varastomuutoksiin liittyvä epävarmuus.

6.   Poiketen siitä, mitä 26 artiklan 1 kohdassa ja 41 artiklan 1 kohdassa säädetään, vähän päästöjä aiheuttavan laitoksen toiminnanharjoittaja voi soveltaa vähimmäisvaatimuksena määrittämistasoa 1 määrittääkseen toimintotiedot ja laskentakertoimet kullekin lähdevirralle sekä määrittääkseen päästöt mittaukseen perustuvilla menetelmillä – paitsi jos suurempi tarkkuus on saavutettavissa ilman toiminnanharjoittajalle aiheutuvaa lisävaivaa – ilman näytön antamista siitä, että ylempien määrittämistasojen soveltaminen on teknisesti mahdotonta tai johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin.

7.   Vähän päästöjä aiheuttavan laitoksen toiminnanharjoittaja voi käyttää 32 artiklan mukaisten laskentakerrointen määrittämiseen analyysien pohjalta mitä tahansa laboratoriota, joka on teknisesti pätevä ja kykenevä tuottamaan teknisesti luotettavia tuloksia relevanttien analyysimenetelmien avulla, ja toimittaa näyttöä 34 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista laadunvarmistustoimenpiteistä.

8.   Jos vähän päästöjä aiheuttava laitos, joka kuuluu yksinkertaistetun tarkkailun piiriin, ylittää jonakin kalenterivuonna 2 kohdassa mainitun rajan, laitoksen toiminnanharjoittajan on ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle viivytyksettä.

Toiminnanharjoittajan on ilmoitettava viivytyksettä 15 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta tarkkailusuunnitelman merkittävästä muutoksesta toimivaltaiselle viranomaiselle sen hyväksyntää varten.

Toimivaltaisen viranomaisen on kuitenkin sallittava se, että toiminnanharjoittaja jatkaa yksinkertaistettua tarkkailua edellyttäen, että toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei 2 kohdassa tarkoitettua raja-arvoa ole ylitetty viiden kuluneen raportointikauden aikana ja ettei raja ylity seuraavasta raportointikaudesta alkaen.

48 artikla

Lähdevirtaan sisältyvä hiilidioksidi

1.   Lähdevirtaan sisältyvä hiilidioksidi, joka siirretään toiseen laitokseen, mukaan lukien maakaasuun, jätekaasuun (myös masuunikaasuun tai koksaamokaasuun) tai prosessien syöttöaineisiin (myös synteesikaasuun) sisältyvä hiilidioksidi, on sisällytettävä kyseisen lähdevirran päästökertoimeen.

2.   Jos lähdevirtaan sisältyvä hiilidioksidi on peräisin direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan kuuluvista toimista tai siihen kyseisen direktiivin 24 artiklan nojalla sisällytetyistä toimista, ja jos se on siirretty laitoksesta lähdevirran osana kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluvaan toiseen laitokseen ja toimintoon, sitä ei lasketa sen laitoksen päästöiksi, josta se on peräisin.

Jos lähdevirtaan sisältyvä hiilidioksidi kuitenkin vapautetaan tai siirretään laitoksesta yksiköihin, jotka eivät kuulu kyseisen direktiivin soveltamisalaan, se lasketaan sen laitoksen päästöiksi, josta se on peräisin.

3.   Toiminnanharjoittajat voivat määrittää laitoksesta pois siirretyn lähdevirtaan sisältyvän hiilidioksidin määrät sekä siirtävässä että vastaanottavassa laitoksessa. Tässä tapauksessa sekä siirretyn että vastaanotetun lähdevirtaan sisältyvän hiilidioksidin määrien on oltava samat.

Jos siirretyn ja vastaanotetun lähdevirtaan sisältyvän hiilidioksidin määrät eivät ole samat, sekä siirtävän että vastaanottavan laitoksen päästöselvityksissä on käytettävä kummankin määritetyn arvon laskennallista keskiarvoa, jos arvojen välinen ero selittyy mittausjärjestelmien tai määritysmenetelmän epävarmuudella. Tällaisissa tapauksissa päästöselvityksessä on mainittava kyseisen arvon mukauttaminen.

Ellei arvojen välistä eroa voida selittää mittausjärjestelmien tai määritysmenetelmän hyväksytyllä epävarmuusvälillä, sekä siirtävien että vastaanottavien laitosten toiminnanharjoittajien on saatettava arvot vastaamaan toisiaan tekemällä konservatiivisia mukautuksia ja saatava näille mukautuksille toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

49 artikla

Siirretty hiilidioksidi

1.   Toiminnanharjoittajan on vähennettävä laitoksen päästöistä mahdolliset hiilidioksidin määrät, jotka ovat peräisin direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan kuuluvissa toiminnoissa käytetystä fossiilisesta hiilestä, kun hiilidioksidi ei vapaudu laitoksesta vaan se

| a) | siirretään laitoksesta johonkin seuraavista:






  i) | talteenottolaitos, josta se kuljetetaan pois geologisen pitkäaikaisvarastoinnin tarkoituksessa direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittuun varastointipaikkaan, |
| --- | --- | --- |

a)

siirretään laitoksesta johonkin seuraavista:

i)

talteenottolaitos, josta se kuljetetaan pois geologisen pitkäaikaisvarastoinnin tarkoituksessa direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittuun varastointipaikkaan,

| ii) | siirtoverkko, jonka avulla se siirretään geologista pitkäaikaisvarastointia varten direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittuun varastointipaikkaan, |
| --- | --- |

ii)

siirtoverkko, jonka avulla se siirretään geologista pitkäaikaisvarastointia varten direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittuun varastointipaikkaan,

| iii) | direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittu varastointipaikka, jotta se voidaan varastoida geologisesti pitkäaikaisesti; |
| --- | --- |

iii)

direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittu varastointipaikka, jotta se voidaan varastoida geologisesti pitkäaikaisesti;

| b) | siirretään laitoksesta ja käytetään sellaisen saostetun kalsiumkarbonaatin valmistukseen, johon hiilidioksidi on sidottu kemiallisesti. |
| --- | --- |

b)

siirretään laitoksesta ja käytetään sellaisen saostetun kalsiumkarbonaatin valmistukseen, johon hiilidioksidi on sidottu kemiallisesti.

2.   Siirtävän laitoksen toiminnanharjoittajan on vuotuisessa päästöselvityksessään ilmoitettava vastaanottavan laitoksen laitostunnus, joka on tunnustettu direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla hyväksyttyjen säädösten mukaisesti, jos vastaanottava laitos kuuluu mainitun direktiivin soveltamisalaan. Kaikissa muissa tapauksissa siirtävän laitoksen toiminnanharjoittajan on ilmoitettava vastaanottavan laitoksen nimi ja osoite sekä yhteyshenkilön yhteystiedot.

Ensimmäistä alakohtaa on sovellettava myös vastaanottavaan laitokseen hiilidioksidin siirtävän laitoksen laitostunnuksen osalta.

3.   Laitoksesta toiseen siirretyn hiilidioksidimäärän määrittämistä varten toiminnanharjoittajan on sovellettava mittaukseen perustuvia menetelmiä, myös 43, 44 ja 45 artiklan mukaisesti. Päästölähteen on vastattava mittauspistettä ja päästöt on ilmaistava siirrettynä hiilidioksidimääränä.

Edellä olevan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi toiminnanharjoittajan on sovellettava laskentaan perustuvaa menetelmää.

4.   Laitoksesta toiseen siirretyn hiilidioksidimäärän määrittämistä varten toiminnanharjoittajan on sovellettava liitteessä VIII olevassa 1 jaksossa määriteltyä korkeinta määrittämistasoa.

Toiminnanharjoittaja voi kuitenkin soveltaa yhtä alempaa määrittämistasoa, jos se vahvistaa, että liitteessä VIII olevassa 1 jaksossa määritellyn korkeimman määrittämistason soveltaminen on teknisesti mahdotonta tai johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin.

Sen hiilidioksidimäärän määrittämiseksi, joka on kemiallisesti sidottu saostettuun kalsiumkarbonaattiin, toiminnanharjoittajan on käytettävä tietolähteitä, jotka vastaavat suurinta saavutettavissa olevaa tarkkuutta.

5.   Toiminnanharjoittajat voivat määrittää laitoksesta siirretyn hiilidioksidin määrät sekä siirtävässä että vastaanottavassa laitoksessa. Tällaisissa tapauksissa sovelletaan 48 artiklan 3 kohtaa.

50 artikla

Dityppioksidin käyttö tai siirto

1.   Dityppioksidia, joka on peräisin direktiivin 2003/87/EY liitteen kattamista toiminnoista, joiden osalta dityppioksidi täsmennetään mainitussa liitteessä merkitykselliseksi, ei lasketa sen laitoksen päästöiksi, josta se on peräisin, jos laitos ei vapauta dityppioksidia vaan siirtää sen toiseen laitokseen, joka tarkkailee päästöjä ja raportoi niistä tämän asetuksen mukaisesti.

Laitoksen, joka vastaanottaa dityppioksidia jostakin toisesta laitoksesta ja toiminnosta ensimmäisen alakohdan mukaisesti, on tarkkailtava asiaankuuluvia kaasuvirtoja samoilla menetelmillä, joista säädetään tässä asetuksessa, ikään kuin dityppioksidi olisi tuotettu vastaanottavassa laitoksessa.

Jos dityppioksidi kuitenkin pullotetaan tai sitä käytetään kaasuna tuotteissa siten, että sitä vapautuu laitoksen ulkopuolelle, tai jos se siirretään laitoksesta muihin yksiköihin, jotka eivät kuulu direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan, se lasketaan sen laitoksen päästöiksi, josta se on peräisin, paitsi kun on kyse dityppioksidimääristä, joiden osalta sen laitoksen toiminnanharjoittaja, josta dityppioksidi on peräisin, voi osoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle, että dityppioksidi hävitetään käyttäen soveltuvia päästöjenvähennyslaitteita.

2.   Siirtäneen laitoksen toiminnanharjoittajan on vuotuisessa päästöselvityksessään ilmoitettava vastaanottavan laitoksen laitostunnus, joka on tunnustettu direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla hyväksyttyjen säädösten mukaisesti, jos tarpeen.

Ensimmäistä alakohtaa on sovellettava myös vastaanottavaan laitokseen hiilidioksidin siirtävän laitoksen laitostunnuksen osalta.

3.   Laitoksesta toiseen siirretyn dityppioksidimäärän määrittämistä varten toiminnanharjoittajan on sovellettava mittaukseen perustuvia menetelmiä, myös 43, 44 ja 45 artiklan mukaisesti. Päästölähteen on vastattava mittauspistettä ja päästöt on ilmaistava siirrettynä dityppioksidimäärää.

4.   Laitoksesta toiseen siirretyn dityppioksidimäärän määrittämistä varten toiminnanharjoittajan on sovellettava liitteessä VIII olevassa 1 jaksossa määriteltyä korkeinta määrittämistasoa dityppioksidipäästöjen osalta.

Toiminnanharjoittaja voi kuitenkin soveltaa yhtä alempaa määrittämistasoa, jos se vahvistaa, että liitteessä VIII olevassa 1 jaksossa määritellyn korkeimman määrittämistason soveltaminen on teknisesti mahdotonta tai johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin.

5.   Toiminnanharjoittajat voivat määrittää laitoksesta siirretyn dityppioksidin määrät sekä siirtävässä että vastaanottavassa laitoksessa. Tällaisissa tapauksissa sovelletaan 48 artiklan 3 kohtaa soveltuvin osin.

IV LUKU

ILMAILUN PÄÄSTÖJEN JA TONNIKILOMETRITIETOJEN TARKKAILU

51 artikla

Yleiset säännökset

1.   Kunkin ilma-aluksen käyttäjän on tarkkailtava ilmailutoimintojen päästöjä ja raportoitava niistä kaikkien sellaisten lentojen osalta, jotka sisältyvät direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan, jotka kyseinen ilma-aluksen käyttäjä lentää raportointikauden aikana ja joista ilma-aluksen käyttäjä vastaa.

Ilma-aluksen käyttäjän on tätä varten osoitettava kaikille lennoille kalenterivuosi koordinoidussa yleisajassa määritetyn lähtöajan mukaan.

2.   Ilma-aluksen käyttäjän, joka aikoo hakea maksuttomia päästöoikeuksia direktiivin 2003/87/EY 3 e tai 3 f artiklan nojalla, on tarkkailtava samojen lentojen tonnikilometritietoja kyseisten tarkkailuvuosien ajan.

3.   Direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan o kohdassa tarkoitetun lennosta vastaavan ilma-aluksen käyttäjän tunnistamiseksi on käytettävä lennonjohdon (ATC) käyttämää kutsumerkkiä. Kutsumerkin on oltava yksi seuraavista:

| a) | lentosuunnitelman ruudussa 7 oleva ICAO:n tunniste; |
| --- | --- |

a)

lentosuunnitelman ruudussa 7 oleva ICAO:n tunniste;

| b) | ilma-aluksen rekisteröintitunnus, jos käytettävissä ei ole ICAO:n ilma-aluksen käyttäjälle antamaa tunnistetta. |
| --- | --- |

b)

ilma-aluksen rekisteröintitunnus, jos käytettävissä ei ole ICAO:n ilma-aluksen käyttäjälle antamaa tunnistetta.

4.   Jos ilma-aluksen käyttäjän henkilöllisyyttä ei tiedetä, toimivaltaisen viranomaisen on pidettävä ilma-aluksen käyttäjänä ilma-aluksen omistajaa, ellei tämä osoita, kuka on ilma-aluksen vastuullinen käyttäjä.

52 artikla

Tarkkailusuunnitelmien toimittaminen

1.   Ilma-aluksen käyttäjän on viimeistään neljä kuukautta ennen direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan kuuluvien ilmailutoimintojen käynnistämistä toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle päästöjen tarkkailua ja raportointia koskeva tarkkailusuunnitelma 12 artiklan mukaisesti.

Poiketen ensimmäisen alakohdan soveltamisesta, ilma-aluksen käyttäjän, joka suorittaa ensimmäistä kertaa direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan kuuluvan ilmailutoiminnon, johon ei voitu varautua neljä kuukautta etukäteen, on toimitettava tarkkailusuunnitelma toimivaltaiselle viranomaiselle viivytyksettä, kuitenkin viimeistään kuuden viikon kuluttua kyseisen toiminnon suorittamisesta. Ilma-aluksen käyttäjän on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle riittävät perustelut siitä, miksi tarkkailusuunnitelmaa ei voitu toimittaa neljä kuukautta ennen toimintoa.

Ellei direktiivin 2003/87/EY 18 a artiklassa tarkoitettu hallinnoiva jäsenvaltio ole etukäteen tiedossa, ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava tarkkailusuunnitelma viivytyksettä saadessaan tiedon toimivaltaisesta viranomaisesta tai hallinnoivasta jäsenvaltiosta.

2.   Jos ilma-aluksen käyttäjä aikoo hakea maksuttomia päästöoikeuksia direktiivin 2003/87/EY 3 e tai 3 f artiklan nojalla, ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava myös tonnikilometritietojen tarkkailua ja raportointia koskeva tarkkailusuunnitelma. Tämä tarkkailusuunnitelma on toimitettava viimeistään neljä kuukautta ennen mitään seuraavista:

| a) | direktiivin 2003/87/EY 3 e artiklan 1 kohdassa mainitun tarkkailuvuoden alku, kun kyse on kyseiseen artiklaan perustuvasta hakemuksesta; |
| --- | --- |

a)

direktiivin 2003/87/EY 3 e artiklan 1 kohdassa mainitun tarkkailuvuoden alku, kun kyse on kyseiseen artiklaan perustuvasta hakemuksesta;

| b) | direktiivin 2003/87/EY 3 c artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kauden toisen kalenterivuoden alku, kun kyse on kyseisen direktiivin 3 f artiklaan perustuvasta hakemuksesta. |
| --- | --- |

b)

direktiivin 2003/87/EY 3 c artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kauden toisen kalenterivuoden alku, kun kyse on kyseisen direktiivin 3 f artiklaan perustuvasta hakemuksesta.

53 artikla

Ilmailutoimintojen päästöjen tarkkailumenetelmä

1.   Kunkin ilma-aluksen käyttäjän on määritettävä ilmailutoimintojen vuotuiset hiilidioksidipäästöt kertomalla kunkin polttoaineen vuotuinen kulutus (ilmaistuna tonneina) sitä vastaavalla päästökertoimella.

2.   Kunkin ilma-aluksen käyttäjän on määritettävä polttoaineen kulutus kunkin lennon ja kunkin polttoaineen osalta, myös apuvoimalaitteiden polttoaineen kulutus. Tätä tarkoitusta varten ilma-aluksen käyttäjän on käytettävä jotakin liitteessä III olevassa 1 jaksossa vahvistetuista menetelmistä. Ilma-aluksen käyttäjän on valittava menetelmä, jolla saadaan kaikkein täydellisimmät ja ajankohtaisimmat tiedot mahdollisimman vähäisellä epävarmuudella ja aiheuttamatta kohtuuttomia kustannuksia.

3.   Kunkin ilma-aluksen käyttäjän on määritettävä liitteessä III olevassa 1 jaksossa tarkoitettu tankattu polttoaine jonkin seuraavista perusteella:

| a) | polttoaineen toimittajan mittaukset, siten kuin määrä on ilmoitettu kutakin lentoa koskevassa polttoaineen lähetysluettelossa tai laskussa; |
| --- | --- |

a)

polttoaineen toimittajan mittaukset, siten kuin määrä on ilmoitettu kutakin lentoa koskevassa polttoaineen lähetysluettelossa tai laskussa;

| b) | ilma-aluksen mittausjärjestelmistä saadut tiedot, jotka kirjataan massa- ja massakeskiöasiakirjoihin, ilma-aluksen tekniseen matkapäiväkirjaan tai toimitetaan sähköisesti ilma-aluksesta ilma-aluksen käyttäjälle. |
| --- | --- |

b)

ilma-aluksen mittausjärjestelmistä saadut tiedot, jotka kirjataan massa- ja massakeskiöasiakirjoihin, ilma-aluksen tekniseen matkapäiväkirjaan tai toimitetaan sähköisesti ilma-aluksesta ilma-aluksen käyttäjälle.

4.   Ilma-aluksen käyttäjän on määritettävä tankissa olevan polttoaineen määrä käyttämällä tietoja, jotka on saatu ilma-aluksen mittausjärjestelmistä ja kirjattu massa- ja massakeskiöasiakirjoihin ja ilma-aluksen tekniseen matkapäiväkirjaan tai toimitettava tiedot sähköisesti ilma-aluksesta ilma-aluksen käyttäjälle.

5.   Jos tankatun polttoaineen määrä tai tankkeihin jäävän polttoaineen määrä määritetään tilavuusyksiköinä ja ilmaistaan litroina, ilma-aluksen käyttäjän on muunnettava tämä tilavuusmäärä massayksiköksi käyttäen tiheysarvoja. Ilma-aluksen käyttäjän on käytettävä polttoainetiheyttä (todellinen arvo tai vakioarvo 0,8 kg/l), jota käytetään toimintaan ja turvallisuuteen liittyvistä syistä.

Menettely, jolla ilmoitetaan todellisen tai vakiotiheyden käytöstä, on kuvattava tarkkailusuunnitelmassa viitteineen asiaankuuluviin ilma-aluksen käyttäjän asiakirjoihin.

6.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettua laskentaa varten ilma-aluksen käyttäjän on käytettävä liitteessä III olevan 1 taulukon oletuspäästökertoimia.

Taulukossa mainitsemattomien polttoaineiden osalta ilma-aluksen käyttäjän on määritettävä päästökerroin 32 artiklan mukaisesti. Tällaisten polttoaineiden osalta määritetään tehollinen lämpöarvo, joka raportoidaan muistiotietona.

7.   Poiketen siitä, mitä 6 kohdassa säädetään, ilma-aluksen käyttäjä voi toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän saatuaan johtaa kaupallisten polttoaineiden päästökertoimen tai sen perustana olevan hiilipitoisuuden tai tehollisen lämpöarvon polttoaineen toimittajan toimittamista kyseessä olevaa polttoainetta koskevista ostotiedoista, jos ne on johdettu hyväksyttyjen kansainvälisten standardien mukaisesti eikä päästökertoimia saada liitteessä III olevasta 1 taulukosta.

54 artikla

Biomassaa koskevat erityissäännökset

Polttoaineseoksen biomassaosuuden määrittämiseen sovelletaan 39 artiklaa.

Sen estämättä, mitä 39 artiklan 2 kohdassa säädetään, toimivaltainen viranomainen voi sallia, että biomassaosuuden määrittämiseen käytetään tarvittaessa kaikissa jäsenvaltioissa samalla tavalla sovellettavia menetelmiä.

Näissä menetelmissä direktiivin 2003/87/EY liitteessä I mainitussa ilmailutoiminnossa käytetyn polttoaineen biomassaosuus, tehollinen lämpöarvo ja päästökerroin tai hiilidioksidisisältö on määritettävä käyttäen polttoaineen ostotietoja.

Menetelmän on perustuttava komission antamille ohjeille, jotta helpotettaisiin sen yhdenmukaista soveltamista kaikissa jäsenvaltioissa.

Biopolttoaineiden käyttöä ilmailussa olisi arvioitava direktiivin 2009/28/EY 18 artiklan mukaisesti.

55 artikla

Vähäisten päästöjen aiheuttajat

1.   Vähäisten päästöjen aiheuttajina pidetään alle 243 lentoa kolmen peräkkäisen neljän kuukauden jakson aikana suorittavia ilma-aluksen käyttäjiä sekä sellaisia ilma-aluksen käyttäjiä, joiden suorittamien lentojen vuosittaiset yhteispäästöt ovat alle 25 000 tonnia hiilidioksidia vuodessa.

2.   Poiketen siitä, mitä 53 artiklassa säädetään, vähäisten päästöjen aiheuttajat voivat arvioida polttoaineen kulutuksen käyttämällä Eurocontrolin tai jonkun muun asiaankuuluvan järjestön hyväksymiä välineitä, joilla voidaan prosessoida kaikki asiaankuuluvat ilmaliikennetiedot ja välttää päästöjen aliarviointi.

Sovellettavia välineitä voidaan käyttää ainoastaan, jos komissio on hyväksynyt ne. Näitä ovat myös korjauskertoimen käyttäminen mallintamismenetelmien epätarkkuuksien korjaamisessa.

3.   Poiketen siitä, mitä 12 artiklassa säädetään, vähäisten päästöjen aiheuttaja, joka haluaa käyttää jotakin 2 kohdassa tarkoitettua vähäisten päästöjen aiheuttajan välinettä, voi toimittaa päästöjen tarkkailusuunnitelmassa vain seuraavat tiedot:

| a) | liitteessä I olevan 2 osan 1 kohdan mukaisesti edellytetyt tiedot; |
| --- | --- |

a)

liitteessä I olevan 2 osan 1 kohdan mukaisesti edellytetyt tiedot;

| b) | näyttö siitä, että 1 kohdassa vähäisten päästöjen aiheuttajille asetettuja raja-arvoja noudatetaan; |
| --- | --- |

b)

näyttö siitä, että 1 kohdassa vähäisten päästöjen aiheuttajille asetettuja raja-arvoja noudatetaan;

| c) | tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun, polttoaineenkulutuksen arviointiin käytettävän välineen nimi tai viittaus siihen. |
| --- | --- |

c)

tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun, polttoaineenkulutuksen arviointiin käytettävän välineen nimi tai viittaus siihen.

Vähäisten päästöjen aiheuttaja vapautetaan vaatimuksesta toimittaa 12 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut tukiasiakirjat.

4.   Jos ilma-aluksen käyttäjä käyttää jotakin 2 kohdassa tarkoitetuista välineistä ja ylittää 1 kohdassa tarkoitetut raja-arvot raportointivuoden aikana, ilma-aluksen käyttäjän on ilmoitettava tästä toimivaltaiselle viranomaiselle viivytyksettä.

Ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava 15 artiklan 4 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettu tarkkailusuunnitelman merkittävä muutos toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksyntää varten viipymättä.

Toimivaltaisen viranomaisen on kuitenkin sallittava se, että ilma-aluksen käyttäjä jatkaa 2 kohdassa tarkoitetun välineen käyttöä edellyttäen, että ilma-aluksen käyttäjä osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei 1 kohdassa tarkoitettuja raja-arvoja ole ylitetty viiden kuluneen raportointikauden aikana ja ettei raja ylity seuraavasta raportointikaudesta alkaen.

56 artikla

Epävarmuuden lähteet

1.   Ilma-aluksen käyttäjän on otettava huomioon epävarmuuslähteet ja niihin liittyvät epävarmuustasot valitessaan tarkkailumenetelmää 53 artiklan 2 kohdan nojalla.

2.   Ilma-aluksen käyttäjän on toteutettava säännöllisesti sopivia kontrollitoimia, mukaan lukien verrattava laskuissa ilmoitettua tankatun polttoaineen määrää ja ilma-aluksen mittausjärjestelmän ilmoittamaa määrää toisiinsa, ja toteutettava korjaavia toimenpiteitä havaitessaan huomattavia poikkeamia.

57 artikla

Tonnikilometritietojen määrittäminen

1.   Ilma-aluksen käyttäjien, jotka aikovat hakea maksuttomia päästöoikeuksia direktiivin 2003/87/EY 3 e tai 3 f artiklan nojalla, on tarkkailtava kaikkien direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan sisältyvien lentojen tonnikilometritietoja kyseisten hakemusten kannalta keskeisinä tarkkailuvuosina.

2.   Ilma-aluksen käyttäjän on laskettava tonnikilometritiedot kertomalla etäisyys, joka lasketaan liitteessä III olevan 3 osan mukaisesti ja ilmaistaan kilometreinä (km), hyötykuormalla, joka määritetään laskemalla yhteen rahdin ja postin massa ja matkustajien ja heidän kirjaamansa matkatavaran massa ja ilmaistaan tonneina (t).

3.   Ilma-aluksen käyttäjän on määritettävä rahdin ja postin massa asiaankuuluvien lentojen massa- ja massakeskiöasiakirjoissa olevan todellisen massan tai vakiomassan pohjalta.

Niiden ilma-aluksen käyttäjien, joilla ei tarvitse olla massa- ja massakeskiöasiakirjoja, on ehdotettava tarkkailusuunnitelmassa soveltuvaa menetelmää rahdin ja postin massan määrittämiseksi, lukuun ottamatta sellaisten kuormalavojen tai säiliöiden taaraa, jotka eivät ole hyötykuormaa, ja käyttöpainoa.

4.   Ilma-aluksen käyttäjä määrittää matkustajien massan käyttämällä jompaakumpaa seuraavista määrittämistasoista:

| a) | määrittämistaso 1: koostuu kunkin matkustajan ja tämän kirjaaman matkatavaran osalta käytettävästä oletusarvosta 100 kg; |
| --- | --- |

a)

määrittämistaso 1: koostuu kunkin matkustajan ja tämän kirjaaman matkatavaran osalta käytettävästä oletusarvosta 100 kg;

| b) | määrittämistaso 2: koostuu massa- ja massakeskiöasiakirjoissa kunkin lennon osalta ilmoitetusta matkustajien ja kirjatun matkatavaran massasta. |
| --- | --- |

b)

määrittämistaso 2: koostuu massa- ja massakeskiöasiakirjoissa kunkin lennon osalta ilmoitetusta matkustajien ja kirjatun matkatavaran massasta.

Valittua määrittämistasoa on kuitenkin sovellettava kaikkiin lentoihin direktiivin 2003/87/EY 3 e tai 3 f artiklan mukaisten hakemusten kannalta olennaisina tarkkailuvuosina.

V LUKU

TIETOJEN HALLINTA JA KONTROLLI

58 artikla

Tietovirtojen hallintatoimet

1.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on laadittava, dokumentoitava, pantava täytäntöön ja ylläpidettävä tietovirtojen hallintatoimia koskevia kirjallisia menettelyjä kasvihuonekaasujen tarkkailua ja raportointia varten ja varmistettava, että tietovirtojen hallintatoimiin perustuvassa vuosittaisessa päästöselvityksessä ei ole väärintulkintoja ja että se on tarkkailusuunnitelman, mainittujen kirjallisten menettelyiden ja tämän asetuksen mukainen.

Jos ilma-aluksen käyttäjä aikoo hakea maksuttomia päästöoikeuksia direktiivin 2003/87/EY 3 e tai 3 f artiklan nojalla, ensimmäistä alakohtaa on myös sovellettava tonnikilometritietojen tarkkailuun ja raportointiin.

2.   Tarkkailusuunnitelmaan sisältyvien tietovirtojen hallintatoimia koskevien kirjallisten menettelyjen kuvausten tulee kattaa vähintäänkin seuraavaa:

| a) | 12 artiklan 2 kohdassa luetellut tiedot; |
| --- | --- |

a)

12 artiklan 2 kohdassa luetellut tiedot;

| b) | tiedot primääritietolähteistä; |
| --- | --- |

b)

tiedot primääritietolähteistä;

| c) | tietovirran kaikki vaiheet aina primääritiedoista vuotuisia päästöjä koskeviin tietoihin tai tonnikilometritietoihin; tässä yhteydessä on käytävä ilmi tietovirtojen hallintatoimien aikajärjestys ja vuorovaikutteisuus, mukaan lukien asiaankuuluvat laskentakaavat ja sovelletut tietojenyhdistämisvaiheet; |
| --- | --- |

c)

tietovirran kaikki vaiheet aina primääritiedoista vuotuisia päästöjä koskeviin tietoihin tai tonnikilometritietoihin; tässä yhteydessä on käytävä ilmi tietovirtojen hallintatoimien aikajärjestys ja vuorovaikutteisuus, mukaan lukien asiaankuuluvat laskentakaavat ja sovelletut tietojenyhdistämisvaiheet;

| d) | kuhunkin erityiseen tietovirtojen hallintatoimeen liittyvät asiaankuuluvat prosessointivaiheet, mukaan lukien päästöjen tai tonnikilometritietojen määrittämisessä käytettävät laskentakaavat ja tiedot; |
| --- | --- |

d)

kuhunkin erityiseen tietovirtojen hallintatoimeen liittyvät asiaankuuluvat prosessointivaiheet, mukaan lukien päästöjen tai tonnikilometritietojen määrittämisessä käytettävät laskentakaavat ja tiedot;

| e) | käytetyt asiaankuuluvat sähköiset tietojenprosessointi- ja tallennusjärjestelmät sekä vuorovaikutus tällaisten järjestelmien ja muiden syötteiden välillä, mukaan lukien manuaalisesti annetut syötteet; |
| --- | --- |

e)

käytetyt asiaankuuluvat sähköiset tietojenprosessointi- ja tallennusjärjestelmät sekä vuorovaikutus tällaisten järjestelmien ja muiden syötteiden välillä, mukaan lukien manuaalisesti annetut syötteet;

| f) | tietovirtojen hallintatoimien tuotosten kirjaustapa. |
| --- | --- |

f)

tietovirtojen hallintatoimien tuotosten kirjaustapa.

59 artikla

Kontrollijärjestelmä

1.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on luotava, dokumentoitava ja toteutettava tehokas kontrollijärjestelmä ja ylläpidettävä sitä sen varmistamiseksi, ettei vuotuisessa päästöselvityksessä, tarvittaessa myöskään tonnikilometriselvityksessä, joka laaditaan tietovirtojen hallintatoimien perusteella, ole väärintulkintoja ja että se on tarkkailusuunnitelman ja tämän asetuksen mukainen.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kontrollijärjestelmän on koostuttava

| a) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tekemästä luontaisten riskien ja kontrolliriskien arvioinnista, joka perustuu arvioinnin tekemistä koskevaan kirjalliseen menettelyyn; |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tekemästä luontaisten riskien ja kontrolliriskien arvioinnista, joka perustuu arvioinnin tekemistä koskevaan kirjalliseen menettelyyn;

| b) | kirjallisista menettelyistä, jotka liittyvät kontrollitoimiin, joilla on tarkoitus lieventää yksilöityjä riskejä. |
| --- | --- |

b)

kirjallisista menettelyistä, jotka liittyvät kontrollitoimiin, joilla on tarkoitus lieventää yksilöityjä riskejä.

3.   Edellä 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin kontrollitoimenpiteisiin liittyvät kirjalliset menettelyt käsittävät vähintään

| a) | mittauslaitteiden laadunvarmistuksen; |
| --- | --- |

a)

mittauslaitteiden laadunvarmistuksen;

| b) | tietovirtojen hallintatoimissa käytettävän tietoteknisen järjestelmän laadunvarmistuksen, mukaan lukien prosessin kontrollointiin liittyvä tietotekniikka; |
| --- | --- |

b)

tietovirtojen hallintatoimissa käytettävän tietoteknisen järjestelmän laadunvarmistuksen, mukaan lukien prosessin kontrollointiin liittyvä tietotekniikka;

| c) | tietovirtojen hallintatoimiin ja kontrollitoimiin liittyvien tehtävien erottelun sekä tarvittavan osaamisen hallinnan; |
| --- | --- |

c)

tietovirtojen hallintatoimiin ja kontrollitoimiin liittyvien tehtävien erottelun sekä tarvittavan osaamisen hallinnan;

| d) | sisäiset tarkastukset ja tietojen validoinnin; |
| --- | --- |

d)

sisäiset tarkastukset ja tietojen validoinnin;

| e) | korjaukset ja korjaavat toimenpiteet; |
| --- | --- |

e)

korjaukset ja korjaavat toimenpiteet;

| f) | ulkoistettujen prosessien valvonnan; |
| --- | --- |

f)

ulkoistettujen prosessien valvonnan;

| g) | rekisterien ja dokumentaation ylläpitämisen, asiakirjaversioiden hallinta mukaan lukien. |
| --- | --- |

g)

rekisterien ja dokumentaation ylläpitämisen, asiakirjaversioiden hallinta mukaan lukien.

4.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on tarkkailtava kontrollijärjestelmän tehokkuutta, myös tekemällä sisäisiä tarkastuksia ja ottamalla huomioon havainnot, jotka todentaja on tehnyt täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 nojalla.

Kun kontrollijärjestelmä osoittautuu tehottomaksi tai se ei ole oikeassa suhteessa yksilöityihin riskeihin, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on pyrittävä parantamaan kontrollijärjestelmää ja päivitettävä tarkkailusuunnitelmaa tai tietovirtojen hallintatoimien, riskinarviointien ja kontrollitoimenpiteiden perustana olevia kirjallisia menettelyjä sen mukaan, mikä on tarpeen.

60 artikla

Laadunvarmistus

1.   Edellä olevan 59 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamiseksi toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on varmistettava, että kaikki asiaankuuluvat mittausvälineet kalibroidaan, mukautetaan ja tarkistetaan säännöllisin väliajoin, myös ennen käyttöä, ja että ne tarkistetaan kansainvälisiin mittastandardeihin pohjautuvien standardien avulla, jos sellaisia on käytettävissä, tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti ja suhteessa tunnistettuihin riskeihin.

Jos mittausjärjestelmän osia ei voida kalibroida, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on ilmoitettava niistä tarkkailusuunnitelmassa ja ehdotettava vaihtoehtoisia kontrollitoimenpiteitä.

Jos todetaan, ettei laitteiden toimintakyky vastaa vaatimuksia, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on ryhdyttävä pikaisesti korjaaviin toimenpiteisiin.

2.   Toiminnanharjoittajan on sovellettava jatkuvatoimisiin päästömittausjärjestelmiin standardin EN 14181 (Quality assurance of automated measuring systems) mukaista laadunvarmistusta, mukaan lukien pätevän tahon suorittamat rinnakkaismittaukset vertailumenetelmien avulla vähintään kerran vuodessa.

Jos laadunvarmistustoimet edellyttävät päästöjen raja-arvojen käyttämistä kalibroinnin ja suoritustarkastusten perustana olevina muuttujina, päästöjen raja-arvojen sijasta käytetään kyseisen kasvihuonekaasun pitoisuuden vuotuista tuntikeskiarvoa. Jos toiminnanharjoittaja huomaa, että laadunvarmistusvaatimuksia ei noudateta tai että kalibrointi on suoritettava uudelleen, sen on ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle ja toteutettava korjaavia toimenpiteitä viivytyksettä.

61 artikla

Tietotekniikan laadunvarmistus

Edellä olevan 59 artiklan 3 kohdan b alakohdan soveltamiseksi toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on varmistettava, että tietotekniikkajärjestelmä suunnitellaan, dokumentoidaan, testataan ja pannaan täytäntöön ja sitä valvotaan ja ylläpidetään tavalla, jolla varmistetaan luotettavat, tarkat ja oikea-aikaiset tiedot 59 artiklan 2 kohdan a alakohdassa yksilöityjen riskien mukaisesti.

Tietotekniikan kontrollointiin on kuuluttava pääsyn kontrollointi, tiedostojen varmuuskopioinnin kontrollointi, palautus, jatkuvuuden suunnittelu ja turvallisuus.

62 artikla

Tehtävien erottelu

Edellä olevan 59 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamiseksi toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on osoitettava vastuuhenkilöt kaikille tietovirtojen hallintatoimille ja kaikille kontrollitoimille, jotta eturistiriitoja aiheuttavat tehtävät voidaan pitää erillään. Jos muita kontrollitoimenpiteitä ei ole, sen on varmistettava kaikkien tietovirtojen hallintatoimien osalta yksilöityjen luontaisten riskien edellyttämällä tavalla, että kaiken asiaankuuluvan tiedon vahvistaa ainakin yksi henkilö, joka ei ole osallistunut kyseisen tiedon määrittämiseen ja kirjaamiseen.

Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on hallinnoitava asiaan liittyvän vastuualueen hoitamisessa tarvittavaa osaamista, mukaan lukien vastuualueen asianmukainen jakaminen, koulutus ja suorituksen arviointi.

63 artikla

Sisäiset tarkastukset ja tietojen validointi

1.   Edellä olevan 59 artiklan 3 kohdan d alakohdan soveltamiseksi ja 59 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa riskinarvioinnissa yksilöityjen luontaisten riskien ja kontrolliriskien pohjalta toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on tarkistettava ja validoitava tiedot, jotka ovat tulosta 58 artiklassa tarkoitetuista tietovirtojen hallintatoimista.

Tällaisen tietojen tarkistamisen ja validoinnin on sisällettävä vähintään seuraavat:

| a) | tietojen täydellisyyden tarkistus; |
| --- | --- |

a)

tietojen täydellisyyden tarkistus;

| b) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän usean vuoden aikana hankkimien, tarkkailemien ja raportoimien tietojen vertaaminen; |
| --- | --- |

b)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän usean vuoden aikana hankkimien, tarkkailemien ja raportoimien tietojen vertaaminen;

| c) | eri operatiivisten tietojen keruujärjestelmistä saatujen tietojen ja arvojen vertaaminen, mukaan lukien tarvittaessa seuraavat vertailut:






  i) | polttoaineiden tai materiaalien ostotietojen vertaaminen varastomuutoksia koskeviin tietoihin ja soveltuvien lähdevirtojen kulutusta koskeviin tietoihin; |
| --- | --- | --- |

c)

eri operatiivisten tietojen keruujärjestelmistä saatujen tietojen ja arvojen vertaaminen, mukaan lukien tarvittaessa seuraavat vertailut:

i)

polttoaineiden tai materiaalien ostotietojen vertaaminen varastomuutoksia koskeviin tietoihin ja soveltuvien lähdevirtojen kulutusta koskeviin tietoihin;

| ii) | analysoitujen, laskettujen tai polttoaineen tai materiaalin toimittajalta saatujen laskentakertoimien vertaaminen vertailukelpoisten polttoaineiden tai materiaalien kansallisiin tai kansainvälisiin viitekertoimiin; |
| --- | --- |

ii)

analysoitujen, laskettujen tai polttoaineen tai materiaalin toimittajalta saatujen laskentakertoimien vertaaminen vertailukelpoisten polttoaineiden tai materiaalien kansallisiin tai kansainvälisiin viitekertoimiin;

| iii) | mittaukseen perustuvista menetelmistä saatujen päästöjen ja 46 artiklan mukaisen varmuuslaskennan tulosten vertaaminen; |
| --- | --- |

iii)

mittaukseen perustuvista menetelmistä saatujen päästöjen ja 46 artiklan mukaisen varmuuslaskennan tulosten vertaaminen;

| iv) | yhdistettyjen tietojen ja raakatietojen vertaaminen. |
| --- | --- |

iv)

yhdistettyjen tietojen ja raakatietojen vertaaminen.

2.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on mahdollisuuksien mukaan varmistettava, että tietojen tarkistamisessa ja validoinnissa käytettävät tietojen hylkäämisperusteet ovat selvillä mahdollisuuksien mukaan jo etukäteen. Tätä varten tietojen hylkäämisperusteet on vahvistettava asiaan liittyviä kirjallisia menettelyjä koskevassa dokumentaatiossa.

64 artikla

Korjaukset ja korjaavat toimenpiteet

1.   Jos todetaan, että jokin osa 58 artiklassa tarkoitetuista tietovirtojen hallintatoimista tai 59 artiklassa tarkoitetuista kontrollitoimista ei toimi tehokkaasti tai toimii niiden rajojen ulkopuolella, jotka on asetettu mainittuja tietovirtojen hallintatoimia tai kontrollitoimia koskevien menettelyjen dokumentaatiossa, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toteutettava asianmukaiset korjaavat toimenpiteet ja korjattava hylätyt tiedot välttäen kuitenkin päästöjen aliarviointia.

2.   Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toteutettava vähintään kaikki seuraavat toimet:

| a) | arvioitava 58 artiklassa tarkoitettujen tietovirtojen hallintatoimien tai 59 artiklassa tarkoitettujen kontrollitoimien sovellettavien vaiheiden tuotosten kelpoisuus; |
| --- | --- |

a)

arvioitava 58 artiklassa tarkoitettujen tietovirtojen hallintatoimien tai 59 artiklassa tarkoitettujen kontrollitoimien sovellettavien vaiheiden tuotosten kelpoisuus;

| b) | määritettävä toimintahäiriön tai virheen syy; |
| --- | --- |

b)

määritettävä toimintahäiriön tai virheen syy;

| c) | toteutettava asianmukaisia korjaavia toimenpiteitä, myös korjattava tarvittaessa kaikki päästöselvityksen tai tonnikilometriselvityksen tiedot, joihin virhe vaikuttaa. |
| --- | --- |

c)

toteutettava asianmukaisia korjaavia toimenpiteitä, myös korjattava tarvittaessa kaikki päästöselvityksen tai tonnikilometriselvityksen tiedot, joihin virhe vaikuttaa.

3.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toteutettava 1 kohdassa tarkoitetut korjaukset ja korjaavat toimenpiteet siten, että niillä vastataan 59 artiklassa tarkoitetussa riskinarvioinnissa yksilöityihin luontaisiin riskeihin ja kontrolliriskeihin.

65 artikla

Ulkoistetut prosessit

Kun toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ulkoistaa yhden tai useamman 58 artiklassa tarkoitetun tietovirtojen hallintatoimen tai 59 artiklassa tarkoitetun kontrollitoimen, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on tehtävä kaikki seuraava:

| a) | tarkistettava ulkoistettujen tietovirtojen hallintatoimien tai kontrollitoimien laatu tämän asetuksen mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

tarkistettava ulkoistettujen tietovirtojen hallintatoimien tai kontrollitoimien laatu tämän asetuksen mukaisesti;

| b) | määriteltävä asianmukaiset vaatimukset ulkoistettujen prosessien tuloksille sekä näissä prosesseissa käytettävät menetelmät; |
| --- | --- |

b)

määriteltävä asianmukaiset vaatimukset ulkoistettujen prosessien tuloksille sekä näissä prosesseissa käytettävät menetelmät;

| c) | tarkistettava tämän artiklan b alakohdassa tarkoitettujen tulosten ja menetelmien laatu; |
| --- | --- |

c)

tarkistettava tämän artiklan b alakohdassa tarkoitettujen tulosten ja menetelmien laatu;

| d) | varmistettava, että ulkoistetut toimet toteutetaan siten, että niillä vastataan 59 artiklassa tarkoitetussa riskinarvioinnissa yksilöityihin luontaisiin riskeihin ja kontrolliriskeihin. |
| --- | --- |

d)

varmistettava, että ulkoistetut toimet toteutetaan siten, että niillä vastataan 59 artiklassa tarkoitetussa riskinarvioinnissa yksilöityihin luontaisiin riskeihin ja kontrolliriskeihin.

66 artikla

Tietoaukkojen käsittely

1.   Jos laitoksen päästöjen määrittämisen kannalta olennaisia tietoja puuttuu, toiminnanharjoittajan on määritettävä kyseiselle ajanjaksolle ja puuttuvalle muuttujalle konservatiiviset korvaavat tiedot asianmukaista arviointimenetelmää käyttämällä.

Ellei toiminnanharjoittaja ole määritellyt arviointimenettelyä kirjallisessa menettelyssä, sen on laadittava tällainen kirjallinen menettely ja toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle tarkkailusuunnitelman asianmukainen muutos hyväksyntää varten 15 artiklan mukaisesti.

2.   Jos ilma-aluksen käyttäjän päästöjen määrittämisen kannalta olennaisia tietoja puuttuu yhdestä tai useasta lennosta, ilma-aluksen käyttäjän on käytettävä kyseisen ajanjakson osalta korvaavia tietoja, jotka on laskettu tarkkailusuunnitelmassa määritetyn vaihtoehtoisen menetelmän mukaisesti.

Ellei korvaavia tietoja voida määrittää tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, ilma-aluksen käyttäjä voi arvioida kyseisen lennon tai kyseisten lentojen päästöt polttoaineenkulutuksesta, joka on määritetty käyttämällä 55 artiklan 2 kohdan mukaista välinettä.

Jos yli 5 prosentissa raportoiduista vuotuisista lennoista ilmenee 1 ja 2 alakohdassa tarkoitettuja tietoaukkoja, toiminnanharjoittajan on ilmoitettava siitä toimivaltaiselle viranomaiselle viivytyksettä ja toteutettava korjaavia toimenpiteitä tarkkailumenetelmien parantamiseksi.

67 artikla

Talletetut tiedot ja dokumentointi

1.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on pidettävä kirjaa kaikista olennaisista tiedoista, myös liitteessä IX luetelluista tiedoista, vähintään 10 vuoden ajan.

Dokumentoitujen ja arkistoitujen tarkkailutietojen on mahdollistettava vuotuisten päästöselvitysten tai tonnikilometriselvitysten todentaminen täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 nojalla. Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän voidaan katsoa säilyttävän raportoimiaan tietoja, jotka ovat toimivaltaisen viranomaisen perustamassa sähköisessä raportointi- ja tiedonhallintajärjestelmässä, jos toiminnanharjoittajalla tai ilma-aluksen käyttäjällä on pääsy tietoihin.

2.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on varmistettava, että saatavilla on asiaankuuluvia asiakirjoja, jotka ovat tarpeen tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollointitoimien suorittamiseksi.

Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on pyynnöstä asetettava nämä asiakirjat toimivaltaisen viranomaisen sekä sen todentajan saataville, joka todentaa päästöselvityksen tai tonnikilometriselvityksen täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 nojalla.

VI LUKU

RAPORTOINTIVAATIMUKSET

68 artikla

Raportointiajankohta ja -velvoitteet

1.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kunkin vuoden maaliskuun 31 päivään mennessä päästöselvitys, joka kattaa raportointikauden vuotuiset päästöt ja joka on todennettu täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 nojalla.

Toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin vaatia toiminnanharjoittajaa tai ilma-aluksen käyttäjää toimittamaan todennetun vuotuisen päästöselvityksen aiemmin kuin maaliskuun 31 päivään mennessä, kuitenkin aikaisintaan helmikuun 28 päivään mennessä.

2.   Jos ilma-aluksen käyttäjä päättää hakea maksutta jaettavia päästöoikeuksia direktiivin 2003/87/EY 3 e tai 3 f artiklan nojalla, ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle mainitun direktiivin 3 e tai 3 f artiklassa tarkoitettua tarkkailuvuotta seuraavan vuoden maaliskuun 31 päivään mennessä tonnikilometriselvitys, joka kattaa tarkkailuvuoden tonnikilometritiedot ja joka on todennettu täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 nojalla.

3.   Vuotuisten päästö- ja tonnikilometriselvitysten tulee sisältää vähintään liitteessä X luetellut tiedot.

69 artikla

Tarkkailumenetelmän parannusten raportointi

1.   Kunkin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on tarkistettava säännöllisesti, voidaanko tarkkailumenetelmää parantaa.

Laitoksen toiminnanharjoittajan on toimitettava tarpeen mukaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää varten raportti, joka sisältää 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot, seuraaviin määräaikoihin mennessä:

| a) | kun kyseessä on luokkaan A kuuluva laitos, neljän vuoden välein kesäkuun 30 päivään mennessä; |
| --- | --- |

a)

kun kyseessä on luokkaan A kuuluva laitos, neljän vuoden välein kesäkuun 30 päivään mennessä;

| b) | kun kyseessä on luokkaan B kuuluva laitos, kahden vuoden välein kesäkuun 30 päivään mennessä; |
| --- | --- |

b)

kun kyseessä on luokkaan B kuuluva laitos, kahden vuoden välein kesäkuun 30 päivään mennessä;

| c) | kun kyseessä on luokkaan C kuuluva laitos, vuoden välein kesäkuun 30 päivään mennessä. |
| --- | --- |

c)

kun kyseessä on luokkaan C kuuluva laitos, vuoden välein kesäkuun 30 päivään mennessä.

Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin asettaa vaihtoehtoisen päivän raportin toimittamiselle, mutta sen on oltava viimeistään saman vuoden syyskuun 30 päivä.

Poiketen siitä, mitä toisessa ja kolmannessa alakohdassa säädetään, ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen alakohdan soveltamista, toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä yhdessä tarkkailusuunnitelman tai parannusraportin kanssa määräajan pidennyksen, jota sovelletaan toisen alakohdan perusteella, jos toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla tarkkailusuunnitelman toimittamisen yhteydessä 12 artiklan mukaisesti tai päivitysten ilmoittamisen yhteydessä 15 artiklan mukaisesti taikka parannusraportin toimittamisen yhteydessä tämän artiklan mukaisesti, että syyt, jotka koskevat kohtuuttomia kustannuksia tai parannustoimenpiteitä, jotka eivät ole teknisesti mahdollisia toteuttaa, ovat valideja pidemmällä aikavälillä. Mainitussa pidennyksessä otetaan huomioon niiden vuosien lukumäärä, joiden osalta toiminnanharjoittaja toimittaa näyttöä. Parannusraportit on laadittava vähintään kolmen vuoden välein luokan C laitosten osalta, neljän vuoden välein luokan B laitosten osalta ja viiden vuoden välein luokan A laitosten osalta.

2.   Jos toiminnanharjoittaja ei sovella vähintään 26 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa vaadittuja määrittämistasoja merkittäviin ja vähämerkityksisiin lähdevirtoihin ja vähintään 41 artiklassa vaadittuja määrittämistasoja päästölähteisiin, toiminnanharjoittajan on perusteltava, miksi vaadittujen määrittämistasojen soveltaminen on teknisesti mahdotonta tai johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin.

Kuitenkin jos saadaan näyttöä siitä, että kyseisten määrittämistasojen saavuttamiseksi tarvittavista toimenpiteistä on tullut teknisesti toteuttamiskelpoisia eivätkä ne enää johda kohtuuttomiin kustannuksiin, toiminnanharjoittajan on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle tarkkailusuunnitelman asianmukaisista muutoksista 15 artiklan mukaisesti ja esitettävä ehdotukset asiaan liittyvien toimenpiteiden toteuttamisesta sekä aikataulusta.

3.   Jos toiminnanharjoittaja soveltaa 22 artiklassa tarkoitettua fall back -tarkkailumenetelmää, toiminnanharjoittajan on toimitettava perustelu sille, miksi vähintään määrittämistason 1 soveltaminen yhteen tai useampaan merkittävään tai vähämerkityksiseen lähdevirtaan ei ole teknisesti toteutettavissa tai johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin.

Kuitenkin jos saadaan näyttöä siitä, että vähintään määrittämistason 1 saavuttamiseksi tarvittavista toimenpiteistä on tullut kyseessä olevien lähdevirtojen osalta teknisesti toteuttamiskelpoisia eivätkä ne enää johda kohtuuttomiin kustannuksiin, toiminnanharjoittajan on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle tarkkailusuunnitelman asianmukaisista muutoksista 15 artiklan mukaisesti ja esitettävä ehdotukset asiaan liittyvien toimenpiteiden toteuttamisesta sekä aikataulusta.

4.   Jos todentamisraportissa, joka on laadittu täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 mukaisesti, todetaan jäljellä olevia sääntöjenvastaisuuksia tai suosituksia parannuksiksi mainitun täytäntöönpanoasetuksen 27, 29 ja 30 artiklan mukaisesti, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle raportti hyväksyntää varten sen vuoden kesäkuun 30 päivään mennessä, jona todentaja on antanut todentamisraporttinsa. Raportissa on selostettava, miten ja milloin toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä on korjannut tai suunnittelee korjaavansa todentajan yksilöimät sääntöjenvastaisuudet ja miten ja milloin se on toteuttanut tai suunnittelee toteuttavansa suositellut parannukset.

Toimivaltainen viranomainen voi asettaa vaihtoehtoisen päivän tässä kohdassa tarkoitetun raportin toimittamiselle, mutta sen on oltava viimeistään saman vuoden syyskuun 30 päivä. Kyseinen raportti voidaan tarvittaessa yhdistää tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun raporttiin.

Jos suositellut parannukset eivät parantaisi tarkkailumenetelmää, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on perusteltava, miksi näin on. Jos suositellut parannukset johtaisivat kohtuuttomiin kustannuksiin, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on esitettävä näyttöä kustannusten kohtuuttomuudesta.

5.   Edellä olevaa 4 kohtaa ei sovelleta, jos toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä on jo korjannut kaikki sääntöjenvastaisuudet, toteuttanut suositellut parannukset ja toimittanut asiaan liittyvät tarkkailusuunnitelman muutokset toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksyntää varten tämän asetuksen 15 artiklan mukaisesti ennen 4 kohdassa asetettua päivämäärää.

70 artikla

Toimivaltainen viranomainen päästöjen määrittäjänä

1.   Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä konservatiivinen arvio laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän päästöistä missä tahansa seuraavista tilanteista:

| a) | toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei ole toimittanut todennettua vuotuista päästöselvitystä 68 artiklan 1 kohdan mukaiseen määräaikaan mennessä; |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei ole toimittanut todennettua vuotuista päästöselvitystä 68 artiklan 1 kohdan mukaiseen määräaikaan mennessä;

| b) | 68 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu todennettu vuotuinen päästöselvitys ei ole tämän asetuksen mukainen; |
| --- | --- |

b)

68 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu todennettu vuotuinen päästöselvitys ei ole tämän asetuksen mukainen;

| c) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän vuotuista päästöselvitystä ei ole todennettu täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 nojalla. |
| --- | --- |

c)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän vuotuista päästöselvitystä ei ole todennettu täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 nojalla.

2.   Jos todentaja on raportoinut täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 mukaisessa todentamisraportissa muita kuin olennaisia väärintulkintoja, joita toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei ole korjannut ennen todentamisraportin antamista, toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava nämä väärintulkinnat ja tehtävä tarvittaessa konservatiivinen arvio laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän päästöistä. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle, onko vuotuiseen päästöselvitykseen tehtävä korjauksia ja mitä korjauksia siihen on tehtävä. Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on asetettava nämä tiedot todentajan saataville.

3.   Jäsenvaltioiden on käynnistettävä tarkkailusuunnitelmien hyväksymisestä vastaavien toimivaltaisten viranomaisten ja vuotuisten päästöselvitysten hyväksymisestä vastaavien toimivaltaisten viranomaisten välinen tehokas tietojenvaihto.

71 artikla

Tiedonsaanti

Toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava hallussaan olevat päästöselvitykset yleisön saataville Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (11) nojalla annettujen kansallisten sääntöjen mukaisesti. Direktiivin 2003/4/EY 4 artiklan 2 kohdan d alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamiseksi toiminnanharjoittajat tai ilma-aluksen käyttäjät voivat ilmoittaa selvityksissään, mitä tietoja ne pitävät kaupallisista syistä arkaluontoisina.

11

72 artikla

Tietojen pyöristäminen

1.   Vuotuiset kokonaispäästöt on raportoitava pyöristettyinä hiilidioksiditonneina tai hiilidioksidiekvivalenttitonneina.

Tonnikilometrit on raportoitava pyöristettyinä tonnikilometriarvoina.

2.   Kaikki päästöjen laskemiseen käytettävät muuttujat on pyöristettävä siten, että ne sisältävät kaikki päästöjen laskemisen ja raportoinnin kannalta merkitykselliset luvut.

3.   Kaikki lentokohtaiset tiedot on pyöristettävä siten, että ne sisältävät kaikki luvut, jotka ovat merkityksellisiä 57 artiklan mukaisen matkan ja hyötykuorman laskemisen sekä tonnikilometrien raportoinnin kannalta.

73 artikla

Johdonmukaisuuden varmistaminen muiden raporttien kanssa

Kaikki direktiivin 2003/87/EY liitteessä I luetellut toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän suorittamat toiminnot on nimettävä käyttäen soveltuvin osin seuraavien raportointijärjestelmien koodeja:

| a) | Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen ja sen asianosaisten elinten hyväksymä kansallisten kasvihuonekaasuinventaarioiden yhteinen raportointimuoto; |
| --- | --- |

a)

Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen ja sen asianosaisten elinten hyväksymä kansallisten kasvihuonekaasuinventaarioiden yhteinen raportointimuoto;

| b) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 166/2006 (12) mukaisessa epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevassa eurooppalaisessa rekisterissä oleva laitoksen tunnistusnumero; |
| --- | --- |

b)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 166/2006 (12) mukaisessa epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevassa eurooppalaisessa rekisterissä oleva laitoksen tunnistusnumero;

12

| c) | asetuksen (EY) N:o 166/2006 liitteessä I lueteltu toiminta; |
| --- | --- |

c)

asetuksen (EY) N:o 166/2006 liitteessä I lueteltu toiminta;

| d) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1893/2006 (13) mukainen NACE-koodi. |
| --- | --- |

d)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1893/2006 (13) mukainen NACE-koodi.

13

VII LUKU

TIETOTEKNISET VAATIMUKSET

74 artikla

Sähköisesti vaihdettavien tietojen muoto

1.   Jäsenvaltiot voivat vaatia toiminnanharjoittajaa ja ilma-aluksen käyttäjää toimittamaan tarkkailusuunnitelmat ja niihin tehdyt muutokset sekä vuotuiset päästöselvitykset, tonnikilometriselvitykset, todentamisraportit ja parannusraportit käyttäen sähköisiä asiakirjamalleja tai erityisiä tiedostomuotoja.

Jäsenvaltioiden laatimien asiakirjamallien ja tiedostomuotojen on sisällettävä vähintään ne tiedot, jotka sisältyvät komission julkaisemiin sähköisiin asiakirjamalleihin ja tiedostomuotoeritelmiin.

2.   Laatiessaan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja asiakirjamalleja tai tiedostomuotoeritelmiä jäsenvaltiot voivat valita yhden tai molemmat seuraavista vaihtoehdoista:

| a) | tiedostomuotoeritelmät, jotka perustuvat XML-kieleen, mukaan lukien EU:n päästökauppajärjestelmän raportointikieli, joita komissio julkaisee ja joita on tarkoitus käyttää edistyneiden automatisoitujen järjestelmien kanssa; |
| --- | --- |

a)

tiedostomuotoeritelmät, jotka perustuvat XML-kieleen, mukaan lukien EU:n päästökauppajärjestelmän raportointikieli, joita komissio julkaisee ja joita on tarkoitus käyttää edistyneiden automatisoitujen järjestelmien kanssa;

| b) | asiakirjamallit, jotka on julkaistu sellaisessa muodossa, että niitä voidaan käyttää tavanomaisilla toimisto-ohjelmilla, kuten taulukkolaskentaohjelmalla tai tekstinkäsittelyohjelmalla. |
| --- | --- |

b)

asiakirjamallit, jotka on julkaistu sellaisessa muodossa, että niitä voidaan käyttää tavanomaisilla toimisto-ohjelmilla, kuten taulukkolaskentaohjelmalla tai tekstinkäsittelyohjelmalla.

75 artikla

Automatisoitujen järjestelmien käyttö

1.   Jos jäsenvaltio päättää käyttää sähköiseen tietojenvaihtoon automatisoituja järjestelmiä, jotka perustuvat tiedostomuotoeritelmiin 74 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, näillä järjestelmillä on kustannustehokkaasti nykyteknologian mukaisia teknologisia toimenpiteitä käyttäen varmistettava

| a) | tietojen eheys, jotta sähköiset viestit eivät muutu lähetyksen aikana; |
| --- | --- |

a)

tietojen eheys, jotta sähköiset viestit eivät muutu lähetyksen aikana;

| b) | tietojen luottamuksellisuus käyttämällä turvallisuustekniikoita, myös salaustekniikoita, jotta tiedot saa ainoastaan se taho, jolle ne on tarkoitettu, ja jotteivät valtuudettomat tahot voi siepata tietoja; |
| --- | --- |

b)

tietojen luottamuksellisuus käyttämällä turvallisuustekniikoita, myös salaustekniikoita, jotta tiedot saa ainoastaan se taho, jolle ne on tarkoitettu, ja jotteivät valtuudettomat tahot voi siepata tietoja;

| c) | tietojen luotettavuus, niin että tietojen lähettäjän ja niiden vastaanottajan henkilöllisyys tunnetaan ja todennetaan; |
| --- | --- |

c)

tietojen luotettavuus, niin että tietojen lähettäjän ja niiden vastaanottajan henkilöllisyys tunnetaan ja todennetaan;

| d) | tietojen kiistattomuus, jotta lähetyksen toinen osapuoli ei voi kiistää saaneensa lähetystä eikä toinen osapuoli voi kiistää lähettäneensä tietoja, käyttämällä allekirjoitustekniikoiden kaltaisia menetelmiä tai toteuttamalla järjestelmän turvatoimenpiteiden riippumaton tarkastus. |
| --- | --- |

d)

tietojen kiistattomuus, jotta lähetyksen toinen osapuoli ei voi kiistää saaneensa lähetystä eikä toinen osapuoli voi kiistää lähettäneensä tietoja, käyttämällä allekirjoitustekniikoiden kaltaisia menetelmiä tai toteuttamalla järjestelmän turvatoimenpiteiden riippumaton tarkastus.

2.   Automatisoitujen järjestelmien, jotka perustuvat tiedostomuotoeritelmiin 74 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti ja joita jäsenvaltiot käyttävät viestintään toimivaltaisen viranomaisen, toiminnanharjoittajan, ilma-aluksen käyttäjän, todentajan ja täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2018/2067 tarkoitetun kansallisen akkreditointielimen välillä, on nykyteknologian mukaisia teknologisia toimenpiteitä käyttäen täytettävä seuraavat muut kuin toiminnalliset vaatimukset:

| a) | pääsyn valvonta, jolla varmistetaan, että järjestelmään pääsevät vain valtuutetut tahot ja että valtuuttamattomat tahot eivät voi lukea, kirjata tai päivittää tietoja, toteuttamalla teknisiä toimenpiteitä, jotta






  i) | fyysistä pääsyä niiden laitteistojen luo, joilla automatisoidut järjestelmät toimivat, rajoitetaan fyysisin kulkuestein; |
| --- | --- | --- |

a)

pääsyn valvonta, jolla varmistetaan, että järjestelmään pääsevät vain valtuutetut tahot ja että valtuuttamattomat tahot eivät voi lukea, kirjata tai päivittää tietoja, toteuttamalla teknisiä toimenpiteitä, jotta

i)

fyysistä pääsyä niiden laitteistojen luo, joilla automatisoidut järjestelmät toimivat, rajoitetaan fyysisin kulkuestein;

| ii) | loogista pääsyä automatisoituihin järjestelmiin rajoitetaan käyttämällä tunnistus-, todentamis- ja valtuutusteknologiaa; |
| --- | --- |

ii)

loogista pääsyä automatisoituihin järjestelmiin rajoitetaan käyttämällä tunnistus-, todentamis- ja valtuutusteknologiaa;

| b) | saatavuuden, kuten tietoihin pääsyn, takaaminen myös huomattavan ajan ja uuden ohjelmiston mahdollisen käyttöönoton jälkeen; |
| --- | --- |

b)

saatavuuden, kuten tietoihin pääsyn, takaaminen myös huomattavan ajan ja uuden ohjelmiston mahdollisen käyttöönoton jälkeen;

| c) | jäljitysketju, jolla varmistetaan, että tietoihin tehdyt muutokset ovat aina löydettävissä ja analysoitavissa jälkikäteen. |
| --- | --- |

c)

jäljitysketju, jolla varmistetaan, että tietoihin tehdyt muutokset ovat aina löydettävissä ja analysoitavissa jälkikäteen.

VIII LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

76 artikla

Asetuksen (EU) N:o 601/2012 muuttaminen

Muutetaan asetus (EU) N:o 601/2012 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 12 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohta seuraavasti:






  ”a) | laitosten kunkin merkittävän ja vähämerkityksisen lähdevirran osalta näyttö siitä, että toimintotietojen ja laskentakertoimien epävarmuusrajoja on soveltuvin osin noudatettu liitteissä II ja IV määriteltyjen sovellettavien määrittämistasojen mukaisesti, ja kunkin päästölähteen osalta näyttö siitä, että epävarmuusrajoja on soveltuvin osin noudatettu liitteessä VIII määriteltyjen sovellettavien määrittämistasojen mukaisesti;” |
| --- | --- | --- |

1)

Korvataan 12 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohta seuraavasti:

”a)

laitosten kunkin merkittävän ja vähämerkityksisen lähdevirran osalta näyttö siitä, että toimintotietojen ja laskentakertoimien epävarmuusrajoja on soveltuvin osin noudatettu liitteissä II ja IV määriteltyjen sovellettavien määrittämistasojen mukaisesti, ja kunkin päästölähteen osalta näyttö siitä, että epävarmuusrajoja on soveltuvin osin noudatettu liitteessä VIII määriteltyjen sovellettavien määrittämistasojen mukaisesti;”

| 2) | Korvataan 15 artiklan 4 kohdan a alakohta seuraavasti:






  ”a) | päästöjen tarkkailusuunnitelman osalta






  i) | tarkkailusuunnitelmassa vahvistettujen päästökertoimien arvojen muutos; |
| --- | --- | --- | --- |

2)

Korvataan 15 artiklan 4 kohdan a alakohta seuraavasti:

”a)

päästöjen tarkkailusuunnitelman osalta

i)

tarkkailusuunnitelmassa vahvistettujen päästökertoimien arvojen muutos;

| ii) | muutos liitteessä III vahvistettujen laskentamenetelmien välillä tai laskentamenetelmän vaihtaminen arviointimenetelmään 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai päinvastoin; |
| --- | --- |

ii)

muutos liitteessä III vahvistettujen laskentamenetelmien välillä tai laskentamenetelmän vaihtaminen arviointimenetelmään 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai päinvastoin;

| iii) | uusien lähdevirtojen käyttöönotto; |
| --- | --- |

iii)

uusien lähdevirtojen käyttöönotto;

| iv) | muutokset 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vähäiseksi päästöjen aiheuttajaksi katsotun ilma-aluksen käyttäjän asemassa tai suhteessa johonkin direktiivin 2003/87/EY 28 a artiklan 6 kohdassa säädetyistä raja-arvoista;” |
| --- | --- |

iv)

muutokset 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vähäiseksi päästöjen aiheuttajaksi katsotun ilma-aluksen käyttäjän asemassa tai suhteessa johonkin direktiivin 2003/87/EY 28 a artiklan 6 kohdassa säädetyistä raja-arvoista;”

| 3) | Korvataan 49 artikla seuraavasti:

  ”49 artikla
  Siirretty hiilidioksidi

  1.   Toiminnanharjoittajan on vähennettävä laitoksen päästöistä mahdolliset hiilidioksidin määrät, jotka ovat peräisin direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan kuuluvissa toiminnoissa käytetystä fossiilisesta hiilestä, kun hiilidioksidi ei vapaudu laitoksesta vaan se






  a) | siirretään laitoksesta johonkin seuraavista:






  i) | talteenottolaitos, josta se kuljetetaan pois geologisen pitkäaikaisvarastoinnin tarkoituksessa direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittuun varastointipaikkaan, |
| --- | --- | --- | --- |

3)

Korvataan 49 artikla seuraavasti:

”49 artikla

Siirretty hiilidioksidi

1.   Toiminnanharjoittajan on vähennettävä laitoksen päästöistä mahdolliset hiilidioksidin määrät, jotka ovat peräisin direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan kuuluvissa toiminnoissa käytetystä fossiilisesta hiilestä, kun hiilidioksidi ei vapaudu laitoksesta vaan se

a)

siirretään laitoksesta johonkin seuraavista:

i)

talteenottolaitos, josta se kuljetetaan pois geologisen pitkäaikaisvarastoinnin tarkoituksessa direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittuun varastointipaikkaan,

| ii) | siirtoverkko, jonka avulla se siirretään geologista pitkäaikaisvarastointia varten direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittuun varastointipaikkaan, |
| --- | --- |

ii)

siirtoverkko, jonka avulla se siirretään geologista pitkäaikaisvarastointia varten direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittuun varastointipaikkaan,

| iii) | direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittu varastointipaikka, jotta se voidaan varastoida geologisesti pitkäaikaisesti; |
| --- | --- |

iii)

direktiivin 2009/31/EY nojalla sallittu varastointipaikka, jotta se voidaan varastoida geologisesti pitkäaikaisesti;

| b) | siirretään laitoksesta ja käytetään sellaisen saostetun kalsiumkarbonaatin valmistukseen, johon hiilidioksidi on sidottu kemiallisesti. |
| --- | --- |

b)

siirretään laitoksesta ja käytetään sellaisen saostetun kalsiumkarbonaatin valmistukseen, johon hiilidioksidi on sidottu kemiallisesti.

2.   Siirtävän laitoksen toiminnanharjoittajan on vuotuisessa päästöselvityksessään ilmoitettava vastaanottavan laitoksen laitostunnus, joka on tunnustettu direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla hyväksyttyjen säädösten mukaisesti, jos vastaanottava laitos kuuluu mainitun direktiivin soveltamisalaan. Kaikissa muissa tapauksissa siirtävän laitoksen toiminnanharjoittajan on ilmoitettava vastaanottavan laitoksen nimi ja osoite sekä yhteyshenkilön yhteystiedot.

Ensimmäistä alakohtaa on sovellettava myös vastaanottavaan laitokseen hiilidioksidin siirtävän laitoksen laitostunnuksen osalta.

3.   Laitoksesta toiseen siirretyn hiilidioksidimäärän määrittämistä varten toiminnanharjoittajan on sovellettava mittaukseen perustuvia menetelmiä, myös 43, 44 ja 45 artiklan mukaisesti. Päästölähteen on vastattava mittauspistettä ja päästöt on ilmaistava siirrettynä hiilidioksidimääränä.

Edellä olevan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi toiminnanharjoittajan on sovellettava laskentaan perustuvaa menetelmää.

4.   Laitoksesta toiseen siirretyn hiilidioksidimäärän määrittämistä varten toiminnanharjoittajan on sovellettava liitteessä VIII olevassa 1 jaksossa määriteltyä korkeinta määrittämistasoa.

Toiminnanharjoittaja voi kuitenkin soveltaa yhtä alempaa määrittämistasoa, jos se vahvistaa, että liitteessä VIII olevassa 1 jaksossa määritellyn korkeimman määrittämistason soveltaminen on teknisesti mahdotonta tai johtaisi kohtuuttomiin kustannuksiin.

Sen hiilidioksidimäärän määrittämiseksi, joka on kemiallisesti sidottu saostettuun kalsiumkarbonaattiin, toiminnanharjoittajan on käytettävä tietolähteitä, jotka vastaavat suurinta saavutettavissa olevaa tarkkuutta.

5.   Toiminnanharjoittajat voivat määrittää laitoksesta siirretyn hiilidioksidin määrät sekä siirtävässä että vastaanottavassa laitoksessa. Tällaisissa tapauksissa sovelletaan 48 artiklan 3 kohtaa.”

| 4) | Muutetaan 52 artikla seuraavasti:






  a) | Poistetaan 5 kohta. |
| --- | --- | --- |

4)

Muutetaan 52 artikla seuraavasti:

a)

Poistetaan 5 kohta.

| b) | Korvataan 6 kohta seuraavasti:

  ”6.   Jos tankatun polttoaineen määrä tai tankkeihin jäävän polttoaineen määrä määritetään tilavuusyksiköinä ja ilmaistaan litroina, ilma-aluksen käyttäjän on muunnettava tämä tilavuusmäärä massayksiköksi käyttäen tiheysarvoja. Ilma-aluksen käyttäjän on käytettävä polttoainetiheyttä (todellinen arvo tai vakioarvo 0,8 kg/l), jota käytetään toimintaan ja turvallisuuteen liittyvistä syistä.
  Menettely, jolla ilmoitetaan todellisen tai vakiotiheyden käytöstä, on kuvattava tarkkailusuunnitelmassa viitaten ilma-aluksen käyttäjän asiaankuuluviin asiakirjoihin.” |
| --- | --- |

b)

Korvataan 6 kohta seuraavasti:

”6.   Jos tankatun polttoaineen määrä tai tankkeihin jäävän polttoaineen määrä määritetään tilavuusyksiköinä ja ilmaistaan litroina, ilma-aluksen käyttäjän on muunnettava tämä tilavuusmäärä massayksiköksi käyttäen tiheysarvoja. Ilma-aluksen käyttäjän on käytettävä polttoainetiheyttä (todellinen arvo tai vakioarvo 0,8 kg/l), jota käytetään toimintaan ja turvallisuuteen liittyvistä syistä.

Menettely, jolla ilmoitetaan todellisen tai vakiotiheyden käytöstä, on kuvattava tarkkailusuunnitelmassa viitaten ilma-aluksen käyttäjän asiaankuuluviin asiakirjoihin.”

| c) | Korvataan 7 kohta seuraavasti:

  ”7.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettua laskentaa varten ilma-aluksen käyttäjän on käytettävä liitteessä III olevan 2 taulukon oletuspäästökertoimia. Taulukossa mainitsemattomien polttoaineiden osalta ilma-aluksen käyttäjän on määritettävä päästökerroin 32 artiklan mukaisesti. Tällaisten polttoaineiden osalta määritetään tehollinen lämpöarvo, joka raportoidaan muistiotietona.” |
| --- | --- |

c)

Korvataan 7 kohta seuraavasti:

”7.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettua laskentaa varten ilma-aluksen käyttäjän on käytettävä liitteessä III olevan 2 taulukon oletuspäästökertoimia. Taulukossa mainitsemattomien polttoaineiden osalta ilma-aluksen käyttäjän on määritettävä päästökerroin 32 artiklan mukaisesti. Tällaisten polttoaineiden osalta määritetään tehollinen lämpöarvo, joka raportoidaan muistiotietona.”

| 5) | Korvataan 54 artiklan 2 kohdan 1 alakohta seuraavasti:

  ”2.   Poiketen siitä, mitä 52 artiklassa säädetään, vähäisten päästöjen aiheuttajat voivat arvioida polttoaineen kulutuksen käyttämällä Eurocontrolin tai jonkun muun asiaankuuluvan järjestön hyväksymiä välineitä, joilla voidaan prosessoida kaikki asiaankuuluvat ilmaliikennetiedot ja välttää päästöjen aliarviointi.” |
| --- | --- |

5)

Korvataan 54 artiklan 2 kohdan 1 alakohta seuraavasti:

”2.   Poiketen siitä, mitä 52 artiklassa säädetään, vähäisten päästöjen aiheuttajat voivat arvioida polttoaineen kulutuksen käyttämällä Eurocontrolin tai jonkun muun asiaankuuluvan järjestön hyväksymiä välineitä, joilla voidaan prosessoida kaikki asiaankuuluvat ilmaliikennetiedot ja välttää päästöjen aliarviointi.”

| 6) | Muutetaan 55 artikla seuraavasti:






  a) | Korvataan 1 kohta seuraavasti:

  ”1.   Ilma-aluksen käyttäjän on otettava huomioon epävarmuuslähteet ja niihin liittyvät epävarmuustasot valitessaan tarkkailumenetelmää 52 artiklan 2 kohdan nojalla.” |
| --- | --- | --- |

6)

Muutetaan 55 artikla seuraavasti:

a)

Korvataan 1 kohta seuraavasti:

”1.   Ilma-aluksen käyttäjän on otettava huomioon epävarmuuslähteet ja niihin liittyvät epävarmuustasot valitessaan tarkkailumenetelmää 52 artiklan 2 kohdan nojalla.”

| b) | Poistetaan 2, 3 ja 4 kohta. |
| --- | --- |

b)

Poistetaan 2, 3 ja 4 kohta.

| 7) | Korvataan 59 artiklan 1 kohta seuraavasti:
  ”Edellä olevan 58 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamiseksi toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on varmistettava, että kaikki asiaankuuluvat mittausvälineet kalibroidaan, mukautetaan ja tarkistetaan säännöllisin väliajoin, myös ennen käyttöä, ja että ne tarkistetaan kansainvälisiin mittastandardeihin pohjautuvien standardien avulla, jos sellaisia on käytettävissä, tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti ja suhteessa tunnistettuihin riskeihin.
  Jos mittausjärjestelmän osia ei voida kalibroida, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on ilmoitettava niistä tarkkailusuunnitelmassa ja ehdotettava vaihtoehtoisia kontrollitoimenpiteitä.
  Jos todetaan, ettei laitteiden toimintakyky vastaa vaatimuksia, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on ryhdyttävä pikaisesti korjaaviin toimenpiteisiin.” |
| --- | --- |

7)

Korvataan 59 artiklan 1 kohta seuraavasti:

”Edellä olevan 58 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamiseksi toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on varmistettava, että kaikki asiaankuuluvat mittausvälineet kalibroidaan, mukautetaan ja tarkistetaan säännöllisin väliajoin, myös ennen käyttöä, ja että ne tarkistetaan kansainvälisiin mittastandardeihin pohjautuvien standardien avulla, jos sellaisia on käytettävissä, tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti ja suhteessa tunnistettuihin riskeihin.

Jos mittausjärjestelmän osia ei voida kalibroida, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on ilmoitettava niistä tarkkailusuunnitelmassa ja ehdotettava vaihtoehtoisia kontrollitoimenpiteitä.

Jos todetaan, ettei laitteiden toimintakyky vastaa vaatimuksia, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on ryhdyttävä pikaisesti korjaaviin toimenpiteisiin.”

| 8) | Lisätään 65 artiklan 2 kohtaan kolmas alakohta seuraavasti:
  ”Jos yli 5 prosentissa raportoiduista vuotuisista lennoista ilmenee 1 ja 2 alakohdassa tarkoitettuja tietoaukkoja, toiminnanharjoittajan on ilmoitettava siitä toimivaltaiselle viranomaiselle viivytyksettä ja toteutettava korjaavia toimenpiteitä tarkkailumenetelmien parantamiseksi.” |
| --- | --- |

8)

Lisätään 65 artiklan 2 kohtaan kolmas alakohta seuraavasti:

”Jos yli 5 prosentissa raportoiduista vuotuisista lennoista ilmenee 1 ja 2 alakohdassa tarkoitettuja tietoaukkoja, toiminnanharjoittajan on ilmoitettava siitä toimivaltaiselle viranomaiselle viivytyksettä ja toteutettava korjaavia toimenpiteitä tarkkailumenetelmien parantamiseksi.”

| 9) | Muutetaan liitteessä I oleva 2 jakso seuraavasti:






  a) | Korvataan 2 kohdan b alakohdan ii alakohta seuraavasti:






  ”ii) | menettely tankatun polttoaineen ja tankeissa olevan polttoaineen määrän mittaamiseksi, soveltuvin osin kuvaus käytetyistä mittausmenetelmistä sekä menettelyt mittauksia koskevien tietojen kirjaamiseksi, hakemiseksi, siirtämiseksi ja tallentamiseksi,” |
| --- | --- | --- | --- |

9)

Muutetaan liitteessä I oleva 2 jakso seuraavasti:

a)

Korvataan 2 kohdan b alakohdan ii alakohta seuraavasti:

”ii)

menettely tankatun polttoaineen ja tankeissa olevan polttoaineen määrän mittaamiseksi, soveltuvin osin kuvaus käytetyistä mittausmenetelmistä sekä menettelyt mittauksia koskevien tietojen kirjaamiseksi, hakemiseksi, siirtämiseksi ja tallentamiseksi,”

| b) | Korvataan 2 kohdan b alakohdan iii alakohta seuraavasti:






  ”iii) | tiheyden määrittämismenetelmä, tarpeen mukaan;” |
| --- | --- | --- |

b)

Korvataan 2 kohdan b alakohdan iii alakohta seuraavasti:

”iii)

tiheyden määrittämismenetelmä, tarpeen mukaan;”

| c) | Korvataan 2 kohdan b alakohdan iv alakohta seuraavasti:






  ”iv) | valitun tarkkailumenetelmän perustelut, jotta voidaan varmistaa mahdollisimman alhainen epävarmuustaso 55 artiklan 1 kohdan mukaisesti;” |
| --- | --- | --- |

c)

Korvataan 2 kohdan b alakohdan iv alakohta seuraavasti:

”iv)

valitun tarkkailumenetelmän perustelut, jotta voidaan varmistaa mahdollisimman alhainen epävarmuustaso 55 artiklan 1 kohdan mukaisesti;”

| d) | Poistetaan 2 kohdan d alakohta. |
| --- | --- |

d)

Poistetaan 2 kohdan d alakohta.

| e) | Korvataan 2 kohdan f alakohta seuraavasti:






  ”f) | kuvaus niistä menettelyistä ja järjestelmistä, joiden avulla tunnustetaan, arvioidaan ja käsitellään tietoaukkoja 65 artiklan 2 kohdan nojalla.” |
| --- | --- | --- |

e)

Korvataan 2 kohdan f alakohta seuraavasti:

”f)

kuvaus niistä menettelyistä ja järjestelmistä, joiden avulla tunnustetaan, arvioidaan ja käsitellään tietoaukkoja 65 artiklan 2 kohdan nojalla.”

| 10) | Poistetaan liitteessä III oleva 2 jakso. |
| --- | --- |

10)

Poistetaan liitteessä III oleva 2 jakso.

| 11) | Muutetaan liite IV seuraavasti:






  a) | Poistetaan 10 jakson B alajakson neljäs kohta. |
| --- | --- | --- |

11)

Muutetaan liite IV seuraavasti:

a)

Poistetaan 10 jakson B alajakson neljäs kohta.

| b) | Poistetaan 14 jakson B alajakson kolmas kohta. |
| --- | --- |

b)

Poistetaan 14 jakson B alajakson kolmas kohta.

| 12) | Muutetaan liite IX seuraavasti:






  a) | Korvataan 1 jakson 2 kohta seuraavasti:

  ”Asiakirjat, joilla perustellaan tarkkailumenetelmien valinta, ja asiakirjat, joilla perustellaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymät ajallisesti rajoitetut tai pysyvät muutokset tarkkailumenetelmiin ja tarvittaessa määrittämistasoihin;” |
| --- | --- | --- |

12)

Muutetaan liite IX seuraavasti:

a)

Korvataan 1 jakson 2 kohta seuraavasti:

”Asiakirjat, joilla perustellaan tarkkailumenetelmien valinta, ja asiakirjat, joilla perustellaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymät ajallisesti rajoitetut tai pysyvät muutokset tarkkailumenetelmiin ja tarvittaessa määrittämistasoihin;”

| b) | Korvataan 3 jakson 5 kohta seuraavasti:






  ”5) | Dokumentaatio tietoaukkojen tapauksessa sovellettavasta menetelmästä, niiden lentojen määrä, joiden osalta on ilmennyt tietoaukkoja, tiedot, joita käytetään ilmenneiden tietoaukkojen korjaamiseen, ja jos tietoaukkoja on ilmennyt yli viidessä prosentissa raportoiduista lennoista, tietoaukkojen syyt ja dokumentaatio toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.” |
| --- | --- | --- |

b)

Korvataan 3 jakson 5 kohta seuraavasti:

”5)

Dokumentaatio tietoaukkojen tapauksessa sovellettavasta menetelmästä, niiden lentojen määrä, joiden osalta on ilmennyt tietoaukkoja, tiedot, joita käytetään ilmenneiden tietoaukkojen korjaamiseen, ja jos tietoaukkoja on ilmennyt yli viidessä prosentissa raportoiduista lennoista, tietoaukkojen syyt ja dokumentaatio toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.”

| 13) | Muutetaan liitteessä X oleva 2 jakso seuraavasti:






  a) | Korvataan 7 kohta seuraavasti:






  ”7) | Selvityksen kattamien lentojen kokonaismäärä valtiopareittain;” |
| --- | --- | --- | --- |

13)

Muutetaan liitteessä X oleva 2 jakso seuraavasti:

a)

Korvataan 7 kohta seuraavasti:

”7)

Selvityksen kattamien lentojen kokonaismäärä valtiopareittain;”

| b) | Lisätään 7 kohdan jälkeen kohta seuraavasti:






  ”7 a) | Polttoainemassa (tonneina) polttoainetyypeittäin valtiopareittain;” |
| --- | --- | --- |

b)

Lisätään 7 kohdan jälkeen kohta seuraavasti:

”7 a)

Polttoainemassa (tonneina) polttoainetyypeittäin valtiopareittain;”

| c) | Korvataan 10 kohdan a alakohta seuraavasti:






  ”a) | lentojen määrä ilmaistuna prosenttiosuutena vuotuisista lennoista, joiden osalta on ilmennyt tietoaukkoja, sekä asianomaisten tietoaukkojen olosuhteet ja syyt;” |
| --- | --- | --- |

c)

Korvataan 10 kohdan a alakohta seuraavasti:

”a)

lentojen määrä ilmaistuna prosenttiosuutena vuotuisista lennoista, joiden osalta on ilmennyt tietoaukkoja, sekä asianomaisten tietoaukkojen olosuhteet ja syyt;”

| d) | Korvataan 11 kohdan a alakohta seuraavasti:






  ”a) | lentojen määrä prosenttiosuutena vuotuisista lennoista (pyöristettynä lähimpään 0,1 prosenttiin), joiden osalta on ilmennyt tietoaukkoja, sekä asianomaisten tietoaukkojen olosuhteet ja syyt;” |
| --- | --- | --- |

d)

Korvataan 11 kohdan a alakohta seuraavasti:

”a)

lentojen määrä prosenttiosuutena vuotuisista lennoista (pyöristettynä lähimpään 0,1 prosenttiin), joiden osalta on ilmennyt tietoaukkoja, sekä asianomaisten tietoaukkojen olosuhteet ja syyt;”

77 artikla

Asetuksen (EU) N:o 601/2012 kumoaminen

1.   Kumotaan asetus (EU) N:o 601/2012 1 päivästä tammikuuta 2021.

Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä XI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

2.   Asetuksen (EU) N:o 601/2012 säännöksiä sovelletaan edelleen sellaisten päästöjen ja soveltuvin osin toimintotietojen tarkkailuun, raportointiin ja todentamiseen, jotka aiheutuvat ennen 1 päivää tammikuuta 2021.

78 artikla

Voimaantulo ja soveltaminen

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2021.

Edellä olevaa 76 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2019 tai tämän asetuksen voimaantulopäivästä sen mukaan, kumpi niistä on myöhäisempi.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2018.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  
  EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.

1

(2)  Komission asetus (EU) N:o 601/2012, annettu 21 päivänä kesäkuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista (EUVL L 181, 12.7.2012, s. 30).

2

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16).

3

(4)  Komission päätös 2009/450/EY, tehty 8 päivänä kesäkuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltujen ilmailutoimintojen yksityiskohtaisesta tulkinnasta (EUVL L 149, 12.6.2009, s. 69).

4

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/31/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, hiilidioksidin geologisesta varastoinnista ja neuvoston direktiivin 85/337/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2000/60/EY, 2001/80/EY, 2004/35/EY, 2006/12/EY ja 2008/1/EY ja asetuksen (EY) N:o 1013/2006 muuttamisesta (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 114).

5

(6)  Tuomioistuimen tuomio asiassa C-460/15, Schaefer Kalk GmbH & Co. KG v. Saksan valtio, annettu 19 päivänä tammikuuta 2017, ECLI:EU:C:2017:29.

6

Schaefer Kalk GmbH & Co. KG v. Saksan valtio

(7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/32/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, mittauslaitteiden asettamista saataville markkinoilla koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta (EUVL L 96, 29.3.2014, s. 149).

7

(8)  Komission asetus (EU) N:o 965/2012 lentotoimintaan liittyvistä teknisistä vaatimuksista ja hallinnollisista menettelyistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti (EUVL L 296, 25.10.2012, s. 1).

8

(9)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2067, annettu 19 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta tietojen todentamisesta ja todentajien akkreditoinnista (katso tämän virallisen lehden sivu 94).

9

(10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/31/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, muiden kuin automaattisten vaakojen asettamista saataville markkinoilla koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta (EUVL L 96, 29.3.2014, s. 107).

10

(11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/4/EY, annettu 28 päivänä tammikuuta 2003, ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta (EUVL L 41, 14.2.2003, s. 26).

11

(12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 166/2006, annettu 18 päivänä tammikuuta 2006, epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevan eurooppalaisen rekisterin perustamisesta ja neuvoston direktiivien 91/689/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta (EUVL L 33, 4.2.2006, s. 1).

12

(13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1893/2006, annettu, 20 päivänä joulukuuta 2006, tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2 vahvistamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3037/90 ja tiettyjen eri tilastoaloja koskevien yhteisön asetusten muuttamisesta (EUVL L 393, 30.12.2006, s. 1).

13

---

LIITE I

Tarkkailusuunnitelman vähimmäissisältö (12 artiklan 1 kohta)

1.   LAITOSTEN TARKKAILUSUUNNITELMIEN VÄHIMMÄISSISÄLTÖ

Laitoksen tarkkailusuunnitelman on sisällettävä vähintään seuraavat tiedot:

| 1) | Yleiset tiedot laitoksesta:






  a) | tarkkailtavan laitoksen ja siellä harjoitettavien toimintojen kuvaus, joka sisältää luettelon tarkkailtavista, kuhunkin laitoksessa harjoitettavaan toimintoon liittyvistä päästölähteistä ja lähdevirroista. Kuvauksen on täytettävä seuraavat perusteet:






  i) | kuvauksen täytyy olla riittävä sen osoittamiseksi, ettei esiinny tietoaukkoja eikä tapahdu päästöjen kaksinkertaista laskentaa; |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Yleiset tiedot laitoksesta:

a)

tarkkailtavan laitoksen ja siellä harjoitettavien toimintojen kuvaus, joka sisältää luettelon tarkkailtavista, kuhunkin laitoksessa harjoitettavaan toimintoon liittyvistä päästölähteistä ja lähdevirroista. Kuvauksen on täytettävä seuraavat perusteet:

i)

kuvauksen täytyy olla riittävä sen osoittamiseksi, ettei esiinny tietoaukkoja eikä tapahdu päästöjen kaksinkertaista laskentaa;

| ii) | kuvaukseen on lisättävä yksinkertainen kaavio päästölähteistä, lähdevirroista, näytteenottopisteistä ja mittauslaitteistosta, jos toimivaltainen viranomainen pyytää sitä tai jos tällainen kaavio yksinkertaistaa laitoksen kuvausta tai viittaamista päästölähteisiin, lähdevirtoihin, mittauslaitteisiin tai laitoksen mahdollisiin muihin osiin, jotka ovat olennaisia tarkkailumenetelmän, myös tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollitoimien, kannalta; |
| --- | --- |

ii)

kuvaukseen on lisättävä yksinkertainen kaavio päästölähteistä, lähdevirroista, näytteenottopisteistä ja mittauslaitteistosta, jos toimivaltainen viranomainen pyytää sitä tai jos tällainen kaavio yksinkertaistaa laitoksen kuvausta tai viittaamista päästölähteisiin, lähdevirtoihin, mittauslaitteisiin tai laitoksen mahdollisiin muihin osiin, jotka ovat olennaisia tarkkailumenetelmän, myös tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollitoimien, kannalta;

| b) | kuvaus menettelystä, jolla hallitaan tarkkailu- ja raportointitehtävien jakamista laitoksessa sekä vastuullisen henkilökunnan osaamista; |
| --- | --- |

b)

kuvaus menettelystä, jolla hallitaan tarkkailu- ja raportointitehtävien jakamista laitoksessa sekä vastuullisen henkilökunnan osaamista;

| c) | kuvaus menettelystä, jolla arvioidaan säännöllisesti tarkkailusuunnitelman tarkoituksenmukaisuutta ja joka kattaa vähintään seuraavat:






  i) | päästölähteiden ja lähdevirtojen luettelon tarkastus, jolla varmistetaan päästölähteiden ja lähdevirtojen kattavuus ja se, että kaikki laitoksen luonteeseen ja toimintaan liittyvät olennaiset muutokset sisällytetään tarkkailusuunnitelmaan; |
| --- | --- | --- |

c)

kuvaus menettelystä, jolla arvioidaan säännöllisesti tarkkailusuunnitelman tarkoituksenmukaisuutta ja joka kattaa vähintään seuraavat:

i)

päästölähteiden ja lähdevirtojen luettelon tarkastus, jolla varmistetaan päästölähteiden ja lähdevirtojen kattavuus ja se, että kaikki laitoksen luonteeseen ja toimintaan liittyvät olennaiset muutokset sisällytetään tarkkailusuunnitelmaan;

| ii) | arviointi siitä, onko toimintotietojen ja muiden muuttujien osalta soveltuvilta osin noudatettu määrittämistasojen epävarmuusrajoja kunkin lähdevirran ja päästölähteen osalta; |
| --- | --- |

ii)

arviointi siitä, onko toimintotietojen ja muiden muuttujien osalta soveltuvilta osin noudatettu määrittämistasojen epävarmuusrajoja kunkin lähdevirran ja päästölähteen osalta;

| iii) | sovelletun tarkkailumenetelmän mahdollisten parannustoimenpiteiden arviointi; |
| --- | --- |

iii)

sovelletun tarkkailumenetelmän mahdollisten parannustoimenpiteiden arviointi;

| d) | kuvaus 58 artiklassa vaadittujen tietovirtojen hallintatoimien kirjallisista menettelyistä, mukaan lukien tarvittaessa selventävä kaavio; |
| --- | --- |

d)

kuvaus 58 artiklassa vaadittujen tietovirtojen hallintatoimien kirjallisista menettelyistä, mukaan lukien tarvittaessa selventävä kaavio;

| e) | kuvaus 59 artiklassa vahvistettujen kontrollitoimien kirjallisista menettelyistä; |
| --- | --- |

e)

kuvaus 59 artiklassa vahvistettujen kontrollitoimien kirjallisista menettelyistä;

| f) | tarpeen mukaan tiedot asianmukaisista yhteyksistä toimintoihin, joita harjoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1221/2009 (1) nojalla perustetun yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän (EMAS-järjestelmän) mukaisesti, ja järjestelmiin, jotka kuuluvat yhdenmukaistetun standardin ISO 14001:2004 soveltamisalaan, ja muihin ympäristöalan hallintajärjestelmiin, mukaan lukien kasvihuonekaasujen tarkkailuun ja raportointiin liittyvistä menetelmistä ja tiedot kontrollitoimista; |
| --- | --- |

f)

tarpeen mukaan tiedot asianmukaisista yhteyksistä toimintoihin, joita harjoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1221/2009 (1) nojalla perustetun yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän (EMAS-järjestelmän) mukaisesti, ja järjestelmiin, jotka kuuluvat yhdenmukaistetun standardin ISO 14001:2004 soveltamisalaan, ja muihin ympäristöalan hallintajärjestelmiin, mukaan lukien kasvihuonekaasujen tarkkailuun ja raportointiin liittyvistä menetelmistä ja tiedot kontrollitoimista;

| g) | tarkkailusuunnitelman version numero ja päivämäärä, josta alkaen kyseistä tarkkailusuunnitelman versiota sovelletaan; |
| --- | --- |

g)

tarkkailusuunnitelman version numero ja päivämäärä, josta alkaen kyseistä tarkkailusuunnitelman versiota sovelletaan;

| h) | laitoksen luokitus; |
| --- | --- |

h)

laitoksen luokitus;

| 2) | yksityiskohtainen kuvaus laskentaan perustuvasta menetelmästä, mikäli sitä käytetään, joka koostuu seuraavista:






  a) | sovelletun laskentaan perustuvan menetelmän yksityiskohtainen kuvaus, mukaan lukien luettelo käytetyistä syötetiedoista ja laskentakaavoista, luettelo toimintotietojen osalta sovelletuista määrittämistasoista ja kaikki olennaiset laskentakertoimet kunkin tarkkailtavan lähdevirran osalta; |
| --- | --- | --- |

2)

yksityiskohtainen kuvaus laskentaan perustuvasta menetelmästä, mikäli sitä käytetään, joka koostuu seuraavista:

a)

sovelletun laskentaan perustuvan menetelmän yksityiskohtainen kuvaus, mukaan lukien luettelo käytetyistä syötetiedoista ja laskentakaavoista, luettelo toimintotietojen osalta sovelletuista määrittämistasoista ja kaikki olennaiset laskentakertoimet kunkin tarkkailtavan lähdevirran osalta;

| b) | jos tarpeen ja jos toiminnanharjoittaja aikoo käyttää yksinkertaistusta vähämerkityksisten ja erittäin vähämerkityksisten lähdevirtojen osalta, lähdevirtojen luokitus merkittäviin, vähämerkityksisiin ja erittäin vähämerkityksisiin lähdevirtoihin; |
| --- | --- |

b)

jos tarpeen ja jos toiminnanharjoittaja aikoo käyttää yksinkertaistusta vähämerkityksisten ja erittäin vähämerkityksisten lähdevirtojen osalta, lähdevirtojen luokitus merkittäviin, vähämerkityksisiin ja erittäin vähämerkityksisiin lähdevirtoihin;

| c) | käytettyjen mittausjärjestelmien kuvaus ja niiden mitta-asteikko, tarkkailtavien lähdevirtojen osalta käytettävien mittauslaitteiden määritelty epävarmuus ja täsmällinen sijainti; |
| --- | --- |

c)

käytettyjen mittausjärjestelmien kuvaus ja niiden mitta-asteikko, tarkkailtavien lähdevirtojen osalta käytettävien mittauslaitteiden määritelty epävarmuus ja täsmällinen sijainti;

| d) | tarvittaessa kunkin lähdevirran osalta käytetyt laskentakerrointen oletusarvot ja kerrointen lähde tai asiaankuuluva lähde, josta oletuskerroin haetaan säännöllisesti; |
| --- | --- |

d)

tarvittaessa kunkin lähdevirran osalta käytetyt laskentakerrointen oletusarvot ja kerrointen lähde tai asiaankuuluva lähde, josta oletuskerroin haetaan säännöllisesti;

| e) | tarvittaessa kunkin lähdevirran osalta luettelo kaikkien olennaisten laskentakerrointen määrittämiseen käytettävistä analyysimenetelmistä sekä kyseisten analyysien kirjallisten menettelyjen kuvaus; |
| --- | --- |

e)

tarvittaessa kunkin lähdevirran osalta luettelo kaikkien olennaisten laskentakerrointen määrittämiseen käytettävistä analyysimenetelmistä sekä kyseisten analyysien kirjallisten menettelyjen kuvaus;

| f) | tarvittaessa kuvaus menettelystä, jota on määrä käyttää analysoitavan polttoaineen ja materiaalin näytteenottoa koskevana näytteenottosuunnitelmana, sekä näytteenottosuunnitelman tarkoituksenmukaisuuden tarkistamiseen käytettävästä menettelystä; |
| --- | --- |

f)

tarvittaessa kuvaus menettelystä, jota on määrä käyttää analysoitavan polttoaineen ja materiaalin näytteenottoa koskevana näytteenottosuunnitelmana, sekä näytteenottosuunnitelman tarkoituksenmukaisuuden tarkistamiseen käytettävästä menettelystä;

| g) | tarvittaessa luettelo laboratorioista, jotka osallistuvat asiaan liittyvien analyysimenetelmien suorittamiseen, ja ellei laboratoriolla ole 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua akkreditointia, kuvaus menettelystä, jolla sen osoitetaan täyttävän vastaavat vaatimukset 34 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

g)

tarvittaessa luettelo laboratorioista, jotka osallistuvat asiaan liittyvien analyysimenetelmien suorittamiseen, ja ellei laboratoriolla ole 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua akkreditointia, kuvaus menettelystä, jolla sen osoitetaan täyttävän vastaavat vaatimukset 34 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti;

| 3) | jos toiminnanharjoittaja soveltaa 22 artiklassa tarkoitettua fall back -menetelmää, yksityiskohtainen kuvaus tarkkailumenetelmästä, jota sovelletaan kaikkiin lähdevirtoihin tai päästölähteisiin, joiden osalta käytetään tasoltaan määrittelemätöntä menetelmää, ja kuvaus epävarmuusanalyysin tekemiseen käytettävästä kirjallisesta menettelystä; |
| --- | --- |

3)

jos toiminnanharjoittaja soveltaa 22 artiklassa tarkoitettua fall back -menetelmää, yksityiskohtainen kuvaus tarkkailumenetelmästä, jota sovelletaan kaikkiin lähdevirtoihin tai päästölähteisiin, joiden osalta käytetään tasoltaan määrittelemätöntä menetelmää, ja kuvaus epävarmuusanalyysin tekemiseen käytettävästä kirjallisesta menettelystä;

| 4) | yksityiskohtainen kuvaus mittaukseen perustuvasta menetelmästä, mikäli sitä käytetään, joka koostuu seuraavista:






  a) | mittausmenetelmän kuvaus, joka sisältää kaikkien mittaamisen kannalta olennaisten kirjallisten menettelyjen kuvaukset, mukaan lukien seuraavat:






  i) | kaikki laskentakaavat, joita käytetään tietojen kokoamiseen ja joiden avulla määritetään kunkin päästölähteen vuotuiset päästöt; |
| --- | --- | --- | --- |

4)

yksityiskohtainen kuvaus mittaukseen perustuvasta menetelmästä, mikäli sitä käytetään, joka koostuu seuraavista:

a)

mittausmenetelmän kuvaus, joka sisältää kaikkien mittaamisen kannalta olennaisten kirjallisten menettelyjen kuvaukset, mukaan lukien seuraavat:

i)

kaikki laskentakaavat, joita käytetään tietojen kokoamiseen ja joiden avulla määritetään kunkin päästölähteen vuotuiset päästöt;

| ii) | menetelmä, jolla määritetään, voidaanko kullekin muuttujalle laskea luotettavat tunnit tai lyhyemmät viitekaudet, ja jolla korvataan puuttuvat tiedot 45 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

ii)

menetelmä, jolla määritetään, voidaanko kullekin muuttujalle laskea luotettavat tunnit tai lyhyemmät viitekaudet, ja jolla korvataan puuttuvat tiedot 45 artiklan mukaisesti;

| b) | luettelo kaikista keskeisistä päästölähteistä tavanomaisen toiminnan aikana sekä rajoitetun toiminnan aikana ja siirtymäkausina, kuten häiriöiden tai käyttöönoton aikana; luetteloa täydennetään prosessikaaviolla toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä; |
| --- | --- |

b)

luettelo kaikista keskeisistä päästölähteistä tavanomaisen toiminnan aikana sekä rajoitetun toiminnan aikana ja siirtymäkausina, kuten häiriöiden tai käyttöönoton aikana; luetteloa täydennetään prosessikaaviolla toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä;

| c) | jos savukaasuvirta määritetään laskemalla, laskentaan sovelletun kirjallisen menettelyn kuvaus kunkin mittausmenetelmällä tarkkaillun päästölähteen osalta; |
| --- | --- |

c)

jos savukaasuvirta määritetään laskemalla, laskentaan sovelletun kirjallisen menettelyn kuvaus kunkin mittausmenetelmällä tarkkaillun päästölähteen osalta;

| d) | luettelo kaikista olennaisista laitteista ja tiedot mittaustaajuudesta, mittausalueesta ja epävarmuudesta; |
| --- | --- |

d)

luettelo kaikista olennaisista laitteista ja tiedot mittaustaajuudesta, mittausalueesta ja epävarmuudesta;

| e) | luettelo sovelletuista standardeista ja standardeista poikkeamisista; |
| --- | --- |

e)

luettelo sovelletuista standardeista ja standardeista poikkeamisista;

| f) | tarvittaessa kuvaus kirjallisesta menettelystä, jolla tehdään 46 artiklan mukaiset varmuuslaskelmat; |
| --- | --- |

f)

tarvittaessa kuvaus kirjallisesta menettelystä, jolla tehdään 46 artiklan mukaiset varmuuslaskelmat;

| g) | kuvaus menetelmästä, jonka mukaisesti biomassasta peräisin oleva hiilidioksidi määritetään ja vähennetään mitatuista hiilidioksidipäästöistä, sekä tarvittaessa tähän käytetty kirjallinen menettely; |
| --- | --- |

g)

kuvaus menetelmästä, jonka mukaisesti biomassasta peräisin oleva hiilidioksidi määritetään ja vähennetään mitatuista hiilidioksidipäästöistä, sekä tarvittaessa tähän käytetty kirjallinen menettely;

| h) | jos tarpeen ja jos toiminnanharjoittaja aikoo käyttää yksinkertaistusta vähämerkityksisten päästölähteiden osalta, päästölähteiden luokittelu merkittäviin ja vähämerkityksisiin päästölähteisiin; |
| --- | --- |

h)

jos tarpeen ja jos toiminnanharjoittaja aikoo käyttää yksinkertaistusta vähämerkityksisten päästölähteiden osalta, päästölähteiden luokittelu merkittäviin ja vähämerkityksisiin päästölähteisiin;

| 5) | jos N2O-päästöjä tarkkaillaan, 4 kohdassa lueteltujen seikkojen lisäksi yksityiskohtainen kuvaus tarkkailumenetelmästä, tarvittaessa sovellettujen kirjallisten menettelyjen kuvauksen muodossa, mukaan lukien kuvaus seuraavista:






  a) | käytetty menetelmä ja käytetyt muuttujat tuotantoprosessissa käytetyn materiaalimäärän määrittämiseksi ja täyden kapasiteetin tapauksessa käytetty enimmäismateriaalimäärä; |
| --- | --- | --- |

5)

jos N2O-päästöjä tarkkaillaan, 4 kohdassa lueteltujen seikkojen lisäksi yksityiskohtainen kuvaus tarkkailumenetelmästä, tarvittaessa sovellettujen kirjallisten menettelyjen kuvauksen muodossa, mukaan lukien kuvaus seuraavista:

a)

käytetty menetelmä ja käytetyt muuttujat tuotantoprosessissa käytetyn materiaalimäärän määrittämiseksi ja täyden kapasiteetin tapauksessa käytetty enimmäismateriaalimäärä;

| b) | menetelmä ja muuttujat, joita käytetään määritettäessä tuotetun tuotteen määrää tuntituotantona ilmaistuna typpihappona (100 %), adipiinihappona (100 %), kaprolaktaamina, glyoksaalina ja glyoksyylihappona tuntia kohti; |
| --- | --- |

b)

menetelmä ja muuttujat, joita käytetään määritettäessä tuotetun tuotteen määrää tuntituotantona ilmaistuna typpihappona (100 %), adipiinihappona (100 %), kaprolaktaamina, glyoksaalina ja glyoksyylihappona tuntia kohti;

| c) | menetelmä ja muuttujat, joita käytetään määritettäessä kustakin päästölähteestä peräisin olevan savukaasun N2O-pitoisuutta, mittausaluetta ja epävarmuutta, sekä tiedot mahdollisista vaihtoehtoisista menetelmistä, joita käytetään, jos pitoisuudet ulottuvat mittausalueen ulkopuolelle, sekä tilanteista, joissa tämä voi tapahtua; |
| --- | --- |

c)

menetelmä ja muuttujat, joita käytetään määritettäessä kustakin päästölähteestä peräisin olevan savukaasun N2O-pitoisuutta, mittausaluetta ja epävarmuutta, sekä tiedot mahdollisista vaihtoehtoisista menetelmistä, joita käytetään, jos pitoisuudet ulottuvat mittausalueen ulkopuolelle, sekä tilanteista, joissa tämä voi tapahtua;

| d) | laskentamenetelmä, jota käytetään määritettäessä N2O-päästöjä, jotka ovat peräisin satunnaisista puhdistamattomista lähteistä typpihapon, adipiinihapon, kaprolaktaamin sekä glyoksaalin ja glyoksyylihapon tuotannossa; |
| --- | --- |

d)

laskentamenetelmä, jota käytetään määritettäessä N2O-päästöjä, jotka ovat peräisin satunnaisista puhdistamattomista lähteistä typpihapon, adipiinihapon, kaprolaktaamin sekä glyoksaalin ja glyoksyylihapon tuotannossa;

| e) | se, miten tai missä määrin laitoksessa käytetään vaihtelevia kuormia, ja tapa, jolla toimintaa hallinnoidaan; |
| --- | --- |

e)

se, miten tai missä määrin laitoksessa käytetään vaihtelevia kuormia, ja tapa, jolla toimintaa hallinnoidaan;

| f) | menetelmä ja mahdollinen laskentakaava, joita käytetään kunkin päästölähteen vuotuisten N2O-päästöjen ja vastaavien hiilidioksidiekvivalenttiarvojen määrittämiseen; |
| --- | --- |

f)

menetelmä ja mahdollinen laskentakaava, joita käytetään kunkin päästölähteen vuotuisten N2O-päästöjen ja vastaavien hiilidioksidiekvivalenttiarvojen määrittämiseen;

| g) | tiedot tavanomaisesta toiminnasta poikkeavista tuotanto-olosuhteista, tiedot tällaisten olosuhteiden potentiaalisesta esiintymistiheydestä ja kestosta sekä tiedot N2O-päästöjen määrästä poikkeavien tuotanto-olosuhteiden, kuten puhdistuslaitteiden häiriöiden, aikana; |
| --- | --- |

g)

tiedot tavanomaisesta toiminnasta poikkeavista tuotanto-olosuhteista, tiedot tällaisten olosuhteiden potentiaalisesta esiintymistiheydestä ja kestosta sekä tiedot N2O-päästöjen määrästä poikkeavien tuotanto-olosuhteiden, kuten puhdistuslaitteiden häiriöiden, aikana;

| 6) | jos alumiinin primäärituotannosta peräisin olevia perfluorihiilivetyjä (PFC) tarkkaillaan, yksityiskohtainen kuvaus tarkkailumenetelmästä, tarvittaessa sovellettujen kirjallisten menettelyjen kuvauksen muodossa, mukaan lukien seuraavat:






  a) | tarpeen mukaan päivämäärät, jolloin mittaukset laitoskohtaisten SEFCF4- tai OVC- ja FC2F6-päästökerrointen määrittämiseksi on suoritettu, sekä aikataulu tätä tarkoitusta varten tehtäviä myöhempiä mittauksia varten; |
| --- | --- | --- |

6)

jos alumiinin primäärituotannosta peräisin olevia perfluorihiilivetyjä (PFC) tarkkaillaan, yksityiskohtainen kuvaus tarkkailumenetelmästä, tarvittaessa sovellettujen kirjallisten menettelyjen kuvauksen muodossa, mukaan lukien seuraavat:

a)

tarpeen mukaan päivämäärät, jolloin mittaukset laitoskohtaisten SEFCF4- tai OVC- ja FC2F6-päästökerrointen määrittämiseksi on suoritettu, sekä aikataulu tätä tarkoitusta varten tehtäviä myöhempiä mittauksia varten;

| b) | tarpeen mukaan protokolla, jossa kuvataan menetelmä laitoskohtaisten CF4- ja C2F6-päästökerrointen määrittämiseksi ja jossa osoitetaan myös, että mittauksia on suoritettu ja niitä suoritetaan riittävän pitkän ajanjakson ajan, jotta mitatut arvot yhdentyvät, mutta vähintään 72 tuntia; |
| --- | --- |

b)

tarpeen mukaan protokolla, jossa kuvataan menetelmä laitoskohtaisten CF4- ja C2F6-päästökerrointen määrittämiseksi ja jossa osoitetaan myös, että mittauksia on suoritettu ja niitä suoritetaan riittävän pitkän ajanjakson ajan, jotta mitatut arvot yhdentyvät, mutta vähintään 72 tuntia;

| c) | tarpeen mukaan menetelmät, joilla määritetään alumiinin primäärituotannon hajapäästöjen talteenoton tehokkuus; |
| --- | --- |

c)

tarpeen mukaan menetelmät, joilla määritetään alumiinin primäärituotannon hajapäästöjen talteenoton tehokkuus;

| d) | kennotyypin ja anodityypin kuvaus; |
| --- | --- |

d)

kennotyypin ja anodityypin kuvaus;

| 7) | yksityiskohtainen kuvaus tarkkailumenetelmästä, jos toteutetaan lähdevirtaan sisältyvän hiilidioksidin siirto osana lähdevirtaa 48 artiklan mukaisesti, hiilidioksidin siirto 49 artiklan mukaisesti tai dityppioksidin siirto 50 artiklan mukaisesti, tarvittaessa sovellettujen kirjallisten menettelyjen kuvauksen muodossa, mukaan lukien seuraavat:






  a) | tarvittaessa tiedot lämpötilan ja paineen mittaukseen käytettävien laitteiden sijainnista siirtoverkossa; |
| --- | --- | --- |

7)

yksityiskohtainen kuvaus tarkkailumenetelmästä, jos toteutetaan lähdevirtaan sisältyvän hiilidioksidin siirto osana lähdevirtaa 48 artiklan mukaisesti, hiilidioksidin siirto 49 artiklan mukaisesti tai dityppioksidin siirto 50 artiklan mukaisesti, tarvittaessa sovellettujen kirjallisten menettelyjen kuvauksen muodossa, mukaan lukien seuraavat:

a)

tarvittaessa tiedot lämpötilan ja paineen mittaukseen käytettävien laitteiden sijainnista siirtoverkossa;

| b) | tarvittaessa menetelmät, joilla ehkäistään, havaitaan ja mitataan siirtoverkossa tapahtuvat vuodot; |
| --- | --- |

b)

tarvittaessa menetelmät, joilla ehkäistään, havaitaan ja mitataan siirtoverkossa tapahtuvat vuodot;

| c) | siirtoverkkojen osalta menetelmät, joilla varmistetaan tehokkaasti, että hiilidioksidia siirretään ainoastaan laitoksiin, joilla on voimassa oleva kasvihuonekaasujen päästölupa, tai laitoksiin, joissa mahdollisesti vapautuvaa hiilidioksidia tarkkaillaan tehokkaasti ja se otetaan huomioon 49 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

c)

siirtoverkkojen osalta menetelmät, joilla varmistetaan tehokkaasti, että hiilidioksidia siirretään ainoastaan laitoksiin, joilla on voimassa oleva kasvihuonekaasujen päästölupa, tai laitoksiin, joissa mahdollisesti vapautuvaa hiilidioksidia tarkkaillaan tehokkaasti ja se otetaan huomioon 49 artiklan mukaisesti;

| d) | hiilidioksidin vastaanottaneen laitoksen ja siirtäneen laitoksen tunnistaminen käyttämällä laitostunnusta, joka määritetään asetuksen (EU) N:o 1193/2011 mukaisesti; |
| --- | --- |

d)

hiilidioksidin vastaanottaneen laitoksen ja siirtäneen laitoksen tunnistaminen käyttämällä laitostunnusta, joka määritetään asetuksen (EU) N:o 1193/2011 mukaisesti;

| e) | tarvittaessa kuvaus jatkuvatoimisista päästömittausjärjestelmistä, joita käytetään hiilidioksidin tai dityppioksidin siirtopisteissä niiden laitosten välillä, jotka siirtävät hiilidioksidia tai dityppioksidia, tai määritysmenetelmästä 48, 49 tai 50 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

e)

tarvittaessa kuvaus jatkuvatoimisista päästömittausjärjestelmistä, joita käytetään hiilidioksidin tai dityppioksidin siirtopisteissä niiden laitosten välillä, jotka siirtävät hiilidioksidia tai dityppioksidia, tai määritysmenetelmästä 48, 49 tai 50 artiklan mukaisesti;

| f) | tarvittaessa kuvaus konservatiivisesta arviointimenetelmästä, jota käytetään siirretyn hiilidioksidin biomassaosuuden määrittämiseen 48 tai 49 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

f)

tarvittaessa kuvaus konservatiivisesta arviointimenetelmästä, jota käytetään siirretyn hiilidioksidin biomassaosuuden määrittämiseen 48 tai 49 artiklan mukaisesti;

| g) | tarpeen mukaan menetelmät, joita käytetään mahdollisista vuodoista johtuvien päästöjen tai niiden vuoksi vesipatsaaseen vapautuvan hiilidioksidin määrän määrittämiseen, sekä mahdollisesti mukautetut menetelmät, joita käytetään vuodoista johtuvien todellisten päästöjen tai vesipatsaaseen vapautuvan hiilidioksidin määrän määrittämiseen liitteessä IV olevan 23 jakson mukaisesti. |
| --- | --- |

g)

tarpeen mukaan menetelmät, joita käytetään mahdollisista vuodoista johtuvien päästöjen tai niiden vuoksi vesipatsaaseen vapautuvan hiilidioksidin määrän määrittämiseen, sekä mahdollisesti mukautetut menetelmät, joita käytetään vuodoista johtuvien todellisten päästöjen tai vesipatsaaseen vapautuvan hiilidioksidin määrän määrittämiseen liitteessä IV olevan 23 jakson mukaisesti.

2.   ILMAILUALAN PÄÄSTÖJEN TARKKAILUSUUNNITELMIEN VÄHIMMÄISSISÄLTÖ

| 1. | Kaikkien ilma-aluksen käyttäjien tarkkailusuunnitelmien on sisällettävä seuraavat tiedot:






  a) | ilma-aluksen käyttäjän tunniste, kutsutunnus tai muu yksilöllinen lennonjohdon käyttämä tunniste, ilma-aluksen käyttäjän ja käyttäjän vastuuhenkilön yhteystiedot, osoite, hallinnoiva jäsenvaltio, hallinnoiva toimivaltainen viranomainen; |
| --- | --- | --- |

1.

Kaikkien ilma-aluksen käyttäjien tarkkailusuunnitelmien on sisällettävä seuraavat tiedot:

a)

ilma-aluksen käyttäjän tunniste, kutsutunnus tai muu yksilöllinen lennonjohdon käyttämä tunniste, ilma-aluksen käyttäjän ja käyttäjän vastuuhenkilön yhteystiedot, osoite, hallinnoiva jäsenvaltio, hallinnoiva toimivaltainen viranomainen;

| b) | alustava luettelo toiminnanharjoittajan kaluston ilma-alustyypeistä, jotka ovat käytössä tarkkailusuunnitelman toimittamisen aikaan, ja ilma-aluksen määrä tyypeittäin; alustava luettelo muista ilma-alustyypeistä, joita mahdollisesti käytetään, mukaan lukien ilma-aluksen arvioitu määrä tyypeittäin, jos tällaiset tiedot ovat käytettävissä, sekä kuhunkin ilma-alustyyppiin liittyvien lähdevirtojen (polttoainetyyppien) arvioitu määrä; |
| --- | --- |

b)

alustava luettelo toiminnanharjoittajan kaluston ilma-alustyypeistä, jotka ovat käytössä tarkkailusuunnitelman toimittamisen aikaan, ja ilma-aluksen määrä tyypeittäin; alustava luettelo muista ilma-alustyypeistä, joita mahdollisesti käytetään, mukaan lukien ilma-aluksen arvioitu määrä tyypeittäin, jos tällaiset tiedot ovat käytettävissä, sekä kuhunkin ilma-alustyyppiin liittyvien lähdevirtojen (polttoainetyyppien) arvioitu määrä;

| c) | kuvaus menettelyistä, järjestelmistä ja vastuista, joita käytetään päivitettäessä tarkkailuvuotta koskevien päästölähteiden luettelon täydellisyyttä sekä toiminnanharjoittajan omistamien että vuokraamien ilma-aluksen päästöjen tarkkailun ja raportoinnin täydellisyyden varmistamiseksi; |
| --- | --- |

c)

kuvaus menettelyistä, järjestelmistä ja vastuista, joita käytetään päivitettäessä tarkkailuvuotta koskevien päästölähteiden luettelon täydellisyyttä sekä toiminnanharjoittajan omistamien että vuokraamien ilma-aluksen päästöjen tarkkailun ja raportoinnin täydellisyyden varmistamiseksi;

| d) | kuvaus menettelyistä, joilla tarkkaillaan, että luettelo lennoista, jotka suoritetaan yksilöllisen tunnisteen alla lentopaikkapareittain, on täydellinen, sekä menettelyistä, joilla määritetään, kuuluvatko lennot direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan, lentojen täydellisyyden varmistamiseksi ja kaksinkertaisen laskennan välttämiseksi; |
| --- | --- |

d)

kuvaus menettelyistä, joilla tarkkaillaan, että luettelo lennoista, jotka suoritetaan yksilöllisen tunnisteen alla lentopaikkapareittain, on täydellinen, sekä menettelyistä, joilla määritetään, kuuluvatko lennot direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan, lentojen täydellisyyden varmistamiseksi ja kaksinkertaisen laskennan välttämiseksi;

| e) | kuvaus menettelystä, jolla hallitaan tarkkailu- ja raportointitehtävien jakamista sekä vastuullisen henkilökunnan osaamista; |
| --- | --- |

e)

kuvaus menettelystä, jolla hallitaan tarkkailu- ja raportointitehtävien jakamista sekä vastuullisen henkilökunnan osaamista;

| f) | kuvaus menettelystä, jolla arvioidaan säännöllisesti tarkkailusuunnitelman tarkoituksenmukaisuutta ja joka sisältää sovelletun tarkkailumenetelmän ja siihen liittyvien menettelyjen mahdolliset parannustoimenpiteet; |
| --- | --- |

f)

kuvaus menettelystä, jolla arvioidaan säännöllisesti tarkkailusuunnitelman tarkoituksenmukaisuutta ja joka sisältää sovelletun tarkkailumenetelmän ja siihen liittyvien menettelyjen mahdolliset parannustoimenpiteet;

| g) | kuvaus 58 artiklassa vaadittujen tietovirtojen hallintatoimien kirjallisista menettelyistä, mukaan lukien tarvittaessa selventävä kaavio; |
| --- | --- |

g)

kuvaus 58 artiklassa vaadittujen tietovirtojen hallintatoimien kirjallisista menettelyistä, mukaan lukien tarvittaessa selventävä kaavio;

| h) | kuvaus 59 artiklassa vahvistettujen kontrollitoimien kirjallisista menettelyistä; |
| --- | --- |

h)

kuvaus 59 artiklassa vahvistettujen kontrollitoimien kirjallisista menettelyistä;

| i) | tarpeen mukaan tiedot asianmukaisista yhteyksistä toimintoihin, joita harjoitetaan yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmässä (EMAS), ja järjestelmissä, jotka kuuluvat yhdennetyn standardin ISO 14001:2004 soveltamisalaan, ja muissa ympäristöasioiden hallintajärjestelmissä, mukaan lukien tiedot kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailuun ja raportointiin liittyvistä menetelmistä ja kontrollointitoimista; |
| --- | --- |

i)

tarpeen mukaan tiedot asianmukaisista yhteyksistä toimintoihin, joita harjoitetaan yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmässä (EMAS), ja järjestelmissä, jotka kuuluvat yhdennetyn standardin ISO 14001:2004 soveltamisalaan, ja muissa ympäristöasioiden hallintajärjestelmissä, mukaan lukien tiedot kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailuun ja raportointiin liittyvistä menetelmistä ja kontrollointitoimista;

| j) | tarkkailusuunnitelman version numero ja päivämäärä, josta alkaen kyseistä tarkkailusuunnitelman versiota sovelletaan; |
| --- | --- |

j)

tarkkailusuunnitelman version numero ja päivämäärä, josta alkaen kyseistä tarkkailusuunnitelman versiota sovelletaan;

| k) | vahvistus ilma-aluksen käyttäjän aikomuksesta käyttää direktiivin 2003/87/EY 28 a artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja yksinkertaistettuja menettelyjä. |
| --- | --- |

k)

vahvistus ilma-aluksen käyttäjän aikomuksesta käyttää direktiivin 2003/87/EY 28 a artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja yksinkertaistettuja menettelyjä.

| 2. | Tarkkailusuunnitelman on sisällettävä seuraavat tiedot sellaisten ilma-aluksen käyttäjien osalta, jotka eivät ole 55 artiklan 1 kohdan mukaisia vähäisten päästöjen aiheuttajia tai jotka eivät aio käyttää vähäisten päästöjen aiheuttajien välinettä 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti:






  a) | kuvaus kirjallisesta menettelystä, jota on määrä käyttää määriteltäessä tarkkailumenetelmää muille ilma-alustyypeille, joita ilma-aluksen käyttäjä aikoo käyttää; |
| --- | --- | --- |

2.

Tarkkailusuunnitelman on sisällettävä seuraavat tiedot sellaisten ilma-aluksen käyttäjien osalta, jotka eivät ole 55 artiklan 1 kohdan mukaisia vähäisten päästöjen aiheuttajia tai jotka eivät aio käyttää vähäisten päästöjen aiheuttajien välinettä 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti:

a)

kuvaus kirjallisesta menettelystä, jota on määrä käyttää määriteltäessä tarkkailumenetelmää muille ilma-alustyypeille, joita ilma-aluksen käyttäjä aikoo käyttää;

| b) | kuvaus kunkin ilma-aluksen polttoaineenkulutuksen tarkkailuun liittyvistä kirjallisista menettelyistä, mukaan lukien:






  i) | polttoaineen kulutuksen laskemiseen valittu menetelmä (A tai B); jos samaa menetelmää ei sovelleta kaikkiin ilma-alustyyppeihin, kyseisen menetelmän perustelut ja luettelo, jossa yksilöidään, mitä menetelmää käytetään missäkin olosuhteissa; |
| --- | --- | --- |

b)

kuvaus kunkin ilma-aluksen polttoaineenkulutuksen tarkkailuun liittyvistä kirjallisista menettelyistä, mukaan lukien:

i)

polttoaineen kulutuksen laskemiseen valittu menetelmä (A tai B); jos samaa menetelmää ei sovelleta kaikkiin ilma-alustyyppeihin, kyseisen menetelmän perustelut ja luettelo, jossa yksilöidään, mitä menetelmää käytetään missäkin olosuhteissa;

| ii) | tarvittaessa menettelyt tankatun ja tankeissa olevan polttoaineen mittaamiseksi, kuvaus käytetyistä mittausvälineistä sekä menettelyistä mittaustietojen kirjaamiseksi, hakemiseksi, siirtämiseksi ja tallentamiseksi, |
| --- | --- |

ii)

tarvittaessa menettelyt tankatun ja tankeissa olevan polttoaineen mittaamiseksi, kuvaus käytetyistä mittausvälineistä sekä menettelyistä mittaustietojen kirjaamiseksi, hakemiseksi, siirtämiseksi ja tallentamiseksi,

| iii) | tarvittaessa tiheyden määrittämismenetelmä, |
| --- | --- |

iii)

tarvittaessa tiheyden määrittämismenetelmä,

| iv) | perustelut tarkkailumenetelmälle, joka valittiin mahdollisimman alhaisen epävarmuustason varmistamiseksi 56 artiklan 1 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

iv)

perustelut tarkkailumenetelmälle, joka valittiin mahdollisimman alhaisen epävarmuustason varmistamiseksi 56 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

| c) | luettelo b alakohdassa kuvattuun yleiseen tarkkailumenetelmään liittyvistä poikkeuksista, joita sovelletaan tiettyihin lentopaikkoihin, kun ilma-aluksen käyttäjä ei voi poikkeuksellisen tilanteen vuoksi toimittaa vaaditun tarkkailumenetelmän osalta kaikkia vaadittuja tietoja; |
| --- | --- |

c)

luettelo b alakohdassa kuvattuun yleiseen tarkkailumenetelmään liittyvistä poikkeuksista, joita sovelletaan tiettyihin lentopaikkoihin, kun ilma-aluksen käyttäjä ei voi poikkeuksellisen tilanteen vuoksi toimittaa vaaditun tarkkailumenetelmän osalta kaikkia vaadittuja tietoja;

| d) | kutakin polttoainetyyppiä koskevat päästökertoimet, tai vaihtoehtoisia polttoaineita käytettäessä päästökertoimien määrittämiseen käytetyt menetelmät, mukaan lukien näytteenottomenetelmä, analyysimenetelmä, kuvaus käytetyistä laboratorioista ja niiden akkreditointia ja/tai laadunvarmistusta koskevat menettelyt; |
| --- | --- |

d)

kutakin polttoainetyyppiä koskevat päästökertoimet, tai vaihtoehtoisia polttoaineita käytettäessä päästökertoimien määrittämiseen käytetyt menetelmät, mukaan lukien näytteenottomenetelmä, analyysimenetelmä, kuvaus käytetyistä laboratorioista ja niiden akkreditointia ja/tai laadunvarmistusta koskevat menettelyt;

| e) | kuvaus menettelyistä ja järjestelmistä, joiden avulla kartoitetaan, arvioidaan ja käsitellään tietoaukkoja 66 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

e)

kuvaus menettelyistä ja järjestelmistä, joiden avulla kartoitetaan, arvioidaan ja käsitellään tietoaukkoja 66 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

3.   TONNIKILOMETRITIETOJEN TARKKAILUSUUNNITELMIEN VÄHIMMÄISSISÄLTÖ

Tonnikilometritietojen tarkkailusuunnitelman on sisällettävä seuraavat tiedot:

| a) | tässä liitteessä olevan 2 jakson 1 kohdassa luetellut seikat; |
| --- | --- |

a)

tässä liitteessä olevan 2 jakson 1 kohdassa luetellut seikat;

| b) | kuvaus kirjallisista menettelyistä, joilla määritetään lentokohtaiset tonnikilometritiedot, mukaan lukien






  i) | menettelyt, vastuut, tietolähteet ja laskentakaavat, joilla määritetään ja tallennetaan lähtö- ja saapumispaikan välinen etäisyys lentopaikkaparia kohti; |
| --- | --- | --- |

b)

kuvaus kirjallisista menettelyistä, joilla määritetään lentokohtaiset tonnikilometritiedot, mukaan lukien

i)

menettelyt, vastuut, tietolähteet ja laskentakaavat, joilla määritetään ja tallennetaan lähtö- ja saapumispaikan välinen etäisyys lentopaikkaparia kohti;

| ii) | määrittämistaso, jota käytetään matkustajien massan, myös kirjatun matkatavaran massan, määrittämiseen. Määrittämistasoa 2 käytettäessä on liitettävä mukaan kuvaus menettelystä, jolla matkustajien ja matkatavaran massa on saatu; |
| --- | --- |

ii)

määrittämistaso, jota käytetään matkustajien massan, myös kirjatun matkatavaran massan, määrittämiseen. Määrittämistasoa 2 käytettäessä on liitettävä mukaan kuvaus menettelystä, jolla matkustajien ja matkatavaran massa on saatu;

| iii) | kuvaus menettelystä, jolla määritetään tarvittaessa rahdin ja postin massa; |
| --- | --- |

iii)

kuvaus menettelystä, jolla määritetään tarvittaessa rahdin ja postin massa;

| iv) | kuvaus mittausvälineistä, joita käytetään matkustajien, rahdin ja postin massan mittaamiseen. |
| --- | --- |

iv)

kuvaus mittausvälineistä, joita käytetään matkustajien, rahdin ja postin massan mittaamiseen.

---

(1)  
  EUVL L 342, 22.12.2009, s. 1.

---

LIITE II

Määrittämistasojen määrittäminen laitoksiin liittyviä laskentaperusteisia menetelmiä varten (12 artiklan 1 kohta)

1.   MÄÄRITTÄMISTASON MÄÄRITTÄMINEN TOIMINTOTIETOJA VARTEN

Taulukossa 1 olevia epävarmuusrajoja sovelletaan toimintatietovaatimuksiin liittyviin määrittämistasoihin tämän asetuksen 28 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti sekä 29 artiklan 2 kohdan ja liitteen IV mukaisesti. Epävarmuusrajat on tulkittava kunkin määrittämistason suurimmaksi sallituksi epävarmuudeksi lähdevirtojen määrittämisessä raportointikauden aikana.

Ellei taulukko 1 sisällä direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltuja toimintoja eikä massatasetta sovelleta, toiminnanharjoittajan on käytettävä kyseisten toimintojen osalta taulukon 1 kohdassa ”Polttoaineiden ja prosessin syöttöaineina käytettyjen polttoaineiden poltto” lueteltuja määrittämistasoja.

Taulukko 1

Toimintotietojen määrittämistasot (kunkin määrittämistason suurin sallittu epävarmuus)

| Toiminto / lähdevirran tyyppi | Muuttuja, johon epävarmuutta sovelletaan | Määrittämistaso 1 | Määrittämistaso 2 | Määrittämistaso 3 | Määrittämistaso 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Polttoaineiden ja prosessin syöttöaineina käytettyjen polttoaineiden poltto |
| Kaupalliset peruspolttoaineet | Polttoaineen määrä [t] tai [Nm3] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Muut kaasumaiset tai nestemäiset polttoaineet | Polttoaineen määrä [t] tai [Nm3] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Kiinteät polttoaineet | Polttoaineen määrä [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Soihdutus | Soihdutetun kaasun määrä [Nm3] | ± 17,5 % | ± 12,5 % | ± 7,5 % | |
| Puhdistus: karbonaatti (menetelmä A) | Kulutetun karbonaatin määrä [t] | ± 7,5 % | | | |
| Puhdistus: kipsi (menetelmä B) | Tuotetun kipsin määrä [t] | ± 7,5 % | | | |
| Puhdistus: urea | kulutettu ureamäärä | ± 7,5 % | | | |
| Mineraaliöljyn jalostaminen |
| Katalyyttisen krakkauksen regenerointi (*1) | Epävarmuus-vaatimuksia sovelletaan erikseen kunkin päästölähteen osalta | ± 10 % | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % |
| Koksin tuotanto |
| Massatasemenetelmä | Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Metallimalmin pasutus ja sintraus |
| Syöttömateriaalina käytetty karbonaatti ja prosessijäämät | Syöttömateriaalina käytetty karbonaatti ja prosessijäämät [t] | ± 5 % | ± 2,5 % | | |
| Massatasemenetelmä | Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Raudan ja teräksen tuotanto |
| Polttoaine prosessin syöttöaineena | Kukin massavirta laitokseen ja laitoksesta [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Massatasemenetelmä | Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Sementtiklinkkerin tuotanto |
| Hehkutusuunisyötteeseen perustuva menetelmä (menetelmä A) | Kukin relevantti hehkutusuunisyöte [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | |
| Klinkkerituotokseen perustuva menetelmä (menetelmä B) | Tuotettu klinkkeri [t] | ± 5 % | ± 2,5 % | | |
| Sementtiuunipöly | Sementtiuunipöly tai bypass-pöly [t] | ei sovelleta (*2) | ± 7,5 % | | |
| Muu kuin karbonaatista peräisin oleva hiili | Kukin raaka-aine [t] | ± 15 % | ± 7,5 % | | |
| Kalkin tuotanto sekä dolomiitin ja magnesiitin kalsinointi |
| Karbonaatit ja muut prosessimateriaalit (menetelmä A) | Kukin relevantti hehkutusuunisyöte [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | |
| Maa-alkalioksidi (menetelmä B) | Tuotettu kalkki [t] | ± 5 % | ± 2,5 % | | |
| Kalkkiuunipöly (menetelmä B) | Kalkkiuunipöly [t] | ei sovelleta (*2) | ± 7,5 % | | |
| Lasin ja mineraalivillan valmistus |
| Karbonaatit ja muut prosessimateriaalit (syöttö) | Kukin hiilidioksidipäästöjä aiheuttava karbonaattiraaka-aine tai lisäaine [t] | ± 2,5 % | ± 1,5 % | | |
| Keraamisten tuotteiden valmistus |
| Hiili syöttöaineena (menetelmä A) | Kukin hiilidioksidipäästöjä aiheuttava karbonaattiraaka-aine tai lisäaine [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | |
| Alkalioksidi (menetelmä B) | Bruttotuotanto, mukaan lukien hylätyt tuotteet ja lasimurska, joka on peräisin hehkutusuunista ja kuljetuksesta [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | |
| Puhdistus | Kulutettu kuiva CaCO3 [t] | ± 7,5 % | | | |
| Sellun ja paperin tuotanto |
| Vahvistuskemikaalit | CaCO3:n ja Na2CO3:n määrä [t] | ± 2,5 % | ± 1,5 % | | |
| Hiilimustan tuotanto |
| Massatasemenetelmä | Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Ammoniakin tuotanto |
| Polttoaine prosessin syöttöaineena | Prosessin syöttöaineena käytetyn polttoaineen määrä [t] tai [Nm3] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Vedyn ja synteesikaasun tuotanto |
| Polttoaine prosessin syöttöaineena | Vedyntuotannossa prosessin syöttöaineena käytetyn polttoaineen määrä [t] tai [Nm3] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Massatasemenetelmä | Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Suurissa erissä tuotettavien orgaanisen kemian kemikaalien tuotanto |
| Massatasemenetelmä | Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Rautametallien ja muiden metallien tuotanto tai jalostus, mukaan lukien alumiinin sekundäärituotanto |
| Prosessipäästöt | Kukin syöttömateriaali tai prosessijäämä, jota käytetään prosessin syöttömateriaalina [t] | ± 5 % | ± 2,5 % | | |
| Massatasemenetelmä | Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Alumiinin primäärituotanto |
| Massatasemenetelmä | Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t] | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % | ± 1,5 % |
| Perfluorihiilivetypäästöt (PFC) (slope-menetelmä) | Alumiinin primäärituotanto [t], anodiefektejä, minuuttia [anodiefektien määrä / kenno-päivä] ja [anodiefektejä, minuuttia / esiintyminen] | ± 2,5 % | ± 1,5 % | | |
| Perfluorihiilivetypäästöt (PFC) (ylijännitemenetelmä) | Alumiinin primäärituotanto [t], anodiefektiylijännite [mV] ja virtahyötysuhde [-] | ± 2,5 % | ± 1,5 % | | |

Toiminto / lähdevirran tyyppi

Muuttuja, johon epävarmuutta sovelletaan

Määrittämistaso 1

Määrittämistaso 2

Määrittämistaso 3

Määrittämistaso 4

Polttoaineiden ja prosessin syöttöaineina käytettyjen polttoaineiden poltto

Kaupalliset peruspolttoaineet

Polttoaineen määrä [t] tai [Nm3]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Muut kaasumaiset tai nestemäiset polttoaineet

Polttoaineen määrä [t] tai [Nm3]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Kiinteät polttoaineet

Polttoaineen määrä [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Soihdutus

Soihdutetun kaasun määrä [Nm3]

± 17,5 %

± 12,5 %

± 7,5 %

Puhdistus: karbonaatti (menetelmä A)

Kulutetun karbonaatin määrä [t]

± 7,5 %

Puhdistus: kipsi (menetelmä B)

Tuotetun kipsin määrä [t]

± 7,5 %

Puhdistus: urea

kulutettu ureamäärä

± 7,5 %

Mineraaliöljyn jalostaminen

Katalyyttisen krakkauksen regenerointi (*1)

Epävarmuus-vaatimuksia sovelletaan erikseen kunkin päästölähteen osalta

± 10 %

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Koksin tuotanto

Massatasemenetelmä

Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Metallimalmin pasutus ja sintraus

Syöttömateriaalina käytetty karbonaatti ja prosessijäämät

Syöttömateriaalina käytetty karbonaatti ja prosessijäämät [t]

± 5 %

± 2,5 %

Massatasemenetelmä

Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Raudan ja teräksen tuotanto

Polttoaine prosessin syöttöaineena

Kukin massavirta laitokseen ja laitoksesta [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Massatasemenetelmä

Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Sementtiklinkkerin tuotanto

Hehkutusuunisyötteeseen perustuva menetelmä (menetelmä A)

Kukin relevantti hehkutusuunisyöte [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Klinkkerituotokseen perustuva menetelmä (menetelmä B)

Tuotettu klinkkeri [t]

± 5 %

± 2,5 %

Sementtiuunipöly

Sementtiuunipöly tai bypass-pöly [t]

ei sovelleta (*2)

± 7,5 %

Muu kuin karbonaatista peräisin oleva hiili

Kukin raaka-aine [t]

± 15 %

± 7,5 %

Kalkin tuotanto sekä dolomiitin ja magnesiitin kalsinointi

Karbonaatit ja muut prosessimateriaalit (menetelmä A)

Kukin relevantti hehkutusuunisyöte [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Maa-alkalioksidi (menetelmä B)

Tuotettu kalkki [t]

± 5 %

± 2,5 %

Kalkkiuunipöly (menetelmä B)

Kalkkiuunipöly [t]

ei sovelleta (*2)

± 7,5 %

Lasin ja mineraalivillan valmistus

Karbonaatit ja muut prosessimateriaalit (syöttö)

Kukin hiilidioksidipäästöjä aiheuttava karbonaattiraaka-aine tai lisäaine [t]

± 2,5 %

± 1,5 %

Keraamisten tuotteiden valmistus

Hiili syöttöaineena (menetelmä A)

Kukin hiilidioksidipäästöjä aiheuttava karbonaattiraaka-aine tai lisäaine [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Alkalioksidi (menetelmä B)

Bruttotuotanto, mukaan lukien hylätyt tuotteet ja lasimurska, joka on peräisin hehkutusuunista ja kuljetuksesta [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

Puhdistus

Kulutettu kuiva CaCO3 [t]

± 7,5 %

Sellun ja paperin tuotanto

Vahvistuskemikaalit

CaCO3:n ja Na2CO3:n määrä [t]

± 2,5 %

± 1,5 %

Hiilimustan tuotanto

Massatasemenetelmä

Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Ammoniakin tuotanto

Polttoaine prosessin syöttöaineena

Prosessin syöttöaineena käytetyn polttoaineen määrä [t] tai [Nm3]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Vedyn ja synteesikaasun tuotanto

Polttoaine prosessin syöttöaineena

Vedyntuotannossa prosessin syöttöaineena käytetyn polttoaineen määrä [t] tai [Nm3]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Massatasemenetelmä

Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Suurissa erissä tuotettavien orgaanisen kemian kemikaalien tuotanto

Massatasemenetelmä

Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Rautametallien ja muiden metallien tuotanto tai jalostus, mukaan lukien alumiinin sekundäärituotanto

Prosessipäästöt

Kukin syöttömateriaali tai prosessijäämä, jota käytetään prosessin syöttömateriaalina [t]

± 5 %

± 2,5 %

Massatasemenetelmä

Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Alumiinin primäärituotanto

Massatasemenetelmä

Kukin syöttö- ja tuotosmateriaali [t]

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

± 1,5 %

Perfluorihiilivetypäästöt (PFC) (slope-menetelmä)

Alumiinin primäärituotanto [t], anodiefektejä, minuuttia [anodiefektien määrä / kenno-päivä] ja [anodiefektejä, minuuttia / esiintyminen]

± 2,5 %

± 1,5 %

Perfluorihiilivetypäästöt (PFC) (ylijännitemenetelmä)

Alumiinin primäärituotanto [t], anodiefektiylijännite [mV] ja virtahyötysuhde [-]

± 2,5 %

± 1,5 %

2.   MÄÄRITTÄMISTASOJEN MÄÄRITTÄMINEN POLTOSTA AIHEUTUVIEN PÄÄSTÖJEN LASKENTAKERTOIMIA VARTEN

Toiminnanharjoittajien on tarkkailtava hiilidioksidipäästöjä, jotka ovat peräisin kaikista sellaisista polttoprosesseista, jotka ovat osa kaikkia direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltuja tai kyseisen direktiivin 24 artiklan nojalla unionin järjestelmään sisällytettyjä toimintoja, käyttäen tässä jaksossa vahvistettuja määrittämistasojen määritelmiä. Kun prosessin syöttöaineina käytetään polttoaineita tai palavia materiaaleja, jotka aiheuttavat hiilidioksidipäästöjä, sovelletaan tässä liitteessä olevaa 5 jaksoa. Kun polttoaineet ovat tämän asetuksen 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti osa massatasetta, sovelletaan tässä liitteessä olevassa 3 jaksossa vahvistettuja massataseiden määrittämistasojen määritelmiä.

Asiaan liittyvien pakokaasujen puhdistuksesta peräisin olevien prosessipäästöjen osalta sovelletaan tarvittaessa tässä liitteessä olevien 4 ja 5 jakson mukaisia määrittämistasoja.

2.1   Päästökerrointen määrittämistasot

Jos seospolttoaineen tai materiaaliseoksen biomassaosuus on määritetty, määrittämistasojen on liityttävä alustavaan päästökertoimeen. Fossiilisten polttoaineiden ja materiaalien osalta määrittämistasojen on liityttävä päästökertoimeen.

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:

| a) | liitteessä VI olevassa 1 jaksossa lueteltuja standardikertoimia tai |
| --- | --- |

a)

liitteessä VI olevassa 1 jaksossa lueteltuja standardikertoimia tai

| b) | 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti muita vakioarvoja, ellei liitteessä VI olevassa 1 jaksossa ilmoiteta sovellettavaa arvoa. |
| --- | --- |

b)

31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti muita vakioarvoja, ellei liitteessä VI olevassa 1 jaksossa ilmoiteta sovellettavaa arvoa.

Määrittämistaso 2 a: Toiminnanharjoittajan on sovellettava asiaankuuluvaan polttoaineeseen tai materiaaliin maakohtaisia päästökertoimia 31 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti taikka arvoja 31 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti.

Määrittämistaso 2 b: Toiminnanharjoittajan on johdettava polttoaineelle päästökertoimet käyttäen jompaakumpaa seuraavassa luetelluista vakiintuneista malleista ja käytettävä empiirisiä korrelaatiokertoimia, jotka määritetään vähintään kerran vuodessa 32–35 artiklan ja 39 artiklan säännösten mukaisesti:

| a) | öljyjen tai kaasujen tiheyden mittaus, mukaan lukien öljynjalostus- tai terästeollisuudessa yleisesti käytetyt öljyt ja kaasut; |
| --- | --- |

a)

öljyjen tai kaasujen tiheyden mittaus, mukaan lukien öljynjalostus- tai terästeollisuudessa yleisesti käytetyt öljyt ja kaasut;

| b) | erityisten hiilityyppien tehollinen lämpöarvo. |
| --- | --- |

b)

erityisten hiilityyppien tehollinen lämpöarvo.

Toiminnanharjoittajan on varmistettava, että korrelaatiokerroin on hyvien teknisten käytäntöjen mukainen ja että sitä sovelletaan vain sillä alueella oleviin mallin mukaisiin arvoihin, jolla se on määritetty.

Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:

| a) | päästökertoimen määrittäminen 32–35 artiklan asiaankuuluvien säännösten mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

päästökertoimen määrittäminen 32–35 artiklan asiaankuuluvien säännösten mukaisesti;

| b) | määrittämistasoa 2 b varten täsmennetty empiirinen korrelaatiokerroin, jos toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että empiirisen korrelaatiokertoimen epävarmuus on enintään 1/3 epävarmuusarvosta, jota toiminnanharjoittajan on noudatettava kyseisen polttoaineen tai materiaalin toimintotietojen määrittämisen yhteydessä; |
| --- | --- |

b)

määrittämistasoa 2 b varten täsmennetty empiirinen korrelaatiokerroin, jos toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että empiirisen korrelaatiokertoimen epävarmuus on enintään 1/3 epävarmuusarvosta, jota toiminnanharjoittajan on noudatettava kyseisen polttoaineen tai materiaalin toimintotietojen määrittämisen yhteydessä;

2.2   Tehollisen lämpöarvon (NCV) määrittämistasot

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:

| a) | liitteessä VI olevassa 1 jaksossa lueteltuja standardikertoimia tai |
| --- | --- |

a)

liitteessä VI olevassa 1 jaksossa lueteltuja standardikertoimia tai

| b) | 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti muita vakioarvoja, ellei liitteessä VI olevassa 1 jaksossa ilmoiteta sovellettavaa arvoa. |
| --- | --- |

b)

31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti muita vakioarvoja, ellei liitteessä VI olevassa 1 jaksossa ilmoiteta sovellettavaa arvoa.

Määrittämistaso 2 a: Toiminnanharjoittajan on sovellettava kunkin polttoaineen maakohtaisia kertoimia 31 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti taikka arvoja 31 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti.

Määrittämistaso 2 b: Kaupallisten polttoaineiden osalta on käytettävä tehollista lämpöarvoa, joka on saatu polttoaineen toimittajan kyseistä polttoainetta koskevista tiedoista, edellyttäen että se on määritetty hyväksyttyjen kansallisten tai kansainvälisten standardien mukaisesti.

Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on määritettävä tehollinen lämpöarvo 32–35 artiklan mukaisesti.

2.3   Hapettumiskerrointen määrittämistasot

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on käytettävä hapettumiskertoimena lukua 1.

Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on sovellettava hapettumiskertoimia kunkin polttoaineen osalta 31 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti.

Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on määriteltävä polttoaineiden toimintokohtaiset kertoimet tuhkan, nestemäisten päästöjen ja muiden jätteiden sekä sivutuotteiden hiilipitoisuuden ja muiden epätäydellisesti hapettuneiden kaasumaisten hiilipäästöjen hiilipitoisuuden perusteella, lukuun ottamatta hiilimonoksidia. Koostumustiedot määritetään 32–35 artiklan säännösten mukaisesti.

2.4   Biomassaosuuden määrittämistasot

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava toimivaltaisen viranomaisen tai komission julkaisemaa sovellettavaa arvoa tai arvoja 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on sovellettava arviointimenetelmää, joka on hyväksytty 39 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on sovellettava analyysejä 39 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti ja 32–35 artiklan mukaisesti.

Jos toiminnanharjoittaja olettaa fossiilisen osuuden olevan 100 prosenttia 39 artiklan 1 kohdan mukaisesti, biomassaosuudelle ei määritetä määrittämistasoa.

3.   MÄÄRITTÄMISTASOJEN MÄÄRITTÄMINEN MASSATASEIDEN LASKENTAKERTOIMIA VARTEN

Kun toiminnanharjoittaja käyttää massatasetta 25 artiklan mukaisesti, sen on käytettävä tämän jakson mukaisia määrittämistasojen määritelmiä.

3.1   Hiilipitoisuuden määrittämistasot

Toiminnanharjoittajan on sovellettava yhtä tässä kohdassa luetelluista määrittämistasoista. Toiminnanharjoittajan on johdettava päästökertoimesta hiilipitoisuus käyttämällä seuraavia yhtälöitä:

| a) | kun päästökerroin on ilmaistu muodossa t CO2/TJ | : | C = (EF × NCV) / f |
| --- | --- | --- | --- |
| b) | kun päästökerroin on ilmaistu muodossa t CO2/t | : | C = EF / f |

a)

kun päästökerroin on ilmaistu muodossa t CO2/TJ

:

C = (EF × NCV) / f

b)

kun päästökerroin on ilmaistu muodossa t CO2/t

:

C = EF / f

Näissä kaavoissa C on hiilipitoisuus suhteellisena osuutena ilmaistuna (hiilen massa tonneina kohti tuotteen massaa tonneina), EF on päästökerroin, NCV on tehollinen lämpöarvo ja f on 36 artiklan 3 kohdassa vahvistettu kerroin.

Jos seospolttoaineen tai materiaaliseoksen biomassaosuus on määritetty, tässä määritettyjen määrittämistasojen on liityttävä kokonaishiilipitoisuuteen. Hiilen biomassaosuus määritetään käyttämällä tässä liitteessä olevassa 2.4 jaksossa määritettyjä määrittämistasoja.

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:

| a) | liitteessä VI olevissa 1 ja 2 jaksossa luetelluista standardikertoimista johdettu hiilipitoisuus tai |
| --- | --- |

a)

liitteessä VI olevissa 1 ja 2 jaksossa luetelluista standardikertoimista johdettu hiilipitoisuus tai

| b) | 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaiset muut vakioarvot, ellei liitteessä VI olevassa 1 ja 2 jaksossa ilmoiteta sovellettavaa arvoa. |
| --- | --- |

b)

31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaiset muut vakioarvot, ellei liitteessä VI olevassa 1 ja 2 jaksossa ilmoiteta sovellettavaa arvoa.

Määrittämistaso 2 a: Toiminnanharjoittajan on johdettava hiilipitoisuus asiaankuuluvan polttoaineen tai materiaalin maakohtaisista päästökertoimista 31 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti taikka arvoista 31 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti.

Määrittämistaso 2 b: Toiminnanharjoittajan on johdettava polttoaineelle hiilipitoisuus päästökertoimista käyttäen jompaakumpaa seuraavassa luetelluista vakiintuneista malleista ja empiirisiä korrelaatiokertoimia, jotka määritetään vähintään kerran vuodessa 32–35 artiklan säännösten mukaisesti:

| a) | esimerkiksi öljynjalostus- tai terästeollisuudessa yleisesti käytettyjen tiettyjen öljyjen tai kaasujen tiheyden mittaus tai |
| --- | --- |

a)

esimerkiksi öljynjalostus- tai terästeollisuudessa yleisesti käytettyjen tiettyjen öljyjen tai kaasujen tiheyden mittaus tai

| b) | erityisten hiilityyppien tehollinen lämpöarvo. |
| --- | --- |

b)

erityisten hiilityyppien tehollinen lämpöarvo.

Toiminnanharjoittajan on varmistettava, että korrelaatiokerroin on hyvien teknisten käytäntöjen mukainen ja että sitä sovelletaan vain sillä alueella oleviin mallin mukaisiin arvoihin, jolla se on määritetty.

Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:

| a) | hiilipitoisuuden määrittäminen 32–35 artiklan asiaankuuluvien säännösten mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

hiilipitoisuuden määrittäminen 32–35 artiklan asiaankuuluvien säännösten mukaisesti;

| b) | määrittämistasoa 2 b varten täsmennetty empiirinen korrelaatiokerroin, jos toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että empiirisen korrelaatiokertoimen epävarmuus on enintään 1/3 epävarmuusarvosta, jota toiminnanharjoittajan on noudatettava kyseisen polttoaineen tai materiaalin toimintotietojen määrittämisen yhteydessä; |
| --- | --- |

b)

määrittämistasoa 2 b varten täsmennetty empiirinen korrelaatiokerroin, jos toiminnanharjoittaja osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että empiirisen korrelaatiokertoimen epävarmuus on enintään 1/3 epävarmuusarvosta, jota toiminnanharjoittajan on noudatettava kyseisen polttoaineen tai materiaalin toimintotietojen määrittämisen yhteydessä;

3.2   Tehollisten lämpöarvojen määrittämistasot

Käytetään tässä liitteessä olevassa 2.2 jaksossa määritettyjä määrittämiskertoimia.

3.3   Biomassaosuuden määrittämistasot

Käytetään tässä liitteessä olevassa 2.4 jaksossa määritettyjä määrittämiskertoimia.

4.   MÄÄRITTÄMISTASON MÄÄRITTÄMINEN KARBONAATTIEN HAJOAMISESTA AIHEUTUVIEN PROSESSIPÄÄSTÖJEN LASKENTAKERTOIMIA VARTEN

Kaikkien 24 artiklan 2 kohdan mukaisella vakiomenetelmällä tarkkailtujen prosessipäästöjen osalta on sovellettava päästö- ja muuntokertoimen määrittämistasojen määritelmiä seuraavasti:

| a) | Menetelmä A: Syöttöön perustuva menetelmä: päästökerroin ja toimintotiedot liittyvät prosessiin syötetyn materiaalin määrään. |
| --- | --- |

a)

Menetelmä A: Syöttöön perustuva menetelmä: päästökerroin ja toimintotiedot liittyvät prosessiin syötetyn materiaalin määrään.

| b) | Menetelmä B: Tuotantoon perustuva menetelmä: päästökerroin ja toimintotiedot liittyvät prosessin tuotannon määrään. |
| --- | --- |

b)

Menetelmä B: Tuotantoon perustuva menetelmä: päästökerroin ja toimintotiedot liittyvät prosessin tuotannon määrään.

4.1   Menetelmän A mukaisen päästökertoimen määrittämistasot

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:

| a) | liitteessä VI olevan 2 jakson taulukossa 2 luetellut standardikertoimet; |
| --- | --- |

a)

liitteessä VI olevan 2 jakson taulukossa 2 luetellut standardikertoimet;

| b) | muut vakioarvot 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, ellei liitteessä VI ilmoiteta sovellettavaa arvoa. |
| --- | --- |

b)

muut vakioarvot 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, ellei liitteessä VI ilmoiteta sovellettavaa arvoa.

Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on sovellettava maakohtaista päästökerrointa 31 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti taikka arvoja 31 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti.

Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästökerroin 32–35 artiklan säännösten mukaisesti. Liitteessä VI olevassa 2 jaksossa lueteltuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä koostumustietojen muuntamisessa päästökertoimiksi, jos se on tarpeen.

4.2   Menetelmän A mukaisen muuntokertoimen määrittämistasot

Määrittämistaso 1: Muuntokertoimena käytetään lukua 1.

Määrittämistaso 2: Prosessista poistuvien karbonaattien ja muun hiilen määrää on tarkasteltava muuntokertoimella, jonka arvo on nollan ja yhden välillä. Toiminnanharjoittaja voi olettaa, että yksi tai useampi syöttöaine on muuntunut täydellisesti, ja siirtää laskennallisesti muuntumattomat materiaalit ja muun hiilen jäljellä olevaan/oleviin syöttöaineeseen/-aineisiin. Tuotteiden muut relevantit kemialliset muuttujat on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti.

4.3   Menetelmän B mukaisen päästökertoimen määrittämistasot

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava jompaakumpaa seuraavista:

| a) | liitteessä VI olevan 2 jakson taulukossa 3 luetellut standardikertoimet; |
| --- | --- |

a)

liitteessä VI olevan 2 jakson taulukossa 3 luetellut standardikertoimet;

| b) | muut vakioarvot 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, ellei liitteessä VI ilmoiteta sovellettavaa arvoa. |
| --- | --- |

b)

muut vakioarvot 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, ellei liitteessä VI ilmoiteta sovellettavaa arvoa.

Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on sovellettava maakohtaista päästökerrointa 31 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti taikka arvoja 31 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti.

Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästökerroin 32–35 artiklan säännösten mukaisesti. Liitteessä VI olevan 2 jakson taulukossa 3 tarkoitettuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä muunnettaessa koostumustietoja päästökertoimiksi olettaen, että kaikki merkitykselliset metallioksidit ovat peräisin vastaavista karbonaateista. Tätä varten toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään kalsiumoksidi ja magnesiumoksidi ja annettava toimivaltaiselle viranomaiselle näyttöä siitä, mitkä muut metallioksidit liittyvät karbonaatteihin raaka-aineissa.

4.4   Menetelmän B mukaisen muuntokertoimen määrittämistasot

Määrittämistaso 1: Muuntokertoimena käytetään lukua 1.

Määrittämistaso 2: Raaka-aineissa olevien muiden kuin karbonaatista peräisin olevien relevanttien metalliyhdisteiden, kuten prosessista palaavan pölyn tai lentotuhkan tai muiden jo kalsinoitujen materiaalien, määrä ilmenee muuntokertoimista, joiden arvo on nollan ja yhden välillä. Muuntokertoimen arvo yksi vastaa sitä, että raaka-aineen karbonaatit ovat muuntuneet täydellisesti oksideiksi. Prosessien syöttöaineiden muut relevantit kemialliset muuttujat on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti.

5.   MÄÄRITTÄMISTASOJEN MÄÄRITTÄMINEN MUISTA MATERIAALEISTA KUIN KARBONAATEISTA AIHEUTUVIEN HIILIDIOKSIDIPROSESSIPÄÄSTÖJEN LASKENTAKERTOIMIA VARTEN

Hiilidioksidipäästöjä aiheuttavia prosessimateriaaleja, mukaan lukien urea, koksi, grafiitti ja sellaiset muut materiaalit, jotka sisältävät muuta kuin karbonaatista peräisin olevaa hiiltä, on tarkkailtava käyttäen syöttöön perustuvaa lähestymistapaa tämän jakson mukaisesti, paitsi jos ne sisältyvät massataseeseen.

5.1   Päästökerrointen määrittämistasot

Käytetään tässä liitteessä olevassa 2.1 jaksossa määritettyjä määrittämiskertoimia.

5.2   Tehollisen lämpöarvon (NCV) määrittämistasot

Jos prosessimateriaali sisältää palavaa hiiltä, toiminnanharjoittajan on ilmoitettava tehollinen lämpöarvo. Käytetään tässä liitteessä olevassa 2.2 jaksossa määritettyjä määrittämiskertoimia.

5.3   Muunto- / hapettumiskerrointen määrittämistasot

Jos prosessimateriaali sisältää palavaa hiiltä, toiminnanharjoittajan on ilmoitettava hapettumiskerroin. Tätä tarkoitusta varten on käytettävä tässä liitteessä olevassa 2.3 jaksossa määritettyjä määrittämiskertoimia.

Kaikissa muissa tapauksissa toiminnanharjoittajan on sovellettava muuntokerrointa. Tätä tarkoitusta varten sovelletaan seuraavia määrittämistasojen määritelmiä:

Määrittämistaso 1: Muuntokertoimena käytetään lukua 1.

Määrittämistaso 2: Prosessista poistuvan hiilen määrää on tarkasteltava muuntokertoimella, jonka arvo on nollan ja yhden välillä. Toiminnanharjoittaja voi olettaa, että yksi tai useampi syöttöaine on muuntunut täydellisesti, ja siirtää laskennallisesti muuntumattomat materiaalit ja muun hiilen jäljellä olevaan/oleviin syöttöaineeseen/-aineisiin. Tuotteiden muut relevantit kemialliset muuttujat on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti.

5.4   Biomassaosuuden määrittämistasot

Käytetään tässä liitteessä olevassa 2.4 jaksossa määritettyjä määrittämiskertoimia.

---

(*1)  Öljynjalostamoissa katalyyttisen krakkauksen regeneroinnista (muusta katalyytin regeneroinnista ja flexi-cokereista) peräisin olevia päästöjä tarkkailtaessa vaadittu epävarmuus liittyy kyseisen lähteen kaikkien päästöjen kokonaisepävarmuuteen.

(*2)  Hehkutusuunijärjestelmästä raportointikaudella vapautuvan sementtiuunipölyn tai (tarvittaessa) bypass-pölyn määrä [t] arvioidaan toimialan parhaita käytäntöjä koskevien ohjeiden mukaisesti.

---

LIITE III

Ilmailualan tarkkailumenetelmät (53 ja 57 artikla)

1.   LASKENTAMENETELMÄT ILMAILUALAN KASVIHUONEKAASUJEN MÄÄRITTÄMISEKSI

Menetelmä A:

Toiminnanharjoittajan on käytettävä seuraavaa kaavaa:

kunkin lennon todellinen polttoaineen kulutus [t] = ilma-aluksen polttoainetankeissa olevan polttoaineen määrä, kun ilma-alus on tankattu lentoa varten [t] – ilma-aluksen polttoainetankeissa olevan polttoaineen määrä, kun ilma-alus on tankattu seuraavaa lentoa varten [t] + tätä seuraavaa lentoa varten tankattu polttoaineen määrä [t].

Jos ilma-alusta ei tankata kyseessä olevaa lentoa tai seuraavaa lentoa varten, ilma-aluksen tankeissa olevan polttoaineen määrä määritetään kyseisen lennon tai seuraavan lennon lähdön yhteydessä. Sellaisissa poikkeuksellisissa tapauksissa, joissa ilma-aluksella suoritetaan muita toimintoja kuin lento, kuten merkittäviä huoltotoimia, joihin liittyy tankkien tyhjentäminen, sellaisen lennon jälkeen, jonka polttoaineenkulutusta tarkkaillaan, ilma-aluksen käyttäjä voi korvata määrän ”ilma-aluksen polttoainetankeissa olevan polttoaineen määrä, kun ilma-alus on tankattu seuraavaa lentoa varten + tätä seuraavaa lentoa varten tankattu polttoaineen määrä” määrällä ”tankeissa olevan polttoaineen määrä seuraavan ilma-aluksella suoritettavan toiminnon alussa”, kuten tekniseen matkapäiväkirjaan on kirjattu.

Menetelmä B:

Toiminnanharjoittajan on käytettävä seuraavaa kaavaa:

kutakin lentoa koskeva todellinen polttoaineen kulutus [t] = ilma-aluksen tankeissa edellisen lennon päättyessä olevan polttoaineen määrä [t] + lentoa varten tankatun polttoaineen määrä [t] – ilma-aluksen tankissa olevan polttoaineen määrä [t] lennon päätyttyä.

Lennon päättymishetkenä voidaan pitää moottoreiden sammutusajankohtaa. Jos ilma-alus ei suorita lentoa ennen sitä lentoa, jonka polttoaineen kulutusta tarkkaillaan, ilma-aluksen käyttäjä voi korvata määrän ”Ilma-aluksen tankeissa edellisen lennon päättyessä olevan polttoaineen määrä” määrällä ”Ilma-aluksen tankeissa olevan polttoaineen määrä ilma-aluksen edellisen toiminnon päättyessä”, kuten tekniseen matkapäiväkirjaan on kirjattu.

2.   PERUSPOLTTOAINEIDEN PÄÄSTÖKERTOIMET

Taulukko 1

Ilmailun polttoaineen CO2-päästökertoimet

| Polttoaine | Päästökerroin (t CO2/t polttoainetta) |
| --- | --- |
| Lentobensiini (AvGas) | 3,10 |
| Bensiininomainen lentopetroli (Jet B) | 3,10 |
| Lentopetroli (Jet A1 tai Jet A) | 3,15 |

Polttoaine

Päästökerroin (t CO2/t polttoainetta)

Lentobensiini (AvGas)

3,10

Bensiininomainen lentopetroli (Jet B)

3,10

Lentopetroli (Jet A1 tai Jet A)

3,15

3.   ISOYMPYRÄREITIN LASKEMINEN

Matka [km] = isoympyräreitti [km] + 95 km

Isoympyräreitin on oltava kahden pisteen välinen lyhyin mahdollinen etäisyys maan pinnalla, ja sen likiarvo päätellään käyttäen Chicagon yleissopimuksen (WGS 84) liitteessä 15 olevan 3 artiklan 7 kappaleen 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettua järjestelmää.

Lentopaikkojen leveys- ja pituusasteet saadaan joko Chicagon yleissopimuksen liitteen 15 mukaisesti ilmailuasiakirjoissa (Aeronautical Information Publications, AIP) julkaistuista lentopaikkojen sijaintitiedoista tai näitä sijaintitietoja käyttävistä lähteistä.

Tietokoneohjelmalla tai kolmannen osapuolen toimesta laskettuja etäisyystietoja voidaan myös käyttää edellyttäen, että laskentamenetelmä perustuu tässä jaksossa esitettyyn laskentakaavaan, ilmailuasiakirjojen tietoihin ja WGS 84:n vaatimuksiin.

---

LIITE IV

Laitoksiin liittyvät toimintokohtaiset tarkkailumenetelmät (20 artiklan 2 kohta)

1.   POLTTOPROSESSEISTA PERÄISIN OLEVIA PÄÄSTÖJÄ KOSKEVAT ERITYISET TARKKAILUSÄÄNNÖT

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajien on tarkkailtava hiilidioksidipäästöjä, jotka ovat peräisin kaikista sellaisista polttoprosesseista, jotka ovat osa direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltuja tai kyseisen direktiivin 24 artiklan nojalla unionin järjestelmään sisällytettyjä toimintoja, puhdistusprosessit mukaan lukien, käyttäen tässä liitteessä vahvistettuja sääntöjä. Kaikkia prosessin syöttöaineina käytetyistä polttoaineista peräisin olevia päästöjä on käsiteltävä tarkkailu- ja raportointimenetelmissä kuten poltosta aiheutuvia päästöjä, sanotun rajoittamatta päästöjen muita luokituksia.

Toiminnanharjoittaja ei tarkkaile eikä raportoi kuljetusvälineiden polttomoottoreiden päästöjä. Toiminnanharjoittajan on luettava kaikki polttoaineiden poltosta laitoksessa peräisin olevat kasvihuonekaasujen päästöt kuuluviksi kyseiselle laitokselle riippumatta siitä, siirretäänkö sen tuottamaa lämpöä tai sähköä muille laitoksille. Toiminnanharjoittaja ei lue päästöjä, jotka liittyvät muista laitoksista siirretyn lämmön tai sähkön tuotantoon, kuuluviksi vastaanottavan laitoksen päästöihin.

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat päästölähteet: kattilat, polttimet, turbiinit, lämmittimet, teollisuusuunit, polttouunit, kalsinointiuunit, hehkutusuunit, uunit, kuivaamot, moottorit, polttokennot, kemialliseen kiertoon perustuvat polttoyksiköt, soihdut, termiset tai katalyyttiset jälkipolttoyksiköt ja pesurit (prosessipäästöt) sekä kaikki muut polttoainetta käyttävät laitteet tai koneet, lukuun ottamatta polttomoottorikäyttöisiä laitteita tai koneita, joita käytetään kuljetustarkoituksiin.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Polttoprosesseista aiheutuvat päästöt lasketaan 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti, paitsi jos polttoaineet sisällytetään massataseeseen 25 artiklan mukaisesti. Tässä yhteydessä on sovellettava liitteessä II olevassa 2 jaksossa määritettyjä määrittämiskertoimia. Lisäksi savukaasun puhdistuksesta aiheutuvia prosessipäästöjä tarkkaillaan C alajaksossa vahvistettujen säännösten mukaisesti.

Soihdutusten päästöihin sovelletaan erityisvaatimuksia, jotka vahvistetaan tämän jakson D alajaksossa.

Kaasunkäsittelyterminaaleissa tapahtuvia polttoprosesseja voidaan tarkkailla käyttäen massatasetta 25 artiklan mukaisesti.

C.   Savukaasun puhdistus

C.1   Rikinpoisto

Hiilidioksidin prosessipäästöt, jotka ovat peräisin karbonaatin käytöstä savukaasujen happamien kaasujen poistossa, lasketaan 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti kulutetun karbonaatin (jäljempänä ’menetelmä A’) tai tuotetun kipsin (jäljempänä ’menetelmä B’) perusteella. Liitteessä II olevasta 4 jaksosta poiketen on sovellettava seuraavaa:

Menetelmä A: Päästökerroin

Määrittämistaso 1: Päästökerroin on määritettävä stoikiometrisistä suhdeluvuista, jotka vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 jaksossa. CaCO3:n ja MgCO3:n tai muiden karbonaattien määrä asiaankuuluvassa syöttömateriaalissa on määritettävä toimialan parhaita käytäntöjä koskevien ohjeiden perusteella.

Menetelmä B: Päästökerroin

Määrittämistaso 1: Päästökerroin on kuivan kipsin (CaSO4 × 2H2O) ja hiilidioksidipäästön stoikiometrinen suhdeluku: 0,2558 t O2 / t kipsiä.

Muuntokerroin:

Määrittämistaso 1: Muuntokertoimena käytetään lukua 1.

C.2   De-NOx

Poiketen siitä, mitä liitteessä II olevassa 5 jaksossa esitetään, hiilidioksidin prosessipäästöt, jotka ovat peräisin urean käytöstä savukaasuvirran puhdistuksessa, lasketaan 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti soveltaen seuraavassa esitettyjä määrittämistasoja.

Päästökerroin:

Määrittämistaso 1: Urean määrä asiaankuuluvassa syöttömateriaalissa on määritettävä toimialan parhaita käytäntöjä koskevien ohjeiden perusteella. Päästökerroin määritetään käyttäen stoikiometristä suhdelukua 0,7328 t CO2/t ureaa.

Muuntokerroin:

Sovelletaan vain määrittämistasoa 1.

D.   Soihdutukset

Soihdutuspäästöjä laskiessaan toiminnanharjoittajan on otettava huomioon tavanomaisen soihdutuksen ja operatiivisen soihdutuksen (tilannesoihdutuksen, käynnistämisen ja pysäyttämisen sekä häiriöpäästöt). Toiminnanharjoittajan on myös otettava huomioon lähdevirtaan sisältyvä hiilidioksidi 48 artiklan mukaisesti.

Poiketen siitä, mitä liitteessä II olevassa 2.1 jaksossa vahvistetaan, päästökertoimen määrittämistasot 1 ja 2 b määritetään seuraavasti:

| | Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on käytettävä soihdutuskaasujen osalta konservatiivisena arviona puhtaan etaanin polttamisesta saatua oletuspäästökerrointa 0,00393 t CO2/Nm3. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on käytettävä soihdutuskaasujen osalta konservatiivisena arviona puhtaan etaanin polttamisesta saatua oletuspäästökerrointa 0,00393 t CO2/Nm3.

| | Määrittämistaso 2 b: Laitoskohtaiset päästökertoimet on johdettava soihdutusvirran molekyylipainon arviosta käyttäen teollisuuden standardimalleihin perustuvaa prosessimallintamista. Soihdutetun kaasun molekyylipainon painotettu vuosittainen keskiarvo on johdettava ottamalla huomioon kunkin kyseeseen tulevan virran suhteellinen osuus ja molekyylipaino. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 2 b: Laitoskohtaiset päästökertoimet on johdettava soihdutusvirran molekyylipainon arviosta käyttäen teollisuuden standardimalleihin perustuvaa prosessimallintamista. Soihdutetun kaasun molekyylipainon painotettu vuosittainen keskiarvo on johdettava ottamalla huomioon kunkin kyseeseen tulevan virran suhteellinen osuus ja molekyylipaino.

Poiketen siitä, mitä liitteessä II olevassa 2.3 jaksossa vahvistetaan, soihdutusten osalta on sovellettava ainoastaan hapetuskertoimen määrittämistasoja 1 ja 2.

2.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU MINERAALIÖLJYN JALOSTAMINEN

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on tarkkailtava kaikkia öljynjalostamoissa tapahtuvia poltto- ja tuotantoprosessien hiilidioksidipäästöjä ja raportoiva niistä.

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: kattilat, prosessikuumentimet/-käsittelyuunit, polttomoottorit/turbiinit, katalyyttiset ja termiset hapettimet, koksinpasutusuunit, palonsammutusvesipumput, hätä-/varageneraattorit, soihdut, polttouunit, krakkaamot, vedyntuotantoyksiköt, Claus-prosessiyksiköt, katalyytin regenerointi (katalyyttisestä krakkauksesta ja muista katalyyttiprosesseista) ja koksaamot (flexi-cokerit, hidastettu koksaus).

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Öljynjalostamojen toimintojen, myös savukaasun puhdistuksen, polttoprosessien päästöjä on tarkkailtava tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti. Toiminnanharjoittaja voi päättää käyttää 25 artiklan mukaisesti massatasemenetelmää koko jalostamon tai yksittäisten prosessiyksikköjen, kuten raskasöljyn kaasutuslaitosten tai kalsinointilaitosten, osalta. Vakiolaskentamenetelmän ja massatasemenetelmän yhdistelmää käytettäessä toiminnanharjoittajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle näyttö päästöjen täydellisestä kattavuudesta ja siitä, ettei päästöjä ole laskettu kahteen kertaan.

Asianomaisista vedyntuotantoyksiköistä aiheutuvia päästöjä on tarkkailtava tässä liitteessä olevan 19 jakson mukaisesti.

Edellä 24 ja 25 artiklasta poiketen katalyyttisen krakkauksen regeneroinnista, muusta katalyytin regeneroinnista ja flexi-cokereista aiheutuvia päästöjä on tarkkailtava massatasemenetelmällä ottaen huomioon tuloilman ja savukaasun tila. Kaikki savukaasussa oleva hiilimonoksidi (CO) lasketaan hiilidioksidiksi (CO2) soveltaen massasuhdetta t CO2 = t CO * 1,571. Tuloilman ja savukaasujen analyysi ja määrittämistason valinta on suoritettava 32–35 artiklan mukaisesti. Toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä erityinen laskentamenetelmä.

3.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU KOKSIN TUOTANTO

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: raaka-aineet (mukaan lukien hiili tai öljykoksi (petroleum coke)), tavanomaiset polttoaineet (mukaan lukien maakaasu), prosessikaasut (mukaan lukien masuunikaasu), muut polttoaineet sekä jätekaasun puhdistus.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Toiminnanharjoittaja voi päättää käyttää koksin tuotannosta peräisin olevien päästöjen tarkkailuun massatasemenetelmää 25 artiklan ja liitteessä II olevan 3 jakson mukaisesti tai vakiolaskentamenetelmää 24 artiklan ja liitteessä II olevien 2 ja 4 jaksojen mukaisesti.

4.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU METALLIMALMIEN PASUTUS JA SINTRAUS

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: raaka-aineet (kalkkikiven, dolomiitin ja karbonaattisten rautamalmien, mukaan lukien FeCO3:n kalsinointi), tavanomaiset polttoaineet (mukaan lukien maakaasu ja koksi/koksimurske), prosessikaasut (mukaan lukien koksaamokaasu ja masuunikaasu), prosessijäämät, joita käytetään syöttöaineina, mukaan lukien sintrauslaitoksen, konvertterin ja masuunin suodatettu pöly, muut polttoaineet ja savukaasun puhdistus.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Toiminnanharjoittaja voi päättää käyttää metallimalmin pasutuksesta, sintrauksesta tai pelletoinnista peräisin olevien päästöjen tarkkailuun massatasemenetelmää 25 artiklan ja liitteessä II olevan 3 jakson mukaisesti tai vakiolaskentamenetelmää 24 artiklan ja liitteessä II olevien 2, 4 ja 5 jakson mukaisesti.

5.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU RAAKARAUDAN TAI TERÄKSEN TUOTANTO

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: raaka-aineet (kalkkikiven, dolomiitin ja karbonaattisten rautamalmien, mukaan lukien FeCO3:n kalsinointi), tavanomaiset polttoaineet (mukaan lukien maakaasu, hiili ja koksi), pelkistimet (mukaan lukien koksi, hiili, muovit jne.), prosessikaasut (koksaamokaasu, masuunikaasu ja happipuhalluskonvertterikaasu), grafiittielektrodien kulutus, muut polttoaineet ja jätekaasun puhdistus.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Toiminnanharjoittaja voi valita raakaraudan ja teräksen tuotannosta peräisin olevien päästöjen tarkkailuun massatasemenetelmän 25 artiklan ja liitteessä II olevan 3 jakson mukaisesti tai vakiolaskentamenetelmän 24 artiklan ja liitteessä II olevien 2 ja 4 jaksojen mukaisesti ainakin joidenkin lähdevirtojen osalta välttäen päästötietojen puutteellisuutta tai päästöjen kaksinkertaista laskentaa.

Poiketen siitä, mitä liitteessä II olevassa 3.1 jaksossa vahvistetaan, hiilipitoisuuden määrittämistaso 3 määritetään seuraavasti:

Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on noudatettava syöttöaine- tai tuotevirran hiilipitoisuutta laskiessaan 32–35 artiklan säännöksiä, jotka koskevat polttoaineita, tuotteita ja sivutuotteita koskevan näytteenoton edustavuutta sekä niiden hiilipitoisuuden ja biomassaosuuden määrittämistä. Toiminnanharjoittajan on määriteltävä tuotteiden tai puolivalmisteiden hiilipitoisuudet vuosittaisten analyysien perusteella 32–35 artiklan säännösten mukaisesti tai johtaa ne keskimääräisistä koostumusarvoista, siten kuin asiaa koskevissa kansainvälisissä tai kansallisissa standardeissa on eritelty.

6.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU RAUTAMETALLIEN JA MUIDEN KUIN RAUTAMETALLIEN TUOTANTO TAI JALOSTUS

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittaja ei saa soveltaa tämän osan säännöksiä raakaraudan, teräksen ja alumiinin primäärituotannosta peräisin olevien hiilidioksidipäästöjen tarkkailuun ja raportointiin.

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: perinteiset polttoaineet; vaihtoehtoiset polttoaineet, mukaan lukien murskauksen jälkeisistä laitoksista tuleva granuloitu muovimateriaali; pelkistävät aineet, mukaan lukien koksi ja grafiittielektrodit; raaka-aineet, mukaan lukien kalkkikivi ja dolomiitti; hiilipitoiset metallimalmit ja rikasteet; ja sekundääriset syöttömateriaalit.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Jos laitoksessa käytetyistä polttoaineista tai syöttömateriaaleista peräisin oleva hiili jää tuotteisiin tai muihin tuotannon tuotoksiin, toiminnanharjoittajan on käytettävä massatasemenetelmää 25 artiklan ja liitteessä II olevan 3 jakson mukaisesti. Muussa tapauksessa toiminnanharjoittajan on laskettava poltosta aiheutuvat päästöt ja prosessipäästöt erikseen käyttäen vakiolaskentamenetelmää 24 artiklan sekä liitteessä II olevien 2 ja 4 jakson mukaisesti.

Jos toiminnanharjoittaja käyttää massatasemenetelmää, se voi valita polttoprosesseista peräisin olevien päästöjen sisällyttämisen massataseeseen tai käyttää vakiolaskentamenetelmää 24 artiklan ja tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti joidenkin lähdevirtojen osalta välttäen päästötietojen puutteellisuutta tai päästöjen kaksinkertaista laskentaa.

7.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELLUSTA ALUMIININ PRIMÄÄRITUOTANNOSTA TAI JALOSTUKSESTA AIHEUTUVAT HIILIDIOKSIDIPÄÄSTÖT

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on sovellettava tämän jakson säännöksiä tarkkailuun ja raportointiin, jonka kohteina ovat hiilidioksidipäästöt, jotka ovat peräisin alumiinin primäärisulatukseen tarkoitettujen elektrodien tuotannosta, myös tällaisten elektrodien erillisistä tuotantolaitoksista, ja elektrodien kulutuksesta elektrolyysin aikana.

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: lämmön tai höyryn tuotantoon käytettävät polttoaineet, elektrodien tuotanto, Al2O3:n pelkistäminen elektrolyysin aikana, mikä on verrannollinen elektrodien kulutukseen, kalsinoidun soodan tai muiden karbonaattien käyttö jätekaasun puhdistukseen.

Anodiefekteistä aiheutuvia perfluorihiilivetypäästöjä, myös hajapäästöjä, tarkkaillaan tässä liitteessä olevan 8 jakson mukaisesti.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Toiminnanharjoittajan on määritettävä alumiinin primäärituotannosta tai -prosessoinnista aiheutuvat hiilidioksidipäästöt käyttäen massatasemenetelmää 25 artiklan mukaisesti. Massatasemenetelmässä on otettava huomioon kaikki syöttöaineiden, varastojen, tuotteiden ja muiden laitoksesta siirrettävien aineiden sisältämä hiili, joka on peräisin elektrodien sekoittamisesta, muokkauksesta, poltosta ja kierrätyksestä sekä elektrodien käytöstä elektrolyysissä. Jos käytetään esipoltettuja anodeja (prebake-anodeja), voidaan käyttää joko erillistä massatasetta tuotantoa ja kulutusta varten tai yhtä yhteistä massatasetta, jossa otetaan huomioon sekä elektrodien tuotanto että niiden kulutus. Jos kyseessä ovat Söderberg-kennot, toiminnanharjoittajan on käytettävä yhtä yhteistä massatasetta.

Toiminnanharjoittaja voi valita polttoprosesseista peräisin olevien päästöjen sisällyttämisen massataseeseen tai käyttää vakiolaskentamenetelmää 24 artiklan ja tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti ainakin joidenkin lähdevirtojen osalta välttäen päästötietojen puutteellisuutta tai päästöjen kaksinkertaista laskentaa.

8.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELLUSTA ALUMIININ PRIMÄÄRITUOTANNOSTA TAI JALOSTUKSESTA AIHEUTUVAT PFC-PÄÄSTÖT

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on sovellettava seuraavia säännöksiä anodiefekteistä aiheutuviin perfluorihiilivetypäästöihin (PFC-päästöt), mukaan lukien perfluorihiilivetyjen hajapäästöt. Toiminnanharjoittajan on sovellettava tässä liitteessä olevaa 7 jaksoa asiaan liittyviin hiilidioksidipäästöihin, mukaan lukien elektrodien tuotannosta aiheutuvat päästöt. Lisäksi toiminnanharjoittajan on laskettava PFC-päästöt, jotka eivät liity anodiefekteihin, arviointimenetelmien perusteella alan parhaiden käytäntöjen ja mahdollisten komission tätä tarkoitusta varten julkaisemien ohjeiden mukaisesti.

B.   PFC-päästöjen määrittäminen

PFC-päästöt on laskettava päästöistä, jotka ovat mitattavissa hormista tai poistoputkesta (’pistekuormituspäästöt’) sekä hajapäästöistä käyttäen hormin talteenottotehokkuutta:

PFC-päästöt (yhteensä) = PFC-päästöt (hormi) / talteenottotehokkuus

Talteenottotehokkuus on mitattava määritettäessä laitoskohtaisia päästökertoimia. Tällöin käytetään tuoreinta versiota ohjeista, jotka mainitaan vuoden 2006 IPCC-ohjeiden kohdassa 4.4.2.4 määrittämistaso 3:n yhteydessä.

Toiminnanharjoittajan on laskettava hormin tai putken kautta leviävät CF4- ja C2F6-päästöt käyttäen jompaakumpaa seuraavista menetelmistä:

| a) | menetelmä A, jossa kirjataan anodiefektejä, minuuttia, kenno-päivää kohti; |
| --- | --- |

a)

menetelmä A, jossa kirjataan anodiefektejä, minuuttia, kenno-päivää kohti;

| b) | menetelmä B, jossa kirjataan anodiefektiylijännite. |
| --- | --- |

b)

menetelmä B, jossa kirjataan anodiefektiylijännite.

Laskentamenetelmä A – Slope-menetelmä

Toiminnanharjoittajan on määritettävä PFC-päästöt käyttämällä seuraavia yhtälöitä:

| | CF4-päästöt [t] = AEM × (SEFCF4/1 000) × PrAl |
| --- | --- |

CF4-päästöt [t] = AEM × (SEFCF4/1 000) × PrAl

| | C2F6-päästöt[t] = CF4-päästöt * FC2F6 |
| --- | --- |

C2F6-päästöt[t] = CF4-päästöt * FC2F6

jossa

AEM= anodiefektejä, minuuttia / kenno-päivä;

SEFCF4
  = slope-päästökerroin [(kg CF4 / t tuotettua alumiinia) / (anodiefektejä, minuuttia / kenno-päivä)]. Erilaisia kennotyyppejä käytettäessä voidaan tarvittaessa soveltaa erilaisia slope-päästökertoimia.

PrAl
  = alumiinin vuotuinen primäärituotanto [t];

FC2F6
  = C2F6:n painofraktio (t C2F6 / t CF4).

Anodiefektejä, minuuttia, kenno-päivää kohti ilmaisee anodiefektien tiheyden (anodiefektien määrä / kenno-päivä) kerrottuna anodiefektien keskimääräisellä kestolla (anodiefektejä, minuuttia / esiintyminen):

AEM = tiheys × keskimääräinen kesto

Päästökerroin: CF4:n päästökerroin (slope-päästökerroin SEF4) ilmaisee CF4-päästöjen määrän [kg] tuotettua alumiinitonnia kohti anodiefektejä, minuuttia / kenno-päivä. C2F6:n päästökerroin (painofraktio FC2F6) ilmaisee C2F6-päästöjen määrän [t] suhteessa CF4-päästöjen määrään [t].

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on käytettävä tämän jakson taulukossa 1 esitettyjä tekniikkakohtaisia päästökertoimia.

Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on käytettävä laitoskohtaisia CF4- ja C2F6-päästökertoimia, jotka määritetään käyttämällä jatkuvia tai jaksottaisia kenttämittauksia. Toiminnanharjoittajan on käytettävä kyseisten päästökertoimien määrittämiseen tuoreinta versiota ohjeista, jotka mainitaan vuoden 2006 IPCC-ohjeiden kohdassa 4.4.2.4 määrittämistaso 3:n yhteydessä (1). Päästökertoimessa on otettava huomioon myös päästöt, jotka eivät liity anodiefekteihin. Toiminnanharjoittajan on määritettävä kukin päästökerroin siten, että sen enimmäisepävarmuus on ± 15 prosenttia.

Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästökertoimet vähintään kerran kolmessa vuodessa tai useammin, jos se on tarpeen laitoksessa tehtävien olennaisten muutosten vuoksi. Olennaisia muutoksia ovat anodiefektien keston jakaantumisen muutos tai ohjausalgoritmin muutos, joka vaikuttaa anodiefektien tyyppien yhdistelmään tai anodiefektien päätösrutiinin luonteeseen.

Taulukko 1

Tekniikkakohtaiset päästökertoimet, jotka liittyvät slope-menetelmän toimintotietoihin.

| Teknologia | CF4:n päästökerroin (SEFCF4)
  [(kg CF4/t Al) / (anodiefektejä, minuuttia / kenno-päivä)] | C2F6:n päästökerroin (FC2F6)
  [t C2F6/ t CF4] |
| --- | --- | --- |
| Centre Worked Prebake (CWPB) | 0,143 | 0,121 |
| Vertical Stud Søderberg (VSS) | 0,092 | 0,053 |

Teknologia

CF4:n päästökerroin (SEFCF4)

[(kg CF4/t Al) / (anodiefektejä, minuuttia / kenno-päivä)]

C2F6:n päästökerroin (FC2F6)

[t C2F6/ t CF4]

Centre Worked Prebake (CWPB)

0,143

0,121

Vertical Stud Søderberg (VSS)

0,092

0,053

Laskentamenetelmä B – ylijännitemenetelmä:

Jos mitataan anodiefektiylijännite, toiminnanharjoittajan on käytettävä PFC-päästöjen määrittämiseen seuraavia kaavoja:

| | CF4-päästöt [t] = OVC × (AEO/CE) × PrAl × 0,001 |
| --- | --- |

CF4-päästöt [t] = OVC × (AEO/CE) × PrAl × 0,001

| | C2F6-päästöt[t] = CF4-päästöt × FCF2F6 |
| --- | --- |

C2F6-päästöt[t] = CF4-päästöt × FCF2F6

jossa

OVC= ylijännitteen kerroin (’päästökerroin’) ilmaistuna CF4-kiloina tuotettua alumiinia kohti mV ylijännitettä;

AEO= kennokohtainen anodiefektiylijännite [mV], joka määritetään kaavan (aika × kohdejännitteen ylittävä jännite) integraalina jaettuna tietojenkeruuajalla (kestolla);

CE= alumiinin tuotannon keskimääräinen virtahyötysuhde [%];

PrAl
  = alumiinin vuotuinen primäärituotanto [t];

FCF2F6
  = C2F6:n painofraktio (t C2F6 / t CF4);

Lyhenne AEO/CE (Anode effect overvoltage / current efficiency) ilmaisee aikaintegroidun keskimääräisen anodiefektiylijännitteen [mV ylijännitettä] keskimääräistä virtahyötysuhdetta kohti [%].

Päästökerroin: CF4:n päästökertoimen (’ylijännitteen kerroin’ OVC) on ilmaistava CF4 -päästöjen määrä [kg] tuotettua alumiinitonnia kohti millivolttia ylijännitettä [mV]. C2F6:n päästökertoimen (painofraktio FC2F6) on ilmaistava C2F6-päästöjen määrä [t] suhteessa CF4-päästöjen määrään [t].

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava tämän jakson taulukossa 2 esitettyjä tekniikkakohtaisia päästökertoimia.

Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on käytettävä laitoskohtaisia CF4-päästökertoimia [(kg CF4 / t Al ) / (mV)] ja C2F6-päästökertoimia [t C2F6/ t CF4], jotka määritetään käyttämällä jatkuvia tai jaksottaisia kenttämittauksia. Toiminnanharjoittajan on käytettävä kyseisten päästökertoimien määrittämiseen tuoreinta versiota ohjeista, jotka mainitaan vuoden 2006 IPCC-ohjeiden kohdassa 4.4.2.4 määrittämistaso 3:n yhteydessä. Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästökertoimet siten, että niistä kunkin enimmäisepävarmuus on ± 15 prosenttia.

Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästökertoimet vähintään kerran kolmessa vuodessa tai useammin, jos se on tarpeen laitoksessa tehtävien olennaisten muutosten vuoksi. Olennaisia muutoksia ovat anodiefektien keston jakaantumisen muutos tai ohjausalgoritmin muutos, joka vaikuttaa anodiefektien tyyppien yhdistelmään tai anodiefektien päätösrutiinin luonteeseen.

Taulukko 2

Tekniikkakohtaiset päästökertoimet, jotka liittyvät ylijännitettä koskeviin toimintotietoihin.

| Teknologia | CF4-päästökerroin
  [(kg CF4/t Al) / mV] | C2F6-päästökerroin
  [t C2F6/ t CF4] |
| --- | --- | --- |
| Centre Worked Prebake (CWPB) | 1,16 | 0,121 |
| Vertical Stud Søderberg (VSS) | ei sovelleta | 0,053 |

Teknologia

CF4-päästökerroin

[(kg CF4/t Al) / mV]

C2F6-päästökerroin

[t C2F6/ t CF4]

Centre Worked Prebake (CWPB)

1,16

0,121

Vertical Stud Søderberg (VSS)

ei sovelleta

0,053

C.   Hiilidioksidiekvivalenttipäästöjen määrittäminen

Toiminnanharjoittajan on laskettava hiilidioksidiekvivalenttipäästöt CF4- ja C2F6-päästöistä käyttäen liitteessä VI olevan 3 jakson taulukossa 6 lueteltuja lämmitysvaikutuskertoimia (GWP) seuraavasti:

PFC-päästöt [t CO2(e)] = CF4-päästöt [t] * GWPCF4 + C2F6-päästöt [t] * GWPC2F6

9.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU SEMENTTIKLINKKERIN TUOTANTO

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: raaka-aineiden sisältämän kalkkikiven kalsinointi, tavanomaiset fossiiliset hehkutusuunipolttoaineet, vaihtoehtoiset fossiilipohjaiset hehkutusuunipolttoaineet ja raaka-aineet, biomassapohjaiset hehkutusuunipolttoaineet (biomassajätteet), muut kuin hehkutusuunipolttoaineet, kalkkikiven ja liuskeen sisältämä orgaaninen hiili sekä jätekaasujen puhdistukseen käytetyt raaka-aineet.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Poltosta aiheutuvia päästöjä on tarkkailtava tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti. Raakajauhon aineosista aiheutuvia prosessipäästöjä on tarkkailtava liitteessä II olevan 4 jakson mukaisesti prosessin syöttöaineiden karbonaattipitoisuuden pohjalta (laskentamenetelmä A) tai tuotetun klinkkerin määrän pohjalta (laskentamenetelmä B). Menetelmän A tapauksessa karbonaateista on otettava huomioon vähintään CaCO3, MgCO3 ja FeCO3. Menetelmän B tapauksessa toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään kalsiumoksidi ja magnesiumoksidi ja annettava toimivaltaiselle viranomaiselle näyttöä siitä, missä määrin muut hiililähteet on otettava huomioon.

Hiilidioksidipäästöt, jotka liittyvät prosessista poistettuun pölyyn ja raaka-aineiden sisältämään orgaaniseen hiileen, on lisättävä liitteen IV jäljempänä olevien osien C ja D mukaisesti.

Laskentamenetelmä A: Hehkutusuunisyöttöön perustuva menetelmä

Toiminnanharjoittaja ei saa pitää hehkutusuunijärjestelmästä vapautuvaa sementtiuunipölyyn ja bypass-pölyyn liittyvää raaka-ainetta prosessin syöttöaineena, vaan sementtiuunipölystä peräisin olevat päästöt on laskettava C alajakson mukaisesti.

Jollei raakajauhoa yksilöidä, toiminnanharjoittajan on sovellettava toimintotietojen epävarmuusvaatimuksia erikseen kuhunkin asiaankuuluvaan hiilipitoiseen hehkutusuunin syöttöaineeseen. Tässä yhteydessä on vältettävä kaksinkertaista laskentaa tai palautettujen tai läpikulkevien materiaalien poisjättämistä. Jos toimintotiedot määritetään tuotetun klinkkerin pohjalta, raakajauhon nettomäärä voidaan määrittää toimipaikkakohtaisen empiirisen raakajauho–klinkkeri-suhdeluvun avulla. Suhdeluku on ajantasaistettava vähintään kerran vuodessa toimialan parhaita käytäntöjä koskevien ohjeiden mukaisesti.

Laskentamenetelmä B: Klinkkerituotokseen perustuva menetelmä

Toiminnanharjoittajan on määritettävä toimintotiedot raportointikauden klinkkerintuotantona [t] jollakin seuraavista tavoista:

| a) | punnitsemalla klinkkeri suoraan tai |
| --- | --- |

a)

punnitsemalla klinkkeri suoraan tai

| b) | sementtitoimitusten perusteella (materiaalitase, jossa otetaan huomioon klinkkerilähetykset, toimitukset sekä klinkkerivaraston muutokset):







  tuotettu klinkkeri [t] | = | ((toimitettu sementti [t] – sementtivaraston muutokset [t]) * klinkkeri–sementti-suhde [t klinkkeriä / t sementtiä] – (toimitettu klinkkeri [t]) + (lähetetty klinkkeri [t]) – (klinkkerivaraston muutokset [t]). |
| --- | --- | --- | --- |

b)

sementtitoimitusten perusteella (materiaalitase, jossa otetaan huomioon klinkkerilähetykset, toimitukset sekä klinkkerivaraston muutokset):

tuotettu klinkkeri [t]

=

((toimitettu sementti [t] – sementtivaraston muutokset [t]) * klinkkeri–sementti-suhde [t klinkkeriä / t sementtiä] – (toimitettu klinkkeri [t]) + (lähetetty klinkkeri [t]) – (klinkkerivaraston muutokset [t]).

Toiminnanharjoittajan on joko määritettävä klinkkeri–sementti-suhde kunkin sementtituotteen osalta 32–35 artiklan säännösten mukaisesti tai laskettava se sementtitoimitusten ja varastomuutosten sekä kaikkien sementin lisäaineena käytettyjen aineiden, kuten bypass-pölyn ja sementtiuunipölyn, erotuksesta.

Poiketen siitä, mitä liitteessä II olevassa 4 jaksossa vahvistetaan, päästökertoimen määrittämistasot 1 määritetään seuraavasti:

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on käytettävä päästökerrointa 0,525 t CO2/t klinkkeriä.

C.   Vapautuneeseen pölyyn liittyvät päästöt

Toiminnanharjoittajan on lisättävä polttouunijärjestelmästä vapautuneesta bypass-pölystä tai sementtiuunipölystä peräisin olevat hiilidioksidipäästöt, jotka lasketaan prosessipäästöinä 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttäen sementtiuunipölyn osittaista kalsinointiastetta. Poiketen siitä, mitä liitteessä II olevassa 4 jaksossa vahvistetaan, päästökertoimen määrittämistasot 1 ja 2 määritetään seuraavasti:

| | Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on käytettävä päästökerrointa 0,525 t CO2/t pölyä. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on käytettävä päästökerrointa 0,525 t CO2/t pölyä.

| | Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästökerroin ainakin kerran vuodessa 32–35 artiklan säännösten mukaisesti käyttäen seuraavaa kaavaa: |
| --- | --- |

Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästökerroin ainakin kerran vuodessa 32–35 artiklan säännösten mukaisesti käyttäen seuraavaa kaavaa:

Formula

jossa

EFCKD

  = osittain kalsinoidun sementtiuunipölyn (CKD) päästökerroin [t CO2/t CKD];

EFCli

  = laitoskohtainen klinkkerin päästökerroin [t CO2/t klinkkeriä];

d
  = sementtiuunipölyn kalsinointiaste (vapautuneen hiilidioksidin prosentuaalinen osuus karbonaateista peräisin olevan hiilidioksidin kokonaismäärästä raakaseoksessa).

Päästökertoimen määrittämistasoa 3 ei sovelleta.

D.   Raakajauhon sisältämän muun kuin karbonaatista peräisin olevan hiilen päästöt

Toiminnanharjoittajan on määritettävä vähintään päästöt, jotka ovat peräisin muusta kuin karbonaatista peräisin olevasta hiilestä kalkissa, kalkkikivessä tai vaihtoehtoisissa raaka-aineissa (kuten lentotuhkassa), joita käytetään raakajauhossa hehkutusuunissa, 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Seuraavia päästökertoimen määrittämistasojen määritelmiä sovelletaan:

| | Määrittämistaso 1: Muun kuin karbonaatista peräisin olevan hiilen pitoisuus relevantissa raaka-aineessa on arvioitava noudattaen toimialan parhaita käytäntöjä koskevia ohjeita. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 1: Muun kuin karbonaatista peräisin olevan hiilen pitoisuus relevantissa raaka-aineessa on arvioitava noudattaen toimialan parhaita käytäntöjä koskevia ohjeita.

| | Määrittämistaso 2: Muun kuin karbonaatista peräisin olevan hiilen pitoisuus relevantissa raaka-aineessa on määritettävä vähintään kerran vuodessa 32–35 artiklan säännösten mukaisesti. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 2: Muun kuin karbonaatista peräisin olevan hiilen pitoisuus relevantissa raaka-aineessa on määritettävä vähintään kerran vuodessa 32–35 artiklan säännösten mukaisesti.

Seuraavia muuntokertoimen määrittämistasojen määritelmiä sovelletaan:

| | Määrittämistaso 1: Muuntokertoimena sovelletaan lukua 1. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 1: Muuntokertoimena sovelletaan lukua 1.

| | Määrittämistaso 2: Muuntokerroin lasketaan toimialan parhaiden käytäntöjen perusteella. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 2: Muuntokerroin lasketaan toimialan parhaiden käytäntöjen perusteella.

10.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ LUETELTU KALKIN TUOTANTO TAI DOLOMIITIN TAI MAGNESIITIN KALSINOINTI

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: raaka-aineissa olevan kalkkikiven, dolomiitin tai magnesiitin kalsinointi, tavanomaiset fossiiliset hehkutusuunipolttoaineet, vaihtoehtoiset fossiilipohjaiset hehkutusuunipolttoaineet ja raaka-aineet, biomassapohjaiset hehkutusuunipolttoaineet (biomassajätteet) ja muut polttoaineet.

Jos poltettu kalkki ja kalkkikivestä peräisin oleva hiilidioksidi käytetään puhdistamisprosesseihin siten, että lähes sama määrä hiilidioksidia sitoutuu uudelleen, karbonaattien hajoamista ja puhdistamisprosessia ei tarvitse sisällyttää erikseen laitoksen tarkkailusuunnitelmaan.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Poltosta aiheutuvia päästöjä on tarkkailtava tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti. Raaka-aineista aiheutuvia prosessipäästöjä on tarkkailtava liitteessä II olevien 4 ja 5 jakson mukaisesti. Kalsium- ja magnesiumkarbonaatit on otettava aina huomioon. Muut karbonaatit ja raaka-aineissa oleva orgaaninen hiili otetaan huomioon, jos ne ovat merkityksellisiä päästöjen laskemisen kannalta.

Syöttöön perustuvassa menetelmässä karbonaattipitoisuuden arvoja on mukautettava materiaalin kosteus- ja sivukivipitoisuutta vastaavasti. Magnesiitin tuotannon tapauksessa muut magnesiumia sisältävät mineraalit kuin karbonaatit on otettava huomioon tarpeen mukaan.

Kaksinkertaista laskentaa tai palautettujen tai läpikulkevien materiaalien poisjättämistä on vältettävä. Menetelmää B sovellettaessa kalkkiuunipöly on luettava erilliseksi lähdevirraksi tarpeen mukaan.

11.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU LASIN, LASIKUIDUN TAI ERISTYSMATERIAALINA KÄYTETTÄVÄN MINERAALIVILLAN VALMISTUS

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on sovellettava tämän jakson säännöksiä myös vesilasia ja kivivillaa/vuorivillaa valmistaviin laitoksiin.

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: alkali- ja maa-alkalimetallikarbonaattien hajoaminen raaka-aineen sulatuksen seurauksena, tavanomaiset fossiiliset polttoaineet, vaihtoehtoiset fossiilipohjaiset polttoaineet ja raaka-aineet, biomassapohjaiset polttoaineet (biomassajätteet), muut polttoaineet, hiiltä sisältävät lisäaineet, kuten koksi, kivihiilipöly ja grafiitti, savukaasujen jälkipoltto ja savukaasujen puhdistus.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Poltosta, myös savukaasun puhdistuksesta, aiheutuvia päästöjä tarkkaillaan tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti. Raaka-aineista aiheutuvia prosessipäästöjä on tarkkailtava liitteessä II olevan 4 jakson mukaisesti. Karbonaateista on otettava huomioon vähintään CaCO3, MgCO3, Na2CO3, NaHCO3, BaCO3, Li2CO3, K2CO3 ja SrCO3. Vain menetelmää A käytetään. Päästöjä, jotka ovat peräisin muista prosessimateriaaleista, mukaan lukien koksi, grafiitti ja hiilipöly, tarkkaillaan liitteessä II olevan 5 jakson mukaisesti.

Poiketen siitä, mitä liitteessä II olevassa 4 jaksossa vahvistetaan, on sovellettava seuraavia päästökerrointen määrittämistasojen määritelmiä:

| | Määrittämistaso 1: Liitteessä VI olevassa 2 jaksossa lueteltuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä. Relevanttien syöttöaineiden puhtaus on määriteltävä toimialan parhaiden käytäntöjen avulla. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 1: Liitteessä VI olevassa 2 jaksossa lueteltuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä. Relevanttien syöttöaineiden puhtaus on määriteltävä toimialan parhaiden käytäntöjen avulla.

| | Määrittämistaso 2: Kussakin relevantissa syöttöaineessa olevien relevanttien karbonaattien määrä on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 2: Kussakin relevantissa syöttöaineessa olevien relevanttien karbonaattien määrä on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti.

Muuntokertoimen osalta sovelletaan vain määrittämistasoa 1.

12.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU KERAAMISTEN TUOTTEIDEN VALMISTUS

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: hehkutusuunipolttoaineet, raaka-aineessa olevan kalkkikiven/dolomiitin ja muiden karbonaattien kalsinointi, ilman epäpuhtauksien vähentämiseksi ja muiden savukaasujen puhdistamiseksi käytetty kalkkikivi ja muut karbonaatit, huokoisuuden aikaansaamiseksi käytettävät fossiiliset tai biomassalisäaineet, mukaan lukien polystyreeni, sekä paperinvalmistuksen jäämät taikka sahajauhot sekä savi- ja muissa raaka-aineissa oleva fossiilinen orgaaninen materiaali.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Poltosta, myös savukaasun puhdistuksesta, aiheutuvia päästöjä tarkkaillaan tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti. Prosessipäästöjä, jotka ovat peräisin raakajauhon aineosista ja lisäaineista, on tarkkailtava liitteessä II olevien 4 ja 5 jakson mukaisesti. Toiminnanharjoittaja voi soveltaa puhdistetuista tai synteettisistä savilaaduista valmistettuun keramiikkaan joko menetelmää A tai menetelmää B. Toiminnanharjoittajan on sovellettava menetelmää A keraamisiin tuotteisiin, jotka on valmistettu prosessoimattomista savilaaduista, ja aina, kun käytetään savilaatuja tai lisäaineita, joiden orgaanisen aineen pitoisuus on merkittävä. Kalsiumkarbonaatit on otettava aina huomioon. Muut karbonaatit ja raaka-aineissa oleva orgaaninen hiili otetaan huomioon, jos ne ovat merkityksellisiä päästöjen laskemisen kannalta.

Menetelmän A syöttömateriaaleja koskevat toimintotiedot voidaan määrittää soveltuvalla takautuvalla laskennalla, joka perustuu toimialan parhaisiin käytäntöihin perustuvalla ja jonka toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt. Tällaisessa takautuvassa laskennassa otetaan huomioon, millaista mittausta voidaan käyttää kuivattujen tai poltettujen tuotteiden osalta, ja asianmukaiset tietolähteet saven kosteuden ja lisäaineiden osalta sekä asiaankuuluvien materiaalien hehkutushäviö.

Poiketen siitä, mitä liitteessä II olevassa 4 jaksossa vahvistetaan, on sovellettava karbonaatteja sisältävien raaka-aineiden prosessipäästöjen päästökerrointen määrittämistasojen seuraavia määritelmiä:

Menetelmä A (syöttöön perustuva menetelmä):

Määrittämistaso 1: Päästökertoimen laskentaan on sovellettava analyysitulosten sijaan konservatiivista arviota, jonka mukaan tonnissa kuivaa savea on 0,2 tonnia CaCO3:a (vastaa 0,08794:ää tonnia hiilidioksidia). Kaiken savimateriaalissa olevan epäorgaanisen ja orgaanisen hiilen katsotaan sisältyvän tähän arvoon. Lisäaineiden ei katsota sisältyvän tähän arvoon.

Määrittämistaso 2: Kutakin lähdevirtaa koskeva päästökerroin on johdettava ja ajantasaistettava vähintään kerran vuodessa noudattaen toimialan parhaita käytäntöjä, joissa otetaan huomioon toimipaikkakohtaiset olosuhteet sekä laitoksen tuotevalikoima.

Määrittämistaso 3: Relevanttien raaka-aineiden koostumus on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti. Liitteessä VI olevassa 2 jaksossa lueteltuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä koostumustietojen muuntamisessa päästökertoimiksi, jos se on tarpeen.

Menetelmä B (tuotantoon perustuva menetelmä):

Määrittämistaso 1: Päästökertoimen laskentaan on sovellettava analyysitulosten sijaan konservatiivista arviota, jonka mukaan tonnissa tuotetta on 0,123 tonnia CaO:ta (vastaa 0,09642:ta tonnia hiilidioksidia). Kaiken savimateriaalissa olevan epäorgaanisen ja orgaanisen hiilen katsotaan sisältyvän tähän arvoon. Lisäaineiden ei katsota sisältyvän tähän arvoon.

Määrittämistaso 2: Päästökerroin on johdettava ja ajantasaistettava vähintään kerran vuodessa käyttäen toimialan parhaita käytäntöjä, joissa otetaan huomioon toimipaikkakohtaiset olosuhteet sekä laitoksen tuotevalikoima.

Määrittämistaso 3: Tuotteiden koostumus on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti. Liitteessä VI olevan 2 jakson taulukossa 3 tarkoitettuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä muunnettaessa koostumustietoja päästökertoimiksi olettaen, että kaikki merkitykselliset metallioksidit ovat peräisin vastaavista karbonaateista, jos tarpeen.

Poiketen siitä, mitä tässä liitteessä olevassa 1 jaksossa vahvistetaan, savukaasujen puhdistuksessa on sovellettava seuraavaa päästökertoimen määrittämistasoa:

Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava liitteessä VI olevassa 2 jaksossa esitettyä CaCO3:n stoikiometristä suhdelukua.

Puhdistukseen ei sovelleta muuta määrittämistasoa eikä muuntokerrointa. Päästöjä ei pidä laskea kahteen kertaan sellaisen käytetyn kalkkikiven osalta, joka kierrätetään samassa laitoksessa käytettäväksi raaka-aineeksi.

13.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU KIPSILEVYJEN JA MUIDEN KIPSITUOTTEIDEN VALMISTUS

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon ainakin kaikki erilaisista polttotoiminnoista aiheutuvat hiilidioksidipäästöt.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Poltosta aiheutuvia päästöjä on tarkkailtava tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti.

14.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU PAPERIN TAI KARTONGIN VALMISTUS

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: kattilat, kaasuturbiinit ja muut polttolaitteet, jotka tuottavat höyryä tai sähköä, soodakattilat ja muut laitteet, joissa poltetaan käytettyä keittoliuosta, polttouunit, kalkkiuunit ja kalsinointiuunit, jätekaasujen puhdistus ja polttoainekäyttöiset kuivaimet (kuten infrapunakuivaimet).

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Poltosta, myös savukaasun puhdistuksesta, aiheutuvia päästöjä on tarkkailtava tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti.

Vahvistuskemikaaleina käytetyistä raaka-aineista, mukaan lukien ainakin kalkkikivi tai kalsinoitu sooda, aiheutuvia prosessipäästöjä on tarkkailtava liitteessä II olevan 4 jakson mukaisesti menetelmää A käyttäen. Selluntuotannossa kalkkikivilietteen talteenotosta aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen oletetaan olevan kierrätetyn biomassan hiilidioksidia. Vain vahvistuskemikaaleista tulevaa syötettä vastaavan hiilidioksidimäärän oletetaan lisäävän fossiilisia hiilidioksidipäästöjä.

Vahvistuskemikaaleista aiheutuvien päästöjen päästökertoimen määrittämistasojen määritelmät ovat seuraavat:

| | Määrittämistaso 1: Liitteessä VI olevassa 2 jaksossa lueteltuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä. Relevanttien syöttöaineiden puhtaus on määriteltävä toimialan parhaiden käytäntöjen avulla. Näitä arvoja mukautetaan käytetyn karbonaattimateriaalin kosteus- ja sivukivipitoisuutta vastaavasti. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 1: Liitteessä VI olevassa 2 jaksossa lueteltuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä. Relevanttien syöttöaineiden puhtaus on määriteltävä toimialan parhaiden käytäntöjen avulla. Näitä arvoja mukautetaan käytetyn karbonaattimateriaalin kosteus- ja sivukivipitoisuutta vastaavasti.

| | Määrittämistaso 2: Kussakin relevantissa syöttöaineessa olevien relevanttien karbonaattien määrä on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti. Liitteessä VI olevassa 2 jaksossa lueteltuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä koostumustietojen muuntamisessa päästökertoimiksi, jos se on tarpeen. |
| --- | --- |

Määrittämistaso 2: Kussakin relevantissa syöttöaineessa olevien relevanttien karbonaattien määrä on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti. Liitteessä VI olevassa 2 jaksossa lueteltuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä koostumustietojen muuntamisessa päästökertoimiksi, jos se on tarpeen.

Muuntokertoimen osalta sovelletaan vain määrittämistasoa 1.

15.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I TARKOITETUT HIILIMUSTAN TUOTANTOLAITOKSET

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon hiilidioksidipäästöjen lähteinä ainakin kaikki poltossa ja prosessimateriaalina käytettävät polttoaineet.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Hiilimustan tuotannosta aiheutuvia päästöjä voidaan tarkkailla joko polttoprosessina, savukaasujen puhdistus mukaan lukien, tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaisesti, tai käyttäen massatasemenetelmää 25 artiklan ja liitteessä II olevan 3 jakson mukaisesti.

16.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELLUSTA TYPPIHAPON, ADIPIINIHAPON, KAPROLAKTAAMIN, GLYOKSAALIN JA GLYOKSYYLIHAPON TUOTANNOSTA AIHEUTUVIEN DITYPPIOKSIDIPÄÄSTÖJEN (N2O) MÄÄRITTÄMINEN

A.   Soveltamisala

Kunkin toiminnanharjoittajan on otettava huomioon kunkin N2O-päästöjä tuottavan toiminnon osalta kaikki tuotantoprosesseista aiheutuvien N2O-päästöjen lähteet, mukaan lukien tapaukset, joissa tuotannosta aiheutuvat N2O-päästöt johdetaan puhdistuslaitteiden kautta. Näihin voivat kuulua mikä tahansa seuraavista:

| a) | typpihapon tuotanto – ammoniakin katalyyttisestä hapetuksesta ja/tai NOx/N2O:n puhdistuslaitteista peräisin olevat N2O-päästöt; |
| --- | --- |

a)

typpihapon tuotanto – ammoniakin katalyyttisestä hapetuksesta ja/tai NOx/N2O:n puhdistuslaitteista peräisin olevat N2O-päästöt;

| b) | adipiinihapon tuotanto – N2O-päästöt, myös hapettumisreaktiosta, suorasta prosessin ulospuhalluksesta ja/tai päästöjen puhdistuslaitteista peräisin olevat päästöt; |
| --- | --- |

b)

adipiinihapon tuotanto – N2O-päästöt, myös hapettumisreaktiosta, suorasta prosessin ulospuhalluksesta ja/tai päästöjen puhdistuslaitteista peräisin olevat päästöt;

| c) | glyoksaalin ja glyoksyylihapon tuotanto – N2O-päästöt, myös prosessireaktioista, suorasta prosessin ulospuhalluksesta ja/tai päästöjen puhdistuslaitteista peräisin olevat päästöt; |
| --- | --- |

c)

glyoksaalin ja glyoksyylihapon tuotanto – N2O-päästöt, myös prosessireaktioista, suorasta prosessin ulospuhalluksesta ja/tai päästöjen puhdistuslaitteista peräisin olevat päästöt;

| d) | kaprolaktaamin tuotanto – N2O-päästöt, mukaan lukien prosessireaktioista, suorasta prosessin ulospuhalluksesta ja/tai päästöjen puhdistuslaitteista peräisin olevat päästöt. |
| --- | --- |

d)

kaprolaktaamin tuotanto – N2O-päästöt, mukaan lukien prosessireaktioista, suorasta prosessin ulospuhalluksesta ja/tai päästöjen puhdistuslaitteista peräisin olevat päästöt.

Näitä säännöksiä ei sovelleta polttoaineiden poltosta peräisin oleviin N2O-päästöihin.

B.   Dityppioksidipäästöjen määrittäminen

B.1.   Vuotuiset dityppioksidipäästöt

Toiminnanharjoittajan on tarkkailtava typpihapon tuotannosta aiheutuvia N2-päästöjä käyttäen jatkuvatoimista päästömittausta. Toiminnanharjoittajan on tarkkailtava adipiinihapon, kaprolaktaamin, glyoksaalin ja glyoksyylihapon tuotannosta aiheutuvia N2-päästöjä käyttämällä puhdistettujen päästöjen osalta mittaukseen perustuvaa menetelmää sekä puhdistamattomien päästöjen tilapäisten esiintymisten osalta (massatasemenetelmään perustuvaa) laskentaan perustuvaa menetelmää.

Toiminnanharjoittajan on luettava vuotuiset kokonaispäästöt kustakin sellaisesta päästölähteestä, johon sovelletaan jatkuvatoimista päästömittausta, kaikkien tuntipäästöjen summaksi käyttäen liitteessä VIII olevassa 3 jaksossa esitettyä kaavaa 1.

B.2.   Dityppioksidin tuntipäästöt

Toiminnanharjoittajan on laskettava N2O-tuntipäästöjen vuotuiset keskiarvot kustakin lähteestä, johon sovelletaan jatkuvatoimista päästömittausjärjestelmää, käyttäen liitteessä VIII olevassa 3 jaksossa esitettyä kaavaa 2.

Toiminnanharjoittajan on määritettävä mittaukseen perustuvaa menetelmää käyttäen kustakin päästölähteestä peräisin olevan savukaasun N2O-tuntipitoisuudet edustavasta pisteestä NOx/N2O-puhdistuslaitteen jälkeen, jos puhdistusta on käytetty. Toiminnanharjoittajan on sovellettava tekniikoita, joilla voidaan mitata kaikkien päästölähteiden N2O-pitoisuuksia sekä silloin, kun puhdistusta käytetään, että silloin, kun sitä ei käytetä. Jos epävarmuus tällöin lisääntyy, toiminnanharjoittajan on otettava se huomioon epävarmuustarkastelussa.

Toiminnanharjoittajan on tarvittaessa muutettava kaikki mittaustulokset pitoisuuksiksi kuivassa kaasussa ja raportoitava ne vastaavasti.

B.3.   Savukaasuvirran määrittäminen

Toiminnanharjoittajan on käytettävä N2O-päästöjen tarkkailua varten suoritettavassa savukaasuvirran mittauksessa tämän asetuksen 43 artiklan 5 kohdassa vahvistettuja savukaasuvirran tarkkailumenetelmiä. Toiminnanharjoittajan on sovellettava typpihapon tuotantoon 43 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaista menetelmää, paitsi jos se on teknisesti mahdotonta. Tällöin toiminnanharjoittajan on käytettävä vaihtoehtoista menetelmää, myös merkittäviin muuttujiin, kuten ammoniakin syöttöön, perustuvaa massatasemenetelmää tai virran määrittämistä jatkuvatoimisella päästövirran mittauksella, jos toimivaltainen viranomainen hyväksyy tämän.

Savukaasuvirta lasketaan käyttämällä seuraavaa kaavaa:

Vflue gas flow [Nm3/h] = Vair * (1 - O2,air) / (1 - O2, flue gas)

jossa

Vair
  = kokonaisilmamäärä ilmaistuna muodossa Nm3/tunti standardiolosuhteissa;

O2,air
  = O2:n tilavuusosuus kuivassa ilmassa [= 0,2095];

O2,flue gas
  = O2:n tilavuusosuus savukaasussa.

Vair lasketaan kaikkien typpihapon tuotantoyksikköön virtaavien ilmamäärien summana.

Toiminnanharjoittajan on sovellettava seuraavaa kaavaa, ellei sen tarkkailusuunnitelmassa esitetä muuta:

Vair = Vprim + Vsec + Vseal

jossa

Vprim
  = primääri-ilmamäärä ilmaistuna muodossa Nm3/tunti standardiolosuhteissa;

Vsec
  = sekundääri-ilmamäärä ilmaistuna muodossa Nm3/tunti standardiolosuhteissa;

Vseal
  = tiivisteilmamäärä ilmaistuna muodossa Nm3/tunti standardiolosuhteissa.

Toiminnanharjoittajan on määritettävä Vprim jatkuvatoimisella mittauksella, ennen kuin sekoittuminen ammoniakin kanssa tapahtuu. Toiminnanharjoittajan on määritettävä Vsec jatkuvatoimisella mittauksella, myös silloin, kun mittaus tapahtuu ennen lämmön talteenottoyksikköä. Kun kyseessä on Vseal, toiminnanharjoittajan on otettava huomioon huuhteluilma typpihapon tuotantoprosessissa.

Niiden syöttöilmavirtojen osalta, jotka ovat kumulatiivisesti alle 2,5 prosenttia kokonaisilmamäärästä, toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä tämän ilmamäärän määrittämiseksi arviointimenetelmät, joita toiminnanharjoittaja ehdottaa alan parhaiden käytäntöjen perusteella.

Toiminnanharjoittajan on toimitettava normaaleissa toimintaolosuhteissa tehtyihin mittauksiin perustuvat todisteet siitä, että mitattu savukaasuvirta on riittävän tasainen ehdotetun mittausmenetelmän käyttämiseksi. Jos virta osoittautuu mittauksissa epätasaiseksi, toiminnanharjoittajan on otettava tämä huomioon valitessaan sopivia tarkkailumenetelmiä ja laskiessaan N2O-päästöjen epävarmuutta.

Toiminnanharjoittajan on muutettava kaikki mittaustulokset pitoisuuksiksi kuivassa kaasussa ja raportoitava niistä vastaavasti.

B.4.   Hapen (O2) pitoisuudet

Toiminnanharjoittajan on mitattava savukaasun happipitoisuudet, jos se on tarpeen savukaasuvirran laskemiseksi liitteen IV tämän jakson B.3 alajakson mukaisesti. Tällöin toiminnanharjoittajan on noudatettava 41 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetettuja pitoisuuksien mittaamista koskevia vaatimuksia. Määrittäessään N2O-päästöjen epävarmuutta toiminnanharjoittajan on otettava huomioon O2-pitoisuuksien mittausten epävarmuus.

Toiminnanharjoittajan on tarvittaessa muutettava kaikki mittaustulokset pitoisuuksiksi kuivassa kaasussa ja raportoitava ne vastaavasti.

B.5.   Dityppioksidipäästöjen laskeminen

Toiminnanharjoittaja voi laskea adipiinihapon, kaprolaktaamin, glyoksaalin ja glyoksyylihapon tuotannosta tiettynä aikana aiheutuvat puhdistamattomat N2O-päästöt, mukaan lukien turvallisuussyistä tapahtuvasta ulospuhalluksesta aiheutuvat puhdistamattomat päästöt ja puhdistuslaitteiston häiriöstä aiheutuvat päästöt, käyttäen massatasemenetelmää, jos N2O-päästöjen jatkuvatoiminen päästötarkkailu ei ole teknisesti mahdollista; tällöin toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä kyseisen menetelmän käyttö. Tätä varten kokonaisepävarmuuden on vastattava 41 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetettujen määrittämistasovaatimusten soveltamisen tulosta. Toiminnanharjoittajan laskentamenetelmän perusteena on oltava kemiallisesta reaktiosta päästön syntyhetkellä muodostuvien N2O-päästöjen suurin potentiaalinen määrä ja päästön kesto.

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon laskettujen päästöjen epävarmuus tietyn päästölähteen osalta määrittäessään päästölähteen tuntipäästöjen vuotuisen keskiarvon epävarmuutta.

B.6.   Toiminnon tuotantomäärien määrittäminen

Tuotantomäärät lasketaan käyttäen päivittäisiä tuotantoraportteja ja käyttötuntitietoja.

B.7.   Näytteenottotiheys

Seuraaville lasketaan 44 artiklan mukaisesti validit tuntikeskiarvot tai lyhyempien viitekausien keskiarvot:

| (a) | savukaasun N2O-pitoisuudet; |
| --- | --- |

(a)

savukaasun N2O-pitoisuudet;

| (b) | tarvittaessa savukaasun kokonaisvirtaus, jos se mitataan suoraan; |
| --- | --- |

(b)

tarvittaessa savukaasun kokonaisvirtaus, jos se mitataan suoraan;

| (c) | kaikki kaasuvirrat ja happipitoisuudet, jotka ovat tarpeen savukaasuvirran epäsuorassa määrityksessä. |
| --- | --- |

(c)

kaikki kaasuvirrat ja happipitoisuudet, jotka ovat tarpeen savukaasuvirran epäsuorassa määrityksessä.

C.   Vuotuisen hiilidioksidiekvivalentin (CO2(e)) määrittäminen

Toiminnanharjoittajan on muunnettava kaikista päästölähteistä peräisin olevat vuotuiset N2O-kokonaispäästöt, jotka on mitattu tonneina kolmen desimaalin tarkkuudella, vuotuisiksi CO2(e)-päästöiksi tonneiksi pyöristettyinä käyttäen seuraavaa kaavaa ja liitteessä VI olevassa 3 jaksossa esitettyjä GWP-arvoja:

CO2(e) [t] = N2Oannual[t] * GWPN2O

jossa

N2Oannual
  = vuotuiset N2O-kokonaispäästöt laskettuina liitteessä VIII olevassa 3 jaksossa esitetyn kaavan 1 mukaisesti.

Kaikkien päästölähteiden tuottama vuotuinen CO2(e)-kokonaismäärä ja mahdolliset muista päästölähteistä peräisin olevat suorat CO2-päästöt (jos ne sisältyvät kasvihuonekaasujen päästölupaan) lisätään laitoksen vuotuisiin CO2-kokonaispäästöihin, ja niitä käytetään raportoinnin ja päästöoikeuksien palauttamisen tarkoituksissa.

Vuotuiset N2O -kokonaispäästöt raportoidaan tonneina kolmen desimaalin tarkkuudella ja hiilidioksidiekvivalentteina tonneihin pyöristettyinä.

17.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I TARKOITETUT AMMONIAKIN TUOTANTOLAITOKSET

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: polttoaineiden poltto, josta saadaan lämpöä reformointia tai osittaista hapetusta varten, polttoaineet, joita käytetään prosessin syöttöaineina ammoniakin tuotantoprosessissa (reformointi tai osittainen hapetus) ja polttoaineet, joita käytetään muissa polttoprosesseissa, myös kuuman veden tai höyryn tuottamista varten.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Polttoprosesseista ja prosessien syöttöaineina käytetyistä polttoaineista peräisin olevien päästöjen tarkkailuun on sovellettava 24 artiklan ja tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaista vakiolaskentamenetelmää.

Jos ammoniakin tuotannosta peräisin olevaa hiilidioksidia käytetään raaka-aineena urean tai muiden kemikaalien tuotannossa tai siirretään pois laitoksesta muuhun kuin 49 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvaan käyttötarkoitukseen, tämä hiilidioksidimäärä luetaan hiilidioksidin tuottaneen laitoksen päästöiksi.

18.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I LUETELTU SUURISSA ERISSÄ TUOTETTAVIEN ORGAANISEN KEMIAN KEMIKAALIEN TUOTANTO

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: krakkaus (katalyyttinen ja ei-katalyyttinen), reformointi, osittainen tai täydellinen hapetus, vastaavanlaiset prosessit, joissa raaka-aineena käytettävän hiilivedyn sisältämästä hiilestä syntyy hiilidioksidipäästöjä, jätekaasujen poltto ja soihdutus, polttoaineen polttaminen muissa polttoprosesseissa.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Jos suurissa erissä tuotettavien orgaanisen kemian kemikaalien tuotanto on teknisesti yhdistetty öljyjalostamoihin, kyseisen laitoksen toiminnanharjoittajan on sen sijaan noudatettava asiaa koskevia tässä liitteessä olevan 2 jakson säännöksiä.

Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa vahvistetaan, toiminnanharjoittajan on tarkkailtava päästöjä, jotka ovat peräisin polttoprosesseista, joissa käytettävät polttoaineet eivät ole osallisina kemiallisissa reaktioissa suurissa erissä tuotettavien orgaanisen kemian kemikaalien tuotantoa varten eivätkä ole tulosta niistä, käyttäen 24 artiklan ja tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaista vakiolaskentamenetelmää. Kaikissa muissa tapauksissa toiminnanharjoittaja voi valita, käyttääkö se suurissa erissä tuotettavien orgaanisen kemian kemikaalien tuotannosta aiheutuvien päästöjen tarkkailuun 25 artiklan mukaista massatasemenetelmää vai 24 artiklan mukaista vakiolaskentamenetelmää. Jos toiminnanharjoittaja käyttää vakiolaskentamenetelmää, sen on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle näyttöä siitä, että valittu menetelmä kattaa kaikki asiaankuuluvat päästöt, jotka myös massatasemenetelmä kattaisi.

Hiilipitoisuuden määrittämiseen määrittämistason 1 mukaisesti sovelletaan liitteessä VI olevassa taulukossa 5 esitettyjä oletuspäästökertoimia. Niiden aineiden osalta, joita ei ole lueteltu liitteen VI taulukossa 5 tai tämän asetuksen muissa säännöksissä, toiminnanharjoittajan on laskettava hiilipitoisuus puhtaan aineen stoikiometrisestä hiilipitoisuudesta sekä aineen pitoisuudesta syöttöaine- tai tuotevirrassa.

19.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I TARKOITETUT VEDYN JA SYNTEESIKAASUN TUOTANTOLAITOKSET

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: polttoaineet, joita käytetään vedyn ja synteesikaasun tuotantoprosessissa (reformointi tai osittainen hapetus), ja polttoaineet, joita käytetään muissa polttoprosesseissa, myös kuuman veden tai höyryn tuottamista varten. Tuotettu synteesikaasu katsotaan massatasemenetelmässä lähdevirraksi.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Polttoprosesseista ja vedyntuotantoprosessien syöttöaineina käytetyistä polttoaineista peräisin olevien päästöjen tarkkailuun on sovellettava 24 artiklan ja tässä liitteessä olevan 1 jakson mukaista vakiolaskentamenetelmää.

Synteesikaasun tuotannosta aiheutuvien päästöjen tarkkailuun on käytettävä 25 artiklan mukaista massatasemenetelmää. Toiminnanharjoittaja voi päättää sisällyttää erillisistä polttoprosesseista peräisin olevat päästöt massataseeseen tai käyttää vakiolaskentamenetelmää 24 artiklan mukaisesti ainakin joidenkin lähdevirtojen osalta välttäen päästötietojen puutteellisuutta tai päästöjen kaksinkertaista laskentaa.

Jos vetyä ja synteesikaasua tuotetaan samassa laitoksessa, toiminnanharjoittajan on laskettava hiilidioksidipäästöt joko käyttäen vedyn ja synteesikaasun osalta erillisiä menetelmiä tämän alajakson kahden ensimmäisen kohdan mukaisesti tai käyttäen yhtä yhteistä massatasetta.

20.   DIREKTIIVIN 2003/87/EY LIITTEESSÄ I TARKOITETUT KALSINOIDUN SOODAN JA NATRIUMBIKARBONAATIN TUOTANTOLAITOKSET

A.   Soveltamisala

Kalsinoidun soodan ja natriumbikarbonaatin tuotantoon käytetyissä laitoksissa hiilidioksidipäästöjä syntyy seuraavista lähteistä ja lähdevirroista:

| a) | polttoaineet, joita käytetään muissa polttoprosesseissa, myös kuuman veden tai höyryn tuottamista varten; |
| --- | --- |

a)

polttoaineet, joita käytetään muissa polttoprosesseissa, myös kuuman veden tai höyryn tuottamista varten;

| b) | raaka-aineet, mukaan lukien kalkkikiven kalsinoinnista peräisin oleva poistokaasu, sikäli kun sitä ei käytetä karbonointiin; |
| --- | --- |

b)

raaka-aineet, mukaan lukien kalkkikiven kalsinoinnista peräisin oleva poistokaasu, sikäli kun sitä ei käytetä karbonointiin;

| c) | jätekaasut karbonoinnin jälkeisistä pesu- tai suodatusvaiheista, sikäli kun niitä ei käytetä karbonointiin. |
| --- | --- |

c)

jätekaasut karbonoinnin jälkeisistä pesu- tai suodatusvaiheista, sikäli kun niitä ei käytetä karbonointiin.

B.   Erityiset tarkkailusäännöt

Toiminnanharjoittajan on käytettävä kalsinoidun soodan ja natriumbikarbonaatin tuotannosta peräisin olevien päästöjen tarkkailuun massatasemenetelmää 25 artiklan mukaisesti. Toiminnanharjoittaja voi päättää sisällyttää erillisistä polttoprosesseista peräisin olevat päästöt massataseeseen tai käyttää vakiolaskentamenetelmää 24 artiklan mukaisesti ainakin joidenkin lähdevirtojen osalta välttäen päästötietojen puutteellisuutta tai päästöjen kaksinkertaista laskentaa.

Jos kalsinoidun soodan tuotannosta peräisin olevaa hiilidioksidia käytetään natriumbikarbonaatin tuotannossa, hiilidioksidimäärä, joka käytetään natriumbikarbonaatin valmistamiseen kalsinoidusta soodasta, luetaan hiilidioksidin tuottaneen laitoksen päästöiksi.

21.   KULJETUSTA JA DIREKTIIVIN 2009/31/EY MUKAISESSA VARASTOINTIPAIKASSA TAPAHTUVAA GEOLOGISTA VARASTOINTIA VARTEN SUORITETTAVASTA HIILIDIOKSIDIN TALTEENOTOSTA PERÄISIN OLEVIEN KASVIHUONEKAASUPÄÄSTÖJEN MÄÄRITTÄMINEN

A.   Soveltamisala

Hiilidioksidia voivat ottaa talteen joko asiaan erikoistuneet laitokset, jotka vastaanottavat muista laitoksista siirrettyä hiilidioksidia, tai laitokset, joiden toiminnoista aiheutuu hiilidioksidipäästöjä, jotka otetaan talteen saman kasvihuonekaasujen päästöluvan nojalla. Laitoksen kaikkien osien, jotka liittyvät hiilidioksidin talteenottoon, väliaikaiseen varastointiin ja siirtämiseen siirtoverkkoon tai geologiseen varastointipaikkaan, on sisällyttävä kasvihuonekaasujen päästölupaan, ja ne on otettava huomioon asiaan liittyvässä tarkkailusuunnitelmassa. Jos laitos suorittaa muita toimintoja, jotka kuuluvat direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan, niistä aiheutuvia päästöjä on tarkkailtava tämän liitteen asiaankuuluvien jaksojen mukaisesti.

Hiilidioksidin talteenottoa harjoittavan toiminnanharjoittajan on otettava huomioon ainakin seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet:

| a) | talteenottolaitokseen siirretty hiilidioksidi; |
| --- | --- |

a)

talteenottolaitokseen siirretty hiilidioksidi;

| b) | poltto ja muu laitoksessa tapahtuva talteenottoon liittyvä toiminta, mukaan lukien polttoaineen ja syöttömateriaalin käyttö. |
| --- | --- |

b)

poltto ja muu laitoksessa tapahtuva talteenottoon liittyvä toiminta, mukaan lukien polttoaineen ja syöttömateriaalin käyttö.

B.   Hiilidioksidisiirtojen ja -päästöjen määrien kvantifiointi

B.1.   Kvantifiointi laitoksessa

Kunkin toiminnanharjoittajan on laskettava päästöt ottaen huomioon mahdolliset hiilidioksidipäästöt kaikista päästöjen kannalta merkityksellisistä prosesseista laitoksessa sekä talteenotettu ja siirtoverkkoon siirretty hiilidioksidin määrä käyttäen seuraavaa kaavaa:

Ecapture installation = Tinput + Ewithout capture – Tfor storage

jossa

Ecapture installation
  = talteenottolaitoksen kaikki kasvihuonekaasupäästöt;

Tinput
  = talteenottolaitokseen siirretyn hiilidioksidin määrä, joka määritetään 40–46 ja 49 artiklan mukaisesti.

Ewithout capture
  = laitoksen päästöt olettaen, ettei hiilidioksidia ole otettu talteen, eli laitoksen kaikista muista toiminnoista peräisin olevat yhteenlasketut päästöt, joita tarkkaillaan liitteessä IV olevien asiaankuuluvien jaksojen mukaisesti;

Tfor storage
  = siirtoverkkoon tai varastointipaikkaan siirretyn hiilidioksidin määrä, joka määritetään 40–46 artikla ja 49 artiklan mukaisesti.

Tapauksissa, joissa hiilidioksidin talteenotto suoritetaan samassa laitoksessa, josta talteenotettu hiilidioksidi on peräisin, toiminnanharjoittajan on käytettävä Tinput-arvona nollaa.

Kun kyseessä on itsenäinen talteenottolaitos, toiminnanharjoittaja on varmistettava, että Ewithout capture edustaa niiden päästöjen määrää, jotka aiheutuvat muista lähteistä kuin laitokseen talteenottoa varten siirretystä hiilidioksidista. Toiminnanharjoittajan on määritettävä nämä päästöt tämän asetuksen säännösten mukaisesti.

Kun kyseessä on itsenäinen talteenottolaitos, hiilidioksidia talteenottolaitokseen siirtävän laitoksen toiminnanharjoittajan on vähennettävä Tinput-määrä oman laitoksensa päästöistä 49 artiklan mukaisesti.

B.2.   Siirretyn hiilidioksidin määrittäminen

Kunkin toiminnanharjoittajan on määritettävä 49 artiklan mukaisesti talteenottolaitoksesta ja talteenottolaitokseen siirretyn hiilidioksidin määrä 40–46 artiklan mukaisesti toteutetuilla mittausmenetelmillä.

Ainoastaan jos hiilidioksidia talteenottolaitokseen siirtävän laitoksen toiminnanharjoittaja voi osoittaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä tavalla, että talteenottolaitokseen siirrettävä hiilidioksidi siirretään kokonaan ja vähintään vastaavalla tarkkuudella, voi toimivaltainen viranomainen sallia sen, että toiminnanharjoittaja käyttää laskentaan perustuvaa menetelmää 24 tai 25 artiklan mukaisesti Tinput-määrän määrittämiseksi 40–46 artiklan ja 49 artiklan mukaisen mittaukseen perustuvan menetelmän sijaan.

22.   DIREKTIIVIN 2009/31/EY MUKAISESSA VARASTOINTIPAIKASSA TAPAHTUVAA GEOLOGISTA VARASTOINTIA VARTEN TEHTÄVÄSTÄ HIILIDIOKSIDIN PUTKIKULJETUKSESTA PERÄISIN OLEVIEN KASVIHUONEKAASUPÄÄSTÖJEN MÄÄRITTÄMINEN

A.   Soveltamisala

Hiilidioksidin putkikuljetuksesta aiheutuvien päästöjen tarkkailun ja raportoinnin laajuus vahvistetaan siirtoverkon kasvihuonekaasujen päästöluvassa, mukaan lukien kaikki apulaitokset, jotka on toiminnallisesti yhdistetty siirtoverkkoon, myös paineenkorotusasemat ja lämmittimet. Kullakin siirtoverkolla on vähintään yksi lähtöpiste ja yksi päätepiste, jotka on kukin yhdistetty muihin laitoksiin, joissa harjoitetaan yhtä tai useaa seuraavista toiminnoista: hiilidioksidin talteenotto, kuljetus tai geologinen varastointi. Lähtö- ja päätepisteitä voivat olla myös siirtoverkon ja kansallisten rajojen haaraumat. Lähtö- ja päätepisteet sekä laitokset, joihin ne on yhdistetty, vahvistetaan kasvihuonekaasujen päästöluvassa.

Kunkin toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: polttoprosessit ja muut prosessit laitoksissa, jotka on toiminnallisesti yhdistetty siirtoverkkoon, mukaan lukien paineenkorotusasemat, siirtoverkon hajapäästöt, siirtoverkon tarkoitukselliset päästöt ja siirtoverkon vuodoista peräisin olevat päästöt.

B.   Hiilidioksidin määrän määritysmenetelmät

Kuljetusverkkojen toiminnanharjoittajien on määritettävä päästöt käyttäen yhtä seuraavista menetelmistä:

| a) | B.1 alajaksossa esitetty menetelmä A (kaikkien syöttö- ja tuotosvirtojen kokonaismassatase) tai |
| --- | --- |

a)

B.1 alajaksossa esitetty menetelmä A (kaikkien syöttö- ja tuotosvirtojen kokonaismassatase) tai

| b) | B.2 alajaksossa esitetty menetelmä B (yksittäisten päästölähteiden tarkkailu). |
| --- | --- |

b)

B.2 alajaksossa esitetty menetelmä B (yksittäisten päästölähteiden tarkkailu).

Kun toiminnanharjoittaja valitsee joko menetelmän A tai menetelmän B, sen on osoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, että valitulla menetelmällä voidaan varmistaa luotettavammat kokonaispäästöjä koskevat tulokset ja alhaisempi epävarmuus ja että siinä käytetään parhaita tekniikoita ja tietämystä, jotka olivat käytettävissä silloin, kun kasvihuonekaasujen päästölupaa haettiin tai tarkkailusuunnitelma hyväksyttiin, ilman että aiheutuu kohtuuttomia kustannuksia. Jos valitaan menetelmä B, toiminnanharjoittajan on osoitettava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä tavalla, että toiminnanharjoittajan siirtoverkosta peräisin olevien kasvihuonekaasupäästöjen vuosittaiseen määrään liittyvä yleinen epävarmuus ei ylitä 7,5:tä prosenttia.

Kun siirtoverkossa käytetään jäljempänä esitettyä menetelmää B, sen toiminnanharjoittaja ei saa lisätä päästöjen laskettuun määrään muista direktiivin 2003/87/EY mukaisesti luvan saaneesta laitoksesta vastaanotettua hiilidioksidia eikä vähentää päästöjen lasketusta määrästä hiilidioksidia, joka siirretään toiseen direktiivin 2003/87/EY mukaisesti luvan saaneeseen laitokseen.

Kunkin siirtoverkon toiminnanharjoittajan on käytettävä menetelmää A menetelmällä B saatujen tulosten validoimiseksi vähintään kerran vuodessa. Tätä validointia varten toiminnanharjoittaja voi käyttää menetelmän A soveltamiseen alempia määrittämistasoja.

B.1.   Menetelmä A

Kunkin toiminnanharjoittajan on määritettävä päästöt seuraavan kaavan mukaisesti:

Formula

jossa

Päästöt= siirtoverkon hiilidioksidipäästöt yhteensä [t CO2];

Eown activity
  = päästöjä, jotka aiheutuvat siirtoverkon omasta toiminnasta, eli päästöjä, jotka eivät ole peräisin kuljetetusta hiilidioksidista mutta joihin sisältyvät paineenkorotusasemissa käytettävästä polttoaineesta aiheutuvat päästöt, tarkkaillaan liitteessä IV olevien asiaankuuluvien jaksojen mukaisesti;

TIN,i
  = siirtoverkkoon saapumispisteessä i siirretyn hiilidioksidin määrä, joka määritetään 40–46 artiklan ja 49 artiklan mukaisesti.

TOUT,i
  = siirtoverkosta poistumispisteessä i siirretyn hiilidioksidin määrä, joka määritetään 40–46 artiklan ja 49 artiklan mukaisesti.

B.2.   Menetelmä B

Kunkin toiminnanharjoittajan on määritettävä päästöt ottaen huomioon kaikki päästöjen kannalta merkitykselliset prosessit laitoksessa sekä talteenotetun ja kuljetusvälineeseen siirretyn hiilidioksidin määrä käyttäen seuraavaa kaavaa:

Päästöt [t CO2]= CO2 fugitive + CO2 vented + CO2 leakage events + CO2 installations

jossa

Päästöt= siirtoverkon hiilidioksidipäästöt yhteensä [t CO2];

CO2 fugitive
  = siirtoverkossa kuljetetusta hiilidioksidista peräisin olevien hajapäästöjen määrä [t CO2], mukaan lukien päästöt tiivisteistä, venttiileistä, välikompressoriasemista ja välivarastointilaitoksista;

CO2 vented
  = siirtoverkossa kuljetetusta hiilidioksidista peräisin olevien tarkoituksellisten päästöjen määrä [t CO2];

CO2 leakage events
  = siirtoverkossa kuljetetun hiilidioksidin määrä [t CO2], joka vapautuu siirtoverkon yhdessä tai useassa osassa tapahtuvan häiriön vuoksi;

CO2 installations
  = sen hiilidioksidin määrä [t CO2], joka vapautuu poltosta tai muista prosesseista, jotka on toiminnallisesti yhdistetty putkikuljetukseen siirtoverkossa, ja jota tarkkaillaan näihin ohjeisiin sisältyvien asiaa koskevien liitteen IV jaksojen mukaisesti.

B.2.1.   Siirtoverkosta peräisin olevat hajapäästöt

Toiminnanharjoittajan on katsottava hajapäästöiksi päästöt seuraavantyyppisistä laitteista:

| a) | tiivisteet; |
| --- | --- |

a)

tiivisteet;

| b) | mittauslaitteet; |
| --- | --- |

b)

mittauslaitteet;

| c) | venttiilit; |
| --- | --- |

c)

venttiilit;

| d) | välikompressoriasemat; |
| --- | --- |

d)

välikompressoriasemat;

| e) | välivarastointilaitokset. |
| --- | --- |

e)

välivarastointilaitokset.

Toiminnanharjoittajan on määritettävä keskimääräiset päästökertoimet EF (g CO2 / aikayksikkö) sellaista laitetta ja esiintymistä kohti, jossa voidaan odottaa hajapäästöjä, toiminnan alussa ja viimeistään sen ensimmäisen raportointivuoden loppuun mennessä, jona siirtoverkko on viimeistään toiminnassa. Toiminnanharjoittajan on tarkistettava nämä kertoimet vähintään joka viides vuosi ottaen huomioon alan parhaat käytettävissä olevat tekniikat ja tietämyksen.

Toiminnanharjoittajan on laskettava hajapäästöt kertomalla kuhunkin luokkaan kuuluvien laitteiden määrä päästökertoimella ja laskemalla yhteen tulokset yksittäisiä luokkia varten seuraavan kaavan osoittamalla tavalla:

Formula

Esiintymisten määräksi (Noccurr
  ) on katsottava kuhunkin luokkaan kuuluvien laitteiden määrä kerrottuna aikayksikköjen määrällä vuotta kohti.

B.2.2.   Vuodoista johtuvat päästöt

Kuljetusverkon toiminnanharjoittajan on toimitettava todiste verkon eheydestä käyttäen edustavia (paikkaan ja aikaan liittyviä) lämpötila- ja painetietoja. Jos tiedoista käy ilmi, että on tapahtunut vuoto, toiminnanharjoittajan on laskettava vuotaneen hiilidioksidin määrä käyttäen sopivaa, tarkkailusuunnitelmaan sisältyvää menetelmää, joka perustuu alan parhaita käytäntöjä koskeviin ohjeisiin, myös vertaamalla lämpötila- ja painetietoja eheän verkon keskimääräisiin paine- ja lämpötila-arvoihin.

B.2.3.   Tarkoitukselliset päästöt

Kunkin toiminnanharjoittajan on esitettävä tarkkailusuunnitelmassa analyysi mahdollisista tilanteista, joissa syntyy tarkoituksellisia päästöjä, kuten huolto- tai hätätoimista, ja esitettävä sopivat, alan parhaisiin käytäntöihin perustuvat dokumentoidut menetelmät, joilla lasketaan tarkoituksellisten hiilidioksidipäästöjen määrä.

23.   HIILIDIOKSIDIN GEOLOGINEN VARASTOINTI DIREKTIIVISSÄ 2009/31/EY SALLITUSSA VARASTOINTIPAIKASSA

A.   Soveltamisala

Toiminnanharjoittajan on asetettava hiilidioksidin geologisesta varastoinnista peräisin olevien päästöjen tarkkailun ja raportoinnin rajat varastointipaikan ja varastointikompleksin direktiivin 2009/31/EY mukaisessa luvassa määritettyjen rajojen perusteella. Jos varastointikompleksissa havaitaan vuotoja, jotka aiheuttavat päästöjä tai hiilidioksidin vapautumista vesipatsaaseen, toiminnanharjoittajan on välittömästi:

| a) | ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle; |
| --- | --- |

a)

ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle;

| b) | sisällytettävä vuoto kyseessä olevan laitoksen päästölähteisiin; |
| --- | --- |

b)

sisällytettävä vuoto kyseessä olevan laitoksen päästölähteisiin;

| c) | tarkkailtava päästöjä ja raportoitava niistä. |
| --- | --- |

c)

tarkkailtava päästöjä ja raportoitava niistä.

Toiminnanharjoittaja saa poistaa kyseisen vuodon tarkkailusuunnitelman päästölähteiden joukosta ja lopettaa näiden päästöjen tarkkailun ja raportoinnin vasta, kun direktiivin 2009/31/EY 16 artiklan mukaiset korjaavat toimenpiteet on toteutettu eikä päästöjä tai hiilidioksidin vapautumista vesipatsaaseen voida enää havaita.

Kunkin geologista varastointia harjoittavan toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään seuraavat potentiaaliset hiilidioksidipäästöjen lähteet: polttoaineen käyttö paineenkorotusasemissa sekä muut polttotoiminnot, mukaan lukien toimipaikassa sijaitsevat voimalaitokset, injektoinnista tai hiilivedyn tehostetusta talteenotosta aiheutuvat tarkoitukselliset päästöt, injektoinnista aiheutuvat hajapäästöt, hiilivedyn tehostetun talteenoton yhteydessä syntynyt hiilidioksidi ja vuodot.

B.   Hiilidioksidipäästöjen määrän määrittäminen

Geologista varastointia harjoittava toiminnanharjoittaja ei saa lisätä päästöjensä laskettuun määrään muista laitoksista vastaanotettua hiilidioksidia eikä vähentää päästöjensä lasketusta määrästä hiilidioksidia, joka varastoidaan geologisesti varastointipaikassa tai siirretään toiseen laitokseen.

B.1.   Injektoinnista aiheutuvat tarkoitukselliset päästöt ja hajapäästöt

Toiminnanharjoittajan on määritettävä tarkoitukselliset päästöt ja hajapäästöt seuraavasti:

CO2-päästöt [t CO2 ] = V CO2 [t CO2] + F CO2 [t CO2]

jossa

V CO2
  = tarkoituksellisten hiilidioksidipäästöjen määrä;

F CO2
  = hajapäästöistä aiheutuvan hiilidioksidin määrä.

Kunkin toiminnanharjoittajan on määritettävä V CO2 käyttäen tämän asetuksen 41–46 artiklan mukaisia mittaukseen perustuvia menetelmiä. Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä lauseessa todetaan, toiminnanharjoittaja voi toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän saatuaan esittää tarkkailusuunnitelmassa sopivan, alan parhaisiin käytäntöihin perustuvan menetelmän V CO2:n määrittämiseksi, jos mittaukseen perustuvien menetelmien käytöstä aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia.

Toiminnanharjoittajan on katsottava F CO2 yhdeksi lähteeksi. Tämä tarkoittaa sitä, että liitteessä VIII olevan 1 jakson mukaisiin määrittämistasoihin liittyviä epävarmuusvaatimuksia sovelletaan kokonaisarvoon eikä yksittäisiin päästöpisteisiin. Kunkin toiminnanharjoittajan on esitettävä tarkkailusuunnitelmassa analyysi mahdollisista hajapäästölähteistä ja esitettävä F CO2:n laskemiseksi tai mittaamiseksi soveltuvat dokumentoidut menetelmät, jotka perustuvat alan parhaita käytäntöjä koskeviin ohjeisiin. F CO2:n määrittämiseksi toiminnanharjoittaja voi käyttää tietoja, jotka on kerätty injektiolaitoksen osalta direktiivin 2009/31/EY 32–35 artiklan ja liitteessä II olevan 1.1 kohdan e–h alakohtien mukaisesti, jos ne täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.

B.2.   Hiilivedyn tehostetusta talteenotosta aiheutuvat tarkoitukselliset päästöt ja hajapäästöt

Kunkin toiminnanharjoittajan on otettava huomioon hiilidioksidin tehostetusta talteenotosta (EHR) syntyvät seuraavat mahdolliset lisäpäästölähteet:

| a) | öljyn ja kaasun erotusyksiköt ja kaasun kierrätyslaitos, joissa hiilidioksidin hajapäästöjä voisi tapahtua; |
| --- | --- |

a)

öljyn ja kaasun erotusyksiköt ja kaasun kierrätyslaitos, joissa hiilidioksidin hajapäästöjä voisi tapahtua;

| b) | soihdutus, jossa päästöjä voi syntyä jatkuvien positiivisten poistojärjestelmien käytöstä sekä hiilivedyn tuotantolaitoksen paineenalennuksen aikana; |
| --- | --- |

b)

soihdutus, jossa päästöjä voi syntyä jatkuvien positiivisten poistojärjestelmien käytöstä sekä hiilivedyn tuotantolaitoksen paineenalennuksen aikana;

| c) | hiilidioksidin poistojärjestelmä, jolla vältetään liekin sammuminen soihdussa korkean hiilidioksidipitoisuuden vuoksi. |
| --- | --- |

c)

hiilidioksidin poistojärjestelmä, jolla vältetään liekin sammuminen soihdussa korkean hiilidioksidipitoisuuden vuoksi.

Kunkin toiminnanharjoittajan on määritettävä hajapäästöt tai tarkoitukselliset hiilidioksidipäästöt liitteessä IV olevan tämän jakson B.1 alajakson mukaisesti.

Kunkin toiminnanharjoittajan on määritettävä soihdutuksesta aiheutuvat päästöt tässä liitteessä olevan 1 jakson D alajakson mukaisesti ottaen huomioon mahdollinen lähdevirtaan sisältyvä hiilidioksidi soihdutetussa kaasussa 48 artiklan mukaisesti.

B.3.   Vuoto varastointikompleksista

Päästöjen ja vesipatsaaseen vapautuneen hiilidioksidin määrä määritetään seuraavasti:

Formula

jossa

L CO2
  = vuodosta johtuvat hiilidioksidipäästöt tai sen vuoksi vapautunut hiilidioksidi kalenteripäivää kohti.

| (a) | Kutakin kalenteripäivää kohti, jonka osalta vuotoa tarkkaillaan, kunkin toiminnanharjoittajan on laskettava L CO2 tuntia kohti vuotaneen massan keskiarvona tuntia kohti [t CO2/h] kerrottuna 24:llä. |
| --- | --- |

(a)

Kutakin kalenteripäivää kohti, jonka osalta vuotoa tarkkaillaan, kunkin toiminnanharjoittajan on laskettava L CO2 tuntia kohti vuotaneen massan keskiarvona tuntia kohti [t CO2/h] kerrottuna 24:llä.

| (b) | Kunkin toiminnanharjoittajan on määritettävä tuntia kohti vuotanut massa niiden säännösten mukaisesti, jotka sisältyvät varastointipaikkaa koskevaan hyväksyttyyn tarkkailusuunnitelmaan, sekä vuodon mukaisesti. |
| --- | --- |

(b)

Kunkin toiminnanharjoittajan on määritettävä tuntia kohti vuotanut massa niiden säännösten mukaisesti, jotka sisältyvät varastointipaikkaa koskevaan hyväksyttyyn tarkkailusuunnitelmaan, sekä vuodon mukaisesti.

| (c) | Kunkin tarkkailun aloittamista edeltävän kalenteripäivän osalta toiminnanharjoittajan on katsottava päivää kohti vuotaneen massan olevan sama kuin päivää kohti vuotanut massa tarkkailun ensimmäisenä päivänä ja varmistaa, ettei massaa aliarvioida; |
| --- | --- |

(c)

Kunkin tarkkailun aloittamista edeltävän kalenteripäivän osalta toiminnanharjoittajan on katsottava päivää kohti vuotaneen massan olevan sama kuin päivää kohti vuotanut massa tarkkailun ensimmäisenä päivänä ja varmistaa, ettei massaa aliarvioida;

Tstart
  = viimeisin seuraavista:

| a) | viimeinen päivä, jona kyseessä olevasta lähteestä ei raportoitu hiilidioksidipäästöjä tai hiilidioksidin vapautumista vesipatsaaseen; |
| --- | --- |

a)

viimeinen päivä, jona kyseessä olevasta lähteestä ei raportoitu hiilidioksidipäästöjä tai hiilidioksidin vapautumista vesipatsaaseen;

| b) | päivä, jona hiilidioksidin injektointi aloitettiin; |
| --- | --- |

b)

päivä, jona hiilidioksidin injektointi aloitettiin;

| c) | jokin muu päivä, jonka osalta voidaan toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla osoittaa, ettei päästö tai vapautuminen vesipatsaaseen ole voinut alkaa ennen kyseistä päivää. |
| --- | --- |

c)

jokin muu päivä, jonka osalta voidaan toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla osoittaa, ettei päästö tai vapautuminen vesipatsaaseen ole voinut alkaa ennen kyseistä päivää.

Tend
  = päivä, johon mennessä on toteutettu direktiivin 2009/31/EY 16 artiklan mukaiset korjaavat toimenpiteet eikä hiilidioksidipäästöjä tai hiilidioksidin vapautumista vesipatsaaseen enää havaita.

Toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä muita menetelmiä hiilidioksidipäästöjen tai vesipatsaaseen vapautuvan hiilidioksidin määrän määrittämiseen ja sallittava niiden käyttöönotto, jos toiminnanharjoittaja voi osoittaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että näillä menetelmillä saavutetaan parempi tarkkuus kuin tässä alajaksossa kuvatulla menetelmällä.

Toiminnanharjoittajan on määritettävä varastointikompleksista vuotaneiden päästöjen määrä kunkin vuototapahtuman osalta siten, että yleinen epävarmuus raportointikauden aikana on enintään ± 7,5 prosenttia. Jos sovelletun kvantifiointimenetelmän yleinen epävarmuus on yli 7,5 prosenttia, toiminnanharjoittajan on tehtävä mukautus seuraavasti:

CO2,Reported [t CO2] = CO2,Quantified [t CO2] * (1 + (UncertaintySystem [%]/100) – 0,075)

jossa

CO2,Reported
  = hiilidioksidin määrä, joka sisällytetään vuotuiseen päästöselvitykseen kyseisen vuototapahtuman osalta;

CO2,Quantified
  = hiilidioksidin määrä, joka on määritetty käytetyn kvantifiointimenetelmän avulla kyseisen vuototapahtuman osalta;

UncertaintySystem
  = epävarmuuden taso, joka liittyy kvantifiointimenetelmään, jota on käytetty kyseisen vuototapahtuman osalta.

---

(1)  International Aluminium Institute; The Aluminium Sector Greenhouse Gas Protocol; lokakuu 2006; US Environmental Protection Agency and International Aluminium Institute; Protocol for Measurement of Tetrafluoromethane (CF4) and Hexafluoroethane (C2F6) Emissions from Primary Aluminum Production; huhtikuu 2008.

---

LIITE V

Määrittämistasoa koskevat vähimmäisvaatimukset, joita sovelletaan laskentaan perustuviin menetelmiin luokkaan A kuuluvissa laitoksissa, ja laskentaan perustuvat menetelmät, joita sovelletaan luokkiin B ja C kuuluvissa laitoksissa käytettäviin kaupallisiin peruspolttoaineisiin (26 artiklan 1 kohta)

Taulukko 1

Vähimmäismäärittämistasot, joita sovelletaan laskentaan perustuviin menetelmiin luokkaan A kuuluvissa laitoksissa ja kaikissa laitoksissa käytettävien kaupallisten peruspolttoaineiden laskentakertoimiin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti

| Toiminto / lähdevirran tyyppi | Toimintotiedot | Päästö-kerroin (*1) | Koostumus-tiedot (hiilipitoisuus) (*1) | Hapettumis-kerroin | Muunto-kerroin |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Polttoaineen tai materiaalin määrä | Tehollinen lämpö-arvo |
| Polttoaineiden poltto |
| Kaupalliset peruspolttoaineet | 2 | 2 a / 2 b | 2 a / 2 b | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta |
| Muut kaasumaiset tai nestemäiset polttoaineet | 2 | 2 a / 2 b | 2 a / 2 b | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta |
| Kiinteät polttoaineet | 1 | 2 a / 2 b | 2 a / 2 b | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta |
| Massatasemenetelmä kaasunkäsittelyterminaaleja varten | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Soihdutukset | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta |
| Puhdistus (karbonaatti) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Puhdistus (kipsi) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Puhdistus (urea) | 1 | 1 | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta |
| Mineraaliöljyn jalostaminen |
| Katalyyttisen krakkauksen regenerointi | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Koksin tuotanto | | | | | | |
| Massatase | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Polttoaine prosessin syöttöaineena | 1 | 2 | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Metallimalmin pasutus ja sintraus |
| Massatase | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Karbonaatti syöttöaineena | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Raudan ja teräksen tuotanto |
| Massatase | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Polttoaine prosessin syöttöaineena | 1 | 2 a / 2 b | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Rautametallien ja muiden metallien tuotanto tai jalostus, mukaan lukien alumiinin sekundäärituotanto |
| Massatase | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Prosessipäästöt | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Alumiinin primäärituotanto |
| Hiilidioksidipäästöjen massatase | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Perfluorihiilivetypäästöt (PFC) (slope-menetelmä) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Perfluorihiilivetypäästöt (PFC) (ylijännitemenetelmä) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Sementtiklinkkerin tuotanto |
| Hehkutusuuni-syötteeseen perustuva menetelmä (menetelmä A) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Klinkkerituotokseen perustuva menetelmä (menetelmä B) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Sementtiuunipöly | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Muu kuin karbonaatista peräisin oleva hiili syöttöaineena | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Kalkin tuotanto sekä dolomiitin ja magnesiitin kalsinointi |
| Karbonaatit (menetelmä A) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Muut prosessien syöttöaineet | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Maa-alkalioksidi (menetelmä B) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Lasin ja mineraalivillan valmistus |
| Karbonaatti syöttöaineena | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Muut prosessien syöttöaineet | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Keraamisten tuotteiden valmistus |
| Hiili syöttöaineena (menetelmä A) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Muut prosessien syöttöaineet | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Alkalioksidi (menetelmä B) | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 |
| Puhdistus | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Kipsin ja kipsilevyjen tuotanto: katso polttoaineiden poltto |
| Sellun ja paperin tuotanto |
| Vahvistuskemikaalit | 1 | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Hiilimustan tuotanto |
| Massatasemenetelmä | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Ammoniakin tuotanto |
| Polttoaine prosessin syöttöaineena | 2 | 2 a / 2 b | 2 a / 2 b | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Suurissa erissä tuotettavien orgaanisen kemian kemikaalien tuotanto |
| Massatase | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Vedyn ja synteesikaasun tuotanto |
| Polttoaine prosessin syöttöaineena | 2 | 2 a / 2 b | 2 a / 2 b | ei sovelleta | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Massatase | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta |
| Kalsinodun soodan ja natriumbikarbonaatin tuotanto |
| Massatase | 1 | ei sovelleta | ei sovelleta | 2 | ei sovelleta | ei sovelleta |

Toiminto / lähdevirran tyyppi

Toimintotiedot

Päästö-kerroin (*1)

Koostumus-tiedot (hiilipitoisuus) (*1)

Hapettumis-kerroin

Muunto-kerroin

Polttoaineen tai materiaalin määrä

Tehollinen lämpö-arvo

Polttoaineiden poltto

Kaupalliset peruspolttoaineet

2

2 a / 2 b

2 a / 2 b

ei sovelleta

1

ei sovelleta

Muut kaasumaiset tai nestemäiset polttoaineet

2

2 a / 2 b

2 a / 2 b

ei sovelleta

1

ei sovelleta

Kiinteät polttoaineet

1

2 a / 2 b

2 a / 2 b

ei sovelleta

1

ei sovelleta

Massatasemenetelmä kaasunkäsittelyterminaaleja varten

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

Soihdutukset

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

Puhdistus (karbonaatti)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Puhdistus (kipsi)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Puhdistus (urea)

1

1

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

Mineraaliöljyn jalostaminen

Katalyyttisen krakkauksen regenerointi

1

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Koksin tuotanto

Massatase

1

ei sovelleta

ei sovelleta

2

ei sovelleta

ei sovelleta

Polttoaine prosessin syöttöaineena

1

2

2

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Metallimalmin pasutus ja sintraus

Massatase

1

ei sovelleta

ei sovelleta

2

ei sovelleta

ei sovelleta

Karbonaatti syöttöaineena

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Raudan ja teräksen tuotanto

Massatase

1

ei sovelleta

ei sovelleta

2

ei sovelleta

ei sovelleta

Polttoaine prosessin syöttöaineena

1

2 a / 2 b

2

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Rautametallien ja muiden metallien tuotanto tai jalostus, mukaan lukien alumiinin sekundäärituotanto

Massatase

1

ei sovelleta

ei sovelleta

2

ei sovelleta

ei sovelleta

Prosessipäästöt

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Alumiinin primäärituotanto

Hiilidioksidipäästöjen massatase

1

ei sovelleta

ei sovelleta

2

ei sovelleta

ei sovelleta

Perfluorihiilivetypäästöt (PFC) (slope-menetelmä)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Perfluorihiilivetypäästöt (PFC) (ylijännitemenetelmä)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Sementtiklinkkerin tuotanto

Hehkutusuuni-syötteeseen perustuva menetelmä (menetelmä A)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Klinkkerituotokseen perustuva menetelmä (menetelmä B)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Sementtiuunipöly

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Muu kuin karbonaatista peräisin oleva hiili syöttöaineena

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Kalkin tuotanto sekä dolomiitin ja magnesiitin kalsinointi

Karbonaatit (menetelmä A)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Muut prosessien syöttöaineet

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Maa-alkalioksidi (menetelmä B)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Lasin ja mineraalivillan valmistus

Karbonaatti syöttöaineena

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Muut prosessien syöttöaineet

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Keraamisten tuotteiden valmistus

Hiili syöttöaineena (menetelmä A)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Muut prosessien syöttöaineet

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Alkalioksidi (menetelmä B)

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

Puhdistus

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Kipsin ja kipsilevyjen tuotanto: katso polttoaineiden poltto

Sellun ja paperin tuotanto

Vahvistuskemikaalit

1

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Hiilimustan tuotanto

Massatasemenetelmä

1

ei sovelleta

ei sovelleta

1

ei sovelleta

ei sovelleta

Ammoniakin tuotanto

Polttoaine prosessin syöttöaineena

2

2 a / 2 b

2 a / 2 b

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Suurissa erissä tuotettavien orgaanisen kemian kemikaalien tuotanto

Massatase

1

ei sovelleta

ei sovelleta

2

ei sovelleta

ei sovelleta

Vedyn ja synteesikaasun tuotanto

Polttoaine prosessin syöttöaineena

2

2 a / 2 b

2 a / 2 b

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

Massatase

1

ei sovelleta

ei sovelleta

2

ei sovelleta

ei sovelleta

Kalsinodun soodan ja natriumbikarbonaatin tuotanto

Massatase

1

ei sovelleta

ei sovelleta

2

ei sovelleta

ei sovelleta

---

(*1)  Päästökertoimen määrittämistasot liittyvät alustavaan päästökertoimeen, ja hiilipitoisuus liittyy kokonaishiilipitoisuuteen. Materiaaliseosten osalta biomassaosuus on määritettävä erikseen. Määrittämistaso 1 on vähimmäismäärittämistaso, jota sovelletaan biomassaosuuteen luokkaan A kuuluvien laitosten tapauksessa ja kaupallisten peruspolttoaineiden tapauksessa kaikkien laitosten osalta 26 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.

---

LIITE VI

Laskentakerrointen viitearvot (31 artiklan 1 kohdan a alakohta)

1.   TEHOLLISEN LÄMPÖARVON SUHTEEN MÄÄRITETYT POLTTOAINEEN PÄÄSTÖKERTOIMET

Taulukko 1

Teholliseen lämpöarvoon ja polttoaineen massan suhteen määritettyyn teholliseen lämpöarvoon liittyvät polttoaineen päästökertoimet.

| Polttoainetyyppi | Päästökerroin (t CO2/TJ) | Tehollinen lämpöarvo (TJ/Gg) | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Raaka öljy | 73,3 | 42,3 | IPCC 2006 GL |
| Orimulsio | 77,0 | 27,5 | IPCC 2006 GL |
| Maakaasukondensaatti | 64,2 | 44,2 | IPCC 2006 GL |
| Moottoribensiini | 69,3 | 44,3 | IPCC 2006 GL |
| Kerosiini (muu kuin lentopetroli) | 71,9 | 43,8 | IPCC 2006 GL |
| Öljyliuske | 73,3 | 38,1 | IPCC 2006 GL |
| Kevyt polttoöljy / dieselöljy | 74,1 | 43,0 | IPCC 2006 GL |
| Raskas polttoöljy | 77,4 | 40,4 | IPCC 2006 GL |
| Nesteytetyt maakaasut | 63,1 | 47,3 | IPCC 2006 GL |
| Etaani | 61,6 | 46,4 | IPCC 2006 GL |
| Teollisuusbensiini | 73,3 | 44,5 | IPCC 2006 GL |
| Bitumi | 80,7 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Voiteluaineet | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Öljykoksi | 97,5 | 32,5 | IPCC 2006 GL |
| Jalostamojen syöttöaineet | 73,3 | 43,0 | IPCC 2006 GL |
| Jalostamokaasu | 57,6 | 49,5 | IPCC 2006 GL |
| Parafiinivahat | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Teollisuusbensiini ja muu bensiini | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Muut öljytuotteet | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Antrasiitti | 98,3 | 26,7 | IPCC 2006 GL |
| Koksikivihiili | 94,6 | 28,2 | IPCC 2006 GL |
| Muu bituminen kivihiili | 94,6 | 25,8 | IPCC 2006 GL |
| Puolibituminen kivihiili | 96,1 | 18,9 | IPCC 2006 GL |
| Ruskohiili | 101,0 | 11,9 | IPCC 2006 GL |
| Öljyliuske ja bitumipitoinen hiekka | 107,0 | 8,9 | IPCC 2006 GL |
| Kivihiilibriketit | 97,5 | 20,7 | IPCC 2006 GL |
| Koksiuunikoksi ja ruskohiilikoksi | 107,0 | 28,2 | IPCC 2006 GL |
| Kaasukoksi | 107,0 | 28,2 | IPCC 2006 GL |
| Kivihiiliterva | 80,7 | 28,0 | IPCC 2006 GL |
| Jakelukaasu | 44,4 | 38,7 | IPCC 2006 GL |
| Koksaamokaasu | 44,4 | 38,7 | IPCC 2006 GL |
| Masuunikaasu | 260 | 2,47 | IPCC 2006 GL |
| Konverttikaasu | 182 | 7,06 | IPCC 2006 GL |
| Maakaasu | 56,1 | 48,0 | IPCC 2006 GL |
| Teollisuusjätteet | 143 | ei sovelleta | IPCC 2006 GL |
| Jäteöljyt | 73,3 | 40,2 | IPCC 2006 GL |
| Turve | 106,0 | 9,76 | IPCC 2006 GL |
| Puu/Puujäte | — | 15,6 | IPCC 2006 GL |
| Muu kiinteä biomassa | — | 11,6 | IPCC 2006 GL (vain NCV) |
| Puuhiili | — | 29,5 | IPCC 2006 GL (vain NCV) |
| Biobensiini | — | 27,0 | IPCC 2006 GL (vain NCV) |
| Biodiesel | — | 27,0 | IPCC 2006 GL (vain NCV) |
| Muut nestemäiset biopolttoaineet | — | 27,4 | IPCC 2006 GL (vain NCV) |
| Kaatopaikkakaasu | — | 50,4 | IPCC 2006 GL (vain NCV) |
| Puhdistamokaasu | — | 50,4 | IPCC 2006 GL (vain NCV) |
| Muut biokaasut | — | 50,4 | IPCC 2006 GL (vain NCV) |
| Käytetyt renkaat | 85,0 (1) | ei sovelleta | WBCSD CSI |
| Hiilimonoksidi | 155,2 (2) | 10,1 | J. Falbe ja M. Regitz, Römpp Chemie Lexikon, Stuttgart, 1995 |
| Metaani | 54,9 (3) | 50,0 | J. Falbe ja M. Regitz, Römpp Chemie Lexikon, Stuttgart, 1995 |

Polttoainetyyppi

Päästökerroin (t CO2/TJ)

Tehollinen lämpöarvo (TJ/Gg)

Lähde

Raaka öljy

73,3

42,3

IPCC 2006 GL

Orimulsio

77,0

27,5

IPCC 2006 GL

Maakaasukondensaatti

64,2

44,2

IPCC 2006 GL

Moottoribensiini

69,3

44,3

IPCC 2006 GL

Kerosiini (muu kuin lentopetroli)

71,9

43,8

IPCC 2006 GL

Öljyliuske

73,3

38,1

IPCC 2006 GL

Kevyt polttoöljy / dieselöljy

74,1

43,0

IPCC 2006 GL

Raskas polttoöljy

77,4

40,4

IPCC 2006 GL

Nesteytetyt maakaasut

63,1

47,3

IPCC 2006 GL

Etaani

61,6

46,4

IPCC 2006 GL

Teollisuusbensiini

73,3

44,5

IPCC 2006 GL

Bitumi

80,7

40,2

IPCC 2006 GL

Voiteluaineet

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Öljykoksi

97,5

32,5

IPCC 2006 GL

Jalostamojen syöttöaineet

73,3

43,0

IPCC 2006 GL

Jalostamokaasu

57,6

49,5

IPCC 2006 GL

Parafiinivahat

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Teollisuusbensiini ja muu bensiini

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Muut öljytuotteet

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Antrasiitti

98,3

26,7

IPCC 2006 GL

Koksikivihiili

94,6

28,2

IPCC 2006 GL

Muu bituminen kivihiili

94,6

25,8

IPCC 2006 GL

Puolibituminen kivihiili

96,1

18,9

IPCC 2006 GL

Ruskohiili

101,0

11,9

IPCC 2006 GL

Öljyliuske ja bitumipitoinen hiekka

107,0

8,9

IPCC 2006 GL

Kivihiilibriketit

97,5

20,7

IPCC 2006 GL

Koksiuunikoksi ja ruskohiilikoksi

107,0

28,2

IPCC 2006 GL

Kaasukoksi

107,0

28,2

IPCC 2006 GL

Kivihiiliterva

80,7

28,0

IPCC 2006 GL

Jakelukaasu

44,4

38,7

IPCC 2006 GL

Koksaamokaasu

44,4

38,7

IPCC 2006 GL

Masuunikaasu

260

2,47

IPCC 2006 GL

Konverttikaasu

182

7,06

IPCC 2006 GL

Maakaasu

56,1

48,0

IPCC 2006 GL

Teollisuusjätteet

143

ei sovelleta

IPCC 2006 GL

Jäteöljyt

73,3

40,2

IPCC 2006 GL

Turve

106,0

9,76

IPCC 2006 GL

Puu/Puujäte

—

15,6

IPCC 2006 GL

Muu kiinteä biomassa

—

11,6

IPCC 2006 GL (vain NCV)

Puuhiili

—

29,5

IPCC 2006 GL (vain NCV)

Biobensiini

—

27,0

IPCC 2006 GL (vain NCV)

Biodiesel

—

27,0

IPCC 2006 GL (vain NCV)

Muut nestemäiset biopolttoaineet

—

27,4

IPCC 2006 GL (vain NCV)

Kaatopaikkakaasu

—

50,4

IPCC 2006 GL (vain NCV)

Puhdistamokaasu

—

50,4

IPCC 2006 GL (vain NCV)

Muut biokaasut

—

50,4

IPCC 2006 GL (vain NCV)

Käytetyt renkaat

85,0 (1)

ei sovelleta

WBCSD CSI

Hiilimonoksidi

155,2 (2)

10,1

J. Falbe ja M. Regitz, Römpp Chemie Lexikon, Stuttgart, 1995

Metaani

54,9 (3)

50,0

J. Falbe ja M. Regitz, Römpp Chemie Lexikon, Stuttgart, 1995

2.   PROSESSIPÄÄSTÖIHIN LIITTYVÄT PÄÄSTÖKERTOIMET

Taulukko 2

Karbonaattien hajoamisesta aiheutuvien prosessipäästöjen stoikiometrinen päästökerroin (menetelmä A)

| Karbonaatti | Päästökerroin (t CO2/t karbonaattia) |
| --- | --- |
| CaCO3 | 0,440 |
| MgCO3 | 0,522 |
| Na2CO3 | 0,415 |
| BaCO3 | 0,223 |
| Li2CO3 | 0,596 |
| K2CO3 | 0,318 |
| SrCO3 | 0,298 |
| NaHCO3 | 0,524 |
| FeCO3 | 0,380 |
| Yleistä | Päästökerroin = [M(CO2)] / {Y * [M(x)] + Z *[M(CO3
  2-)]}
  X= metalli
  M(x)= X:n molekyylipaino [g/mol]
  M(CO2)= CO2:n molekyylipaino [g/mol]
  M(CO3
  2-)= CO3
  2-:n molekyylipaino [g/mol]
  Y= X:n stoikiometrinen luku
  Z= CO3
  2-:n stoikiometrinen luku |

Karbonaatti

Päästökerroin (t CO2/t karbonaattia)

CaCO3

0,440

MgCO3

0,522

Na2CO3

0,415

BaCO3

0,223

Li2CO3

0,596

K2CO3

0,318

SrCO3

0,298

NaHCO3

0,524

FeCO3

0,380

Yleistä

Päästökerroin = [M(CO2)] / {Y * [M(x)] + Z *[M(CO3
  2-)]}

X= metalli

M(x)= X:n molekyylipaino [g/mol]

M(CO2)= CO2:n molekyylipaino [g/mol]

M(CO3
  2-)= CO3
  2-:n molekyylipaino [g/mol]

Y= X:n stoikiometrinen luku

Z= CO3
  2-:n stoikiometrinen luku

Taulukko 3

Maa-alkalioksideihin perustuva karbonaattien hajoamisesta peräisin olevien prosessipäästöjen stoikiometrinen päästökerroin (menetelmä B)

| Oksidi | Päästökerroin (t CO2 / t oksidia) |
| --- | --- |
| CaO | 0,785 |
| MgO | 1,092 |
| BaO | 0,287 |
| Yleistä:
  XYOZ | Päästökerroin = [M(CO2)] / {Y * [M(x)] + Z * [M(O)]}
  X= maa-alkali- tai alkalimetalli
  M(x)= X:n molekyylipaino [g/mol]
  M(CO2)= CO2:n molekyylipaino [g/mol]
  M(O)= O:n molekyylipaino [g/mol]
  Y= X:n stoikiometrinen luku
  = 1 (maa-alkalimetalleilla)
  = 2 (alkalimetalleilla)
  Z= O:n stoikiometrinen luku = 1 |

Oksidi

Päästökerroin (t CO2 / t oksidia)

CaO

0,785

MgO

1,092

BaO

0,287

Yleistä:

XYOZ

Päästökerroin = [M(CO2)] / {Y * [M(x)] + Z * [M(O)]}

X= maa-alkali- tai alkalimetalli

M(x)= X:n molekyylipaino [g/mol]

M(CO2)= CO2:n molekyylipaino [g/mol]

M(O)= O:n molekyylipaino [g/mol]

Y= X:n stoikiometrinen luku

= 1 (maa-alkalimetalleilla)

= 2 (alkalimetalleilla)

Z= O:n stoikiometrinen luku = 1

Taulukko 4

Muista prosessimateriaaleista (raudan ja teräksen tuotanto ja rautametallien jalostus) peräisin olevien prosessipäästöjen päästökertoimet
   (4)

| Syöttö- tai tuotosmateriaali | Hiilipitoisuus
  (t C/t) | Päästökerroin
  (t CO2 / t) |
| --- | --- | --- |
| Suorapelkistetty rauta (DRI) | 0,0191 | 0,07 |
| EAF-hiilielektrodit | 0,8188 | 3,00 |
| EAF-panoshiili | 0,8297 | 3,04 |
| HBI-briketti | 0,0191 | 0,07 |
| Konverttikaasu | 0,3493 | 1,28 |
| Öljykoksi | 0,8706 | 3,19 |
| Raakarauta | 0,0409 | 0,15 |
| Rauta / rautaromu | 0,0409 | 0,15 |
| Teräs / teräsromu | 0,0109 | 0,04 |

Syöttö- tai tuotosmateriaali

Hiilipitoisuus

(t C/t)

Päästökerroin

(t CO2 / t)

Suorapelkistetty rauta (DRI)

0,0191

0,07

EAF-hiilielektrodit

0,8188

3,00

EAF-panoshiili

0,8297

3,04

HBI-briketti

0,0191

0,07

Konverttikaasu

0,3493

1,28

Öljykoksi

0,8706

3,19

Raakarauta

0,0409

0,15

Rauta / rautaromu

0,0409

0,15

Teräs / teräsromu

0,0109

0,04

Taulukko 5

Muista prosessimateriaaleista (suurissa erissä tuotettavat orgaanisen kemian kemikaalit) peräisin olevien prosessipäästöjen stoikiometriset päästökertoimet
   (5)

| Aine | Hiilipitoisuus
  (t C/t) | Päästökerroin
  (t CO2 / t) |
| --- | --- | --- |
| Asetonitriili | 0,5852 | 2,144 |
| Akryylinitriili | 0,6664 | 2,442 |
| Butadieeni | 0,888 | 3,254 |
| Hiilimusta | 0,97 | 3,554 |
| Etyleeni | 0,856 | 3,136 |
| Etyleenidikloridi | 0,245 | 0,898 |
| Etyleeniglykoli | 0,387 | 1,418 |
| Etyleenioksidi | 0,545 | 1,997 |
| Syaanivety | 0,4444 | 1,628 |
| Metanoli | 0,375 | 1,374 |
| Metaani | 0,749 | 2,744 |
| Propaani | 0,817 | 2,993 |
| Propyleeni | 0,8563 | 3,137 |
| Vinyylikloridimonomeeri | 0,384 | 1,407 |

Aine

Hiilipitoisuus

(t C/t)

Päästökerroin

(t CO2 / t)

Asetonitriili

0,5852

2,144

Akryylinitriili

0,6664

2,442

Butadieeni

0,888

3,254

Hiilimusta

0,97

3,554

Etyleeni

0,856

3,136

Etyleenidikloridi

0,245

0,898

Etyleeniglykoli

0,387

1,418

Etyleenioksidi

0,545

1,997

Syaanivety

0,4444

1,628

Metanoli

0,375

1,374

Metaani

0,749

2,744

Propaani

0,817

2,993

Propyleeni

0,8563

3,137

Vinyylikloridimonomeeri

0,384

1,407

3.   MUIDEN KASVIHUONEKAASUJEN KUIN HIILIDIOKSIDIN LÄMMITYSVAIKUTUSKERTOIMET

Taulukko 6

Lämmitysvaikutuskertoimet

| Kaasu | Lämmitysvaikutuskertoimet |
| --- | --- |
| N2O | 298 t CO2(e) / t N2O |
| CF4 | 7 390 t CO2(e) / t CF4 |
| C2F6 | 12 200 t CO2(e) / t C2F6 |

Kaasu

Lämmitysvaikutuskertoimet

N2O

298 t CO2(e) / t N2O

CF4

7 390 t CO2(e) / t CF4

C2F6

12 200 t CO2(e) / t C2F6

---

(1)  Tämä arvo on alustava päästökerroin eli päästökerroin ennen biomassaosuuden ottamista huomioon, jos huomioon ottaminen on tarpeen.

(2)  Perustuu teholliseen lämpöarvoon 10,12 TJ / t

(3)  Perustuu teholliseen lämpöarvoon 50,01 TJ / t

(4)  IPCC 2006 Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories

(5)  IPCC 2006 Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories

---

LIITE VII

Analyysien vähimmäistiheys (35 artikla)

| Polttoaine/materiaali | Analyysien vähimmäistiheys |
| --- | --- |
| Maakaasu | Vähintään viikoittain |
| Muut kaasut, erityisesti synteesikaasu ja prosessikaasut, kuten jalostamojen seoskaasut, koksaamokaasu, masuunikaasu, konverttikaasu, öljykenttä- ja kaasukenttäkaasu | Vähintään päivittäin — käyttäen asianmukaisia menetelmiä eri vuorokauden aikoina |
| Polttoöljyt (esimerkiksi kevyt, keskiraskas, raskas polttoöljy, bitumi) | Kultakin 20 000 polttoainetonnilta ja vähintään kuusi kertaa vuodessa |
| Hiili, koksihiili, koksi, öljykoksi (petroleum coke), turve | Kultakin 20 000 polttoaine-/materiaalitonnilta ja vähintään kuusi kertaa vuodessa |
| Muut polttoaineet | Kultakin 10 000 tonnilta ja vähintään neljä kertaa vuodessa |
| Käsittelemätön kiinteä jäte (puhtaat fossiiliset jätteet tai biomassan ja fossiilisen jätteen seokset) | Kultakin 5 000 jätetonnilta ja vähintään neljä kertaa vuodessa |
| Nestemäinen jäte, esikäsitelty kiinteä jäte | Kultakin 10 000 jätetonnilta ja vähintään neljä kertaa vuodessa |
| Karbonaattimineraalit (mukaan lukien kalkkikivi ja dolomiitti) | Kultakin 50 000 materiaalitonnilta ja vähintään neljä kertaa vuodessa |
| Savet ja saviliuskeet | Sellaisen materiaalimäärän täytyttyä, joka vastaa 50 000 :ta tonnia hiilidioksidia, ja vähintään neljä kertaa vuodessa |
| Muut materiaalit (alku-, väli- ja lopputuote) | Materiaalin tyypistä ja variaatiosta riippuen sellaisen materiaalimäärän täytyttyä, joka vastaa 50 000 :ta tonnia hiilidioksidia, ja vähintään neljä kertaa vuodessa |

Polttoaine/materiaali

Analyysien vähimmäistiheys

Maakaasu

Vähintään viikoittain

Muut kaasut, erityisesti synteesikaasu ja prosessikaasut, kuten jalostamojen seoskaasut, koksaamokaasu, masuunikaasu, konverttikaasu, öljykenttä- ja kaasukenttäkaasu

Vähintään päivittäin — käyttäen asianmukaisia menetelmiä eri vuorokauden aikoina

Polttoöljyt (esimerkiksi kevyt, keskiraskas, raskas polttoöljy, bitumi)

Kultakin 20 000 polttoainetonnilta ja vähintään kuusi kertaa vuodessa

Hiili, koksihiili, koksi, öljykoksi (petroleum coke), turve

Kultakin 20 000 polttoaine-/materiaalitonnilta ja vähintään kuusi kertaa vuodessa

Muut polttoaineet

Kultakin 10 000 tonnilta ja vähintään neljä kertaa vuodessa

Käsittelemätön kiinteä jäte (puhtaat fossiiliset jätteet tai biomassan ja fossiilisen jätteen seokset)

Kultakin 5 000 jätetonnilta ja vähintään neljä kertaa vuodessa

Nestemäinen jäte, esikäsitelty kiinteä jäte

Kultakin 10 000 jätetonnilta ja vähintään neljä kertaa vuodessa

Karbonaattimineraalit (mukaan lukien kalkkikivi ja dolomiitti)

Kultakin 50 000 materiaalitonnilta ja vähintään neljä kertaa vuodessa

Savet ja saviliuskeet

Sellaisen materiaalimäärän täytyttyä, joka vastaa 50 000 :ta tonnia hiilidioksidia, ja vähintään neljä kertaa vuodessa

Muut materiaalit (alku-, väli- ja lopputuote)

Materiaalin tyypistä ja variaatiosta riippuen sellaisen materiaalimäärän täytyttyä, joka vastaa 50 000 :ta tonnia hiilidioksidia, ja vähintään neljä kertaa vuodessa

---

LIITE VIII

Mittaukseen perustuvat menetelmät (41 artikla)

1.   MITTAUKSEEN PERUSTUVIEN MENETELMIEN MÄÄRITELMÄT

Mittaukseen perustuvat menetelmät on hyväksyttävä määrittämistasojen mukaisesti käyttäen seuraavia suurimpia sallittuja epävarmuuksia päästöjen vuosittaisille tuntikeskiarvoille, jotka on laskettu käyttäen tässä liitteessä olevassa 3 jaksossa esitettyä kaavaa 2.

Taulukko 1

Jatkuvatoimisten päästömittausjärjestelmien (CEMS) määrittämistasot (kunkin määrittämistason suurin sallittu epävarmuus)

Hiilidioksidin tapauksessa epävarmuutta on sovellettava mitatun hiilidioksidin kokonaismäärään. Jos biomassaosuus määritetään mittaukseen perustuvalla menetelmällä, biomassaosuuteen sovelletaan samaa määrittämistasoa kuin hiilidioksidiin.

| | Määrittämistaso 1 | Määrittämistaso 2 | Määrittämistaso 3 | Määrittämistaso 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| CO2:n päästölähteet | ± 10 % | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % |
| N2O:n päästölähteet | ± 10 % | ± 7,5 % | ± 5 % | ei sovelleta |
| CO2:n siirto | ± 10 % | ± 7,5 % | ± 5 % | ± 2,5 % |

Määrittämistaso 1

Määrittämistaso 2

Määrittämistaso 3

Määrittämistaso 4

CO2:n päästölähteet

± 10 %

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

N2O:n päästölähteet

± 10 %

± 7,5 %

± 5 %

ei sovelleta

CO2:n siirto

± 10 %

± 7,5 %

± 5 %

± 2,5 %

2.   MÄÄRITTÄMISTASOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET LUOKKAAN A KUULUVIA LAITOKSIA VARTEN

Taulukko 2

Vähimmäismäärittämistasot, joita luokkaan A kuuluvat laitokset soveltavat laskentaan perustuvissa menetelmissä 41 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti

| Kasvihuonekaasu | Alin vaadittu määrittämistaso |
| --- | --- |
| CO2 | 2 |
| N2O | 2 |

Kasvihuonekaasu

Alin vaadittu määrittämistaso

CO2

2

N2O

2

3.   KASVIHUONEKAASUJEN MÄÄRITTÄMINEN MITTAUKSEEN PERUSTUVILLA MENETELMILLÄ

Kaava 1: Vuotuisten päästöjen laskeminen 43 artiklan 1 kohdan mukaisesti:

Formula

Kaava 2: Keskimääräisten tuntipäästöjen määrittäminen:

Formula

Kaava 2 a: Keskimääräisen tuntikohtaisen kasvihuonekaasupitoisuuden määrittäminen liitteessä X olevan 1 jakson 9 kohdan b alakohdan mukaista raportointia varten:

Formula

Kaava 2 b: Keskimääräisen tuntikohtaisen savukaasuvirran määrittäminen liitteessä X olevan 1 jakson 9 kohdan b alakohdan mukaista raportointia varten:

Formula

Kaava 2 c: Vuotuisten päästöjen laskeminen liitteessä X olevan 1 jakson 9 kohdan b alakohdan mukaista vuotuista päästöselvitystä varten:

Formula

Kaavoissa 1–2 c käytetään seuraavia lyhenteitä:

Indeksi i tarkoittaa yksittäistä käyttötuntia. Jos toiminnanharjoittaja käyttää lyhyempiä viitekausia 44 artiklan 1 kohdan mukaisesti, asianomaista viitekautta on käytettävä tuntien sijaan näissä laskelmissa.

GHG Emtotal

  = vuotuiset kasvihuonekaasujen kokonaispäästöt tonneina

GHG conchourly, i

  = kasvihuonekaasujen tuntipitoisuudet (g/Nm3) savukaasuvirrassa, mitattuina toiminnan aikana tuntikohtaisesti (i);

Vhourly, i

  = savukaasun tilavuus ilmaistuna muodossa Nm3 tuntikohtaisesti (i eli integroitu virtaus tunnin tai lyhyemmän viitekauden aikana);

GHG Emaverage

  = päästölähteestä peräisin olevien tuntipäästöjen (kg/h) vuotuinen keskiarvo;

HoursOp
  = niiden tuntien kokonaismäärä, joihin sovelletaan mittaukseen perustuvaa menetelmää, mukaan lukien tunnit, joiden osalta tietoja on korvattu 45 artiklan 2–4 kohdan mukaisesti;

GHG concaverage

  = kasvihuonekaasupäästöjen pitoisuuksien vuotuinen tuntikeskiarvo ilmaistuna muodossa g/Nm3;

Flowaverage

  = savukaasuvirran vuotuinen keskiarvo ilmaistuna muodossa Nm3/h.

4.   PITOISUUDEN LASKEMINEN KÄYTTÄEN EPÄSUORAA PITOISUUDEN MITTAUSTA

Kaava 3: Pitoisuuden laskeminen

Formula

5.   PUUTTUVIEN PITOISUUSTIETOJEN KORVAAMINEN MITTAUKSEEN PERUSTUVISSA MENETELMISSÄ

Kaava 4: Puuttuvien tietojen korvaaminen mittaukseen perustuvissa menetelmissä

Formula

jossa

Formula

  = tietyn muuttujan pitoisuuden aritmeettinen keskiarvo koko raportointikauden ajalta tai, jos tiedot menetettiin erityisten olosuhteiden aikaan, erityisiä olosuhteita vastaavalta sopivalta kaudelta.

σ
  C_

  = paras arvio tietyn muuttujan pitoisuuden keskihajonnasta koko raportointikauden ajalta tai, jos tiedot menetettiin erityisten olosuhteiden aikaan, erityisiä olosuhteita vastaavalta sopivalta kaudelta.

---

LIITE IX

67 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytettävät vähimmäistiedot

Toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien on säilytettävä vähintään seuraavat tiedot:

1.   LAITOKSIA JA ILMA-ALUKSEN KÄYTTÄJIÄ KOSKEVAT YHTEISET VAATIMUKSET

| 1) | Toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkkailusuunnitelma. |
| --- | --- |

1)

Toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkkailusuunnitelma.

| 2) | Asiakirjat, joilla perustellaan tarkkailumenetelmien valinta, ja asiakirjat, joilla perustellaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymät väliaikaiset tai muut kuin väliaikaiset muutokset tarkkailumenetelmiin ja tarvittaessa määrittämistasoihin. |
| --- | --- |

2)

Asiakirjat, joilla perustellaan tarkkailumenetelmien valinta, ja asiakirjat, joilla perustellaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymät väliaikaiset tai muut kuin väliaikaiset muutokset tarkkailumenetelmiin ja tarvittaessa määrittämistasoihin.

| 3) | Kaikki asiaankuuluvat tarkkailusuunnitelmien päivitykset, joista on ilmoitettu toimivaltaiselle viranomaiselle 15 artiklan mukaisesti, ja toimivaltaisen viranomaisen vastaukset. |
| --- | --- |

3)

Kaikki asiaankuuluvat tarkkailusuunnitelmien päivitykset, joista on ilmoitettu toimivaltaiselle viranomaiselle 15 artiklan mukaisesti, ja toimivaltaisen viranomaisen vastaukset.

| 4) | Kaikki tarkkailusuunnitelmassa mainitut kirjalliset menettelyt, tarvittaessa myös näytteenottosuunnitelma, tietovirtojen hallintatoimiin liittyvät menettelyt ja kontrollitoimiin liittyvät menettelyt. |
| --- | --- |

4)

Kaikki tarkkailusuunnitelmassa mainitut kirjalliset menettelyt, tarvittaessa myös näytteenottosuunnitelma, tietovirtojen hallintatoimiin liittyvät menettelyt ja kontrollitoimiin liittyvät menettelyt.

| 5) | Luettelo tarkkailusuunnitelman ja kaikkien siihen liittyvien menettelyjen kaikista käytetyistä versioista. |
| --- | --- |

5)

Luettelo tarkkailusuunnitelman ja kaikkien siihen liittyvien menettelyjen kaikista käytetyistä versioista.

| 6) | Dokumentaatio tarkkailuun ja raportointiin liittyvistä vastuista. |
| --- | --- |

6)

Dokumentaatio tarkkailuun ja raportointiin liittyvistä vastuista.

| 7) | Tarvittaessa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tekemä riskinarviointi. |
| --- | --- |

7)

Tarvittaessa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tekemä riskinarviointi.

| 8) | Parannusraportit, joista säädetään 69 artiklassa. |
| --- | --- |

8)

Parannusraportit, joista säädetään 69 artiklassa.

| 9) | Todennettu vuotuinen päästöselvitys. |
| --- | --- |

9)

Todennettu vuotuinen päästöselvitys.

| 10) | Todentamisraportti. |
| --- | --- |

10)

Todentamisraportti.

| 11) | Mahdolliset muut tiedot, jotka on yksilöity vuotuisen päästöselvityksen todentamisen kannalta tarpeellisiksi. |
| --- | --- |

11)

Mahdolliset muut tiedot, jotka on yksilöity vuotuisen päästöselvityksen todentamisen kannalta tarpeellisiksi.

2.   KIINTEITÄ LAITOKSIA KOSKEVAT ERITYISTIEDOT:

| 1) | Kasvihuonekaasujen päästölupa ja sen mahdolliset päivitykset. |
| --- | --- |

1)

Kasvihuonekaasujen päästölupa ja sen mahdolliset päivitykset.

| 2) | Tarvittaessa mahdolliset epävarmuustarkastelut. |
| --- | --- |

2)

Tarvittaessa mahdolliset epävarmuustarkastelut.

| 3) | Laitoksissa käytettyjen laskentaan perustuvien menetelmien osalta:






  a) | toimintotiedot, joita on käytetty kutakin lähdevirtaa koskevissa mahdollisissa päästölaskelmissa, luokiteltuina prosessi- ja polttoaine- tai materiaalityypin mukaisesti; |
| --- | --- | --- |

3)

Laitoksissa käytettyjen laskentaan perustuvien menetelmien osalta:

a)

toimintotiedot, joita on käytetty kutakin lähdevirtaa koskevissa mahdollisissa päästölaskelmissa, luokiteltuina prosessi- ja polttoaine- tai materiaalityypin mukaisesti;

| b) | tarvittaessa luettelo kaikista laskentakertoimina käytetyistä oletusarvoista; |
| --- | --- |

b)

tarvittaessa luettelo kaikista laskentakertoimina käytetyistä oletusarvoista;

| c) | kattavat näytteenoton ja analyysin tulokset laskentakerrointen määrittämiseksi; |
| --- | --- |

c)

kattavat näytteenoton ja analyysin tulokset laskentakerrointen määrittämiseksi;

| d) | dokumentaatio kaikista tehottomista, korjatuista menettelyistä ja 64 artiklan mukaisesti toteutetuista korjaavista toimenpiteistä; |
| --- | --- |

d)

dokumentaatio kaikista tehottomista, korjatuista menettelyistä ja 64 artiklan mukaisesti toteutetuista korjaavista toimenpiteistä;

| e) | mittauslaitteiden kalibroinnin ja huollon tulokset. |
| --- | --- |

e)

mittauslaitteiden kalibroinnin ja huollon tulokset.

| 4) | Laitosten laskentaan perustuvien menetelmien osalta on annettava seuraavat lisätiedot:






  a) | asiakirjat, joilla perustellaan mittauksen valinta tarkkailumenetelmäksi; |
| --- | --- | --- |

4)

Laitosten laskentaan perustuvien menetelmien osalta on annettava seuraavat lisätiedot:

a)

asiakirjat, joilla perustellaan mittauksen valinta tarkkailumenetelmäksi;

| b) | kunkin päästölähteen päästöjen epävarmuusanalyysissä käytetyt tiedot prosesseittain luokiteltuna; |
| --- | --- |

b)

kunkin päästölähteen päästöjen epävarmuusanalyysissä käytetyt tiedot prosesseittain luokiteltuna;

| c) | varmuuslaskentaan käytetyt tiedot ja laskelmien tulokset; |
| --- | --- |

c)

varmuuslaskentaan käytetyt tiedot ja laskelmien tulokset;

| d) | jatkuvatoimisen päästömittausjärjestelmän yksityiskohtainen tekninen kuvaus, mukaan lukien toimivaltaisen viranomaisen hyväksymisasiakirjat; |
| --- | --- |

d)

jatkuvatoimisen päästömittausjärjestelmän yksityiskohtainen tekninen kuvaus, mukaan lukien toimivaltaisen viranomaisen hyväksymisasiakirjat;

| e) | raakatiedot ja yhdistetyt tiedot jatkuvatoimisesta päästömittausjärjestelmästä, mukaan lukien muutoksia koskevat tiedot, testilokikirja, seisonta-ajat, kalibroinnit, huollot ja ylläpidot; |
| --- | --- |

e)

raakatiedot ja yhdistetyt tiedot jatkuvatoimisesta päästömittausjärjestelmästä, mukaan lukien muutoksia koskevat tiedot, testilokikirja, seisonta-ajat, kalibroinnit, huollot ja ylläpidot;

| f) | dokumentaatio kaikista jatkuvatoimisen päästömittausjärjestelmän muutoksista; |
| --- | --- |

f)

dokumentaatio kaikista jatkuvatoimisen päästömittausjärjestelmän muutoksista;

| g) | mittauslaitteiden kalibroinnin ja huollon tulokset; |
| --- | --- |

g)

mittauslaitteiden kalibroinnin ja huollon tulokset;

| h) | tarvittaessa massa- tai energiatasemalli, jota on käytetty korvaavien tietojen määrittämiseen 45 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ja siihen liittyvät oletukset. |
| --- | --- |

h)

tarvittaessa massa- tai energiatasemalli, jota on käytetty korvaavien tietojen määrittämiseen 45 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ja siihen liittyvät oletukset.

| 5) | Käytettäessä 22 artiklassa tarkoitettua fall back -menetelmää kaikki tiedot, joita tarvitaan niiden päästölähteiden ja lähdevirtojen päästöjen määrittämiseen, joihin tätä menetelmää sovelletaan, sekä toimintotietojen, laskentakertoimien ja muiden määrittämistasoon perustuvassa menetelmässä raportoitavien muuttujien epäsuorat tiedot. |
| --- | --- |

5)

Käytettäessä 22 artiklassa tarkoitettua fall back -menetelmää kaikki tiedot, joita tarvitaan niiden päästölähteiden ja lähdevirtojen päästöjen määrittämiseen, joihin tätä menetelmää sovelletaan, sekä toimintotietojen, laskentakertoimien ja muiden määrittämistasoon perustuvassa menetelmässä raportoitavien muuttujien epäsuorat tiedot.

| 6) | Alumiinin primäärituotannon osalta on annettava seuraavat lisätiedot:






  a) | asiakirjat tuloksista, jotka on saatu mittausjaksoista laitoskohtaisten CF4- ja C2F6-päästökerrointen määrittämiseksi; |
| --- | --- | --- |

6)

Alumiinin primäärituotannon osalta on annettava seuraavat lisätiedot:

a)

asiakirjat tuloksista, jotka on saatu mittausjaksoista laitoskohtaisten CF4- ja C2F6-päästökerrointen määrittämiseksi;

| b) | asiakirjat tuloksista, jotka on saatu hajapäästöjen talteenoton tehokkuuden määrittämisestä; |
| --- | --- |

b)

asiakirjat tuloksista, jotka on saatu hajapäästöjen talteenoton tehokkuuden määrittämisestä;

| c) | kaikki alumiinin primäärituotantoa, anodiefektien tiheyttä ja keskimääräistä kestoa sekä ylijännitetietoa koskevat asiaankuuluvat tiedot. |
| --- | --- |

c)

kaikki alumiinin primäärituotantoa, anodiefektien tiheyttä ja keskimääräistä kestoa sekä ylijännitetietoa koskevat asiaankuuluvat tiedot.

| (7) | Hiilidioksidin talteenoton, kuljetuksen ja geologisen varastoinnin toimintojen osalta on annettava seuraavat lisätiedot:






  a) | asiakirjat hiilidioksidin geologista varastointia harjoittavien laitosten varastointikompleksiin injektoimasta hiilidioksidimäärästä; |
| --- | --- | --- |

(7)

Hiilidioksidin talteenoton, kuljetuksen ja geologisen varastoinnin toimintojen osalta on annettava seuraavat lisätiedot:

a)

asiakirjat hiilidioksidin geologista varastointia harjoittavien laitosten varastointikompleksiin injektoimasta hiilidioksidimäärästä;

| b) | edustavasti aggregoidut paine- ja lämpötilatiedot siirtoverkosta; |
| --- | --- |

b)

edustavasti aggregoidut paine- ja lämpötilatiedot siirtoverkosta;

| c) | kopio varastointiluvasta, mukaan lukien hyväksytty tarkkailusuunnitelma, direktiivin 2009/31/EY 9 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

c)

kopio varastointiluvasta, mukaan lukien hyväksytty tarkkailusuunnitelma, direktiivin 2009/31/EY 9 artiklan mukaisesti;

| d) | direktiivin 2009/31/EY 14 artiklan mukaisesti toimitetut raportit; |
| --- | --- |

d)

direktiivin 2009/31/EY 14 artiklan mukaisesti toimitetut raportit;

| e) | direktiivin 2009/31/EY 15 artiklan mukaisesti suoritettuja tarkastuksia koskevat raportit; |
| --- | --- |

e)

direktiivin 2009/31/EY 15 artiklan mukaisesti suoritettuja tarkastuksia koskevat raportit;

| f) | asiakirjat direktiivin 2009/31/EY 16 artiklan mukaisesti toteutetuista korjaavista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

f)

asiakirjat direktiivin 2009/31/EY 16 artiklan mukaisesti toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.

3.   ILMAILUTOIMINTOJA KOSKEVAT ERITYSTIEDOT:

| 1) | luettelo omistuksessa olevista, vuokralle otetuista ja vuokralle annetuista ilma-aluksista ja tarvittavat todisteet luettelon täydellisyydestä; kunkin ilma-aluksen osalta päivämäärä, jona se lisätään ilma-aluksen käyttäjän kalustoon tai poistetaan sieltä. |
| --- | --- |

1)

luettelo omistuksessa olevista, vuokralle otetuista ja vuokralle annetuista ilma-aluksista ja tarvittavat todisteet luettelon täydellisyydestä; kunkin ilma-aluksen osalta päivämäärä, jona se lisätään ilma-aluksen käyttäjän kalustoon tai poistetaan sieltä.

| 2) | Luettelo kuhunkin raportointikauteen kuuluvista lennoista ja tarvittavat todisteet luettelon täydellisyydestä. |
| --- | --- |

2)

Luettelo kuhunkin raportointikauteen kuuluvista lennoista ja tarvittavat todisteet luettelon täydellisyydestä.

| 3) | Polttoaineenkulutuksen ja päästöjen määrittämiseen käytetyt asiaankuuluvat tiedot. |
| --- | --- |

3)

Polttoaineenkulutuksen ja päästöjen määrittämiseen käytetyt asiaankuuluvat tiedot.

| 4) | Niitä vuosia koskevat hyötykuorman ja matkan määrittämiseen käytetyt tiedot, joiden osalta tonnikilometritietoja raportoitiin. |
| --- | --- |

4)

Niitä vuosia koskevat hyötykuorman ja matkan määrittämiseen käytetyt tiedot, joiden osalta tonnikilometritietoja raportoitiin.

| 5) | Dokumentaatio tietoaukkojen tapauksessa sovellettavasta menetelmästä, niiden lentojen määrä, joiden osalta on ilmennyt tietoaukkoja, tiedot, joita käytetään ilmenneiden tietoaukkojen korjaamiseen, ja jos tietoaukkoja on ilmennyt yli viidessä prosentissa raportoiduista lennoista, tietoaukkojen syyt ja dokumentaatio toteutetuista korjaavista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

5)

Dokumentaatio tietoaukkojen tapauksessa sovellettavasta menetelmästä, niiden lentojen määrä, joiden osalta on ilmennyt tietoaukkoja, tiedot, joita käytetään ilmenneiden tietoaukkojen korjaamiseen, ja jos tietoaukkoja on ilmennyt yli viidessä prosentissa raportoiduista lennoista, tietoaukkojen syyt ja dokumentaatio toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.

---

LIITE X

Vuotuisten päästöselvitysten vähimmäissisältö (68 artiklan 3 kohta)

1.   KIINTEIDEN LAITOSTEN VUOTUISET PÄÄSTÖSELVITYKSET

Laitoksen vuotuisen päästöselvityksen tulee sisältää vähintään seuraavat tiedot:

| 1) | Laitosta koskevat direktiivin 2003/87/EY liitteen IV mukaiset tunnistetiedot ja laitoksen yksilöllinen lupanumero. |
| --- | --- |

1)

Laitosta koskevat direktiivin 2003/87/EY liitteen IV mukaiset tunnistetiedot ja laitoksen yksilöllinen lupanumero.

| 2) | Selvityksen todentajan nimi ja osoite. |
| --- | --- |

2)

Selvityksen todentajan nimi ja osoite.

| 3) | Raportointivuosi. |
| --- | --- |

3)

Raportointivuosi.

| 4) | Viittaus uusimpaan hyväksyttyyn tarkkailusuunnitelmaan, sen version numero ja päivä, josta alkaen sitä sovelletaan, sekä viittaus mihin tahansa muuhun tarkkailusuunnitelmaan, joka on raportointivuoden kannalta merkityksellinen, ja sen version numero; |
| --- | --- |

4)

Viittaus uusimpaan hyväksyttyyn tarkkailusuunnitelmaan, sen version numero ja päivä, josta alkaen sitä sovelletaan, sekä viittaus mihin tahansa muuhun tarkkailusuunnitelmaan, joka on raportointivuoden kannalta merkityksellinen, ja sen version numero;

| 5) | Merkitykselliset muutokset laitoksen toiminnoissa ja muutokset toimivaltaisen viranomaisen hyväksymään tarkkailusuunnitelmaan sekä raportointikaudella tapahtuneet tilapäiset poikkeamat toimivaltaisen viranomaisen hyväksymästä tarkkailusuunnitelmasta; mukaan lukien väliaikaiset tai pysyvät määrittämistason muutokset, muutosten syyt, niiden alkamispäivät sekä väliaikaisten muutosten alkamis- ja päättymispäivät; |
| --- | --- |

5)

Merkitykselliset muutokset laitoksen toiminnoissa ja muutokset toimivaltaisen viranomaisen hyväksymään tarkkailusuunnitelmaan sekä raportointikaudella tapahtuneet tilapäiset poikkeamat toimivaltaisen viranomaisen hyväksymästä tarkkailusuunnitelmasta; mukaan lukien väliaikaiset tai pysyvät määrittämistason muutokset, muutosten syyt, niiden alkamispäivät sekä väliaikaisten muutosten alkamis- ja päättymispäivät;

| 6) | Kaikkien päästölähteiden ja lähdevirtojen osalta vähintään seuraavat tiedot:






  a) | kokonaispäästöt ilmaistuina muodossa t CO2(e); |
| --- | --- | --- |

6)

Kaikkien päästölähteiden ja lähdevirtojen osalta vähintään seuraavat tiedot:

a)

kokonaispäästöt ilmaistuina muodossa t CO2(e);

| b) | jos päästöt ovat muita kasvihuonekaasuja kuin hiilidioksidia, kokonaispäästöt tonneina; |
| --- | --- |

b)

jos päästöt ovat muita kasvihuonekaasuja kuin hiilidioksidia, kokonaispäästöt tonneina;

| c) | tieto siitä, käytetäänkö laitoksessa 21 artiklassa tarkoitettua mittaus- vai laskentamenetelmää; |
| --- | --- |

c)

tieto siitä, käytetäänkö laitoksessa 21 artiklassa tarkoitettua mittaus- vai laskentamenetelmää;

| d) | sovellettu määrittämistaso; |
| --- | --- |

d)

sovellettu määrittämistaso;

| e) | toimintotiedot:






  i) | polttoaineiden tapauksessa polttoaineen määrä (ilmaistuna tonneina tai muodossa Nm3) ja tehollinen lämpöarvo (GJ/t tai GJ/ Nm3) erikseen raportoituina; |
| --- | --- | --- |

e)

toimintotiedot:

i)

polttoaineiden tapauksessa polttoaineen määrä (ilmaistuna tonneina tai muodossa Nm3) ja tehollinen lämpöarvo (GJ/t tai GJ/ Nm3) erikseen raportoituina;

| ii) | kaikkien muiden lähdevirtojen osalta määrä ilmaistuna tonneina tai muodossa Nm3; |
| --- | --- |

ii)

kaikkien muiden lähdevirtojen osalta määrä ilmaistuna tonneina tai muodossa Nm3;

| f) | päästökertoimet ilmaistuina 36 artiklan 2 kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaisesti; biomassaosuus, hapettumis- ja muuntokertoimet ilmaistuina dimensiottomina suhdelukuina; |
| --- | --- |

f)

päästökertoimet ilmaistuina 36 artiklan 2 kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaisesti; biomassaosuus, hapettumis- ja muuntokertoimet ilmaistuina dimensiottomina suhdelukuina;

| g) | jos polttoaineiden päästökertoimet liittyvät massaan tai tilavuuteen energian sijaan, 26 artiklan 5 kohdan nojalla määritetyt arvot asiaankuuluvan lähdevirran tehollisen lämpöarvon osalta; |
| --- | --- |

g)

jos polttoaineiden päästökertoimet liittyvät massaan tai tilavuuteen energian sijaan, 26 artiklan 5 kohdan nojalla määritetyt arvot asiaankuuluvan lähdevirran tehollisen lämpöarvon osalta;

| 7) | Jos sovelletaan massatasemenetelmää, massan virtaus ja jokaisen laitokseen tulevan ja sieltä poistuvan lähdevirran hiilisisältö; tarvittaessa biomassaosuus ja tehollinen lämpöarvo. |
| --- | --- |

7)

Jos sovelletaan massatasemenetelmää, massan virtaus ja jokaisen laitokseen tulevan ja sieltä poistuvan lähdevirran hiilisisältö; tarvittaessa biomassaosuus ja tehollinen lämpöarvo.

| 8) | Muistiokohtina raportoitavat tiedot, jotka sisältävät vähintään seuraavaa:






  a) | prosessissa poltetun biomassan määrä (TJ) tai käytetyn biomassan määrä (t tai Nm3); |
| --- | --- | --- |

8)

Muistiokohtina raportoitavat tiedot, jotka sisältävät vähintään seuraavaa:

a)

prosessissa poltetun biomassan määrä (TJ) tai käytetyn biomassan määrä (t tai Nm3);

| b) | hiilidioksidipäästöt (t CO2) biomassasta, kun päästöt määritetään mittaukseen perustuvalla menetelmällä; |
| --- | --- |

b)

hiilidioksidipäästöt (t CO2) biomassasta, kun päästöt määritetään mittaukseen perustuvalla menetelmällä;

| c) | tarvittaessa epäsuora tieto polttoaineena käytetyn biomassaa sisältävän lähdevirran tehollisesta lämpöarvosta; |
| --- | --- |

c)

tarvittaessa epäsuora tieto polttoaineena käytetyn biomassaa sisältävän lähdevirran tehollisesta lämpöarvosta;

| d) | poltettujen bionesteiden ja biopolttoaineiden määrät ja energiasisältö ilmaistuna tonneina (t) ja terajouleina (TJ). |
| --- | --- |

d)

poltettujen bionesteiden ja biopolttoaineiden määrät ja energiasisältö ilmaistuna tonneina (t) ja terajouleina (TJ).

| e) | laitokseen siirretty tai laitoksesta vastaanotettu hiilidioksidi tai N2O ilmaistuna muodossa t CO2(e), kun sovelletaan 49 ja 50 artiklaa; |
| --- | --- |

e)

laitokseen siirretty tai laitoksesta vastaanotettu hiilidioksidi tai N2O ilmaistuna muodossa t CO2(e), kun sovelletaan 49 ja 50 artiklaa;

| f) | laitokseen siirretty tai laitoksesta vastaanotettu lähdevirtaan sisältyvä hiilidioksidi ilmaistuna muodossa t CO2, kun sovelletaan 48 artiklaa; |
| --- | --- |

f)

laitokseen siirretty tai laitoksesta vastaanotettu lähdevirtaan sisältyvä hiilidioksidi ilmaistuna muodossa t CO2, kun sovelletaan 48 artiklaa;

| g) | sovellettaessa laitoksen nimi ja laitostunnus, sellaisena kuin se tunnustetaan direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla hyväksyttyjen säädösten mukaisesti, kun on kyse yhdestä tai useammasta laitoksesta,






  i) | johon siirretään hiilidioksidia tai dityppioksidia tämän 8 kohdan e ja f alakohdan mukaisesti, |
| --- | --- | --- |

g)

sovellettaessa laitoksen nimi ja laitostunnus, sellaisena kuin se tunnustetaan direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla hyväksyttyjen säädösten mukaisesti, kun on kyse yhdestä tai useammasta laitoksesta,

i)

johon siirretään hiilidioksidia tai dityppioksidia tämän 8 kohdan e ja f alakohdan mukaisesti,

| ii) | josta vastaanotetaan hiilidioksidia tai dityppioksidia tämän 8 kohdan e ja f alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

ii)

josta vastaanotetaan hiilidioksidia tai dityppioksidia tämän 8 kohdan e ja f alakohdan mukaisesti.

Jos kyseisellä laitoksella ei ole laitostunnusta, on annettava laitoksen nimi ja osoite sekä asiaankuuluvat yhteyshenkilön yhteystiedot;

| h) | biomassasta peräisin oleva siirretty hiilidioksidi, ilmaistuna muodossa t CO2; |
| --- | --- |

h)

biomassasta peräisin oleva siirretty hiilidioksidi, ilmaistuna muodossa t CO2;

| 9) | Mittausmenetelmää käytettäessä on ilmoitettava seuraavat tiedot:






  a) | jos hiilidioksidi mitataan, fossiilisen hiilidioksidin vuotuiset päästöt ja biomassan käytöstä aiheutuvat vuotuiset hiilidioksidipäästöt; |
| --- | --- | --- |

9)

Mittausmenetelmää käytettäessä on ilmoitettava seuraavat tiedot:

a)

jos hiilidioksidi mitataan, fossiilisen hiilidioksidin vuotuiset päästöt ja biomassan käytöstä aiheutuvat vuotuiset hiilidioksidipäästöt;

| b) | jatkuvatoimisen päästömittausjärjestelmän (CEMS) käyttötunnit, mitatut kasvihuonekaasupitoisuudet ja savukaasuvirta, ilmaistuina vuotuisena tuntikeskiarvona ja vuotuisena kokonaisarvona; |
| --- | --- |

b)

jatkuvatoimisen päästömittausjärjestelmän (CEMS) käyttötunnit, mitatut kasvihuonekaasupitoisuudet ja savukaasuvirta, ilmaistuina vuotuisena tuntikeskiarvona ja vuotuisena kokonaisarvona;

| 10) | Käytettäessä 22 artiklassa tarkoitettua menetelmää kaikki tiedot, joita tarvitaan niiden päästölähteiden ja lähdevirtojen päästöjen määrittämiseen, joihin tätä menetelmää sovelletaan, sekä toimintotietojen, laskentakertoimien ja muiden määrittämistasoon perustuvassa menetelmässä raportoitavien muuttujien tiedot. |
| --- | --- |

10)

Käytettäessä 22 artiklassa tarkoitettua menetelmää kaikki tiedot, joita tarvitaan niiden päästölähteiden ja lähdevirtojen päästöjen määrittämiseen, joihin tätä menetelmää sovelletaan, sekä toimintotietojen, laskentakertoimien ja muiden määrittämistasoon perustuvassa menetelmässä raportoitavien muuttujien tiedot.

| 11) | Jos tietoaukkoja on esiintynyt ja jos ne on korjattu korvaavilla tiedoilla 66 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ilmoitetaan






  a) | lähdevirta tai päästölähde, johon kukin tietoaukko liittyy; |
| --- | --- | --- |

11)

Jos tietoaukkoja on esiintynyt ja jos ne on korjattu korvaavilla tiedoilla 66 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ilmoitetaan

a)

lähdevirta tai päästölähde, johon kukin tietoaukko liittyy;

| b) | kunkin tietoaukon syyt; |
| --- | --- |

b)

kunkin tietoaukon syyt;

| c) | kunkin tietoaukon alkamis- ja päättymispäivä ja -aika; |
| --- | --- |

c)

kunkin tietoaukon alkamis- ja päättymispäivä ja -aika;

| d) | korvaavien tietojen pohjalta lasketut päästöt. |
| --- | --- |

d)

korvaavien tietojen pohjalta lasketut päästöt.

| e) | ellei korvaavien tietojen arviointimenetelmää ole vielä sisällytetty tarkkailusuunnitelmaan, yksityiskohtainen kuvaus arviointimenetelmästä, mukaan lukien näyttö siitä, ettei käytetty menetelmä johda päästöjen aliarviointiin kyseisenä ajanjaksona. |
| --- | --- |

e)

ellei korvaavien tietojen arviointimenetelmää ole vielä sisällytetty tarkkailusuunnitelmaan, yksityiskohtainen kuvaus arviointimenetelmästä, mukaan lukien näyttö siitä, ettei käytetty menetelmä johda päästöjen aliarviointiin kyseisenä ajanjaksona.

| 12) | Kaikki muut laitoksessa raportointikauden aikana tehdyt muutokset, jotka voivat vaikuttaa kyseisen laitoksen kasvihuonekaasupäästöihin raportointivuoden aikana. |
| --- | --- |

12)

Kaikki muut laitoksessa raportointikauden aikana tehdyt muutokset, jotka voivat vaikuttaa kyseisen laitoksen kasvihuonekaasupäästöihin raportointivuoden aikana.

| 13) | Tarvittaessa alumiinin primäärituotannon taso, anodiefektien tiheys ja keskimääräinen kesto raportointikaudella tai anodiefektien ylijännitetiedot raportointikauden aikana sekä tulokset tuoreimmasta liitteen IV mukaisesta laitoskohtaisten CF4- ja C2F6-päästökerrointen määrittämisestä sekä tuoreimmasta hormien talteenottotehokkuuden määrittämisestä. |
| --- | --- |

13)

Tarvittaessa alumiinin primäärituotannon taso, anodiefektien tiheys ja keskimääräinen kesto raportointikaudella tai anodiefektien ylijännitetiedot raportointikauden aikana sekä tulokset tuoreimmasta liitteen IV mukaisesta laitoskohtaisten CF4- ja C2F6-päästökerrointen määrittämisestä sekä tuoreimmasta hormien talteenottotehokkuuden määrittämisestä.

Yksittäisen laitoksen eri lähteistä tai samantyyppisistä lähdevirroista peräisin olevat päästöt, jotka kuuluvat samaan toimintotyyppiin, voidaan raportoida yhteenlaskettuina toimintotyyppiä kohti.

Jos määrittämistasoja on muutettu raportointikauden aikana, toiminnanharjoittajan on laskettava ja raportoitava päästöt päästöselvityksessä erillisissä kohdissa kyseisten raportointikauden osien osalta.

Kun hiilidioksidin varastointipaikka on suljettu direktiivin 2009/31/EY 17 artiklan mukaisesti, voivat toiminnanharjoittajat käyttää yksinkertaistettuja päästöselvityksiä, jotka sisältävät ainakin 1–5 kohdassa luetellut tiedot, sillä edellytyksellä, ettei kasvihuonekaasujen päästölupa sisällä päästölähteitä.

2.   ILMA-ALUKSEN KÄYTTÄJIEN VUOTUISET PÄÄSTÖSELVITYKSET

Ilma-aluksen käyttäjän päästöselvityksen tulee sisältää vähintään seuraavat tiedot:

| 1) | Ilma-aluksen käyttäjän tunnistetiedot, kutsumerkki tai muut lennonjohdon käyttämät yksilölliset tunnukset, sekä asiaankuuluvat yhteystiedot direktiivin 2003/87/EY liitteen IV mukaisesti. |
| --- | --- |

1)

Ilma-aluksen käyttäjän tunnistetiedot, kutsumerkki tai muut lennonjohdon käyttämät yksilölliset tunnukset, sekä asiaankuuluvat yhteystiedot direktiivin 2003/87/EY liitteen IV mukaisesti.

| 2) | Selvityksen todentajan nimi ja osoite. |
| --- | --- |

2)

Selvityksen todentajan nimi ja osoite.

| 3) | Raportointivuosi. |
| --- | --- |

3)

Raportointivuosi.

| 4) | Viittaus uusimpaan hyväksyttyyn tarkkailusuunnitelmaan, sen version numero ja päivä, josta alkaen sitä sovelletaan, viittaus muihin tarkkailusuunnitelmiin, jotka ovat raportointivuoden kannalta merkityksellisiä, ja niiden versioiden numero; |
| --- | --- |

4)

Viittaus uusimpaan hyväksyttyyn tarkkailusuunnitelmaan, sen version numero ja päivä, josta alkaen sitä sovelletaan, viittaus muihin tarkkailusuunnitelmiin, jotka ovat raportointivuoden kannalta merkityksellisiä, ja niiden versioiden numero;

| 5) | Asiaankuuluvat muutokset toiminnoissa ja poikkeamat hyväksytystä tarkkailusuunnitelmasta raportointikauden aikana. |
| --- | --- |

5)

Asiaankuuluvat muutokset toiminnoissa ja poikkeamat hyväksytystä tarkkailusuunnitelmasta raportointikauden aikana.

| 6) | Ilma-aluksen rekisteritunnukset ja ne ilma-alustyypit, joita käytetään selvityksen soveltamisalaan kuuluvalla kaudella ilma-aluksen käyttäjän suorittaman direktiivin 2003/87/EY liitteessä I mainitun ilmailutoiminnan harjoittamiseen. |
| --- | --- |

6)

Ilma-aluksen rekisteritunnukset ja ne ilma-alustyypit, joita käytetään selvityksen soveltamisalaan kuuluvalla kaudella ilma-aluksen käyttäjän suorittaman direktiivin 2003/87/EY liitteessä I mainitun ilmailutoiminnan harjoittamiseen.

| 7) | Selvityksen kattamien lentojen yhteismäärä valtioparia kohti. |
| --- | --- |

7)

Selvityksen kattamien lentojen yhteismäärä valtioparia kohti.

| 8) | Polttoaineen massa (tonnia) polttoainetyypeittäin valtioparia kohti. |
| --- | --- |

8)

Polttoaineen massa (tonnia) polttoainetyypeittäin valtioparia kohti.

| 9) | Kokonaishiilidioksidipäästöt hiilidioksiditonneina lähtö- ja saapumisjäsenvaltion mukaan jaoteltuina. |
| --- | --- |

9)

Kokonaishiilidioksidipäästöt hiilidioksiditonneina lähtö- ja saapumisjäsenvaltion mukaan jaoteltuina.

| 10) | Jos päästöt lasketaan käyttäen päästökerrointa tai massaan tai tilavuuteen liittyvää hiilipitoisuutta, epäsuora tieto polttoaineen tehollisesta lämpöarvosta. |
| --- | --- |

10)

Jos päästöt lasketaan käyttäen päästökerrointa tai massaan tai tilavuuteen liittyvää hiilipitoisuutta, epäsuora tieto polttoaineen tehollisesta lämpöarvosta.

| 11) | Jos tietoaukkoja on esiintynyt ja jos ne on korjattu korvaavilla tiedoilla 66 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ilmoitetaan






  a) | lentojen määrä ilmaistuna prosenttiosuutena vuotuisista lennoista (pyöristettynä lähimpään 0,1 prosenttiin), joiden osalta on esiintynyt tietoaukkoja, sekä tietoaukkoihin liittyvät olosuhteet ja syyt; |
| --- | --- | --- |

11)

Jos tietoaukkoja on esiintynyt ja jos ne on korjattu korvaavilla tiedoilla 66 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ilmoitetaan

a)

lentojen määrä ilmaistuna prosenttiosuutena vuotuisista lennoista (pyöristettynä lähimpään 0,1 prosenttiin), joiden osalta on esiintynyt tietoaukkoja, sekä tietoaukkoihin liittyvät olosuhteet ja syyt;

| b) | korvaaviin tietoihin sovellettu arviointimenetelmä; |
| --- | --- |

b)

korvaaviin tietoihin sovellettu arviointimenetelmä;

| c) | korvaavien tietojen pohjalta lasketut päästöt. |
| --- | --- |

c)

korvaavien tietojen pohjalta lasketut päästöt.

| 12) | Muistiotiedot:






  a) | raportointikauden aikana polttoaineena käytetyn biomassan määrä (tonneina tai kuutiometreinä) lueteltuna polttoainetyypeittäin. |
| --- | --- | --- |

12)

Muistiotiedot:

a)

raportointikauden aikana polttoaineena käytetyn biomassan määrä (tonneina tai kuutiometreinä) lueteltuna polttoainetyypeittäin.

| b) | vaihtoehtoisten polttoaineiden tehollinen lämpöarvo. |
| --- | --- |

b)

vaihtoehtoisten polttoaineiden tehollinen lämpöarvo.

| 13) | Toiminnanharjoittajan on liitettävä vuotuiseen päästöselvitykseen lentojen vuotuiset päästöt ja vuotuiset määrät kutakin lentopaikkaparia kohti. Toimivaltainen viranomainen käsittelee näitä tietoja toiminnanharjoittajan pyynnöstä luottamuksellisina. |
| --- | --- |

13)

Toiminnanharjoittajan on liitettävä vuotuiseen päästöselvitykseen lentojen vuotuiset päästöt ja vuotuiset määrät kutakin lentopaikkaparia kohti. Toimivaltainen viranomainen käsittelee näitä tietoja toiminnanharjoittajan pyynnöstä luottamuksellisina.

3.   ILMA-ALUKSEN KÄYTTÄJIEN TONNIKILOMETRITIETOSELVITYKSET

Ilma-aluksen käyttäjän tonnikilometritietoselvityksen tulee sisältää vähintään seuraavat tiedot:

| 1) | Ilma-aluksen käyttäjän tunnistetiedot, kutsumerkki tai muu lennonjohdon käyttämä yksilöllinen tunnus sekä asiaankuuluvat yhteystiedot direktiivin 2003/87/EY liitteen IV mukaisesti. |
| --- | --- |

1)

Ilma-aluksen käyttäjän tunnistetiedot, kutsumerkki tai muu lennonjohdon käyttämä yksilöllinen tunnus sekä asiaankuuluvat yhteystiedot direktiivin 2003/87/EY liitteen IV mukaisesti.

| 2) | Selvityksen todentajan nimi ja osoite. |
| --- | --- |

2)

Selvityksen todentajan nimi ja osoite.

| 3) | Raportointivuosi. |
| --- | --- |

3)

Raportointivuosi.

| 4) | Viittaus uusimpaan hyväksyttyyn tarkkailusuunnitelmaan, sen version numero ja päivä, josta alkaen sitä sovelletaan, viittaus muihin tarkkailusuunnitelmiin, jotka ovat raportointivuoden kannalta merkityksellisiä, ja niiden versioiden numero; |
| --- | --- |

4)

Viittaus uusimpaan hyväksyttyyn tarkkailusuunnitelmaan, sen version numero ja päivä, josta alkaen sitä sovelletaan, viittaus muihin tarkkailusuunnitelmiin, jotka ovat raportointivuoden kannalta merkityksellisiä, ja niiden versioiden numero;

| 5) | Asiaankuuluvat muutokset toiminnoissa ja poikkeamat hyväksytystä tarkkailusuunnitelmasta raportointikauden aikana. |
| --- | --- |

5)

Asiaankuuluvat muutokset toiminnoissa ja poikkeamat hyväksytystä tarkkailusuunnitelmasta raportointikauden aikana.

| 6) | Ilma-aluksen rekisteritunnukset ja ne ilma-alustyypit, joita käytetään selvityksen soveltamisalaan kuuluvalla kaudella ilma-aluksen käyttäjän suorittaman direktiivin 2003/87/EY liitteessä I mainitun ilmailutoiminnan harjoittamiseen. |
| --- | --- |

6)

Ilma-aluksen rekisteritunnukset ja ne ilma-alustyypit, joita käytetään selvityksen soveltamisalaan kuuluvalla kaudella ilma-aluksen käyttäjän suorittaman direktiivin 2003/87/EY liitteessä I mainitun ilmailutoiminnan harjoittamiseen.

| 7) | Matkustajien ja kirjatun matkatavaran sekä rahdin ja postin massan laskemiseen valittu menetelmä. |
| --- | --- |

7)

Matkustajien ja kirjatun matkatavaran sekä rahdin ja postin massan laskemiseen valittu menetelmä.

| 8) | Kaikkien sellaisten lentojen matkustaja- ja tonnikilometrimäärä, jotka on suoritettu selvityksen soveltamisalaan kuuluvana vuotena ja jotka ovat direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltuja ilmailualan toimintoja. |
| --- | --- |

8)

Kaikkien sellaisten lentojen matkustaja- ja tonnikilometrimäärä, jotka on suoritettu selvityksen soveltamisalaan kuuluvana vuotena ja jotka ovat direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltuja ilmailualan toimintoja.

| 9) | Kunkin lentopaikkaparin osalta: kahden lentopaikan ICAO-tunniste; matka (isoympyräreitti + 95 km) kilometreinä; lentojen yhteismäärä lentopaikkaparia kohti raportointikaudella; matkustajien ja kirjatun matkatavaran yhteismäärä (tonneina) raportointikauden aikana lentopaikkaparia kohti; matkustajien kokonaismäärä raportointikauden aikana; matkustajien kokonaismäärä kerrottuna kilometreillä lentopaikkaparia kohti; rahdin ja postin kokonaismäärä yhteismäärä (tonneina) raportointikauden aikana lentopaikkaparia kohti; tonnikilometrit yhteensä lentopaikkaparia kohti (t km). |
| --- | --- |

9)

Kunkin lentopaikkaparin osalta: kahden lentopaikan ICAO-tunniste; matka (isoympyräreitti + 95 km) kilometreinä; lentojen yhteismäärä lentopaikkaparia kohti raportointikaudella; matkustajien ja kirjatun matkatavaran yhteismäärä (tonneina) raportointikauden aikana lentopaikkaparia kohti; matkustajien kokonaismäärä raportointikauden aikana; matkustajien kokonaismäärä kerrottuna kilometreillä lentopaikkaparia kohti; rahdin ja postin kokonaismäärä yhteismäärä (tonneina) raportointikauden aikana lentopaikkaparia kohti; tonnikilometrit yhteensä lentopaikkaparia kohti (t km).

---

LIITE XI

Vastaavuustaulukko

| Komission asetus (EU) N:o 601/2012 | Tämä asetus |
| --- | --- |
| 1 ja 49 artikla | 1 ja 49 artikla |
| — | 50 artikla |
| 50 ja 67 artikla | 51 ja 68 artikla |
| 68 artikla | — |
| 69 ja 75 artikla | 69 ja 75 artikla |
| — | 76 artikla |
| 76 ja 77 artikla | 77 ja 78 artikla |
| Liitteet I–X | Liitteet I–X |
| — | Liite XI |

Komission asetus (EU) N:o 601/2012

Tämä asetus

1 ja 49 artikla

1 ja 49 artikla

—

50 artikla

50 ja 67 artikla

51 ja 68 artikla

68 artikla

—

69 ja 75 artikla

69 ja 75 artikla

—

76 artikla

76 ja 77 artikla

77 ja 78 artikla

Liitteet I–X

Liitteet I–X

—

Liite XI

---

| 31.12.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 334/94 |
| --- | --- | --- | --- |

31.12.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 334/94

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2018/2067,

annettu 19 päivänä joulukuuta 2018,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta tietojen todentamisesta ja todentajien akkreditoinnista

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta unionissa ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) sekä erityisesti sen 15 artiklan kolmannen kohdan ja 10 a artiklan toisen kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Tämän asetuksen olisi tultava voimaan kiireellisesti, jotta voidaan ottaa huomioon Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevassa IV niteessä oleva ympäristönsuojelualan kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos (First Edition to the International Standards and Recommended Practices, Environmental Protection, Annex 16 to the Convention on International Civil Aviation, Volume IV, Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation – CORSIA), joka koskee kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmää ja joka hyväksyttiin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) neuvoston 214. istunnon kymmenennessä kokouksessa 27 päivänä kesäkuuta 2018 ja jota on tarkoitus soveltaa vuodesta 2019 alkaen. |
| --- | --- |

(1)

Tämän asetuksen olisi tultava voimaan kiireellisesti, jotta voidaan ottaa huomioon Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevassa IV niteessä oleva ympäristönsuojelualan kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos (First Edition to the International Standards and Recommended Practices, Environmental Protection, Annex 16 to the Convention on International Civil Aviation, Volume IV, Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation – CORSIA), joka koskee kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmää ja joka hyväksyttiin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) neuvoston 214. istunnon kymmenennessä kokouksessa 27 päivänä kesäkuuta 2018 ja jota on tarkoitus soveltaa vuodesta 2019 alkaen.

| (2) | Todentajien akkreditointia koskeva yleinen sääntökehys on tarpeen sen varmistamiseksi, että komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 (2) mukaisesti toimitettavien toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitysten todentamisesta unionin kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmässä vastaavat todentajat, joilla on tekninen pätevyys suorittaa annettu tehtävä riippumattomasti ja puolueettomasti sekä noudattaen tässä asetuksessa vahvistettuja vaatimuksia ja periaatteita. |
| --- | --- |

(2)

Todentajien akkreditointia koskeva yleinen sääntökehys on tarpeen sen varmistamiseksi, että komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 (2) mukaisesti toimitettavien toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitysten todentamisesta unionin kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmässä vastaavat todentajat, joilla on tekninen pätevyys suorittaa annettu tehtävä riippumattomasti ja puolueettomasti sekä noudattaen tässä asetuksessa vahvistettuja vaatimuksia ja periaatteita.

| (3) | Komission asetuksen (EU) N:o 600/2012 (3) soveltamisesta saatu kokemus on osoittanut, että on tarpeen parantaa, selkeyttää ja yksinkertaistaa akkreditointi- ja todentamissääntöjä, jotta voidaan edelleen yhdenmukaistaa ja tehostaa järjestelmää. Asetukseen (EU) N:o 600/2012 on siksi tehtävä useita muutoksia. Mainittu asetus olisi selkeyden vuoksi korvattava. |
| --- | --- |

(3)

Komission asetuksen (EU) N:o 600/2012 (3) soveltamisesta saatu kokemus on osoittanut, että on tarpeen parantaa, selkeyttää ja yksinkertaistaa akkreditointi- ja todentamissääntöjä, jotta voidaan edelleen yhdenmukaistaa ja tehostaa järjestelmää. Asetukseen (EU) N:o 600/2012 on siksi tehtävä useita muutoksia. Mainittu asetus olisi selkeyden vuoksi korvattava.

| (4) | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/123/EY (4) vahvistetaan yleinen kehys, jolla helpotetaan palvelujen ja palveluntarjoajien vapaata liikkuvuutta unionissa siten, että samalla taataan palvelujen korkea laatu. Yhdenmukaistamalla unionin päästökauppajärjestelmään liittyviä akkreditointi- ja todentamissääntöjä unionin laajuisesti pyritään edistämään todentajien kilpailumarkkinoita ja varmistamaan samalla avoimuus ja tiedotus toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjiä varten. |
| --- | --- |

(4)

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/123/EY (4) vahvistetaan yleinen kehys, jolla helpotetaan palvelujen ja palveluntarjoajien vapaata liikkuvuutta unionissa siten, että samalla taataan palvelujen korkea laatu. Yhdenmukaistamalla unionin päästökauppajärjestelmään liittyviä akkreditointi- ja todentamissääntöjä unionin laajuisesti pyritään edistämään todentajien kilpailumarkkinoita ja varmistamaan samalla avoimuus ja tiedotus toiminnanharjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjiä varten.

| (5) | Direktiivin 2003/87/EY 15 artiklan täytäntöönpanon yhteydessä on tarpeen varmistaa synergia seuraavien välillä: akkreditointia koskeva kattava kehys, joka perustuu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 765/2008 (5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 768/2008/EY (6) asiaa koskeviin säännöksiin, ja unionin kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmän erityispiirteet ja vaatimukset, jotka ovat olennaisia direktiivin 2003/87/EY tehokkaan täytäntöönpanon kannalta. Asetusta (EY) N:o 765/2008 olisi jatkossakin sovellettava niihin todentajien akkreditoinnin näkökohtiin, joita tässä asetuksessa ei käsitellä. Erityisesti olisi varmistettava, että tapauksessa, jossa jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaisesti nimeämä kansallinen viranomainen noudattaa jäsenvaltion sisäisten käytänteiden vuoksi vaihtoehtoista akkreditointimenettelyä, erityisesti luonnollisten henkilöiden sertifioimista todentajiksi, kyseinen jäsenvaltio toimittaa asiakirjatodisteet siitä, että kyseisen viranomaisen uskottavuuden taso on sama kuin niiden kansallisten akkreditointielinten, jotka ovat onnistuneesti läpäisseet kyseisen asetuksen 14 artiklan mukaisesti tunnustaman elimen järjestämän vertaisarvioinnin. |
| --- | --- |

(5)

Direktiivin 2003/87/EY 15 artiklan täytäntöönpanon yhteydessä on tarpeen varmistaa synergia seuraavien välillä: akkreditointia koskeva kattava kehys, joka perustuu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 765/2008 (5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 768/2008/EY (6) asiaa koskeviin säännöksiin, ja unionin kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmän erityispiirteet ja vaatimukset, jotka ovat olennaisia direktiivin 2003/87/EY tehokkaan täytäntöönpanon kannalta. Asetusta (EY) N:o 765/2008 olisi jatkossakin sovellettava niihin todentajien akkreditoinnin näkökohtiin, joita tässä asetuksessa ei käsitellä. Erityisesti olisi varmistettava, että tapauksessa, jossa jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaisesti nimeämä kansallinen viranomainen noudattaa jäsenvaltion sisäisten käytänteiden vuoksi vaihtoehtoista akkreditointimenettelyä, erityisesti luonnollisten henkilöiden sertifioimista todentajiksi, kyseinen jäsenvaltio toimittaa asiakirjatodisteet siitä, että kyseisen viranomaisen uskottavuuden taso on sama kuin niiden kansallisten akkreditointielinten, jotka ovat onnistuneesti läpäisseet kyseisen asetuksen 14 artiklan mukaisesti tunnustaman elimen järjestämän vertaisarvioinnin.

| (6) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1221/2009 (7) säädetään riippumattomasta ja puolueettomasta ympäristötodentajien akkreditointi- tai toimilupajärjestelmästä. Johdonmukaisuussyistä ja jäsenvaltioille ja talouden toimijoille aiheutuvien hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi on aiheellista ottaa huomioon synergia mainitun asetuksen ja tämän asetuksen välillä. |
| --- | --- |

(6)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1221/2009 (7) säädetään riippumattomasta ja puolueettomasta ympäristötodentajien akkreditointi- tai toimilupajärjestelmästä. Johdonmukaisuussyistä ja jäsenvaltioille ja talouden toimijoille aiheutuvien hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi on aiheellista ottaa huomioon synergia mainitun asetuksen ja tämän asetuksen välillä.

| (7) | Todentamis- ja akkreditointijärjestelmässä olisi vältettävä tarpeetonta päällekkäisyyttä muiden unionin oikeudellisten välineiden nojalla perustettujen menettelyjen ja organisaatioiden kanssa, koska siitä aiheutuisi lisärasitteita jäsenvaltioille tai talouden toimijoille. Tämän vuoksi on aiheellista hyödyntää parhaita käytäntöjä, jotka ovat tulosta niiden yhdenmukaistettujen standardien soveltamisesta, jotka Euroopan standardointikomitea (CEN) on hyväksynyt komission Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1025/2012 (8) nojalla tekemän pyynnön perusteella. Tällainen standardi on muun muassa yhdenmukaistettu standardi vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksia akkreditoiville laitoksille asetetuista yleisistä vaatimuksista ja yhdenmukaistettu standardi kasvihuonekaasujen validointi- ja todentamiselimiä koskevista akkreditointiin tai muuhun tunnustamiseen tarvittavista vaatimuksista. Näiden standardien viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä sekä asiakirjassa EA-6/03 ja muissa Euroopan akkreditointielinten yhteistyöjärjestön tai muiden elinten laatimissa asiakirjoissa. |
| --- | --- |

(7)

Todentamis- ja akkreditointijärjestelmässä olisi vältettävä tarpeetonta päällekkäisyyttä muiden unionin oikeudellisten välineiden nojalla perustettujen menettelyjen ja organisaatioiden kanssa, koska siitä aiheutuisi lisärasitteita jäsenvaltioille tai talouden toimijoille. Tämän vuoksi on aiheellista hyödyntää parhaita käytäntöjä, jotka ovat tulosta niiden yhdenmukaistettujen standardien soveltamisesta, jotka Euroopan standardointikomitea (CEN) on hyväksynyt komission Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1025/2012 (8) nojalla tekemän pyynnön perusteella. Tällainen standardi on muun muassa yhdenmukaistettu standardi vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksia akkreditoiville laitoksille asetetuista yleisistä vaatimuksista ja yhdenmukaistettu standardi kasvihuonekaasujen validointi- ja todentamiselimiä koskevista akkreditointiin tai muuhun tunnustamiseen tarvittavista vaatimuksista. Näiden standardien viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä sekä asiakirjassa EA-6/03 ja muissa Euroopan akkreditointielinten yhteistyöjärjestön tai muiden elinten laatimissa asiakirjoissa.

| (8) | Vahvistettaessa yhdenmukaistettuja sääntöjä toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitysten todentamista ja todentajien akkreditointia varten on varmistettava, etteivät rasitteet, jotka kohdistuvat toiminnanharjoittajiin, joiden vuotuiset hiilidioksidipäästöt ovat vähäiset, ilma-aluksen käyttäjiin, jotka täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 perusteella katsotaan vähäisten päästöjen aiheuttajiksi, sekä jäsenvaltioiden käytettävissä oleviin resursseihin, ole kohtuuttomia tavoiteltuihin päämääriin nähden. |
| --- | --- |

(8)

Vahvistettaessa yhdenmukaistettuja sääntöjä toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitysten todentamista ja todentajien akkreditointia varten on varmistettava, etteivät rasitteet, jotka kohdistuvat toiminnanharjoittajiin, joiden vuotuiset hiilidioksidipäästöt ovat vähäiset, ilma-aluksen käyttäjiin, jotka täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 perusteella katsotaan vähäisten päästöjen aiheuttajiksi, sekä jäsenvaltioiden käytettävissä oleviin resursseihin, ole kohtuuttomia tavoiteltuihin päämääriin nähden.

| (9) | Jotta voidaan hyödyntää synergioita parhaalla mahdollisella tavalla ja ottaa huomioon se, miten tärkeää on todentaa tiedot, jotka muodostavat perustan ennakolta asetettujen vertailuarvojen päivittämiselle ja laitoksille maksutta jaettavien päästöoikeuksien määrittämiselle, on aiheellista sisällyttää päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten määrittämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 19 päivänä joulukuuta 2018 annetussa komission delegoidussa asetuksessa (EU) .../... (9) vaaditut perustietoselvityksiä ja uusien osallistujien tietoselvityksiä koskevat todentamisäännöt osaksi todentajien todentamista ja akkreditointia koskevia yhdenmukaistettuja sääntöjä. |
| --- | --- |

(9)

Jotta voidaan hyödyntää synergioita parhaalla mahdollisella tavalla ja ottaa huomioon se, miten tärkeää on todentaa tiedot, jotka muodostavat perustan ennakolta asetettujen vertailuarvojen päivittämiselle ja laitoksille maksutta jaettavien päästöoikeuksien määrittämiselle, on aiheellista sisällyttää päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten määrittämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 19 päivänä joulukuuta 2018 annetussa komission delegoidussa asetuksessa (EU) .../... (9) vaaditut perustietoselvityksiä ja uusien osallistujien tietoselvityksiä koskevat todentamisäännöt osaksi todentajien todentamista ja akkreditointia koskevia yhdenmukaistettuja sääntöjä.

| (10) | Direktiivin 2003/87/EY 27 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat jättää unionin päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle pienet laitokset, jos niihin sovelletaan vastaavia toimenpiteitä, edellyttäen että kyseisessä artiklassa esitetyt edellytykset täyttyvät. Direktiivin 2003/87/EY 27 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat jättää unionin päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle laitokset, joiden päästöt ovat alle 2 500 tonnia, edellyttäen että kyseisessä artiklassa esitetyt edellytykset täyttyvät. Tätä asetusta ei tulisi soveltaa suoraan edellä mainittuihin laitoksiin, jotka on jätetty unionin järjestelmän ulkopuolelle direktiivin 2003/87/EY 27 tai 27 a artiklan nojalla, paitsi jos kyseessä oleva jäsenvaltio päättää, että tätä asetusta olisi sovellettava. |
| --- | --- |

(10)

Direktiivin 2003/87/EY 27 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat jättää unionin päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle pienet laitokset, jos niihin sovelletaan vastaavia toimenpiteitä, edellyttäen että kyseisessä artiklassa esitetyt edellytykset täyttyvät. Direktiivin 2003/87/EY 27 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat jättää unionin päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle laitokset, joiden päästöt ovat alle 2 500 tonnia, edellyttäen että kyseisessä artiklassa esitetyt edellytykset täyttyvät. Tätä asetusta ei tulisi soveltaa suoraan edellä mainittuihin laitoksiin, jotka on jätetty unionin järjestelmän ulkopuolelle direktiivin 2003/87/EY 27 tai 27 a artiklan nojalla, paitsi jos kyseessä oleva jäsenvaltio päättää, että tätä asetusta olisi sovellettava.

| (11) | Direktiivin 2003/87/EY liitteessä V esitettyjen periaatteiden mukaisesti todentajan olisi tehtävä toimipaikkakäynti, jotta voidaan tarkistaa asianomaisen laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän rajat, arvioida mittauslaitteiden ja tarkkailujärjestelmien toimivuutta, tehdä haastatteluja ja toteuttaa muita toimia. Todentajan toimipaikkakäynnistä olisi luovuttava ainoastaan erityistapauksissa. |
| --- | --- |

(11)

Direktiivin 2003/87/EY liitteessä V esitettyjen periaatteiden mukaisesti todentajan olisi tehtävä toimipaikkakäynti, jotta voidaan tarkistaa asianomaisen laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän rajat, arvioida mittauslaitteiden ja tarkkailujärjestelmien toimivuutta, tehdä haastatteluja ja toteuttaa muita toimia. Todentajan toimipaikkakäynnistä olisi luovuttava ainoastaan erityistapauksissa.

| (12) | Direktiivin 2003/87/EY liitteessä V esitettyjen periaatteiden mukaisesti todentajan olisi sovellettava riskeihin perustuvaa lähestymistapaa siten, että tavoitteena on saada aikaan todentajan lausunto, jolla voidaan taata kohtuullinen varmuus siitä, että kokonaispäästöjen tai tonnikilometrien kokonaismäärää ei ole raportoitu olennaisesti väärin ja selvitys voidaan todentaa tyydyttäväksi. Varmuuden tason olisi perustuttava todentamisen aikana suoritettujen todentamistoimien perusteellisuuteen ja yksityiskohtaisuuteen sekä todentajan lausunnon sanamuotoon. Jos todentamisprosessin aikana saadut havainnot ja tiedot sitä edellyttävät, todentajan olisi oltava velvollinen mukauttamaan yhtä tai useampaa toimintoa todentamisprosessissa siten, että täytetään kohtuullisen varmuuden vaatimukset. |
| --- | --- |

(12)

Direktiivin 2003/87/EY liitteessä V esitettyjen periaatteiden mukaisesti todentajan olisi sovellettava riskeihin perustuvaa lähestymistapaa siten, että tavoitteena on saada aikaan todentajan lausunto, jolla voidaan taata kohtuullinen varmuus siitä, että kokonaispäästöjen tai tonnikilometrien kokonaismäärää ei ole raportoitu olennaisesti väärin ja selvitys voidaan todentaa tyydyttäväksi. Varmuuden tason olisi perustuttava todentamisen aikana suoritettujen todentamistoimien perusteellisuuteen ja yksityiskohtaisuuteen sekä todentajan lausunnon sanamuotoon. Jos todentamisprosessin aikana saadut havainnot ja tiedot sitä edellyttävät, todentajan olisi oltava velvollinen mukauttamaan yhtä tai useampaa toimintoa todentamisprosessissa siten, että täytetään kohtuullisen varmuuden vaatimukset.

| (13) | Jotta voidaan välttää epäselvyys toimivaltaisen viranomaisen ja todentajan rooleista, todentamisen suorittavan todentajan vastuut olisi määritettävä selvästi. Todentajan olisi otettava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkkailusuunnitelma vertailukohdaksi ja arvioitava, onko suunnitelma ja siinä esitetyt menettelyt toteutettu oikein. Jos todentaja havaitsee vaatimustenvastaisuuden, joka liittyy täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/2066, todentajan vastuulle olisi kuuluttava tällaisesta vaatimustenvastaisuudesta raportoiminen todentamisraportissa. |
| --- | --- |

(13)

Jotta voidaan välttää epäselvyys toimivaltaisen viranomaisen ja todentajan rooleista, todentamisen suorittavan todentajan vastuut olisi määritettävä selvästi. Todentajan olisi otettava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkkailusuunnitelma vertailukohdaksi ja arvioitava, onko suunnitelma ja siinä esitetyt menettelyt toteutettu oikein. Jos todentaja havaitsee vaatimustenvastaisuuden, joka liittyy täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/2066, todentajan vastuulle olisi kuuluttava tällaisesta vaatimustenvastaisuudesta raportoiminen todentamisraportissa.

| (14) | Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen tosiasiallinen todentaminen on mahdollista ainoastaan, jos todentaja ymmärtää täysin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän toimintaa. Todentajan olisi suoritettava pyydetyt todentamistoimet ainoastaan sen jälkeen, kun se on alustavan arvioinnin perusteella vakuuttunut siitä, että se on pätevä suorittamaan ne. Todentamistoimien korkean tason varmistamiseksi olisi laadittava yhdenmukaiset säännöt, jotka koskevat alustavaa arviointia, jossa määritetään, onko todentaja pätevä, riippumaton ja puolueeton suorittamaan vaaditut todentamistoimet tässä asetuksessa asetettujen sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti. |
| --- | --- |

(14)

Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen tosiasiallinen todentaminen on mahdollista ainoastaan, jos todentaja ymmärtää täysin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän toimintaa. Todentajan olisi suoritettava pyydetyt todentamistoimet ainoastaan sen jälkeen, kun se on alustavan arvioinnin perusteella vakuuttunut siitä, että se on pätevä suorittamaan ne. Todentamistoimien korkean tason varmistamiseksi olisi laadittava yhdenmukaiset säännöt, jotka koskevat alustavaa arviointia, jossa määritetään, onko todentaja pätevä, riippumaton ja puolueeton suorittamaan vaaditut todentamistoimet tässä asetuksessa asetettujen sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti.

| (15) | Asian kannalta olennaisten tietojen toimittaminen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän ja todentajan välillä on tärkeää todentamisprosessin eri osissa, erityisesti sopimusta edeltävässä vaiheessa, todentajan suorittaessa strategista analyysiä sekä koko todentamisen ajan. On tarpeen vahvistaa yhdenmukaiset vaatimukset, joilla ohjataan tietojen toimittamista toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän ja todentajan välillä kaiken aikaa. |
| --- | --- |

(15)

Asian kannalta olennaisten tietojen toimittaminen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän ja todentajan välillä on tärkeää todentamisprosessin eri osissa, erityisesti sopimusta edeltävässä vaiheessa, todentajan suorittaessa strategista analyysiä sekä koko todentamisen ajan. On tarpeen vahvistaa yhdenmukaiset vaatimukset, joilla ohjataan tietojen toimittamista toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän ja todentajan välillä kaiken aikaa.

| (16) | Kaikki todentamistoimet todentamisprosessissa liittyvät toisiinsa, ja niiden päättyessä todentajan olisi laadittava todentamisraportti, joka sisältää todentajan lausunnon, joka vastaa todentamisarvioinnin tulosta. Olisi vahvistettava yhdenmukaiset vaatimukset todentamisraportteja ja todentamistoimien suorittamista varten sen varmistamiseksi, että todentamisraportit ja todentamistoimet jäsenvaltioissa täyttävät samat standardit. |
| --- | --- |

(16)

Kaikki todentamistoimet todentamisprosessissa liittyvät toisiinsa, ja niiden päättyessä todentajan olisi laadittava todentamisraportti, joka sisältää todentajan lausunnon, joka vastaa todentamisarvioinnin tulosta. Olisi vahvistettava yhdenmukaiset vaatimukset todentamisraportteja ja todentamistoimien suorittamista varten sen varmistamiseksi, että todentamisraportit ja todentamistoimet jäsenvaltioissa täyttävät samat standardit.

| (17) | Todentamisprosessin olennainen osa on analyysi siitä, miten todennäköisesti raportoiduissa tiedoissa on väärintulkintoja, jotka saattaisivat olla olennaisia, ja tämä analyysi määrittää sen, miten todentajan olisi suoritettava todentamistoimet. Kunkin osan todentamisprosessissa on sen vuoksi liityttävä vahvasti näitä väärintulkintoja koskevien riskien analyysin tuloksiin. |
| --- | --- |

(17)

Todentamisprosessin olennainen osa on analyysi siitä, miten todennäköisesti raportoiduissa tiedoissa on väärintulkintoja, jotka saattaisivat olla olennaisia, ja tämä analyysi määrittää sen, miten todentajan olisi suoritettava todentamistoimet. Kunkin osan todentamisprosessissa on sen vuoksi liityttävä vahvasti näitä väärintulkintoja koskevien riskien analyysin tuloksiin.

| (18) | Olisi säädettävä erityisesti ilma-aluksen käyttäjien sekä niiden toiminnanharjoittajien selvityksen todentamisesta, joihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/31/EY (10). |
| --- | --- |

(18)

Olisi säädettävä erityisesti ilma-aluksen käyttäjien sekä niiden toiminnanharjoittajien selvityksen todentamisesta, joihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/31/EY (10).

| (19) | Direktiivin 2003/87/EY täytäntöönpanon kannalta on olennaista, että toiminnanharjoittaja ja ilma-aluksen käyttäjä raportoivat kasvihuonekaasujen päästöistä oikein ja tehokkaasti. Jotta voidaan varmistaa tarkkailu- ja raportointiprosessin moitteeton toiminta, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tuloksia olisi jatkuvasti parannettava todentajan suorittamien todentamistoimien yhteydessä. |
| --- | --- |

(19)

Direktiivin 2003/87/EY täytäntöönpanon kannalta on olennaista, että toiminnanharjoittaja ja ilma-aluksen käyttäjä raportoivat kasvihuonekaasujen päästöistä oikein ja tehokkaasti. Jotta voidaan varmistaa tarkkailu- ja raportointiprosessin moitteeton toiminta, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tuloksia olisi jatkuvasti parannettava todentajan suorittamien todentamistoimien yhteydessä.

| (20) | Todentamistoimien toteuttaminen ja todentamisraporttien laatiminen tulisi antaa ainoastaan sellaisten todentajien ja niiden henkilöstön jäsenten tehtäväksi, jotka ovat päteviä. Todentajien olisi luotava sisäiset prosessit, joilla varmistetaan, että kaikki todentamistoimiin osallistuvat henkilöstön jäsenet ovat päteviä suorittamaan heille annetut tehtävät, ja parannettava näitä prosesseja jatkuvasti. Arviointiperusteiden, joiden avulla määritetään todentajan pätevyys, olisi oltava samat kaikissa jäsenvaltioissa ja niiden olisi oltava todennettavissa, puolueettomia ja avoimia. |
| --- | --- |

(20)

Todentamistoimien toteuttaminen ja todentamisraporttien laatiminen tulisi antaa ainoastaan sellaisten todentajien ja niiden henkilöstön jäsenten tehtäväksi, jotka ovat päteviä. Todentajien olisi luotava sisäiset prosessit, joilla varmistetaan, että kaikki todentamistoimiin osallistuvat henkilöstön jäsenet ovat päteviä suorittamaan heille annetut tehtävät, ja parannettava näitä prosesseja jatkuvasti. Arviointiperusteiden, joiden avulla määritetään todentajan pätevyys, olisi oltava samat kaikissa jäsenvaltioissa ja niiden olisi oltava todennettavissa, puolueettomia ja avoimia.

| (21) | Asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaisesti perustetulla kansallisella akkreditointielimellä olisi oltava valtuudet akkreditoida ja antaa velvoittava lausunto tämän asetuksen mukaisia todentamistoimia suorittavan todentajan pätevyydestä, vahvistaa hallinnollisia toimenpiteitä sekä huolehtia todentajien valvonnasta. |
| --- | --- |

(21)

Asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaisesti perustetulla kansallisella akkreditointielimellä olisi oltava valtuudet akkreditoida ja antaa velvoittava lausunto tämän asetuksen mukaisia todentamistoimia suorittavan todentajan pätevyydestä, vahvistaa hallinnollisia toimenpiteitä sekä huolehtia todentajien valvonnasta.

| (22) | Asiakirjamalleilla ja erityisillä tiedostomuodoilla, joita todentajien on määrä käyttää, edistetään yhdenmukaisuutta jäsenvaltioiden välillä ja vältetään eriävät lähestymistavat. Todentajien olisi käytettävä komission laatimia asiakirjamalleja tai erityisiä tiedostomuotoja. Jos jokin jäsenvaltio on kehittänyt kansallisia asiakirjamalleja tai tiedostomuotoeritelmiä, näiden olisi sisällettävä vähintään samat seikat, jotka sisältyvät komission laatimiin malleihin, jotta lähestymistavat ovat yhdenmukaiset. |
| --- | --- |

(22)

Asiakirjamalleilla ja erityisillä tiedostomuodoilla, joita todentajien on määrä käyttää, edistetään yhdenmukaisuutta jäsenvaltioiden välillä ja vältetään eriävät lähestymistavat. Todentajien olisi käytettävä komission laatimia asiakirjamalleja tai erityisiä tiedostomuotoja. Jos jokin jäsenvaltio on kehittänyt kansallisia asiakirjamalleja tai tiedostomuotoeritelmiä, näiden olisi sisällettävä vähintään samat seikat, jotka sisältyvät komission laatimiin malleihin, jotta lähestymistavat ovat yhdenmukaiset.

| (23) | Jäsenvaltion, joka katsoo, että kansallisen akkreditointilaitoksen perustaminen tai akkreditointitoimien toteuttaminen ei ole jäsenvaltion kannalta taloudellisesti järkevää tai kestävää, olisi voitava käyttää jonkin toisen jäsenvaltion kansallista akkreditointielintä. Ainoastaan sellaisilla kansallisilla akkreditointielimillä, jotka ovat läpäisseet onnistuneesti asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan perusteella tunnustetun elimen järjestämän vertaisarvioinnin, olisi oltava lupa suorittaa tämän asetuksen mukaisia akkreditointitoimintoja. |
| --- | --- |

(23)

Jäsenvaltion, joka katsoo, että kansallisen akkreditointilaitoksen perustaminen tai akkreditointitoimien toteuttaminen ei ole jäsenvaltion kannalta taloudellisesti järkevää tai kestävää, olisi voitava käyttää jonkin toisen jäsenvaltion kansallista akkreditointielintä. Ainoastaan sellaisilla kansallisilla akkreditointielimillä, jotka ovat läpäisseet onnistuneesti asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan perusteella tunnustetun elimen järjestämän vertaisarvioinnin, olisi oltava lupa suorittaa tämän asetuksen mukaisia akkreditointitoimintoja.

| (24) | Kansallisten akkreditointielinten, jotka osoittavat noudattavansa tätä asetusta ja jotka ovat onnistuneesti läpäisseet asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan perusteella tunnustetun elimen järjestämän vertaisarvioinnin, olisi katsottava täyttävän kansallisille akkreditointielimille asetetut menettelyä koskevat vaatimukset, kuten vaatimukset, jotka koskevat kansallisen akkreditointielimen rakennetta, pätevyysprosessin perustamista, tarvittavien menettelyjen ja hallintojärjestelmän perustamista sekä järjestelyitä hankittujen tietojen luottamuksellisuuden säilyttämiseksi. Lisäksi ne olisi jätettävä uuden vertaisarvioinnin ulkopuolelle tämän asetuksen tultua voimaan. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (11) mukaisesti ympäristötiedot, jotka sisältyvät viranomaisten hallussa oleviin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän todennettuihin selvityksiin, olisi avoimuuden vuoksi julkistettava tiettyjen salassapitovaatimusten rajoissa. |
| --- | --- |

(24)

Kansallisten akkreditointielinten, jotka osoittavat noudattavansa tätä asetusta ja jotka ovat onnistuneesti läpäisseet asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan perusteella tunnustetun elimen järjestämän vertaisarvioinnin, olisi katsottava täyttävän kansallisille akkreditointielimille asetetut menettelyä koskevat vaatimukset, kuten vaatimukset, jotka koskevat kansallisen akkreditointielimen rakennetta, pätevyysprosessin perustamista, tarvittavien menettelyjen ja hallintojärjestelmän perustamista sekä järjestelyitä hankittujen tietojen luottamuksellisuuden säilyttämiseksi. Lisäksi ne olisi jätettävä uuden vertaisarvioinnin ulkopuolelle tämän asetuksen tultua voimaan. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (11) mukaisesti ympäristötiedot, jotka sisältyvät viranomaisten hallussa oleviin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän todennettuihin selvityksiin, olisi avoimuuden vuoksi julkistettava tiettyjen salassapitovaatimusten rajoissa.

| (25) | Tehokas yhteistyö kansallisten akkreditointielinten tai tarvittaessa muiden kansallisten viranomaisten ja toimivaltaisten viranomaisten välillä on olennaista kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmän toiminnan sekä todentamisen laadun valvonnan kannalta. Avoimuuden vuoksi on tarpeen varmistaa, että kansalliset akkreditointielimet tai tarvittaessa muut kansalliset viranomaiset ja toimivaltaiset viranomaiset luovat tehokkaat tiedonvaihtomenettelyt. Toimivaltaisten viranomaisten välisessä sekä toimivaltaisten viranomaisten ja kansallisten akkreditointielinten tai muiden kansallisten viranomaisten välisessä tietojenvaihdossa olisi taattava mahdollisimman hyvin salassapitovelvollisuus ja ammattisalaisuus ja siihen olisi sovellettava kansallista luottamuksellisuutta koskevaa lainsäädäntöä. |
| --- | --- |

(25)

Tehokas yhteistyö kansallisten akkreditointielinten tai tarvittaessa muiden kansallisten viranomaisten ja toimivaltaisten viranomaisten välillä on olennaista kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmän toiminnan sekä todentamisen laadun valvonnan kannalta. Avoimuuden vuoksi on tarpeen varmistaa, että kansalliset akkreditointielimet tai tarvittaessa muut kansalliset viranomaiset ja toimivaltaiset viranomaiset luovat tehokkaat tiedonvaihtomenettelyt. Toimivaltaisten viranomaisten välisessä sekä toimivaltaisten viranomaisten ja kansallisten akkreditointielinten tai muiden kansallisten viranomaisten välisessä tietojenvaihdossa olisi taattava mahdollisimman hyvin salassapitovelvollisuus ja ammattisalaisuus ja siihen olisi sovellettava kansallista luottamuksellisuutta koskevaa lainsäädäntöä.

| (26) | Tähän asetukseen sisältyy akkreditointia ja todentamista koskevia parannuksia, joissa otetaan osittain huomioon Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevassa IV niteessä oleva ympäristönsuojelualan kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos (First Edition to the International Standards and Recommended Practices, Environmental Protection, Annex 16 to the Convention on International Civil Aviation, Volume IV, Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation International Aviation – CORSIA), joka koskee kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmää ja joka hyväksyttiin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) neuvoston 214. istunnon kymmenennessä kokouksessa 27 päivänä kesäkuuta 2018. Myös asetusta, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitettua kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailua ja raportointia, muutetaan parhaillaan, jotta voidaan ottaa huomioon kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos. Näitä kahta välinettä myös täydennetään parhaillaan direktiivin 2003/87/EY 28 c artiklaan perustuvalla delegoidulla säädöksellä. |
| --- | --- |

(26)

Tähän asetukseen sisältyy akkreditointia ja todentamista koskevia parannuksia, joissa otetaan osittain huomioon Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevassa IV niteessä oleva ympäristönsuojelualan kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos (First Edition to the International Standards and Recommended Practices, Environmental Protection, Annex 16 to the Convention on International Civil Aviation, Volume IV, Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation International Aviation – CORSIA), joka koskee kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmää ja joka hyväksyttiin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) neuvoston 214. istunnon kymmenennessä kokouksessa 27 päivänä kesäkuuta 2018. Myös asetusta, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitettua kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailua ja raportointia, muutetaan parhaillaan, jotta voidaan ottaa huomioon kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ensimmäinen painos. Näitä kahta välinettä myös täydennetään parhaillaan direktiivin 2003/87/EY 28 c artiklaan perustuvalla delegoidulla säädöksellä.

| (27) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(27)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan säännökset direktiivin 2003/87/EY mukaisesti toimitettujen selvitysten todentamisesta sekä todentajien akkreditoinnista ja valvonnasta.

Tässä asetuksessa myös täsmennetään säännöksiä, jotka koskevat todentajien vastavuoroista tunnustamista ja kansallisten akkreditointielinten vertaisarviointia direktiivin 2003/87/EY 15 artiklan nojalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 765/2008 soveltamista.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan, kun todennetaan 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen aiheutuvia kasvihuonekaasupäästöjä ja tonnikilometritietoja, joista raportoidaan direktiivin 2003/87/EY 14 artiklan mukaisesti, ja tietoja, jotka ovat merkityksellisiä ennakolta asetettujen vertailuarvojen päivittämisen ja laitoksille maksutta jaettavien päästöoikeuksien määrittämisen kannalta.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa sovelletaan direktiivin 2003/87/EY 3 artiklassa ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 3 artiklassa säädettyjen määritelmien lisäksi seuraavia määritelmiä:

| 1) | ”havaintoriskillä” tarkoitetaan riskiä siitä, ettei todentaja havaitse olennaista väärintulkintaa; |
| --- | --- |

1)

”havaintoriskillä” tarkoitetaan riskiä siitä, ettei todentaja havaitse olennaista väärintulkintaa;

| 2) | ”akkreditoinnilla” tarkoitetaan kansallisen akkreditointielimen antamaa todistusta siitä, että todentaja täyttää asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 9 kohdassa tarkoitetuissa yhdenmukaistetuissa standardeissa esitetyt vaatimukset ja tässä asetuksessa asetetut vaatimukset, jotka koskevat toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamista tämän asetuksen nojalla; |
| --- | --- |

2)

”akkreditoinnilla” tarkoitetaan kansallisen akkreditointielimen antamaa todistusta siitä, että todentaja täyttää asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 9 kohdassa tarkoitetuissa yhdenmukaistetuissa standardeissa esitetyt vaatimukset ja tässä asetuksessa asetetut vaatimukset, jotka koskevat toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamista tämän asetuksen nojalla;

| 3) | ”todentajalla” tarkoitetaan oikeushenkilöä tai muuta oikeussubjektia, joka toteuttaa todentamistoimia tämän asetuksen nojalla ja joka todentamisraportin antamisen hetkellä on kansallisen akkreditointielimen asetuksen (EY) N:o 765/2008 ja tämän asetuksen nojalla akkreditoima, tai luonnollista henkilöä, joka on muutoin valtuutettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdan soveltamista; |
| --- | --- |

3)

”todentajalla” tarkoitetaan oikeushenkilöä tai muuta oikeussubjektia, joka toteuttaa todentamistoimia tämän asetuksen nojalla ja joka todentamisraportin antamisen hetkellä on kansallisen akkreditointielimen asetuksen (EY) N:o 765/2008 ja tämän asetuksen nojalla akkreditoima, tai luonnollista henkilöä, joka on muutoin valtuutettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdan soveltamista;

| 4) | ”todentamisella” tarkoitetaan todentajan toteuttamia toimia todentamisraportin antamiseksi tämän asetuksen nojalla; |
| --- | --- |

4)

”todentamisella” tarkoitetaan todentajan toteuttamia toimia todentamisraportin antamiseksi tämän asetuksen nojalla;

| 5) | ”väärintulkinnalla” tarkoitetaan puutteellisuutta, totuudenvastaisuutta tai virhettä toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen tiedoissa, lukuun ottamatta epävarmuutta, joka sallitaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla; |
| --- | --- |

5)

”väärintulkinnalla” tarkoitetaan puutteellisuutta, totuudenvastaisuutta tai virhettä toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen tiedoissa, lukuun ottamatta epävarmuutta, joka sallitaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla;

| 6) | ”olennaisella väärintulkinnalla” tarkoitetaan väärintulkintaa, joka todentajan arvion mukaan erillään tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa ylittää olennaisuustason tai voisi vaikuttaa siihen, miten päästökauppaviranomainen tarkastelee toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitystä; |
| --- | --- |

6)

”olennaisella väärintulkinnalla” tarkoitetaan väärintulkintaa, joka todentajan arvion mukaan erillään tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa ylittää olennaisuustason tai voisi vaikuttaa siihen, miten päästökauppaviranomainen tarkastelee toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitystä;

| 7) | ”toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksellä” tarkoitetaan vuotuista päästöselvitystä, jonka toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä toimittaa direktiivin 2003/87/EY 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti, tonnikilometriselvitystä, jonka ilma-aluksen käyttäjä toimittaa päästöoikeuksien jakamista koskevaa hakemusta varten mainitun direktiivin 3 e ja 3 f artiklan mukaisesti, perustietoselvitystä, jonka toiminnanharjoittaja toimittaa delegoidun asetuksen (EU) .../... 4 artiklan 2 kohdan nojalla, tai tietoselvitystä, jonka toiminnanharjoittaja toimittaa mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdan nojalla; |
| --- | --- |

7)

”toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksellä” tarkoitetaan vuotuista päästöselvitystä, jonka toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä toimittaa direktiivin 2003/87/EY 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti, tonnikilometriselvitystä, jonka ilma-aluksen käyttäjä toimittaa päästöoikeuksien jakamista koskevaa hakemusta varten mainitun direktiivin 3 e ja 3 f artiklan mukaisesti, perustietoselvitystä, jonka toiminnanharjoittaja toimittaa delegoidun asetuksen (EU) .../... 4 artiklan 2 kohdan nojalla, tai tietoselvitystä, jonka toiminnanharjoittaja toimittaa mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdan nojalla;

| 8) | ”akkreditoinnin pätevyysalueella” tarkoitetaan liitteessä I tarkoitettuja toimintoja, joille akkreditointia haetaan tai joille se on myönnetty; |
| --- | --- |

8)

”akkreditoinnin pätevyysalueella” tarkoitetaan liitteessä I tarkoitettuja toimintoja, joille akkreditointia haetaan tai joille se on myönnetty;

| 9) | ”pätevyydellä” tarkoitetaan kykyä soveltaa tietoa ja taitoja jonkin toiminnon suorittamiseen; |
| --- | --- |

9)

”pätevyydellä” tarkoitetaan kykyä soveltaa tietoa ja taitoja jonkin toiminnon suorittamiseen;

| 10) | ”olennaisuustasolla” tarkoitetaan kvantitatiivista kynnysarvoa tai rajakohtaa, jonka ylittävät väärintulkinnat, olivatpa ne erikseen tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa, todentaja katsoo olennaisiksi; |
| --- | --- |

10)

”olennaisuustasolla” tarkoitetaan kvantitatiivista kynnysarvoa tai rajakohtaa, jonka ylittävät väärintulkinnat, olivatpa ne erikseen tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa, todentaja katsoo olennaisiksi;

| 11) | ”kontrollijärjestelmällä” tarkoitetaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän riskien arviointia ja kontrollitoimien koko yhdistelmää, mukaan lukien niiden jatkuva hallinta, jonka toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä on perustanut, dokumentoinut ja toteuttanut ja jota se ylläpitää täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 59 artiklan tai delegoidun asetuksen (EU) .../... liitteessä IV, tapauksen mukaan; |
| --- | --- |

11)

”kontrollijärjestelmällä” tarkoitetaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän riskien arviointia ja kontrollitoimien koko yhdistelmää, mukaan lukien niiden jatkuva hallinta, jonka toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä on perustanut, dokumentoinut ja toteuttanut ja jota se ylläpitää täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 59 artiklan tai delegoidun asetuksen (EU) .../... liitteessä IV, tapauksen mukaan;

| 12) | ”kontrollitoimilla” tarkoitetaan kaikkia toimia, joita toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä toteuttaa luontaisten riskien lieventämiseksi; |
| --- | --- |

12)

”kontrollitoimilla” tarkoitetaan kaikkia toimia, joita toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä toteuttaa luontaisten riskien lieventämiseksi;

| 13) | ”poikkeamalla” tarkoitetaan mitä tahansa seuraavista:






  a) | toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentamisen yhteydessä toiminnanharjoittajan sellaista tekoa tai teon tekemättä jättämistä, joka on vastoin kasvihuonekaasujen päästölupaa tai toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa esitettyjä vaatimuksia; |
| --- | --- | --- |

13)

”poikkeamalla” tarkoitetaan mitä tahansa seuraavista:

a)

toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentamisen yhteydessä toiminnanharjoittajan sellaista tekoa tai teon tekemättä jättämistä, joka on vastoin kasvihuonekaasujen päästölupaa tai toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa esitettyjä vaatimuksia;

| b) | ilma-aluksen käyttäjän päästö- tai tonnikilometriselvityksen todentamista varten ilma-aluksen käyttäjän sellaista tekoa tai tällaisen teon tekemättä jättämistä, joka on vastoin toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa esitettyjä vaatimuksia; |
| --- | --- |

b)

ilma-aluksen käyttäjän päästö- tai tonnikilometriselvityksen todentamista varten ilma-aluksen käyttäjän sellaista tekoa tai tällaisen teon tekemättä jättämistä, joka on vastoin toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa esitettyjä vaatimuksia;

| c) | toiminnanharjoittajan delegoidun asetuksen (EU) .../... 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla toimittaman perustietoselvityksen tai mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdan nojalla toimittaman uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten mitä tahansa toiminnanharjoittajan sellaista tekoa tai tekemättä jättämistä, joka on vastoin tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa asetettuja vaatimuksia; |
| --- | --- |

c)

toiminnanharjoittajan delegoidun asetuksen (EU) .../... 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla toimittaman perustietoselvityksen tai mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdan nojalla toimittaman uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten mitä tahansa toiminnanharjoittajan sellaista tekoa tai tekemättä jättämistä, joka on vastoin tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa asetettuja vaatimuksia;

| d) | IV luvun mukaista akkreditointia varten todentajan sellaista tekoa tai teon tekemättä jättämistä, joka on vastoin tämän asetuksen vaatimuksia; |
| --- | --- |

d)

IV luvun mukaista akkreditointia varten todentajan sellaista tekoa tai teon tekemättä jättämistä, joka on vastoin tämän asetuksen vaatimuksia;

| 14) | ”toimipaikalla” tarkoitetaan ilma-aluksen käyttäjän päästö- tai tonnikilometriselvityksen todentamista varten paikkoja, joissa tarkkailuprosessi määritetään ja joissa sitä hallinnoidaan, mukaan lukien paikat, joissa asiaankuuluvia tietoja kontrolloidaan ja tallennetaan; |
| --- | --- |

14)

”toimipaikalla” tarkoitetaan ilma-aluksen käyttäjän päästö- tai tonnikilometriselvityksen todentamista varten paikkoja, joissa tarkkailuprosessi määritetään ja joissa sitä hallinnoidaan, mukaan lukien paikat, joissa asiaankuuluvia tietoja kontrolloidaan ja tallennetaan;

| 15) | ”kontrolliympäristöllä” tarkoitetaan ympäristöä, jossa sisäisen kontrollijärjestelmän toiminnoilla ja toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän hallinnon yleisillä toimilla varmistetaan tietoisuus kyseisestä sisäisestä kontrollijärjestelmästä; |
| --- | --- |

15)

”kontrolliympäristöllä” tarkoitetaan ympäristöä, jossa sisäisen kontrollijärjestelmän toiminnoilla ja toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän hallinnon yleisillä toimilla varmistetaan tietoisuus kyseisestä sisäisestä kontrollijärjestelmästä;

| 16) | ”luontaisella riskillä” tarkoitetaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä olevan tekijän alttiutta aiheuttaa väärintulkintoja, jotka saattaisivat joko erillään tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa olla olennaisia, ennen kuin otetaan huomioon siihen liittyvien kontrollitoimien vaikutus; |
| --- | --- |

16)

”luontaisella riskillä” tarkoitetaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä olevan tekijän alttiutta aiheuttaa väärintulkintoja, jotka saattaisivat joko erillään tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa olla olennaisia, ennen kuin otetaan huomioon siihen liittyvien kontrollitoimien vaikutus;

| 17) | ”kontrolliriskillä” tarkoitetaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä esitettävän muuttujan alttiutta aiheuttaa väärintulkintoja, jotka saattaisivat joko erikseen tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa olla olennaisia ja joita ei voida estää tai huomata ja korjata ajoissa kontrollijärjestelmän avulla; |
| --- | --- |

17)

”kontrolliriskillä” tarkoitetaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä esitettävän muuttujan alttiutta aiheuttaa väärintulkintoja, jotka saattaisivat joko erikseen tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa olla olennaisia ja joita ei voida estää tai huomata ja korjata ajoissa kontrollijärjestelmän avulla;

| 18) | ”todentamisriskillä” tarkoitetaan riskiä – joko luontaista riskiä, kontrolliriskiä tai havaintoriskiä – siitä, että todentaja antaa epäasianmukaisen todentamislausunnon, kun toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä esiintyy olennaisia väärintulkintoja; |
| --- | --- |

18)

”todentamisriskillä” tarkoitetaan riskiä – joko luontaista riskiä, kontrolliriskiä tai havaintoriskiä – siitä, että todentaja antaa epäasianmukaisen todentamislausunnon, kun toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä esiintyy olennaisia väärintulkintoja;

| 19) | ”kohtuullisella varmuudella” tarkoitetaan suurta, muttei kuitenkaan täydellistä varmuutta, joka ilmaistaan myönteisesti todentajan lausunnossa, siitä, ettei toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä ole olennaisia väärintulkintoja; |
| --- | --- |

19)

”kohtuullisella varmuudella” tarkoitetaan suurta, muttei kuitenkaan täydellistä varmuutta, joka ilmaistaan myönteisesti todentajan lausunnossa, siitä, ettei toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä ole olennaisia väärintulkintoja;

| 20) | ”analyyttisillä menettelyillä” tarkoitetaan tiedoissa olevien vaihteluiden ja suuntausten analyysiä, mukaan lukien analyysi sellaisten tietojen suhteista, jotka eivät ole yhdenmukaisia muitten asiaa koskevien tietojen kanssa tai jotka poikkeavat ennustetuista määristä; |
| --- | --- |

20)

”analyyttisillä menettelyillä” tarkoitetaan tiedoissa olevien vaihteluiden ja suuntausten analyysiä, mukaan lukien analyysi sellaisten tietojen suhteista, jotka eivät ole yhdenmukaisia muitten asiaa koskevien tietojen kanssa tai jotka poikkeavat ennustetuista määristä;

| 21) | ”sisäisillä todentamisasiakirjoilla” tarkoitetaan kaikkia sisäisiä asiakirjoja, jotka todentaja on koonnut kirjatakseen kaikki asiakirjatodisteet sekä perustelut toimille, jotka toteutetaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamiseksi; |
| --- | --- |

21)

”sisäisillä todentamisasiakirjoilla” tarkoitetaan kaikkia sisäisiä asiakirjoja, jotka todentaja on koonnut kirjatakseen kaikki asiakirjatodisteet sekä perustelut toimille, jotka toteutetaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamiseksi;

| 22) | ”EU:n päästökauppajärjestelmän johtavalla auditoijalla” tarkoitetaan EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijaa, jonka vastuulla on ohjata ja valvoa todentajaryhmää, joka huolehtii toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisesta ja sitä koskevasta raportoinnista; |
| --- | --- |

22)

”EU:n päästökauppajärjestelmän johtavalla auditoijalla” tarkoitetaan EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijaa, jonka vastuulla on ohjata ja valvoa todentajaryhmää, joka huolehtii toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisesta ja sitä koskevasta raportoinnista;

| 23) | ”EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijalla” tarkoitetaan sen todentajaryhmän yksittäistä jäsentä, joka vastaa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisesta ja joka ei ole EU:n päästökauppajärjestelmän johtava auditoija; |
| --- | --- |

23)

”EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijalla” tarkoitetaan sen todentajaryhmän yksittäistä jäsentä, joka vastaa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisesta ja joka ei ole EU:n päästökauppajärjestelmän johtava auditoija;

| 24) | ”teknisellä asiantuntijalla” tarkoitetaan henkilöä, joka tarjoaa tiettyä asiaa koskevaa yksityiskohtaista tietoa ja asiantuntijuutta, jota tarvitaan todentamistoimien suorittamiseen III luvun soveltamista varten sekä akkreditointitoimien suorittamiseen V luvun soveltamista varten; |
| --- | --- |

24)

”teknisellä asiantuntijalla” tarkoitetaan henkilöä, joka tarjoaa tiettyä asiaa koskevaa yksityiskohtaista tietoa ja asiantuntijuutta, jota tarvitaan todentamistoimien suorittamiseen III luvun soveltamista varten sekä akkreditointitoimien suorittamiseen V luvun soveltamista varten;

| 25) | ”varmuustasolla” tarkoitetaan sitä varmuuden astetta, jonka todentaja antaa todentamisraportista, kun tavoitteena on vähentää todentamisriskiä todentamissitoumuksen olosuhteiden mukaisesti; |
| --- | --- |

25)

”varmuustasolla” tarkoitetaan sitä varmuuden astetta, jonka todentaja antaa todentamisraportista, kun tavoitteena on vähentää todentamisriskiä todentamissitoumuksen olosuhteiden mukaisesti;

| 26) | ”arvioijalla” tarkoitetaan henkilöä, jonka kansallinen akkreditointielin on nimennyt suorittamaan yksin tai arviointiryhmän osana todentajan arvioinnin tämän asetuksen mukaisesti; |
| --- | --- |

26)

”arvioijalla” tarkoitetaan henkilöä, jonka kansallinen akkreditointielin on nimennyt suorittamaan yksin tai arviointiryhmän osana todentajan arvioinnin tämän asetuksen mukaisesti;

| 27) | ”pääarvioijalla” tarkoitetaan arvioijaa, jolle on annettu kokonaisvastuu todentajan arvioimisesta tämän asetuksen mukaisesti; |
| --- | --- |

27)

”pääarvioijalla” tarkoitetaan arvioijaa, jolle on annettu kokonaisvastuu todentajan arvioimisesta tämän asetuksen mukaisesti;

| 28) | ”perustietoselvityksellä” tarkoitetaan selvitystä, jonka toiminnanharjoittaja toimittaa delegoidun asetuksen (EU) .../... 4 artiklan 2 kohdan nojalla; |
| --- | --- |

28)

”perustietoselvityksellä” tarkoitetaan selvitystä, jonka toiminnanharjoittaja toimittaa delegoidun asetuksen (EU) .../... 4 artiklan 2 kohdan nojalla;

| 29) | ”uuden osallistujan tietoselvityksellä” tarkoitetaan selvitystä, jonka toiminnanharjoittaja toimittaa delegoidun asetuksen (EU) .../... 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

29)

”uuden osallistujan tietoselvityksellä” tarkoitetaan selvitystä, jonka toiminnanharjoittaja toimittaa delegoidun asetuksen (EU) .../... 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

4 artikla

Vaatimustenmukaisuusolettama

Jos todentaja osoittaa täyttävänsä vaatimukset, jotka vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 9 kohdassa määritetyissä asiaankuuluvissa yhdenmukaistetuissa standardeissa tai niiden osissa, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, sen oletetaan täyttävän tämän asetuksen II ja III luvussa esitetyt vaatimukset siltä osin kuin sovellettavat yhdenmukaistetut standardit kattavat kyseiset vaatimukset.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

5 artikla

Akkreditointia koskeva yleinen kehys

Sikäli kuin tässä asetuksessa ei vahvisteta erityisiä säännöksiä kansallisten akkreditointielinten kokoonpanosta tai akkreditointiin liittyvistä toiminnoista ja vaatimuksista, sovelletaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 asiaankuuluvia säännöksiä.

II LUKU

TODENTAMINEN

6 artikla

Todentamisen luotettavuus

Todennetun päästöselvityksen, perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen käyttäjien on voitava luottaa selvityksen sisältöön. Sen on annettava totuudenmukainen kuva siitä, mitä se joko väittää esittävän tai mitä sen voidaan kohtuudella odottaa esittävän.

Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisprosessin on oltava tehokas ja luotettava väline, joka tukee laadunvarmistus- ja laadunvalvontamenettelyjä, ja tarjottava tietoja, joiden perusteella toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä voi parantaa päästöjen tarkkailua ja raportointia tai maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkityksellisiä tietoja.

7 artikla

Todentajan yleiset velvollisuudet

1.   Todentajan on suoritettava todentaminen ja tässä luvussa edellytetyt toimet tarkoituksena laatia todentamisraportti, jossa esitetään riittävällä varmuudella päätelmät siitä, että toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä ei ole olennaisia väärintulkintoja.

2.   Todentajan on suunniteltava ja toteutettava todentaminen ammattimaisella kriittisyydellä ottaen huomioon, että jotkin seikat saattavat aiheuttaa sen, että toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä olevat tiedot on tulkittu olennaisesti väärin.

3.   Todentajan on suoritettava todentaminen yleisen edun mukaisesti ja oltava riippumaton toiminnanharjoittajasta tai ilma-aluksen käyttäjästä sekä direktiivistä 2003/87/EY vastaavista toimivaltaisista viranomaisista.

4.   Todentamisen aikana todentajan on arvioitava,

| a) | onko toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitys täydellinen ja täyttääkö se vaatimukset, jotka vahvistetaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 liitteessä X tai delegoidun asetuksen (EU) .../... liitteessä IV, tapauksen mukaan; |
| --- | --- |

a)

onko toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitys täydellinen ja täyttääkö se vaatimukset, jotka vahvistetaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 liitteessä X tai delegoidun asetuksen (EU) .../... liitteessä IV, tapauksen mukaan;

| b) | onko toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä toiminut kasvihuonekaasujen päästöluvan ja toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman vaatimusten mukaisesti, kun kyseessä on toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentaminen, sekä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman vaatimusten mukaisesti, kun kyseessä on ilma-aluksen käyttäjän päästö- tai tonnikilometriselvityksen todentaminen; |
| --- | --- |

b)

onko toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä toiminut kasvihuonekaasujen päästöluvan ja toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman vaatimusten mukaisesti, kun kyseessä on toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentaminen, sekä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman vaatimusten mukaisesti, kun kyseessä on ilma-aluksen käyttäjän päästö- tai tonnikilometriselvityksen todentaminen;

| c) | kun on kyse toiminnanharjoittajan perustietoselvityksestä tai uuden osallistujan tietoselvityksestä, onko toiminnanharjoittaja toiminut noudattaen vaatimuksia, jotka koskevat delegoidun asetuksen (EU) .../... 8 artiklassa tarkoitettua toimivaltaisen viranomaisen hyväksymää tarkkailumenetelmäsuunnitelmaa; |
| --- | --- |

c)

kun on kyse toiminnanharjoittajan perustietoselvityksestä tai uuden osallistujan tietoselvityksestä, onko toiminnanharjoittaja toiminut noudattaen vaatimuksia, jotka koskevat delegoidun asetuksen (EU) .../... 8 artiklassa tarkoitettua toimivaltaisen viranomaisen hyväksymää tarkkailumenetelmäsuunnitelmaa;

| d) | ettei toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä olevissa tiedoissa ole olennaisia väärintulkintoja; |
| --- | --- |

d)

ettei toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä olevissa tiedoissa ole olennaisia väärintulkintoja;

| e) | voidaanko toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tietovirtojen hallintatoimien, kontrollijärjestelmän ja siihen liittyvien menettelyjen tueksi toimittaa tietoja, joilla voidaan parantaa niiden tarkkailun ja raportoinnin tuloksia. |
| --- | --- |

e)

voidaanko toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tietovirtojen hallintatoimien, kontrollijärjestelmän ja siihen liittyvien menettelyjen tueksi toimittaa tietoja, joilla voidaan parantaa niiden tarkkailun ja raportoinnin tuloksia.

Poiketen siitä, mitä c alakohdassa säädetään, todentajan on arvioitava, onko toiminnanharjoittajan tarkkailumenetelmäsuunnitelma delegoidun asetuksen (EU) .../... vaatimusten mukainen, jos tarkkailumenetelmäsuunnitelmaan ei sovelleta toimivaltaisen viranomaisen antamaa hyväksyntää ennen perustietoselvityksen toimittamista. Jos todentaja havaitsee, ettei tarkkailumenetelmäsuunnitelma ole delegoidun asetuksen (EU) .../... mukainen, toiminnanharjoittajan on mukautettava tarkkailumenetelmäsuunnitelmaa siten, että se on mainitun asetuksen mukainen.

Edellä olevan d alakohdan soveltamiseksi todentajan on saatava toiminnanharjoittajalta tai ilma-aluksen käyttäjältä selkeät ja puolueettomat todisteet, jotka tukevat raportoituja yhteenlaskettuja päästöjä, tonnikilometrejä tai maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkityksellisiä tietoja, ottaen huomioon kaikki muut toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä esitetyt tiedot.

5.   Jos todentaja havaitsee, ettei toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä noudata täytäntöönpanoasetusta (EU) 2018/2066 tai delegoitua asetusta (EU) .../..., tästä sääntöjenvastaisuudesta on raportoitava todentamisraportissa, vaikka tarkkailusuunnitelma tai, tapauksen mukaan, tarkkailumenetelmäsuunnitelma olisikin toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä.

6.   Jos toimivaltainen viranomainen ei ole hyväksynyt tarkkailusuunnitelmaa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 12 artiklan nojalla, jos tarkkailusuunnitelma on puutteellinen tai jos raportointikauden aikana on tehty mainitun täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 tai 4 kohdassa tarkoitettuja merkittäviä muutoksia, joita toimivaltainen viranomainen ei ole hyväksynyt, todentajan on kehotettava toiminnanharjoittajaa tai ilma-aluksen käyttäjää hankkimaan tarvittava hyväksyntä toimivaltaiselta viranomaiselta.

Jos tarkkailumenetelmäsuunnitelmaan sovelletaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää ennen perustietoselvityksen toimittamista delegoidun asetuksen (EU) .../... 8 artiklan 4 kohdan nojalla ja jos toimivaltainen viranomainen ei ole hyväksynyt tarkkailumenetelmäsuunnitelmaa tai jos tarkkailumenetelmäsuunnitelma on puutteellinen taikka jos on tehty mainitun asetuksen 9 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja merkittäviä muutoksia, joita toimivaltainen viranomainen ei ole hyväksynyt, todentajan on kehotettava toiminnanharjoittajaa hankkimaan tarvittava hyväksyntä toimivaltaiselta viranomaiselta.

Toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän jälkeen todentajan on jatkettava, toistettava tai mukautettava todentamistoimia tilanteen mukaan.

Jos hyväksymistä ei ole saatu ennen todentamisraportin antamista, todentajan on ilmoitettava tästä todentamisraportissa.

8 artikla

Sopimusta edeltävän vaiheen velvoitteet

1.   Ennen todentamissitoumuksen hyväksymistä todentajalla on oltava asianmukainen ymmärrys toiminnanharjoittajasta tai ilma-aluksen käyttäjästä ja sen on arvioitava, voiko se suorittaa todentamisen. Tätä tarkoitusta varten todentajan on ainakin

| a) | arvioitava riskit, jotka liittyvät siihen, että toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentaminen suoritetaan tämän asetuksen mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

arvioitava riskit, jotka liittyvät siihen, että toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentaminen suoritetaan tämän asetuksen mukaisesti;

| b) | arvioitava toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän toimittamat tiedot todentamisen pätevyysalueen määrittämiseksi; |
| --- | --- |

b)

arvioitava toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän toimittamat tiedot todentamisen pätevyysalueen määrittämiseksi;

| c) | arvioitava, kuuluuko tehtävä sen akkreditoinnin pätevyysalueeseen; |
| --- | --- |

c)

arvioitava, kuuluuko tehtävä sen akkreditoinnin pätevyysalueeseen;

| d) | arvioitava onko todentajalla tarvittava pätevyys, henkilökunta ja resurssit, jotta se voi valita todentamisryhmän, joka pystyy käsittelemään laitoksen monimutkaisuutta tai ilma-aluksen käyttäjän toimintoja ja kalustoa, sekä kyky saattaa onnistuneesti päätökseen todentamistoimet vaaditussa aikataulussa; |
| --- | --- |

d)

arvioitava onko todentajalla tarvittava pätevyys, henkilökunta ja resurssit, jotta se voi valita todentamisryhmän, joka pystyy käsittelemään laitoksen monimutkaisuutta tai ilma-aluksen käyttäjän toimintoja ja kalustoa, sekä kyky saattaa onnistuneesti päätökseen todentamistoimet vaaditussa aikataulussa;

| e) | arvioitava, pystyykö se varmistamaan, että sen käytettävissä olevalla potentiaalisella todentamisryhmällä on tarvittava pätevyys ja tarvittavat henkilöt, jotta se pystyy suorittamaan todentamistoimet tietyn toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän osalta; |
| --- | --- |

e)

arvioitava, pystyykö se varmistamaan, että sen käytettävissä olevalla potentiaalisella todentamisryhmällä on tarvittava pätevyys ja tarvittavat henkilöt, jotta se pystyy suorittamaan todentamistoimet tietyn toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän osalta;

| f) | määritettävä kunkin vaaditun todentamissitoumuksen osalta aika, joka tarvitaan todentamisen asianmukaiseen suorittamiseen. |
| --- | --- |

f)

määritettävä kunkin vaaditun todentamissitoumuksen osalta aika, joka tarvitaan todentamisen asianmukaiseen suorittamiseen.

2.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava todentajalle kaikki tiedot, joita tarvitaan siihen, että todentaja voi suorittaa 1 kohdassa tarkoitetut toimet.

9 artikla

Ajankäyttö

1.   Määrittäessään sitä, miten paljon 8 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetun todentamissitoumuksen toteuttamiseen olisi varattava aikaa, todentajan on otettava huomioon ainakin:

| a) | laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän toimintojen ja kaluston monimutkaisuus; |
| --- | --- |

a)

laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän toimintojen ja kaluston monimutkaisuus;

| b) | tietojen laajuus sekä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman tai tarkkailumenetelmäsuunnitelman kompleksisuus; |
| --- | --- |

b)

tietojen laajuus sekä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman tai tarkkailumenetelmäsuunnitelman kompleksisuus;

| c) | tarvittava olennaisuustaso; |
| --- | --- |

c)

tarvittava olennaisuustaso;

| d) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollijärjestelmän kompleksisuus ja kattavuus; |
| --- | --- |

d)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollijärjestelmän kompleksisuus ja kattavuus;

| e) | kasvihuonekaasupäästöihin, tonnikilometritietoihin tai maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkityksellisiin tietoihin liittyvien tietojen paikka. |
| --- | --- |

e)

kasvihuonekaasupäästöihin, tonnikilometritietoihin tai maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkityksellisiin tietoihin liittyvien tietojen paikka.

2.   Todentajan on varmistettava, että todentamissopimukseen sisältyy mahdollisuus veloitettavaan lisäaikaan sopimuksessa sovitun ajan lisäksi, jos lisäaika katsotaan tarpeelliseksi strategista analyysiä, riskianalyysiä tai muita todentamistoimia varten. Tilanteisiin, joissa lisäaikaa voidaan tarvita, kuuluvat ainakin seuraavat:

| a) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tietovirtojen hallintatoimet, kontrollitoimet tai logistiikka vaikuttavat todentamisen aikana monimutkaisemmilta kuin alun perin arvioitiin; |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tietovirtojen hallintatoimet, kontrollitoimet tai logistiikka vaikuttavat todentamisen aikana monimutkaisemmilta kuin alun perin arvioitiin;

| b) | todentaja havaitsee todentamisen aikana tietoaineistossa väärintulkintoja, poikkeamia, puutteita tai virheitä. |
| --- | --- |

b)

todentaja havaitsee todentamisen aikana tietoaineistossa väärintulkintoja, poikkeamia, puutteita tai virheitä.

3.   Todentajan on kirjattava ylös ajankäyttö sisäisiin todentamisasiakirjoihin.

10 artikla

Toiminnanharjoittajalta tai ilma-aluksen käyttäjältä saadut tiedot

1.   Ennen strategista analyysiä ja muissa todentamisvaiheissa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava todentajalle kaikki seuraavat:

| a) | toiminnanharjoittajan kasvihuonekaasujen päästölupa, jos kyseessä on toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentaminen; |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittajan kasvihuonekaasujen päästölupa, jos kyseessä on toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentaminen;

| b) | viimeisin versio toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tarkkailusuunnitelmasta sekä kaikki muut relevantit versiot toimivaltaisen viranomaisen hyväksymästä tarkkailusuunnitelmasta, mukaan lukien todisteet hyväksynnästä; |
| --- | --- |

b)

viimeisin versio toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tarkkailusuunnitelmasta sekä kaikki muut relevantit versiot toimivaltaisen viranomaisen hyväksymästä tarkkailusuunnitelmasta, mukaan lukien todisteet hyväksynnästä;

| c) | viimeisin versio toiminnanharjoittajan tarkkailumenetelmäsuunnitelmasta sekä kaikki muut merkitykselliset versiot tarkkailumenetelmäsuunnitelmasta, soveltuvin osin mukaan lukien todisteet hyväksynnästä; |
| --- | --- |

c)

viimeisin versio toiminnanharjoittajan tarkkailumenetelmäsuunnitelmasta sekä kaikki muut merkitykselliset versiot tarkkailumenetelmäsuunnitelmasta, soveltuvin osin mukaan lukien todisteet hyväksynnästä;

| d) | kuvaus toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tietovirtojen hallintatoimista; |
| --- | --- |

d)

kuvaus toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tietovirtojen hallintatoimista;

| e) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän riskienarviointi, josta säädetään täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 59 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tai delegoidun asetuksen (EU) .../... 11 artiklan 1 kohdassa, ja yleiskatsaus kontrollijärjestelmästä kokonaisuudessaan; |
| --- | --- |

e)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän riskienarviointi, josta säädetään täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 59 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tai delegoidun asetuksen (EU) .../... 11 artiklan 1 kohdassa, ja yleiskatsaus kontrollijärjestelmästä kokonaisuudessaan;

| f) | soveltuvin osin delegoidun asetuksen (EU) .../... 7 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu yksinkertaistettu epävarmuustarkastelu; |
| --- | --- |

f)

soveltuvin osin delegoidun asetuksen (EU) .../... 7 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu yksinkertaistettu epävarmuustarkastelu;

| g) | menettelyt, jotka mainitaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa, mukaan lukien menettelyt tietovirtojen hallintatoimia ja kontrollitoimia varten; |
| --- | --- |

g)

menettelyt, jotka mainitaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa, mukaan lukien menettelyt tietovirtojen hallintatoimia ja kontrollitoimia varten;

| h) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän vuotuinen päästöselvitys, tonnikilometriselvitys, perustietoselvitys tai uuden osallistujan tietoselvitys, tapauksen mukaan; |
| --- | --- |

h)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän vuotuinen päästöselvitys, tonnikilometriselvitys, perustietoselvitys tai uuden osallistujan tietoselvitys, tapauksen mukaan;

| i) | edellisten jakokausien perustietoselvitykset aiempien jakovaiheiden osalta ja edellisten vuosien vuotuista tuotantotasoa koskevat raportit, jotka on toimitettu toimivaltaiselle viranomaiselle direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 21 kohdan soveltamista varten, tapauksen mukaan; |
| --- | --- |

i)

edellisten jakokausien perustietoselvitykset aiempien jakovaiheiden osalta ja edellisten vuosien vuotuista tuotantotasoa koskevat raportit, jotka on toimitettu toimivaltaiselle viranomaiselle direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 21 kohdan soveltamista varten, tapauksen mukaan;

| j) | tarvittaessa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 33 artiklassa tarkoitettu näytteenottosuunnitelma, sellaisena kuin se on toimivaltaisen viranomaisen hyväksymänä; |
| --- | --- |

j)

tarvittaessa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 33 artiklassa tarkoitettu näytteenottosuunnitelma, sellaisena kuin se on toimivaltaisen viranomaisen hyväksymänä;

| k) | jos tarkkailusuunnitelmaa on muutettu raportointikauden aikana, tiedot kaikista näistä muutoksista täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

k)

jos tarkkailusuunnitelmaa on muutettu raportointikauden aikana, tiedot kaikista näistä muutoksista täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

| l) | tarvittaessa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 69 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu raportti; |
| --- | --- |

l)

tarvittaessa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 69 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu raportti;

| m) | todentamisraportti edeltävältä vuodelta tai tarvittaessa edeltävältä viiteajanjaksolta, jos todentaja ei ole suorittanut todentamista kyseisen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän osalta edeltävänä vuonna tai tarvittaessa edeltävällä viiteajanjaksolla; |
| --- | --- |

m)

todentamisraportti edeltävältä vuodelta tai tarvittaessa edeltävältä viiteajanjaksolta, jos todentaja ei ole suorittanut todentamista kyseisen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän osalta edeltävänä vuonna tai tarvittaessa edeltävällä viiteajanjaksolla;

| n) | kaikki asiaankuuluva kirjeenvaihto toimivaltaisen viranomaisen kanssa, erityisesti tiedot, jotka liittyvät ilmoitukseen, joka koskee tarkkailusuunnitelmaan tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmaan tehtyjä muutoksia; |
| --- | --- |

n)

kaikki asiaankuuluva kirjeenvaihto toimivaltaisen viranomaisen kanssa, erityisesti tiedot, jotka liittyvät ilmoitukseen, joka koskee tarkkailusuunnitelmaan tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmaan tehtyjä muutoksia;

| o) | tiedot tietokannoista ja tietolähteistä, joita on käytetty tarkkailu- ja raportointitarkoituksissa, myös Eurocontrolilta tai muulta asiaankuuluvalta organisaatiolta peräisin olevat tiedot; |
| --- | --- |

o)

tiedot tietokannoista ja tietolähteistä, joita on käytetty tarkkailu- ja raportointitarkoituksissa, myös Eurocontrolilta tai muulta asiaankuuluvalta organisaatiolta peräisin olevat tiedot;

| p) | jos todentaminen koskee sellaisen laitoksen päästöselvitystä, joka harjoittaa kasvihuonekaasujen geologista varastointia direktiivin 2009/31/EY mukaisesti sallitussa varastointipaikassa, kyseisessä direktiivissä edellytetty seurantasuunnitelma ja kyseisen direktiivin 14 artiklassa edellytetty raportointi, joka kattaa vähintään todennettavan päästöselvityksen raportointikauden; |
| --- | --- |

p)

jos todentaminen koskee sellaisen laitoksen päästöselvitystä, joka harjoittaa kasvihuonekaasujen geologista varastointia direktiivin 2009/31/EY mukaisesti sallitussa varastointipaikassa, kyseisessä direktiivissä edellytetty seurantasuunnitelma ja kyseisen direktiivin 14 artiklassa edellytetty raportointi, joka kattaa vähintään todennettavan päästöselvityksen raportointikauden;

| q) | tarvittaessa toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä siitä, ettei suoriteta 31 artiklan 1 kohdan mukaisia toimipaikkakäyntejä; |
| --- | --- |

q)

tarvittaessa toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä siitä, ettei suoriteta 31 artiklan 1 kohdan mukaisia toimipaikkakäyntejä;

| r) | toiminnanharjoittajan todisteet, jotka osoittavat epävarmuuden raja-arvojen noudattamisen tarkkailusuunnitelmassa vahvistettujen määrittämistasojen suhteen; |
| --- | --- |

r)

toiminnanharjoittajan todisteet, jotka osoittavat epävarmuuden raja-arvojen noudattamisen tarkkailusuunnitelmassa vahvistettujen määrittämistasojen suhteen;

| s) | kaikki muut suunnittelun ja todentamisen suorittamisen kannalta tarvittavat tiedot. |
| --- | --- |

s)

kaikki muut suunnittelun ja todentamisen suorittamisen kannalta tarvittavat tiedot.

2.   Ennen kuin todentaja antaa todentamisraportin, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava todentajalle lopullinen hyväksytty ja sisäisesti validoitu toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitys.

11 artikla

Strateginen analyysi

1.   Todentamisen alussa todentajan on arvioitava todentamisen luonne, mittakaava ja monimutkaisuus suorittamalla strateginen analyysi kaikista laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän kannalta merkityksellisistä toimista.

2.   Käsityksen saamiseksi laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän suorittamista toimista todentajan on koottava ja tarkasteltava tarvittavia tietoja, joiden avulla arvioidaan, onko todentamisryhmä riittävän pätevä suorittamaan todentamisen, määritetään, onko sopimuksessa esitetty ajankäyttö arvioitu oikein, ja varmistetaan, että todentaja pystyy tekemään tarpeellisen riskianalyysin. Näihin tietoihin on sisällyttävä vähintään seuraavat:

| a) | 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot; |
| --- | --- |

a)

10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot;

| b) | tarvittava olennaisuustaso; |
| --- | --- |

b)

tarvittava olennaisuustaso;

| c) | todentamisesta edellisinä vuosina saadut tiedot, jos todentaja suorittaa todentamisen saman toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän osalta. |
| --- | --- |

c)

todentamisesta edellisinä vuosina saadut tiedot, jos todentaja suorittaa todentamisen saman toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän osalta.

3.   Tarkastellessaan uudelleen 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja todentajan on arvioitava vähintään seuraavaa:

| a) | toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentamista varten täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklassa tarkoitettu laitoksen luokka ja kyseisessä laitoksessa suoritetut toiminnot; |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentamista varten täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklassa tarkoitettu laitoksen luokka ja kyseisessä laitoksessa suoritetut toiminnot;

| b) | ilma-aluksen käyttäjän päästö- tai tonnikilometriselvityksen todentamista varten ilma-aluksen käyttäjän koko ja luonne, tiedon jakaminen eri paikkoihin sekä lentojen määrä ja tyyppi; |
| --- | --- |

b)

ilma-aluksen käyttäjän päästö- tai tonnikilometriselvityksen todentamista varten ilma-aluksen käyttäjän koko ja luonne, tiedon jakaminen eri paikkoihin sekä lentojen määrä ja tyyppi;

| c) | toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkkailusuunnitelma tai tarkkailumenetelmäsuunnitelma sekä kyseisessä tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa vahvistetun tarkkailumenetelmän erityispiirteet; |
| --- | --- |

c)

toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkkailusuunnitelma tai tarkkailumenetelmäsuunnitelma sekä kyseisessä tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa vahvistetun tarkkailumenetelmän erityispiirteet;

| d) | päästölähteiden sekä lähdevirtojen luonne, koko ja kompleksisuus sekä laitteet ja prosessit, joiden avulla on saatu päästö- tai tonnikilometritietoja taikka maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkityksellisiä tietoja, mukaan lukien tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa kuvatut mittauslaitteet, laskentakerrointen alkuperä ja soveltaminen sekä muut primääritietolähteet; |
| --- | --- |

d)

päästölähteiden sekä lähdevirtojen luonne, koko ja kompleksisuus sekä laitteet ja prosessit, joiden avulla on saatu päästö- tai tonnikilometritietoja taikka maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkityksellisiä tietoja, mukaan lukien tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa kuvatut mittauslaitteet, laskentakerrointen alkuperä ja soveltaminen sekä muut primääritietolähteet;

| e) | tietovirtojen hallintatoimet, kontrollijärjestelmä ja kontrolliympäristö. |
| --- | --- |

e)

tietovirtojen hallintatoimet, kontrollijärjestelmä ja kontrolliympäristö.

4.   Tehdessään strategista analyysiä todentajan on tarkistettava seuraavaa:

| a) | onko todentajalle esitetty tarkkailusuunnitelma tai tarkkailumenetelmäsuunnitelma kaikkein viimeisin versio ja, jos tarpeen, onko se toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä; |
| --- | --- |

a)

onko todentajalle esitetty tarkkailusuunnitelma tai tarkkailumenetelmäsuunnitelma kaikkein viimeisin versio ja, jos tarpeen, onko se toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä;

| b) | onko tarkkailusuunnitelmaan tehty muutoksia raportointikauden aikana tai onko tarkkailumenetelmäsuunnitelmaan tehty muutoksia viiteajanjakson aikana, tapauksen mukaan; |
| --- | --- |

b)

onko tarkkailusuunnitelmaan tehty muutoksia raportointikauden aikana tai onko tarkkailumenetelmäsuunnitelmaan tehty muutoksia viiteajanjakson aikana, tapauksen mukaan;

| c) | tarvittaessa, onko b alakohdassa tarkoitetuista muutoksista ilmoitettu toimivaltaiselle viranomaiselle täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 15 artiklan 1 kohdan tai 23 artiklan nojalla tai onko toimivaltainen viranomainen hyväksynyt kyseiset muutokset mainitun täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

tarvittaessa, onko b alakohdassa tarkoitetuista muutoksista ilmoitettu toimivaltaiselle viranomaiselle täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 15 artiklan 1 kohdan tai 23 artiklan nojalla tai onko toimivaltainen viranomainen hyväksynyt kyseiset muutokset mainitun täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

| d) | tarvittaessa, onko b alakohdassa tarkoitetuista muutoksista ilmoitettu toimivaltaiselle viranomaiselle delegoidun asetuksen (EU) .../... 9 artiklan 3 kohdan nojalla tai onko toimivaltainen viranomainen hyväksynyt kyseiset muutokset mainitun asetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

d)

tarvittaessa, onko b alakohdassa tarkoitetuista muutoksista ilmoitettu toimivaltaiselle viranomaiselle delegoidun asetuksen (EU) .../... 9 artiklan 3 kohdan nojalla tai onko toimivaltainen viranomainen hyväksynyt kyseiset muutokset mainitun asetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

12 artikla

Riskianalyysi

1.   Todentajan on määritettävä ja analysoitava seuraavat seikat tehokkaan todentamisen suunnittelemiseksi ja toteuttamiseksi:

| a) | luontaiset riskit; |
| --- | --- |

a)

luontaiset riskit;

| b) | kontrollitoimet; |
| --- | --- |

b)

kontrollitoimet;

| c) | jos b kohdassa tarkoitetut kontrollitoimet on toteutettu, näiden kontrollitoimien tehokkuutta koskevat kontrolliriskit. |
| --- | --- |

c)

jos b kohdassa tarkoitetut kontrollitoimet on toteutettu, näiden kontrollitoimien tehokkuutta koskevat kontrolliriskit.

2.   Tunnistaessaan ja analysoidessaan 1 kohdassa tarkoitettuja seikkoja, todentajan on otettava huomioon vähintään:

| a) | 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun strategisen analyysin tulokset; |
| --- | --- |

a)

11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun strategisen analyysin tulokset;

| b) | 10 artiklan 1 kohdassa ja 11 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tiedot; |
| --- | --- |

b)

10 artiklan 1 kohdassa ja 11 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tiedot;

| c) | 11 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu olennaisuustaso. |
| --- | --- |

c)

11 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu olennaisuustaso.

3.   Jos todentaja toteaa, että toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei ole pystynyt tunnistamaan riskien arvioinnissaan olennaisia riskejä ja kontrolliriskejä, todentajan on ilmoitettava tästä toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle.

4.   Jos se on aiheellista todentamisen aikana saatujen tietojen perusteella, todentajan on tarkistettava riskianalyysi ja muutettava tai toistettava todentamistoimet.

13 artikla

Todentamissuunnitelma

1.   Todentajan on laadittava todentamissuunnitelma, joka vastaa strategisen analyysin ja riskianalyysin aikana saatuja tietoja ja havaittuja riskejä ja sisältää vähintään seuraavat:

| a) | todentamisohjelma, jossa kuvataan todentamistoimien luonnetta ja pätevyysaluetta sekä ajankohtaa ja tapaa, jolla nämä toimet suoritetaan; |
| --- | --- |

a)

todentamisohjelma, jossa kuvataan todentamistoimien luonnetta ja pätevyysaluetta sekä ajankohtaa ja tapaa, jolla nämä toimet suoritetaan;

| b) | testaussuunnitelma, jossa esitetään kontrollitoimintojen testauksen soveltamisala ja menetelmät sekä kontrollitoimien menettelyt; |
| --- | --- |

b)

testaussuunnitelma, jossa esitetään kontrollitoimintojen testauksen soveltamisala ja menetelmät sekä kontrollitoimien menettelyt;

| c) | tietojen näytteenottosuunnitelma, jossa esitetään, missä laajuudessa ja millä menetelmillä tietojen näytteenotto toteutetaan niiden tietopisteiden osalta, jotka ovat perusta toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän päästöselvityksessä oleville yhteenlasketuille päästöille, ilma-aluksen käyttäjän tonnikilometriselvityksessä oleville yhteenlasketuille tonnikilometritiedoille taikka toiminnanharjoittajan perustietoselvityksessä tai uuden osallistujan tietoselvityksessä oleville maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkityksellisille yhteenlasketuille tiedoille. |
| --- | --- |

c)

tietojen näytteenottosuunnitelma, jossa esitetään, missä laajuudessa ja millä menetelmillä tietojen näytteenotto toteutetaan niiden tietopisteiden osalta, jotka ovat perusta toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän päästöselvityksessä oleville yhteenlasketuille päästöille, ilma-aluksen käyttäjän tonnikilometriselvityksessä oleville yhteenlasketuille tonnikilometritiedoille taikka toiminnanharjoittajan perustietoselvityksessä tai uuden osallistujan tietoselvityksessä oleville maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkityksellisille yhteenlasketuille tiedoille.

2.   Todentajan on laadittava 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu testaussuunnitelma siten, että todentaja voi määrittää, missä määrin asiaankuuluvat kontrollitoimet mahdollistavat luotettavan arvion siitä, täyttyvätkö 7 artiklan 4 kohdan b, c tai d alakohdassa taikka 7 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa mainitut vaatimukset.

Määritettäessä näytteenoton kokoa ja näytteenottotoimia kontrollitoimien testaamiseksi todentajan on otettava huomioon:

| a) | luontaiset riskit; |
| --- | --- |

a)

luontaiset riskit;

| b) | kontrolliympäristö; |
| --- | --- |

b)

kontrolliympäristö;

| c) | asiaan liittyvät kontrollitoimet; |
| --- | --- |

c)

asiaan liittyvät kontrollitoimet;

| d) | vaatimus antaa todentamislausunto kohtuullisella varmuudella. |
| --- | --- |

d)

vaatimus antaa todentamislausunto kohtuullisella varmuudella.

3.   Määrittäessään 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun näytteenoton kokoa ja näytteenottotoimia tietojen näytteenottoa varten todentajan on otettava huomioon:

| a) | luontaiset riskit ja kontrolliriskit; |
| --- | --- |

a)

luontaiset riskit ja kontrolliriskit;

| b) | analyyttisten menettelyjen tulokset; |
| --- | --- |

b)

analyyttisten menettelyjen tulokset;

| c) | vaatimus siitä, että todentamislausunto annetaan kohtuullisella varmuudella; |
| --- | --- |

c)

vaatimus siitä, että todentamislausunto annetaan kohtuullisella varmuudella;

| d) | olennaisuustaso; |
| --- | --- |

d)

olennaisuustaso;

| e) | yksittäisten tietoelementtien vaikutuksen olennaisuus yleisen tietoaineiston kannalta. |
| --- | --- |

e)

yksittäisten tietoelementtien vaikutuksen olennaisuus yleisen tietoaineiston kannalta.

4.   Todentajan on laadittava ja toteutettava todentamissuunnitelma siten, että todentamisriski alennetaan hyväksyttävälle tasolle riittävän varmuuden saamiseksi siitä, että toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä ei ole olennaisia väärintulkintoja.

5.   Todentajan on päivitettävä riskianalyysi ja todentamissuunnitelma ja mukautettava todentamistoimia, mikäli hän löytää todentamisen aikana lisäriskejä, joita on vähennettävä, tai mikäli todellisia riskejä on vähemmän kuin alun perin odotettiin.

14 artikla

Todentamistoimet

Todentajan on toteutettava todentamissuunnitelma ja tarkastettava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman tai tarkkailumenetelmäsuunnitelman toteuttaminen riskinanalyysin perusteella.

Tätä varten todentajan on vähintään suoritettava laaja testaus, joka koostuu analyyttisistä menettelyistä, tietojen todentamisesta ja tarkkailumenetelmien tarkastamisesta, sekä tarkistettava seuraavaa:

| a) | tietovirrassa käytettävät tietovirtojen hallintatoimet ja järjestelmät, mukaan lukien tietotekniikkajärjestelmät; |
| --- | --- |

a)

tietovirrassa käytettävät tietovirtojen hallintatoimet ja järjestelmät, mukaan lukien tietotekniikkajärjestelmät;

| b) | se, onko toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän kontrollitoimet asianmukaisesti dokumentoitu ja toteutettu ja ylläpidetäänkö niitä asianmukaisesti ja voidaanko niillä tehokkaasti lieventää luontaisia riskejä; |
| --- | --- |

b)

se, onko toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän kontrollitoimet asianmukaisesti dokumentoitu ja toteutettu ja ylläpidetäänkö niitä asianmukaisesti ja voidaanko niillä tehokkaasti lieventää luontaisia riskejä;

| c) | se, voidaanko tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa luetelluilla menettelyillä tehokkaasti lieventää luontaisia riskejä ja kontrolliriskejä, ja se, onko nämä menettelyt toteutettu ja dokumentoitu riittävällä tavalla ja pidetäänkö niitä yllä asianmukaisesti. |
| --- | --- |

c)

se, voidaanko tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa luetelluilla menettelyillä tehokkaasti lieventää luontaisia riskejä ja kontrolliriskejä, ja se, onko nämä menettelyt toteutettu ja dokumentoitu riittävällä tavalla ja pidetäänkö niitä yllä asianmukaisesti.

Toisen alakohdan a alakohdan soveltamista varten todentajan on kartoitettava tietovirta seuraten tietovirtojen hallintatoimien järjestystä ja vuorovaikutusta primääritietolähteestä saaduista tiedoista toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen laatimiseen.

15 artikla

Analyyttiset menettelyt

1.   Todentajan on käytettävä analyyttisiä menetelmiä arvioidakseen tietojen uskottavuutta ja kattavuutta, jos luontainen riski, kontrolliriski ja toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän kontrollitoimien soveltuvuus osoittavat, että tällaiset analyyttiset menettelyt ovat tarpeen.

2.   Suorittaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja analyyttisia menettelyjä todentajan on arvioitava raportoidut tiedot, jotta hän voi tunnistaa mahdolliset riskialueet ja tämän jälkeen kelpuuttaa ja mukauttaa suunnitellut todentamistoimet. Todentajan on vähintään:

| a) | arvioitava vaihteluiden ja suuntausten uskottavuus ajan myötä tai vertailtavissa olevien seikkojen välillä; |
| --- | --- |

a)

arvioitava vaihteluiden ja suuntausten uskottavuus ajan myötä tai vertailtavissa olevien seikkojen välillä;

| b) | tunnistettava välittömät poikkeamat, odottamattomat tiedot ja tietojen puutteet. |
| --- | --- |

b)

tunnistettava välittömät poikkeamat, odottamattomat tiedot ja tietojen puutteet.

3.   Soveltaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja analyyttisiä menettelyjä todentajan on suoritettava seuraavat menettelyt:

| a) | alustavat analyyttiset menettelyt yhteenlaskettujen tietojen osalta ennen 14 artiklassa tarkoitettujen toimintojen toteuttamista, jotta voidaan ymmärtää raportoitujen tietojen luonne, monimutkaisuus ja merkitys; |
| --- | --- |

a)

alustavat analyyttiset menettelyt yhteenlaskettujen tietojen osalta ennen 14 artiklassa tarkoitettujen toimintojen toteuttamista, jotta voidaan ymmärtää raportoitujen tietojen luonne, monimutkaisuus ja merkitys;

| b) | olennaiset analyyttiset aineistotarkastustoimenpiteet yhteenlaskettujen tietojen sekä näiden tietojen perustana olevien tietopisteiden osalta tarkoituksena tunnistaa mahdolliset rakenteelliset virheet ja välittömät poikkeamat; |
| --- | --- |

b)

olennaiset analyyttiset aineistotarkastustoimenpiteet yhteenlaskettujen tietojen sekä näiden tietojen perustana olevien tietopisteiden osalta tarkoituksena tunnistaa mahdolliset rakenteelliset virheet ja välittömät poikkeamat;

| c) | lopulliset analyyttiset menettelyt yhteenlaskettujen tietojen osalta sen varmistamiseksi, että kaikki todentamisprosessin aikana havaitut virheet on korjattu asianmukaisesti. |
| --- | --- |

c)

lopulliset analyyttiset menettelyt yhteenlaskettujen tietojen osalta sen varmistamiseksi, että kaikki todentamisprosessin aikana havaitut virheet on korjattu asianmukaisesti.

4.   Jos todentaja havaitsee poikkeamia, vaihteluita, suuntauksia, tietoaukkoja tai sellaisia tietoja, jotka ovat ristiriitaisia muiden tietojen kanssa tai jotka eroavat merkittävästi odotetuista määristä tai osuuksista, todentajan on hankittava toiminnanharjoittajalta tai ilma-aluksen käyttäjältä selitykset sekä niitä tukevat lisätodisteet.

Todentajan on saatujen selitysten ja lisätodisteiden perusteella arvioitava edellä mainittujen vaikutusta todentamissuunnitelmaan sekä toteutettaviin todentamistoimiin.

16 artikla

Tietojen todentaminen

1.   Todentajan on todennettava toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä olevat tiedot soveltamalla tietojen yksityiskohtaista testausta, myös jäljittämällä tiedot primääritietolähteeseen, ristiinvarmistamalla ulkopuoliset tietolähteet, tekemällä täsmäytyksiä, tarkistamalla raja-arvot asianmukaisten tietojen osalta ja suorittamalla uudelleenlaskentoja.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tietojen todentamisen yhteydessä ja ottaen huomioon hyväksytty tarkkailumenetelmäsuunnitelma, mukaan lukien kyseisessä suunnitelmassa kuvatut menettelyt, todentajan on tarkastettava

| a) | toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentamista varten laitoksen rajat; |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentamista varten laitoksen rajat;

| b) | toiminnanharjoittajan perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten laitoksen ja sen osien rajat; |
| --- | --- |

b)

toiminnanharjoittajan perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten laitoksen ja sen osien rajat;

| c) | toiminnanharjoittajan päästöselvityksen, perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten niiden lähdevirtojen ja päästölähteiden täydellisyys, jotka kuvataan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa, tapauksen mukaan; |
| --- | --- |

c)

toiminnanharjoittajan päästöselvityksen, perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten niiden lähdevirtojen ja päästölähteiden täydellisyys, jotka kuvataan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa, tapauksen mukaan;

| d) | ilma-aluksen käyttäjän päästö- ja tonnikilometriselvityksen todentamista varten niiden lentojen täydellisyys, jotka kuuluvat johonkin direktiivin 2003/87/EY liitteessä I luetelluista ilmailualan toiminnoista ja joista ilma-aluksen käyttäjä on vastuussa, sekä päästötietojen ja tonnikilometritietojen täydellisyys, tapauksen mukaan; |
| --- | --- |

d)

ilma-aluksen käyttäjän päästö- ja tonnikilometriselvityksen todentamista varten niiden lentojen täydellisyys, jotka kuuluvat johonkin direktiivin 2003/87/EY liitteessä I luetelluista ilmailualan toiminnoista ja joista ilma-aluksen käyttäjä on vastuussa, sekä päästötietojen ja tonnikilometritietojen täydellisyys, tapauksen mukaan;

| e) | ilma-aluksen käyttäjän päästö- ja tonnikilometriselvityksen todentamista varten raportoitujen tietojen ja massa- ja massakeskiöasiakirjojen vastaavuus; |
| --- | --- |

e)

ilma-aluksen käyttäjän päästö- ja tonnikilometriselvityksen todentamista varten raportoitujen tietojen ja massa- ja massakeskiöasiakirjojen vastaavuus;

| f) | ilma-aluksen käyttäjän päästöselvityksen todentamista varten yhteenlaskettujen polttoaineen kulutusta koskevien tietojen ja ostettua tai lentotoimintaa harjoittavaan ilma-alukseen muutoin toimitettua polttoainetta koskevien tietojen yhdenmukaisuus; |
| --- | --- |

f)

ilma-aluksen käyttäjän päästöselvityksen todentamista varten yhteenlaskettujen polttoaineen kulutusta koskevien tietojen ja ostettua tai lentotoimintaa harjoittavaan ilma-alukseen muutoin toimitettua polttoainetta koskevien tietojen yhdenmukaisuus;

| g) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksissä olevien yhteenlaskettujen tietojen yhdenmukaisuus primääritietolähteestä saatujen tietojen kanssa; |
| --- | --- |

g)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksissä olevien yhteenlaskettujen tietojen yhdenmukaisuus primääritietolähteestä saatujen tietojen kanssa;

| h) | jos toiminnanharjoittaja soveltaa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua mittaukseen perustuvaa menetelmää, mitatut arvot käyttäen niiden laskelmien tuloksia, jotka toiminnanharjoittaja on tehnyt mainitun täytäntöönpanoasetuksen 46 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

h)

jos toiminnanharjoittaja soveltaa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua mittaukseen perustuvaa menetelmää, mitatut arvot käyttäen niiden laskelmien tuloksia, jotka toiminnanharjoittaja on tehnyt mainitun täytäntöönpanoasetuksen 46 artiklan mukaisesti;

| i) | tietojen luotettavuus ja tarkkuus. |
| --- | --- |

i)

tietojen luotettavuus ja tarkkuus.

3.   Edellä 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen lentojen kattavuuden tarkistamista varten todentajan on käytettävä ilma-aluksen käyttäjän lentoliikennettä koskevia tietoja, mukaan luettuina tiedot, jotka ovat peräisin Eurocontrolilta tai muilta organisaatioilta, jotka voivat käsitellä samanlaisia tietoja kuin Eurocontrolin käytettävissä olevat tiedot.

17 artikla

Tarkkailumenetelmien asianmukaisen soveltamisen todentaminen

1.   Todentajan on tarkastettava toimivaltaisen viranomaisen tarkkailusuunnitelmassa hyväksymien tarkkailumenetelmien, myös kyseisten tarkkailumenetelmien yksityiskohtien, asianmukainen soveltaminen ja täytäntöönpano.

2.   Toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentamista varten todentajan on tarkastettava, sovelletaanko täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 33 artiklassa tarkoitettua toimivaltaisen viranomaisen hyväksymää näytteenottosuunnitelmaa asianmukaisesti ja toteutetaanko se asianmukaisesti.

3.   Toiminnanharjoittajan perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten todentajan on tarkastettava, sovelletaanko tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa määriteltyä tietojen keruuta ja tarkkailua koskevaa menetelmää asianmukaisesti, mukaan lukien,

| a) | onko kaikki päästöjä, syötteitä, tuotoksia ja energiavirtoja koskevat tiedot osoitettu asianmukaisesti laitoksen osiin delegoidun asetuksen (EU) .../... liitteessä I tarkoitettujen järjestelmärajojen mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

onko kaikki päästöjä, syötteitä, tuotoksia ja energiavirtoja koskevat tiedot osoitettu asianmukaisesti laitoksen osiin delegoidun asetuksen (EU) .../... liitteessä I tarkoitettujen järjestelmärajojen mukaisesti;

| b) | ovatko tiedot täydelliset ja onko tietoaukkoja tai kaksinkertaista laskentaa ilmennyt; |
| --- | --- |

b)

ovatko tiedot täydelliset ja onko tietoaukkoja tai kaksinkertaista laskentaa ilmennyt;

| c) | perustuvatko tuotteen vertailuarvoja koskevat tuotantotasot delegoidun asetuksen (EU) .../... liitteessä I lueteltujen tuotemääritelmien asianmukaiseen soveltamiseen; |
| --- | --- |

c)

perustuvatko tuotteen vertailuarvoja koskevat tuotantotasot delegoidun asetuksen (EU) .../... liitteessä I lueteltujen tuotemääritelmien asianmukaiseen soveltamiseen;

| d) | onko lämmön vertailuarvon piiriin kuuluvien laitoksen osien, kaukolämpölaitoksen osien, polttoaineen vertailuarvon piiriin kuuluvien laitoksen osien ja prosessipäästöjen piiriin kuuluvan laitoksen osien tuotantotasot osoitettu asianmukaisesti, tuotettujen tuotteiden mukaan ja direktiivin 2003/87/EY 10 b artiklan 5 kohdan nojalla hyväksyttyjen delegoitujen säädösten perusteella. |
| --- | --- |

d)

onko lämmön vertailuarvon piiriin kuuluvien laitoksen osien, kaukolämpölaitoksen osien, polttoaineen vertailuarvon piiriin kuuluvien laitoksen osien ja prosessipäästöjen piiriin kuuluvan laitoksen osien tuotantotasot osoitettu asianmukaisesti, tuotettujen tuotteiden mukaan ja direktiivin 2003/87/EY 10 b artiklan 5 kohdan nojalla hyväksyttyjen delegoitujen säädösten perusteella.

4.   Jos siirretty hiilidioksidi vähennetään täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 49 artiklan mukaisesti tai siirrettyä dityppioksidia ei oteta huomioon mainitun asetuksen 50 artiklan mukaisesti ja sekä siirtävä että vastaanottava laitos mittaavat siirretyn hiilidioksidin tai dityppioksidin, todentajan on tarkastettava, voidaanko mitattujen arvojen väliset erot molemmissa laitoksissa selittää mittausjärjestelmien epävarmuudella ja onko mitattujen arvojen oikeaa aritmeettista keskiarvoa käytetty molempien laitosten päästöselvityksissä.

Jos molempien laitosten mitattujen arvojen eroja ei voida selittää mittausjärjestelmien epävarmuudella, todentajan on tarkistettava, onko tehty mukautuksia mitattujen arvojen erojen yhdenmukaistamiseksi, ovatko kyseiset mukautukset konservatiivisia ja onko toimivaltainen viranomainen hyväksynyt kyseiset mukautukset.

5.   Jos toiminnanharjoittajia vaaditaan komission asetuksen (EU) N:o 601/2012 12 artiklan 3 kohdan mukaan sisällyttämään tarkkailusuunnitelmaan lisäosia, joilla on merkitystä komission päätöksen 2011/278/EU (12) 24 artiklan 1 kohdan vaatimusten täyttämiselle, todentajan on tarkastettava komission asetuksen (EU) N:o 601/2012 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen asianmukainen soveltaminen ja täytäntöönpano. Näin tehdessään todentajan on myös tarkistettava, onko toiminnanharjoittaja toimittanut tiedot laitoksen kapasiteetin suunnitteluista tai tosiasiallisista muutoksista, tuotantotasosta ja toiminnasta toimivaltaiselle viranomaiselle raportointikauden 31 päivään joulukuuta mennessä.

18 artikla

Puuttuviin tietoihin sovellettavien menetelmien todentaminen

1.   Jos toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa esitettyjä menetelmiä on käytetty täydentämään puuttuvia tietoja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 66 artiklan nojalla, todentajan on tarkastettava, soveltuivatko käytetyt menetelmät tiettyyn tilanteeseen ja onko niitä sovellettu oikein.

Jos toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä on saanut toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän muiden menetelmien kuin niiden käyttämiseen, joista säädetään ensimmäisessä alakohdassa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 66 artiklan mukaisesti, todentajan on tarkistettava, onko hyväksyttyä lähestymistapaa sovellettu oikein ja onko se asianmukaisesti dokumentoitu.

Jos toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei voi saada hyväksyntää ajoissa, todentajan on tarkastettava, varmistaako toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tietojen täydentämiseen käyttämä lähestymistapa, että päästöjä ei aliarvioida ja että lähestymistapa ei aiheuta olennaisia väärintulkintoja.

2.   Todentajan on tarkastettava, voidaanko toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän toteuttamilla kontrollitoimilla estää tehokkaasti täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 66 artiklassa tarkoitettujen puuttuvien tietojen ilmeneminen.

3.   Jos perustietoselvityksissä tai uusien osallistujien tietoselvityksissä on ilmennyt tietoaukkoja, todentajan on tarkastettava, onko tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa vahvistettu menettelyitä delegoidun asetuksen (EU) .../... 12 artiklassa tarkoitettujen tietoaukkojen korjaamiseksi, ovatko kyseiset menetelmät olleet tarkoituksenmukaisia asiaa koskevissa tilanteissa ja onko niitä sovellettu oikein.

Jos tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa ei esitetä minkäänlaista tietoaukkoihin sovellettavaa menetelmää, todentajan on tarkastettava, perustuuko lähestymistapa, jolla toiminnanharjoittaja kompensoi puuttuvat tiedot, kohtuulliseen näyttöön ja takaako se, ettei delegoidussa asetuksessa (EU) .../... vaadittuja tietoja ali- tai yliarvioida.

19 artikla

Epävarmuustarkastelu

1.   Jos täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2018/2066 edellytetään, että toiminnanharjoittaja osoittaa noudattavansa epävarmuuden raja-arvoja toimintotietojen ja laskentakertoimien osalta, todentajan on vahvistettava niiden tietojen paikkansapitävyys, joiden avulla epävarmuustasot laskettiin hyväksytyn tarkkailusuunnitelman mukaisesti.

2.   Jos toiminnanharjoittaja soveltaa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 22 artiklassa tarkoitettua tarkkailumenetelmää, joka ei perustu määrittämistasoihin, todentajan on tarkastettava,

| a) | onko toiminnanharjoittaja suorittanut epävarmuuden tarkastelun ja kvantifioinnin, joilla osoitetaan, että on saavutettu vaadittu yleinen epävarmuuden raja-arvo kasvihuonekaasujen päästöjen vuositason osalta täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 22 artiklan c kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

onko toiminnanharjoittaja suorittanut epävarmuuden tarkastelun ja kvantifioinnin, joilla osoitetaan, että on saavutettu vaadittu yleinen epävarmuuden raja-arvo kasvihuonekaasujen päästöjen vuositason osalta täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 22 artiklan c kohdan mukaisesti;

| b) | epävarmuuden tarkastelussa ja kvantifioinnissa käytettyjen tietojen paikkansapitävyys; |
| --- | --- |

b)

epävarmuuden tarkastelussa ja kvantifioinnissa käytettyjen tietojen paikkansapitävyys;

| c) | onko epävarmuuden tarkastelussa ja kvantifioinnissa käytetty yleinen lähestymistapa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 22 artiklan b kohdan mukainen; |
| --- | --- |

c)

onko epävarmuuden tarkastelussa ja kvantifioinnissa käytetty yleinen lähestymistapa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 22 artiklan b kohdan mukainen;

| d) | onko toimitettu todisteita siitä, että täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 22 artiklan a kohdassa tarkoitetut tarkkailumenetelmän edellytykset ovat täyttyneet. |
| --- | --- |

d)

onko toimitettu todisteita siitä, että täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 22 artiklan a kohdassa tarkoitetut tarkkailumenetelmän edellytykset ovat täyttyneet.

3.   Jos toiminnanharjoittajan on delegoidun asetuksen (EU) .../... mukaan tehtävä yksinkertaistettu epävarmuustarkastelu, todentajan on vahvistettava kyseisessä arvioinnissa käytettyjen tietojen paikkansapitävyys.

20 artikla

Näytteenotto

1.   Tarkistaessaan 14 artiklan b ja c kohdassa tarkoitettujen kontrollitoimien ja -menettelyjen sääntöjenmukaisuutta tai suorittaessaan 15 ja 16 artiklassa tarkoitettuja tarkistuksia todentaja voi käyttää laitokseen tai ilma-aluksen käyttäjään liittyviä näytteenottomenetelmiä, kun näytteenoton katsotaan olevan perusteltua riskianalyysi huomioon ottaen.

2.   Jos todentaja havaitsee näytteenoton aikana poikkeaman tai väärintulkinnan, todentajan on pyydettävä toiminnanharjoittajaa tai ilma-aluksen käyttäjää selittämään poikkeaman tai väärintulkinnan tärkeimmät syyt, jotta hän voi arvioida poikkeaman tai väärintulkinnan vaikutusta raportoituihin tietoihin. Arvioinnin tuloksen perusteella todentajan on määritettävä, tarvitaanko lisää todentamistoimia, onko näytteenottokokoa lisättävä ja mikä osa tietoja toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on korjattava.

3.   Todentajan on dokumentoitava 14, 15, 16 ja 17 artiklassa tarkoitettujen tarkistusten tulos, mukaan luettuina lisänäytteiden tiedot, sisäisiin todentamisasiakirjoihin.

21 artikla

Toimipaikkakäynnit

1.   Todentamisprosessin aikana todentajan on yhtenä tai useana ajankohtana käytävä toimipaikassa tutkiakseen mittaus- ja tarkkailulaitteiden toimivuutta, suorittaakseen haastatteluja, toteuttaakseen tässä luvussa vaaditut toimet sekä kerätäkseen riittävästi tietoa ja todisteita, jotta se voi päätellä, ettei toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen tiedoissa ole olennaisia väärintulkintoja.

2.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on päästettävä todentaja toimipaikkoihinsa.

3.   Toiminnanharjoittajan päästöselvityksen todentamista varten todentajan on myös käytettävä toimipaikkakäyntiä laitoksen rajojen sekä lähdevirtojen ja päästölähteiden täydellisyyden arvioimiseen.

4.   Toiminnanharjoittajan perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten todentajan on myös käytettävä toimipaikkakäyntiä laitoksen ja sen osien rajojen sekä lähdevirtojen, päästölähteiden ja teknisten yhteyksien täydellisyyden arvioimiseen.

5.   Toiminnanharjoittajan päästöselvityksen, perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten todentajan on päätettävä riskianalyysin perusteella, tarvitaanko käyntejä muihin paikkoihin, myös jos tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollitoimien merkittäviä osia suoritetaan muissa paikoissa, kuten yritysten pääkonttoreissa ja muissa toimipaikan ulkopuolisissa toimistoissa.

22 artikla

Väärintulkintojen, poikkeamien ja vaatimustenvastaisuuksien korjaaminen

1.   Jos todentaja havaitsee väärintulkintoja, poikkeamia tai vaatimustenvastaisuuksia suhteessa komission täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/2066 tai delegoituun asetukseen (EU) .../... todentamisen aikana, todentajan on ilmoitettava siitä toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle ajoissa ja pyydettävä tätä tekemään asiaankuuluvat oikaisut.

Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on korjattava ilmoitetut väärintulkinnat tai poikkeamat.

Jos täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 tai delegoidun asetuksen (EU) .../... suhteen on havaittu vaatimustenvastaisuus, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle ja oikaistava asianomainen vaatimustenvastaisuus ilman aiheetonta viivytystä.

2.   Todentajan on dokumentoitava sisäisissä todentamisasiakirjoissa kaikki väärintulkinnat, poikkeamat tai vaatimustenvastaisuudet, jotka liittyvät täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/2066 tai delegoituun asetukseen (EU) .../... ja jotka toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä on oikaissut todentamisen aikana, ja merkittävä ne ratkaistuiksi.

3.   Jos toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei korjaa todentajan ilmoittamia väärintulkintoja tai poikkeamia 1 kohdan mukaisesti ennen kuin todentaja antaa todentamisraportin, todentajan on pyydettävä toiminnanharjoittajaa tai ilma-aluksen käyttäjää selittämään poikkeaman tai väärintulkinnan tärkeimmät syyt, jotta hän voi arvioida poikkeaman tai väärintulkinnan vaikutusta raportoituihin tietoihin.

Todentajan on määritettävä, onko korjaamattomilla väärintulkinnoilla yksin tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa olennaista vaikutusta raportoituihin kokonaispäästötietoihin, tonnikilometritietoihin tai maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkityksellisiin tietoihin. Arvioidessaan väärintulkintojen olennaisuutta todentajan on otettava huomioon väärintulkinnan koko ja luonne sekä sen esiintymisen erityiset olosuhteet.

Todentajan on arvioitava, onko korjaamattomalla poikkeamalla yksin tai yhdessä muiden poikkeamien kanssa vaikutusta raportoituihin tietoihin ja aiheuttaako tämä olennaisen väärintulkinnan.

Jos toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei korjaa seikkaa, joka on täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 tai delegoidun asetuksen (EU) .../... vaatimusten vastainen 1 kohdan mukaisesti ennen kuin todentaja antaa todentamisraportin, todentajan on arvioitava, onko korjaamattomalla vaatimustenvastaisuudella vaikutusta raportoituihin tietoihin ja aiheuttaako tämä olennaisen väärintulkinnan.

Todentaja voi katsoa väärintulkinnat olennaisiksi, jopa jos kyseiset väärintulkinnat yksin tai yhdessä muiden väärintulkintojen kanssa jäävät alle 23 artiklan mukaisen olennaisuustason, jos se on perusteltua väärintulkinnan koon ja luonteen sekä sen esiintymisen erityisten olosuhteiden perusteella.

23 artikla

Olennaisuustaso

1.   Päästöselvitysten todentamista varten olennaisuustason on oltava 5 prosenttia kaikista raportoiduista kokonaispäästöistä todennettavalla raportointikaudella seuraavien osalta:

| a) | täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut luokan A laitokset ja mainitun täytäntöönpanoasetuksen 19 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut luokan B laitokset; |
| --- | --- |

a)

täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut luokan A laitokset ja mainitun täytäntöönpanoasetuksen 19 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut luokan B laitokset;

| b) | ilma-aluksen käyttäjät, joiden vuosipäästöt ovat enintään 500 kilotonnia fossiilista hiilidioksidia. |
| --- | --- |

b)

ilma-aluksen käyttäjät, joiden vuosipäästöt ovat enintään 500 kilotonnia fossiilista hiilidioksidia.

2.   Päästöselvitysten todentamista varten olennaisuustason on oltava 2 prosenttia raportoiduista kokonaispäästöistä todennettavalla raportointikaudella seuraavien osalta:

| a) | täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut luokan C laitokset; |
| --- | --- |

a)

täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut luokan C laitokset;

| b) | ilma-aluksen käyttäjät, joiden vuosipäästöt ovat yli 500 kilotonnia fossiilista hiilidioksidia. |
| --- | --- |

b)

ilma-aluksen käyttäjät, joiden vuosipäästöt ovat yli 500 kilotonnia fossiilista hiilidioksidia.

3.   Ilma-aluksen käyttäjien tonnikilometriselvitysten todentamista varten olennaisuustason on oltava 5 prosenttia kaikista raportoiduista tonnikilometritiedoista todennettavalla raportointikaudella.

4.   Perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvitysten todentamista varten olennaisuustason on oltava 5 prosenttia seuraavien seikkojen raportoidusta kokonaisarvosta:

| a) | laitoksen kokonaispäästöt, jos tiedot liittyvät päästöihin; |
| --- | --- |

a)

laitoksen kokonaispäästöt, jos tiedot liittyvät päästöihin;

| b) | tuodun ja tuotetun mitattavissa olevan nettolämmön summa, jos tiedot liittyvät mitattavissa olevaan lämpöön, tarvittaessa; |
| --- | --- |

b)

tuodun ja tuotetun mitattavissa olevan nettolämmön summa, jos tiedot liittyvät mitattavissa olevaan lämpöön, tarvittaessa;

| c) | tuotujen ja laitoksessa tuotettujen jätekaasumäärien summa, tarvittaessa; |
| --- | --- |

c)

tuotujen ja laitoksessa tuotettujen jätekaasumäärien summa, tarvittaessa;

| d) | kunkin merkityksellisen tuotteen vertailuarvon piiriin kuuluvan laitoksen osan tuotantotaso erikseen. |
| --- | --- |

d)

kunkin merkityksellisen tuotteen vertailuarvon piiriin kuuluvan laitoksen osan tuotantotaso erikseen.

24 artikla

Johtopäätökset todentamisen havainnoista

Suorittaessaan todentamista ja tarkastellessaan todentamisen aikana saatuja tietoja todentajan on:

| a) | tarkistettava toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän lopulliset tiedot, mukaan luettuina tiedot, joita on mukautettu todentamisen aikana saatujen tietojen perusteella; |
| --- | --- |

a)

tarkistettava toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän lopulliset tiedot, mukaan luettuina tiedot, joita on mukautettu todentamisen aikana saatujen tietojen perusteella;

| b) | tarkasteltava uudelleen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän syitä lopullisten tietojen ja aiemmin toimitettujen tietojen eroille; |
| --- | --- |

b)

tarkasteltava uudelleen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän syitä lopullisten tietojen ja aiemmin toimitettujen tietojen eroille;

| c) | tarkasteltava uudelleen arvioinnin tuloksia sen määrittämiseksi, onko toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkkailusuunnitelma tai tarkkailumenetelmäsuunnitelma, mukaan luettuina kyseisessä suunnitelmassa kuvatut menettelyt, toteutettu asianmukaisesti; |
| --- | --- |

c)

tarkasteltava uudelleen arvioinnin tuloksia sen määrittämiseksi, onko toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkkailusuunnitelma tai tarkkailumenetelmäsuunnitelma, mukaan luettuina kyseisessä suunnitelmassa kuvatut menettelyt, toteutettu asianmukaisesti;

| d) | arvioitava, onko todentamisriski riittävän alhaisella tasolla, jotta voidaan saavuttaa kohtuullinen varmuus; |
| --- | --- |

d)

arvioitava, onko todentamisriski riittävän alhaisella tasolla, jotta voidaan saavuttaa kohtuullinen varmuus;

| e) | varmistettava, että on hankittu riittävästi todisteita, jotta voidaan antaa todentamislausunto kohtuullisella varmuudella siitä, ettei selvityksessä ole olennaisia väärinymmärryksiä; |
| --- | --- |

e)

varmistettava, että on hankittu riittävästi todisteita, jotta voidaan antaa todentamislausunto kohtuullisella varmuudella siitä, ettei selvityksessä ole olennaisia väärinymmärryksiä;

| f) | varmistettava, että todentamisprosessi on täysin dokumentoitu sisäisissä todentamisasiakirjoissa ja että todentamisraportissa voidaan tehdä lopullinen päätelmä. |
| --- | --- |

f)

varmistettava, että todentamisprosessi on täysin dokumentoitu sisäisissä todentamisasiakirjoissa ja että todentamisraportissa voidaan tehdä lopullinen päätelmä.

25 artikla

Riippumaton katselmointi

1.   Todentajan on toimitettava sisäiset todentamisasiakirjat ja todentamisraportti riippumattomalle katselmoijalle ennen todentamisraportin antamista.

2.   Riippumaton katselmoija ei ole saanut suorittaa mitään niistä todentamistoimista, joita katselmoinnissa käsitellään.

3.   Riippumattoman katselmoinnin on katettava koko tässä luvussa kuvattu todentamisprosessi, ja se on kirjattava sisäisiin todentamisasiakirjoihin.

Riippumattoman katselmoijan on suoritettava katselmointi sen varmistamiseksi, että todentamisprosessi on suoritettu tämän asetuksen mukaisesti, että 41 artiklassa tarkoitettuja todentamistoimia koskevat menettelyt on suoritettu oikein ja että on sovellettu asianmukaista ammatillista huolellisuutta ja harkintaa.

Riippumattoman katselmoijan on myös arvioitava, ovatko kerätyt todisteet riittävät, jotta todentaja voi antaa todentamisraportin riittävällä varmuudella.

4.   Jos esiintyy seikkoja, jotka saattavat aiheuttaa sen, että todentamisraporttiin tehdään muutoksia katselmoinnin jälkeen, riippumattoman katselmoijan on arvioitava myös kyseiset muutokset ja niihin liittyvät todisteet.

5.   Todentajan on asianmukaisesti valtuutettava jokin henkilö, joka varmistaa todentamisraportin riippumattoman katselmoijan päätelmien sekä sisäisiin todentamisasiakirjoihin sisältyvien todisteiden perusteella.

26 artikla

Sisäiset todentamisasiakirjat

1.   Todentajan on laadittava ja koottava sisäiset todentamisasiakirjat, joihin sisältyvät vähintään

| a) | suoritettujen todentamistoimintojen tulokset; |
| --- | --- |

a)

suoritettujen todentamistoimintojen tulokset;

| b) | strateginen analyysi, riskianalyysi ja todentamissuunnitelma; |
| --- | --- |

b)

strateginen analyysi, riskianalyysi ja todentamissuunnitelma;

| c) | riittävästi tietoa todentamislausunnon tukemiseksi, mukaan lukien perustelut päätelmille siitä, onko havaituilla väärintulkinnoilla olennaista vaikutusta raportoituihin päästöihin, tonnikilometritietoihin tai maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkittäviin tietoihin. |
| --- | --- |

c)

riittävästi tietoa todentamislausunnon tukemiseksi, mukaan lukien perustelut päätelmille siitä, onko havaituilla väärintulkinnoilla olennaista vaikutusta raportoituihin päästöihin, tonnikilometritietoihin tai maksutta tapahtuvan jaon kannalta merkittäviin tietoihin.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut sisäiset todentamisasiakirjat on laadittava siten, että 25 artiklassa tarkoitettu riippumaton katselmoija ja kansallinen akkreditointielin voivat arvioida, onko todentaminen suoritettu tämän asetuksen mukaisesti.

Sen jälkeen, kun todentamisraportti on tarkastettu 25 artiklan 5 kohdan mukaisesti, todentajan on sisällytettävä riippumattoman katselmoinnin tulokset sisäisiin todentamisasiakirjoihin.

3.   Todentajan on pyynnöstä annettava toimivaltaiselle viranomaiselle pääsy sisäisiin todentamisasiakirjoihin, jotta toimivaltainen viranomainen voi helpommin arvioida todentamista.

27 artikla

Todentamisraportti

1.   Todentajan on todentamisen aikana kerättyjen tietojen perusteella annettava toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle todentamisraportti kustakin todennetusta päästö- tai tonnikilometriselvityksestä, perustietoselvityksestä tai uuden osallistujan tietoselvityksestä. Todentamisraportin on sisällettävä ainakin yksi seuraavista tuloksista:

| a) | päästöselvitys voidaan todentaa tyydyttäväksi; |
| --- | --- |

a)

päästöselvitys voidaan todentaa tyydyttäväksi;

| b) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitys sisältää olennaisia väärintulkintoja, joita ei ole korjattu ennen todentamisraportin antamista; |
| --- | --- |

b)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitys sisältää olennaisia väärintulkintoja, joita ei ole korjattu ennen todentamisraportin antamista;

| c) | todentamisen pätevyysalue on 28 artiklan nojalla liian suppea ja todentaja ei ole voinut saada riittävästi todisteita antaakseen riittävällä varmuudella todentamislausunnon siitä, että selvityksessä ei ole olennaisia väärintulkintoja; |
| --- | --- |

c)

todentamisen pätevyysalue on 28 artiklan nojalla liian suppea ja todentaja ei ole voinut saada riittävästi todisteita antaakseen riittävällä varmuudella todentamislausunnon siitä, että selvityksessä ei ole olennaisia väärintulkintoja;

| d) | yksin tai yhdessä muiden poikkeamien kanssa esiintyvien poikkeamien vuoksi selvitys ei ole riittävän selkeä eikä todentaja voi todeta riittävällä varmuudella, ettei toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä ole olennaisia väärintulkintoja; |
| --- | --- |

d)

yksin tai yhdessä muiden poikkeamien kanssa esiintyvien poikkeamien vuoksi selvitys ei ole riittävän selkeä eikä todentaja voi todeta riittävällä varmuudella, ettei toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä ole olennaisia väärintulkintoja;

| e) | kun tarkkailumenetelmäsuunnitelmalle ei edellytetä toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää, delegoidun asetuksen (EU) ..../.... säännösten noudattamatta jättäminen johtaa riittämättömään selkeyteen ja estää todentajaa toteamasta kohtuullisella varmuudella, ettei perustietoselvityksessä tai uuden osallistujan tietoselvityksessä ole olennaisia väärintulkintoja. |
| --- | --- |

e)

kun tarkkailumenetelmäsuunnitelmalle ei edellytetä toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää, delegoidun asetuksen (EU) ..../.... säännösten noudattamatta jättäminen johtaa riittämättömään selkeyteen ja estää todentajaa toteamasta kohtuullisella varmuudella, ettei perustietoselvityksessä tai uuden osallistujan tietoselvityksessä ole olennaisia väärintulkintoja.

Ensimmäisen alakohdan a alakohdan soveltamista varten toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen voidaan todeta olevan tyydyttävä ainoastaan, jos toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä ei ole olennaisia väärintulkintoja.

2.   Toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on toimitettava todentamisraportti toimivaltaiselle viranomaiselle yhdessä kyseessä olevan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen kanssa.

3.   Todentamisraportin on sisällettävä ainakin seuraavat osat:

| a) | sen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän nimi, jota todentaminen koskee; |
| --- | --- |

a)

sen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän nimi, jota todentaminen koskee;

| b) | todentamisen tavoitteet; |
| --- | --- |

b)

todentamisen tavoitteet;

| c) | todentamisen pätevyysalue; |
| --- | --- |

c)

todentamisen pätevyysalue;

| d) | viittaus siihen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitykseen, joka on todennettu; |
| --- | --- |

d)

viittaus siihen toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitykseen, joka on todennettu;

| e) | perusteet, joita on käytetty todennettaessa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitystä, mukaan luettuna tarvittaessa lupa sekä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman versiot sekä tarvittaessa kunkin tarkkailusuunnitelman voimassaoloaika; |
| --- | --- |

e)

perusteet, joita on käytetty todennettaessa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitystä, mukaan luettuna tarvittaessa lupa sekä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän tarkkailusuunnitelman versiot sekä tarvittaessa kunkin tarkkailusuunnitelman voimassaoloaika;

| f) | jos perustietoselvityksen todentamista edellytetään kautta 2021–2025 koskevan jaon osalta ja toimivaltainen viranomainen ei ole edellyttänyt tarkkailumenetelmäsuunnitelman hyväksymistä, vahvistus siitä, että todentaja on tarkastanut tarkkailumenetelmäsuunnitelman ja että suunnitelma on delegoidun asetuksen (EU) .../... mukainen; |
| --- | --- |

f)

jos perustietoselvityksen todentamista edellytetään kautta 2021–2025 koskevan jaon osalta ja toimivaltainen viranomainen ei ole edellyttänyt tarkkailumenetelmäsuunnitelman hyväksymistä, vahvistus siitä, että todentaja on tarkastanut tarkkailumenetelmäsuunnitelman ja että suunnitelma on delegoidun asetuksen (EU) .../... mukainen;

| g) | kun kyseessä on toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentaminen, yhteenlasketut päästöt tai tonnikilometrit kutakin direktiivin 2003/87/EY liitteessä I tarkoitettua toimintoa sekä laitosta tai ilma-aluksen käyttäjää kohti; |
| --- | --- |

g)

kun kyseessä on toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentaminen, yhteenlasketut päästöt tai tonnikilometrit kutakin direktiivin 2003/87/EY liitteessä I tarkoitettua toimintoa sekä laitosta tai ilma-aluksen käyttäjää kohti;

| h) | kun kyseessä on perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentaminen, yhdistetyt vuotuiset todennetut tiedot kultakin vuodelta viiteajanjakson aikana kunkin laitoksen osan vuotuisesta tuotantotasosta sekä laitoksen osalle osoitetuista päästöistä; |
| --- | --- |

h)

kun kyseessä on perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentaminen, yhdistetyt vuotuiset todennetut tiedot kultakin vuodelta viiteajanjakson aikana kunkin laitoksen osan vuotuisesta tuotantotasosta sekä laitoksen osalle osoitetuista päästöistä;

| i) | raportointikausi tai viiteajanjakso, jota todentaminen koskee; |
| --- | --- |

i)

raportointikausi tai viiteajanjakso, jota todentaminen koskee;

| j) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän, toimivaltaisen viranomaisen ja todentajan vastuut; |
| --- | --- |

j)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän, toimivaltaisen viranomaisen ja todentajan vastuut;

| k) | todentajan lausunto; |
| --- | --- |

k)

todentajan lausunto;

| l) | kuvaus havaituista väärintulkinnoista ja poikkeamista, joita ei ole korjattu ennen todentamisraportin antamista; |
| --- | --- |

l)

kuvaus havaituista väärintulkinnoista ja poikkeamista, joita ei ole korjattu ennen todentamisraportin antamista;

| m) | toimipaikkakäyntien päivämäärät ja tiedot toimipaikkakäynnit tehneistä henkilöistä; |
| --- | --- |

m)

toimipaikkakäyntien päivämäärät ja tiedot toimipaikkakäynnit tehneistä henkilöistä;

| n) | tiedot siitä, onko toimipaikkakäynneistä luovuttu, sekä perusteet toimipaikkakäynneistä luopumiselle; |
| --- | --- |

n)

tiedot siitä, onko toimipaikkakäynneistä luovuttu, sekä perusteet toimipaikkakäynneistä luopumiselle;

| o) | kaikki todentamisen aikana havaitut tapaukset, joissa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 tai delegoidun asetuksen (EU) .../... säännöksiä ei ole noudatettu; |
| --- | --- |

o)

kaikki todentamisen aikana havaitut tapaukset, joissa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 tai delegoidun asetuksen (EU) .../... säännöksiä ei ole noudatettu;

| p) | jos toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää ei voida saada ajoissa, jotta voitaisiin soveltaa 18 artiklan 1 kohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitettua menetelmää tietoaukkojen korjaamiseksi, vahvistus siitä, onko käytetty menetelmä konservatiivinen ja johtaako se olennaisiin väärintulkintoihin; |
| --- | --- |

p)

jos toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää ei voida saada ajoissa, jotta voitaisiin soveltaa 18 artiklan 1 kohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitettua menetelmää tietoaukkojen korjaamiseksi, vahvistus siitä, onko käytetty menetelmä konservatiivinen ja johtaako se olennaisiin väärintulkintoihin;

| q) | maininta siitä, jos menetelmä, jota käytetään korjaamaan tietoaukkoja delegoidun asetuksen (EU) .../... 12 artiklan mukaisesti, johtaa olennaisiin väärintulkintoihin; |
| --- | --- |

q)

maininta siitä, jos menetelmä, jota käytetään korjaamaan tietoaukkoja delegoidun asetuksen (EU) .../... 12 artiklan mukaisesti, johtaa olennaisiin väärintulkintoihin;

| r) | jos todentaja on havainnut laitoksen kapasiteetissa, tuotantotasossa ja toiminnassa muutoksia, joilla voisi olla vaikutusta laitokselle jaettaviin päästöoikeuksiin ja joita ei ole raportoitu toimivaltaiselle viranomaiselle raportointikauden 31 päivään joulukuuta mennessä komission päätöksen 2011/278/EU 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti, kuvaus näistä muutoksista ja tähän liittyvät huomiot; |
| --- | --- |

r)

jos todentaja on havainnut laitoksen kapasiteetissa, tuotantotasossa ja toiminnassa muutoksia, joilla voisi olla vaikutusta laitokselle jaettaviin päästöoikeuksiin ja joita ei ole raportoitu toimivaltaiselle viranomaiselle raportointikauden 31 päivään joulukuuta mennessä komission päätöksen 2011/278/EU 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti, kuvaus näistä muutoksista ja tähän liittyvät huomiot;

| s) | tarvittaessa suositukset parannuksiksi; |
| --- | --- |

s)

tarvittaessa suositukset parannuksiksi;

| t) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamiseen osallistuneiden EU:n päästökauppajärjestelmän johtavan auditoijan, riippumattoman katselmoijan ja tarvittaessa EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijan ja teknisen asiantuntijan nimet; |
| --- | --- |

t)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamiseen osallistuneiden EU:n päästökauppajärjestelmän johtavan auditoijan, riippumattoman katselmoijan ja tarvittaessa EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijan ja teknisen asiantuntijan nimet;

| u) | todentajan puolesta valtuutetun henkilön nimi sekä päiväys ja allekirjoitus. |
| --- | --- |

u)

todentajan puolesta valtuutetun henkilön nimi sekä päiväys ja allekirjoitus.

4.   Todentajan on kuvattava täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/2066 tai delegoituun asetukseen (EU) .../... liittyvät väärintulkinnat, poikkeamat ja vaatimustenvastaisuudet todentamisraportissa riittävän yksityiskohtaisesti, jotta toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä sekä toimivaltainen viranomainen voi saada käsityksen seuraavista:

| a) | täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/2066 tai delegoituun asetukseen (EU) .../... liittyvien väärintulkintojen, poikkeamien ja vaatimustenvastaisuuksien laajuus ja luonne; |
| --- | --- |

a)

täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/2066 tai delegoituun asetukseen (EU) .../... liittyvien väärintulkintojen, poikkeamien ja vaatimustenvastaisuuksien laajuus ja luonne;

| b) | syy siihen, miksi väärintulkinnalla on olennaista vaikutusta tai miksi sillä ei ole olennaista vaikutusta; |
| --- | --- |

b)

syy siihen, miksi väärintulkinnalla on olennaista vaikutusta tai miksi sillä ei ole olennaista vaikutusta;

| c) | mihin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen osaan väärintulkinta liittyy tai mihin tarkkailusuunnitelman osaan vaatimusten vastaisuus liittyy; |
| --- | --- |

c)

mihin toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen osaan väärintulkinta liittyy tai mihin tarkkailusuunnitelman osaan vaatimusten vastaisuus liittyy;

| d) | mihin täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 tai delegoidun asetuksen (EU) .../... vaatimustenvastaisuus liittyy. |
| --- | --- |

d)

mihin täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 tai delegoidun asetuksen (EU) .../... vaatimustenvastaisuus liittyy.

5.   Jos jäsenvaltio vaatii todentajaa toimittamaan päästö- tai tonnikilometriselvityksen todentamista varten todentamisprosessista 3 kohdassa kuvattujen tietojen lisäksi muita tietoja, jotka eivät ole tarpeen todentamislausunnon ymmärtämiseksi, toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä voi tehokkuussyistä toimittaa nämä lisätiedot toimivaltaiselle viranomaiselle todentamisraportista erillään jonakin muuna päivämääränä, viimeistään kuitenkin 15 päivänä toukokuuta samana vuonna.

28 artikla

Soveltamisalan rajaaminen

Todentaja voi todeta, että 27 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu todentaminen on liian suppea missä tahansa seuraavista tilanteista:

| a) | tiedoissa olevien puutteiden vuoksi todentaja ei saa tarvittavia todisteita todentamisriskin vähentämiseksi tasolle, jolla saavutetaan riittävä varmuuden taso; |
| --- | --- |

a)

tiedoissa olevien puutteiden vuoksi todentaja ei saa tarvittavia todisteita todentamisriskin vähentämiseksi tasolle, jolla saavutetaan riittävä varmuuden taso;

| b) | tarkkailusuunnitelma ei ole toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä; |
| --- | --- |

b)

tarkkailusuunnitelma ei ole toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä;

| c) | tarkkailusuunnitelma tai tarkkailumenetelmäsuunnitelma ei ole riittävän laaja tai selkeä, jotta voitaisiin tehdä todentamisen loppupäätelmät; |
| --- | --- |

c)

tarkkailusuunnitelma tai tarkkailumenetelmäsuunnitelma ei ole riittävän laaja tai selkeä, jotta voitaisiin tehdä todentamisen loppupäätelmät;

| d) | toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei ole toimittanut riittävästi tietoja, jotta todentaja voisi toimittaa todentamisen; |
| --- | --- |

d)

toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei ole toimittanut riittävästi tietoja, jotta todentaja voisi toimittaa todentamisen;

| e) | kun delegoidussa asetuksessa (EU) .../... edellytetään tai jäsenvaltio edellyttää, että toimivaltainen viranomainen hyväksyy tarkkailumenetelmäsuunnitelman ennen perustietoselvityksen toimittamista ja toimivaltainen viranomainen ei ole hyväksynyt kyseistä suunnitelmaa ennen todentamisen aloittamista. |
| --- | --- |

e)

kun delegoidussa asetuksessa (EU) .../... edellytetään tai jäsenvaltio edellyttää, että toimivaltainen viranomainen hyväksyy tarkkailumenetelmäsuunnitelman ennen perustietoselvityksen toimittamista ja toimivaltainen viranomainen ei ole hyväksynyt kyseistä suunnitelmaa ennen todentamisen aloittamista.

29 artikla

Muiden kuin olennaisten poikkeamien käsittely

1.   Todentajan on tilanteen mukaan arvioitava, onko toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä korjannut poikkeamat, joita todentaja on kuvannut aiempaan tarkkailukauteen liittyvässä todentamisraportissaan, täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 69 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen toiminnanharjoittajalle asetettujen vaatimusten mukaisesti.

Jos toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei ole korjannut näitä poikkeamia täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 69 artiklan 4 kohdan mukaisesti, todentajan on harkittava, lisääkö tämä puutteellisuus tai voiko se lisätä väärintulkintojen riskiä.

Todentajan on raportoitava todentamisraportissa siitä, onko toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ratkaissut kyseiset poikkeamat.

2.   Todentajan on kirjattava sisäisiin todentamisasiakirjoihin yksityiskohdat siitä, milloin ja miten toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä on ratkaissut havaitut poikkeamat todentamisen aikana.

30 artikla

Tarkkailu- ja raportointiprosessin parantaminen

1.   Jos todentaja on havainnut, että toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä voi parantaa toimintaansa jäljempänä olevissa a–e alakohdassa tarkoitetuilla aloilla, todentajan on esitettävä todentamisraportissa asiaa koskevia suosituksia parannuksiksi näillä aloilla:

| a) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän riskien arviointi; |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän riskien arviointi;

| b) | tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollitoimien kehittäminen, dokumentointi, täytäntöönpano ja ylläpito sekä kontrollijärjestelmän arviointi; |
| --- | --- |

b)

tietovirtojen hallintatoimien ja kontrollitoimien kehittäminen, dokumentointi, täytäntöönpano ja ylläpito sekä kontrollijärjestelmän arviointi;

| c) | tietovirtojen hallintatoimia ja kontrollitoimia koskevien menettelyjen kehittäminen, dokumentointi, täytäntöönpano ja ylläpito sekä muut menettelyt, jotka toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on laadittava täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 tai delegoidun asetuksen (EU) .../... 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

c)

tietovirtojen hallintatoimia ja kontrollitoimia koskevien menettelyjen kehittäminen, dokumentointi, täytäntöönpano ja ylläpito sekä muut menettelyt, jotka toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän on laadittava täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 tai delegoidun asetuksen (EU) .../... 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

| d) | päästöjen tai tonnikilometrien tarkkailu ja raportointi, myös liittyen ylempien määrittämistasojen saavuttamiseen, riskien vähentämiseen sekä tarkkailun ja raportoinnin tehokkuuden parantamiseen; |
| --- | --- |

d)

päästöjen tai tonnikilometrien tarkkailu ja raportointi, myös liittyen ylempien määrittämistasojen saavuttamiseen, riskien vähentämiseen sekä tarkkailun ja raportoinnin tehokkuuden parantamiseen;

| e) | tietojen tarkkailu ja raportointi perustietoselvitystä tai uuden osallistujan tietoselvitystä varten. |
| --- | --- |

e)

tietojen tarkkailu ja raportointi perustietoselvitystä tai uuden osallistujan tietoselvitystä varten.

2.   Todentamisen aikana sen vuoden jälkeen, jona suositukset parannuksiksi on kirjattu todentamisraporttiin, todentajan on tarkastettava, onko toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä toteuttanut suositukset parannuksiksi ja millä tavalla tämä on tehty.

Jos toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä ei ole toteuttanut kyseisiä suosituksia tai ei ole toteuttanut niitä asianmukaisesti, todentajan on arvioitava, mitä vaikutuksia tällä on väärintulkintoja tai poikkeamia koskeville riskeille.

31 artikla

Laitosten yksinkertaistettu todentaminen

1.   Todentaja voi 21 artiklan 1 kohdan soveltamisesta poiketen päättää, mikäli toimivaltainen viranomainen hyväksyy asian tämän artiklan toisen alakohdan mukaisesti, ettei se tee toimipaikkakäyntejä. Se voi päättää näin riskianalyysin tulosten perusteella ja todettuaan, että todentajalla on etäpääsy tarvittaviin tietoihin ja että komission asettamat edellytykset sille, ettei toimipakkakäyntejä tehdä, täyttyvät. Todentajan on ilmoitettava asiasta toiminnanharjoittajalle viipymättä.

Toiminnanharjoittajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle hakemus, jossa toimivaltaista viranomaista pyydetään hyväksymään todentajan päätös siitä, ettei se tee toimipaikkakäyntiä.

Kyseessä olevan toiminnanharjoittajan hakemuksen perusteella toimivaltaisen viranomaisen on päätettävä, hyväksytäänkö todentajan päätös siitä, ettei toimipaikkakäyntejä tehdä, ottaen huomioon kaikki seuraavat osat:

| a) | tiedot, jotka todentaja on toimittanut riskianalyysin tuloksista; |
| --- | --- |

a)

tiedot, jotka todentaja on toimittanut riskianalyysin tuloksista;

| b) | tiedot siitä, että asian kannalta olennaisiin tietoihin on etäpääsy; |
| --- | --- |

b)

tiedot siitä, että asian kannalta olennaisiin tietoihin on etäpääsy;

| c) | osoitus siitä, että 3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia ei sovelleta laitokseen; |
| --- | --- |

c)

osoitus siitä, että 3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia ei sovelleta laitokseen;

| d) | todisteet siitä, että edellytykset sille, ettei toimipaikkakäyntejä tehdä, täyttyvät. |
| --- | --- |

d)

todisteet siitä, että edellytykset sille, ettei toimipaikkakäyntejä tehdä, täyttyvät.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettua toimivaltaisen viranomaisen antamaa hyväksyntää ei vaadita, kun jätetään tekemättä toimipaikkakäyntejä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 47 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin vähän päästöjä aiheuttaviin laitoksiin.

3.   Todentajan on joka tapauksessa tehtävä toimipaikkakäynnit seuraavissa tilanteissa:

| a) | todentaja todentaa toiminnanharjoittajan päästöselvityksen ensimmäisen kerran; |
| --- | --- |

a)

todentaja todentaa toiminnanharjoittajan päästöselvityksen ensimmäisen kerran;

| b) | todentaja ei ole tehnyt toimipaikkakäyntiä kahtena raportointikautena välittömästi ennen tämänhetkistä raportointikautta; |
| --- | --- |

b)

todentaja ei ole tehnyt toimipaikkakäyntiä kahtena raportointikautena välittömästi ennen tämänhetkistä raportointikautta;

| c) | raportointikauden aikana tarkkailusuunnitelmassa on tapahtunut merkittäviä muutoksia, mukaan luettuina täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut muutokset; |
| --- | --- |

c)

raportointikauden aikana tarkkailusuunnitelmassa on tapahtunut merkittäviä muutoksia, mukaan luettuina täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut muutokset;

| d) | todennetaan toiminnanharjoittajan perustietoselvitys tai uuden osallistujan tietoselvitys. |
| --- | --- |

d)

todennetaan toiminnanharjoittajan perustietoselvitys tai uuden osallistujan tietoselvitys.

4.   Edellä olevan 3 kohdan c alakohtaa ei sovelleta, jos raportointikauden aikana on muutettu ainoastaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 15 artiklan 3 kohdan h alakohdassa tarkoitettua laskentakertoimen oletusarvoa.

32 artikla

Edellytykset sille, ettei toimipaikkakäyntejä tehdä

Edellytyksenä sille, ettei edellä 31 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja toimipaikkakäyntejä tehdä, voi olla mikä tahansa seuraavista:

| 1) | todentaminen koskee täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua luokan A laitosta tai kyseisen täytäntöönpanoasetuksen 19 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua luokan B laitosta ja:






  a) | laitoksella on ainoastaan yksi täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu lähdevirta, joka on maakaasu, tai yksi vähämerkityksellinen lähdevirta tai useampia vähämerkityksellisiä lähdevirtoja, jotka yhdistettyinä eivät ylitä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklassa vahvistettua vähämerkityksellisten lähdevirtojen raja-arvoa. |
| --- | --- | --- |

1)

todentaminen koskee täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua luokan A laitosta tai kyseisen täytäntöönpanoasetuksen 19 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua luokan B laitosta ja:

a)

laitoksella on ainoastaan yksi täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu lähdevirta, joka on maakaasu, tai yksi vähämerkityksellinen lähdevirta tai useampia vähämerkityksellisiä lähdevirtoja, jotka yhdistettyinä eivät ylitä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklassa vahvistettua vähämerkityksellisten lähdevirtojen raja-arvoa.

| b) | maakaasua tarkkaillaan fiskaalisella mittauksella, johon sovelletaan asianmukaista oikeudellista järjestelmään fiskaalisten mittareiden kontrolloimiseksi ja joka vastaa sovellettavaan määrittämistasoon liittyviä epävarmuustasoja; |
| --- | --- |

b)

maakaasua tarkkaillaan fiskaalisella mittauksella, johon sovelletaan asianmukaista oikeudellista järjestelmään fiskaalisten mittareiden kontrolloimiseksi ja joka vastaa sovellettavaan määrittämistasoon liittyviä epävarmuustasoja;

| c) | sovelletaan ainoastaan maakaasun laskentakertoimien oletusarvoja; |
| --- | --- |

c)

sovelletaan ainoastaan maakaasun laskentakertoimien oletusarvoja;

| 2) | todentaminen koskee täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua luokan A laitosta tai kyseisen täytäntöönpanoasetuksen 19 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua luokan B laitosta ja:






  a) | laitoksella on ainoastaan yksi lähdevirta, joka on polttoaine ilman prosessipäästöjä, ja kyseinen polttoaine on joko kiinteä polttoaine, joka poltetaan suoraan laitoksessa ilman välivarastoa, tai nestemäinen tai kaasumainen polttoaine, jota varten voidaan käyttää välivarastoa; |
| --- | --- | --- |

2)

todentaminen koskee täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua luokan A laitosta tai kyseisen täytäntöönpanoasetuksen 19 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua luokan B laitosta ja:

a)

laitoksella on ainoastaan yksi lähdevirta, joka on polttoaine ilman prosessipäästöjä, ja kyseinen polttoaine on joko kiinteä polttoaine, joka poltetaan suoraan laitoksessa ilman välivarastoa, tai nestemäinen tai kaasumainen polttoaine, jota varten voidaan käyttää välivarastoa;

| b) | lähdevirtaan liittyviä toimintotietoja tarkkaillaan käyttämällä yhtä seuraavista menetelmistä:






  i) | käytetään fiskaalista mittausta, johon sovelletaan asianmukaista oikeudellista järjestelmää fiskaalisten mittareiden kontrolloimiseksi ja joka vastaa sovellettavaan määrittämistasoon liittyviä vaadittuja epävarmuustasoja; |
| --- | --- | --- |

b)

lähdevirtaan liittyviä toimintotietoja tarkkaillaan käyttämällä yhtä seuraavista menetelmistä:

i)

käytetään fiskaalista mittausta, johon sovelletaan asianmukaista oikeudellista järjestelmää fiskaalisten mittareiden kontrolloimiseksi ja joka vastaa sovellettavaan määrittämistasoon liittyviä vaadittuja epävarmuustasoja;

| ii) | käytetään yksinomaan laskutustietoihin perustuvaa menetelmää, jossa otetaan tarvittaessa huomioon varastomuutokset; |
| --- | --- |

ii)

käytetään yksinomaan laskutustietoihin perustuvaa menetelmää, jossa otetaan tarvittaessa huomioon varastomuutokset;

| c) | sovelletaan ainoastaan laskentakertoimien oletusarvoja; |
| --- | --- |

c)

sovelletaan ainoastaan laskentakertoimien oletusarvoja;

| d) | toimivaltainen viranomainen on sallinut sen, että laitos käyttää yksinkertaistettua tarkkailusuunnitelmaa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 13 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

d)

toimivaltainen viranomainen on sallinut sen, että laitos käyttää yksinkertaistettua tarkkailusuunnitelmaa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 13 artiklan mukaisesti;

| 3) | todentaminen koskee täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 47 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vähän päästöjä aiheuttavaa laitosta ja sovelletaan 2 kohdan a–c alakohtia. |
| --- | --- |

3)

todentaminen koskee täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 47 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vähän päästöjä aiheuttavaa laitosta ja sovelletaan 2 kohdan a–c alakohtia.

| 4) | todentaminen koskee miehittämättömässä paikassa sijaitsevaa laitosta, jossa






  a) | kaukomitatut tiedot miehittämättömästä paikasta lähetetään suoraan toiseen paikkaan, jossa kaikkia tietoja käsitellään ja hallinnoidaan ja jossa ne tallennetaan; |
| --- | --- | --- |

4)

todentaminen koskee miehittämättömässä paikassa sijaitsevaa laitosta, jossa

a)

kaukomitatut tiedot miehittämättömästä paikasta lähetetään suoraan toiseen paikkaan, jossa kaikkia tietoja käsitellään ja hallinnoidaan ja jossa ne tallennetaan;

| b) | sama henkilö on vastuussa kaikkien kyseistä paikkaa koskevien tietovirtojen hallinnasta ja kirjaamisesta; |
| --- | --- |

b)

sama henkilö on vastuussa kaikkien kyseistä paikkaa koskevien tietovirtojen hallinnasta ja kirjaamisesta;

| c) | toiminnanharjoittaja tai laboratorio on jo tarkastanut mittarit toimipaikassa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 60 artiklan mukaisesti ja toiminnanharjoittajan toimittama allekirjoitettu asiakirja tai päivätty valokuvatodiste osoittaa, ettei laitoksessa ole tapahtunut mittausta tai toiminnallisia muutoksia kyseisen tarkastuksen jälkeen. |
| --- | --- |

c)

toiminnanharjoittaja tai laboratorio on jo tarkastanut mittarit toimipaikassa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 60 artiklan mukaisesti ja toiminnanharjoittajan toimittama allekirjoitettu asiakirja tai päivätty valokuvatodiste osoittaa, ettei laitoksessa ole tapahtunut mittausta tai toiminnallisia muutoksia kyseisen tarkastuksen jälkeen.

| 5) | todentaminen koskee syrjäistä tai vaikeapääsyistä paikkaa, erityisesti off-shore-laitosta, ja






  a) | kyseisestä paikasta kerätyt tiedot ovat erittäin keskitettyjä ja ne siirretään suoraan toiseen paikkaan, jossa kaikkia tietoja käsitellään ja hallinnoidaan ja jossa ne tallennetaan hyvän laadunvarmistuksen mukaisesti; |
| --- | --- | --- |

5)

todentaminen koskee syrjäistä tai vaikeapääsyistä paikkaa, erityisesti off-shore-laitosta, ja

a)

kyseisestä paikasta kerätyt tiedot ovat erittäin keskitettyjä ja ne siirretään suoraan toiseen paikkaan, jossa kaikkia tietoja käsitellään ja hallinnoidaan ja jossa ne tallennetaan hyvän laadunvarmistuksen mukaisesti;

| b) | toiminnanharjoittaja tai laboratorio on jo tarkastanut mittarit toimipaikassa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 60 artiklan mukaisesti ja toiminnanharjoittajan toimittama allekirjoitettu asiakirja tai päivätty valokuvatodiste osoittaa, ettei laitoksessa ole tapahtunut mittausta tai toiminnallisia muutoksia kyseisen tarkastuksen jälkeen. |
| --- | --- |

b)

toiminnanharjoittaja tai laboratorio on jo tarkastanut mittarit toimipaikassa täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 60 artiklan mukaisesti ja toiminnanharjoittajan toimittama allekirjoitettu asiakirja tai päivätty valokuvatodiste osoittaa, ettei laitoksessa ole tapahtunut mittausta tai toiminnallisia muutoksia kyseisen tarkastuksen jälkeen.

Edellä olevaa 2 kohtaa voidaan soveltaa myös, jos kyseisen kohdan a alakohdassa mainitun lähdevirran lisäksi laitos käyttää yhtä vähämerkityksellistä lähdevirtaa tai useaa vähämerkityksellistä lähdevirtaa, jotka yhdistettyinä eivät ylitä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 19 artiklassa vahvistettua vähämerkityksellisten lähdevirtojen raja-arvoa.

33 artikla

Ilma-aluksen käyttäjien yksinkertaistettu todentaminen

1.   Poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 21 artiklan 1 kohdassa säädetään, todentaja voi päättää luopua toimipaikkakäynnistä, kun kyseessä on täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vähäisten päästöjen aiheuttaja, jos todentaja on todennut riskianalyysinsä perusteella, että todentajalla on etäpääsy kaikkiin asian kannalta olennaisiin tietoihin.

2.   Jos ilma-aluksen käyttäjä käyttää täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 55 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yksinkertaistettuja välineitä polttoaineen kulutuksen määrittämiseen ja raportoidut tiedot on tuotettu kyseisillä välineillä erillään kaikista ilma-aluksen käyttäjältä peräisin olevista syöttötiedoista saaduista tiedoista, todentaja voi riskianalyysinsä perusteella päättää, ettei se suorita tämän asetuksen 14 ja 16 artiklassa, 17 artiklan 1 ja 2 kohdassa ja 18 artiklassa tarkoitettuja tarkastuksia.

34 artikla

Yksinkertaistetut todentamissuunnitelmat

Jos todentaja käyttää yksinkertaistettua todentamissuunnitelmaa, todentajan on kirjattava sisäisiin todentamisasiakirjoihin perustelut, jotka koskevat kyseisten suunnitelmien käyttöä, mukaan lukien todisteet siitä, että edellytykset yksinkertaistettujen todentamissuunnitelmien käytölle ovat täyttyneet.

III LUKU

TODENTAJIA KOSKEVAT VAATIMUKSET

35 artikla

Akkreditoinnin alakohtaiset pätevyysalueet

Todentajan on annettava todentamisraportti ainoastaan sellaiselle toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle, jonka harjoittama toiminta sisältyy siihen liitteessä I tarkoitetun toiminnon soveltamisalaan, jota varten todentajalle on myönnetty akkreditointi asetuksen (EY) N:o 765/2008 ja tämän asetuksen mukaisesti.

36 artikla

Jatkuvaa pätevyyttä koskeva prosessi

1.   Todentajan on luotava, dokumentoitava ja toteutettava pätevyysprosessi ja ylläpidettävä sitä sen varmistamiseksi, että kaikki työntekijät, joille on uskottu todentamistoimia, ovat päteviä niille uskottujen tehtävien suorittamiseen.

2.   Osana 1 kohdassa tarkoitettua pätevyysprosessia todentajan on ainakin määritettävä, dokumentoitava, toteutettava ja ylläpidettävä seuraavat:

| a) | yleiset pätevyyskriteerit kaikille todentamistoimia suorittaville työntekijöille; |
| --- | --- |

a)

yleiset pätevyyskriteerit kaikille todentamistoimia suorittaville työntekijöille;

| b) | todentamistoimet toteuttavan todentajan sisällä erityiset pätevyyskriteerit kutakin tehtävää varten, erityisesti EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijalle, EU:n päästökauppajärjestelmän johtavalle auditoijalle, riippumattomalle katselmoijalle ja tekniselle asiantuntijalle; |
| --- | --- |

b)

todentamistoimet toteuttavan todentajan sisällä erityiset pätevyyskriteerit kutakin tehtävää varten, erityisesti EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijalle, EU:n päästökauppajärjestelmän johtavalle auditoijalle, riippumattomalle katselmoijalle ja tekniselle asiantuntijalle;

| c) | menetelmä, jolla varmistetaan kaikkien todentamistoimia harjoittavien työntekijöiden jatkuva pätevyys ja heidän toimintansa säännöllinen arviointi; |
| --- | --- |

c)

menetelmä, jolla varmistetaan kaikkien todentamistoimia harjoittavien työntekijöiden jatkuva pätevyys ja heidän toimintansa säännöllinen arviointi;

| d) | prosessi, jolla varmistetaan todentamistoimiin osallistuvan henkilökunnan jatkuva koulutus; |
| --- | --- |

d)

prosessi, jolla varmistetaan todentamistoimiin osallistuvan henkilökunnan jatkuva koulutus;

| e) | prosessi, jolla varmistetaan se, kuuluuko todentamissitoumus todentajan akkreditoinnin pätevyysalueeseen ja onko todentajalla pätevyys, henkilökunta ja resurssit, joita tarvitaan todentamisryhmän valitsemiseen ja todentamistoimien saattamiseen loppuun vaaditussa aikataulussa. |
| --- | --- |

e)

prosessi, jolla varmistetaan se, kuuluuko todentamissitoumus todentajan akkreditoinnin pätevyysalueeseen ja onko todentajalla pätevyys, henkilökunta ja resurssit, joita tarvitaan todentamisryhmän valitsemiseen ja todentamistoimien saattamiseen loppuun vaaditussa aikataulussa.

Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa mainitut pätevyyskriteerit määritetään erikseen kullekin akkreditoinnin pätevyysalueelle, jolla kyseiset henkilöt suorittavat todentamistoimia.

Arvioidessaan henkilökunnan pätevyyttä ensimmäisen alakohdan c alakohdan mukaisesti todentajan on arvioitava heidän pätevyyttään a ja b kohdassa esitettyjen pätevyyskriteerien perusteella.

Ensimmäisen alakohdan e alakohdassa tarkoitetun prosessin on myös sisällettävä prosessi sen arvioimiseksi, onko todentamisryhmällä tarvittava pätevyys ja henkilökunta suorittamaan todentamistoimia tietyn toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän osalta.

Todentajan on laadittava yleiset ja erityiset pätevyyskriteerit, jotka ovat 37 artiklan 4 kohdassa sekä 38, 39 ja 40 artiklassa tarkoitettujen kriteerien mukaiset.

3.   Todentajan on säännöllisesti seurattava kaikkien todentamistoimiin osallistuvien työntekijöiden toimintaa, jotta voidaan varmistaa henkilökunnan jatkuva pätevyys.

4.   Todentajan on säännöllisesti tarkasteltava 1 kohdassa tarkoitettua pätevyysprosessia sen varmistamiseksi, että

| a) | toisen kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut pätevyyskriteerit laaditaan tämän asetuksen mukaisten pätevyysvaatimusten mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

toisen kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut pätevyyskriteerit laaditaan tämän asetuksen mukaisten pätevyysvaatimusten mukaisesti;

| b) | käsitellään kaikkia seikkoja, jotka voidaan tunnistaa liittyen ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdan mukaisten yleisten ja erityisten pätevyyskriteerien asettamiseen; |
| --- | --- |

b)

käsitellään kaikkia seikkoja, jotka voidaan tunnistaa liittyen ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdan mukaisten yleisten ja erityisten pätevyyskriteerien asettamiseen;

| c) | kaikki pätevyysprosessin vaatimukset päivitetään ja niitä ylläpidetään asianmukaisesti. |
| --- | --- |

c)

kaikki pätevyysprosessin vaatimukset päivitetään ja niitä ylläpidetään asianmukaisesti.

5.   Todentajalla on oltava järjestelmä, jolla kirjataan edellä 1 kohdassa tarkoitetussa pätevyysprosessissa toteutettujen toimien tulokset.

6.   Riittävän pätevän arvioijan on arvioitava EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijan ja EU:n päästökauppajärjestelmän johtavan auditoijan pätevyys ja suoritus.

Toimivaltaisen arvioijan on seurattava näitä auditoijia toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisen aikana tarpeen mukaan laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän toimipaikalla sen määrittämiseksi, täyttävätkö nämä pätevyyskriteerit.

7.   Jos henkilökunnan jäsen ei voi osoittaa, että hänelle uskottua erityistä tehtävää koskevat pätevyyskriteerit täyttyvät kaikilta osin, todentajan on määritettävä ja järjestettävä lisäkoulutusta tai valvottua työharjoittelua. Todentajan on valvottava kyseistä henkilöä kunnes tämä osoittaa todentajaa tyydyttävällä tavalla, että hän täyttää pätevyyskriteerit.

37 artikla

Todentamisryhmät

1.   Todentajan on koottava jokaista yksittäistä toimeksiantoa varten todentamisryhmä, joka pystyy suorittamaan II luvussa tarkoitetut todentamistoimet.

2.   Todentamisryhmässä on oltava ainakin EU:n päästökauppajärjestelmän johtava auditoija ja, mikäli todentajan päätelmät 8 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetun arvioinnin aikana sekä strateginen analyysi sitä edellyttävät, sopiva määrä EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijia ja teknisiä asiantuntijoita.

3.   Todentajan on nimettävä kuhunkin yksittäiseen toimeksiantoon liittyvien todentamistoimien riippumatonta katselmointia varten riippumaton katselmoija, joka ei kuulu todentamisryhmään.

4.   Jokaisen ryhmän jäsenen tulee

| a) | ymmärtää selkeästi oma roolinsa todentamisprosessissa; |
| --- | --- |

a)

ymmärtää selkeästi oma roolinsa todentamisprosessissa;

| b) | pystyä kommunikoimaan käytännössä kielellä, jota tarvitaan hänen tehtäviensä hoitamiseen. |
| --- | --- |

b)

pystyä kommunikoimaan käytännössä kielellä, jota tarvitaan hänen tehtäviensä hoitamiseen.

5.   Todentamisryhmässä on oltava ainakin yksi henkilö, jolla on tarvittava tekninen pätevyys ja ymmärrys, jotta hän voi arvioida erityiset tekniset tarkkailu- ja raportointinäkökohdat, jotka liittyvät liitteessä I tarkoitettuihin laitoksen tai ilma-aluksen käyttäjän suorittamiin toimintoihin. Todentamisryhmässä on lisäksi oltava yksi henkilö, joka pystyy kommunikoimaan kielellä, jota tarvitaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamiseen jäsenvaltiossa, jossa todentaja suorittaa todentamista.

Kun todentaja suorittaa perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista, todentamisryhmässä on oltava lisäksi ainakin yksi henkilö, jolla on tarvittava tekninen pätevyys ja ymmärrys, jotta hän voi arvioida erityiset tekniset näkökohdat, jotka liittyvät päästöoikeuksien maksuttoman jaon kannalta merkittävien tietojen keräämiseen, tarkkailuun ja raportointiin.

6.   Jos todentamisryhmä koostuu yhdestä henkilöstä, tämän henkilön on täytettävä kaikki EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijaa ja EU:n päästökauppajärjestelmän johtavaa auditoijaa koskevat pätevyysvaatimukset sekä 4 ja 5 kohdassa esitetyt vaatimukset.

38 artikla

EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijien ja EU:n päästökauppajärjestelmän johtavien auditoijan pätevyysvaatimukset

1.   EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijalla on oltava pätevyys todentamisen suorittamiseen. Tätä varten EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijalla on oltava vähintään:

| a) | tietämys direktiivistä 2003/87/EY, täytäntöönpanoasetuksesta (EU) 2018/2066, delegoidusta asetuksesta (EU) .../..., kun kyseessä on perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentaminen, tästä asetuksesta, asiaa koskevista standardeista, muusta asiaa koskevasta lainsäädännöstä, sovellettavista ohjeista sekä sen jäsenvaltion asiaa koskevista ohjeista ja lainsäädännöstä, jossa todentaja suorittaa todentamisen; |
| --- | --- |

a)

tietämys direktiivistä 2003/87/EY, täytäntöönpanoasetuksesta (EU) 2018/2066, delegoidusta asetuksesta (EU) .../..., kun kyseessä on perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentaminen, tästä asetuksesta, asiaa koskevista standardeista, muusta asiaa koskevasta lainsäädännöstä, sovellettavista ohjeista sekä sen jäsenvaltion asiaa koskevista ohjeista ja lainsäädännöstä, jossa todentaja suorittaa todentamisen;

| b) | tietoa ja kokemusta tietojen tarkastuksesta, mukaan luettuina:






  i) | tietojen tarkastusmenetelmät, mukaan luettuina olennaisuustason soveltaminen ja väärintulkintojen olennaisuuden arviointi; |
| --- | --- | --- |

b)

tietoa ja kokemusta tietojen tarkastuksesta, mukaan luettuina:

i)

tietojen tarkastusmenetelmät, mukaan luettuina olennaisuustason soveltaminen ja väärintulkintojen olennaisuuden arviointi;

| ii) | luontaisten riskien ja kontrolliriskien analysointi; |
| --- | --- |

ii)

luontaisten riskien ja kontrolliriskien analysointi;

| iii) | näytteenottotekniikat, jotka liittyvät tietojen näytteenottoon ja kontrollitoimien tarkastamiseen; |
| --- | --- |

iii)

näytteenottotekniikat, jotka liittyvät tietojen näytteenottoon ja kontrollitoimien tarkastamiseen;

| iv) | tietojen ja tietojärjestelmien arvioiminen, tietotekniikkajärjestelmät, tietovirtojen hallintatoimet, kontrollitoimet, kontrollijärjestelmät sekä menettelyt kontrollitoimia varten. |
| --- | --- |

iv)

tietojen ja tietojärjestelmien arvioiminen, tietotekniikkajärjestelmät, tietovirtojen hallintatoimet, kontrollitoimet, kontrollijärjestelmät sekä menettelyt kontrollitoimia varten.

| c) | valmius suorittaa toimia, jotka liittyvät II luvussa edellytettyyn toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitykseen; |
| --- | --- |

c)

valmius suorittaa toimia, jotka liittyvät II luvussa edellytettyyn toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitykseen;

| d) | tiedot ja kokemus alakohtaisista tarkkailu- ja raportointinäkökohdista, joilla on merkitystä niiden liitteessä I tarkoitettujen toimintojen soveltamisalalle, jolla EU:n päästökauppajärjestelmän auditoija suorittaa todentamista. |
| --- | --- |

d)

tiedot ja kokemus alakohtaisista tarkkailu- ja raportointinäkökohdista, joilla on merkitystä niiden liitteessä I tarkoitettujen toimintojen soveltamisalalle, jolla EU:n päästökauppajärjestelmän auditoija suorittaa todentamista.

2.   EU:n päästökauppajärjestelmän johtavan auditoijan on täytettävä EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijaa koskevat pätevyysvaatimukset ja hänen on osoitettava olevansa pätevä johtamaan todentamisryhmää ja pystyvänsä vastaamaan todentamistoimien suorittamisesta tämän asetuksen mukaisesti.

39 artikla

Riippumattomien katselmoijien pätevyysvaatimukset

1.   Riippumattomalla katselmoijalla on oltava asianmukaiset valtuudet katselmoida todentamisraportin luonnosta ja sisäisiä todentamisasiakirjoja 25 artiklan mukaisesti.

2.   Riippumattoman katselmoijan on täytettävä 38 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun EU:n päästökauppajärjestelmän johtavan auditoijan pätevyysvaatimukset.

3.   Riippumattomalla katselmoijalla on oltava tarvittava pätevyys toimitettujen tietojen analysoimiseksi, jotta hän voi varmistaa tietojen kattavuuden ja eheyden, asettaa kyseenalaisiksi puuttuvat tai ristiriitaiset tiedot sekä tarkastaa tietoketjun ja sen perusteella arvioida, ovatko sisäiset todentamisasiakirjat täydellisiä ja saadaanko niistä riittävästi tietoa todentamisraportin luonnoksen tueksi.

40 artikla

Teknisten asiantuntijoiden käyttö

1.   Suorittaessaan todentamistoimia todentaja voi käyttää teknisiä asiantuntijoita saadakseen yksityiskohtaista tietoa ja asiantuntemusta tietystä alasta, jota tarvitaan EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijan ja EU:n päästökauppajärjestelmän johtavan auditoijan tueksi näiden suorittaessa todentamistoimiaan.

2.   Jos riippumattomalla katselmoijalla ei ole pätevyyttä arvioida tiettyä seikkaa arviointiprosessissa, todentajan on pyydettävä tukea tekniseltä asiantuntijalta.

3.   Teknisellä asiantuntijalla on oltava pätevyys ja asiantuntijuus, jota mahdollisesti tarvitaan EU:n päästökauppajärjestelmän auditoijan, EU:n päästökauppajärjestelmän johtavan auditoijan tai riippumattoman katselmoijan tukemiseksi tehokkaasti sen alan osalta, jota varten hänen tietoansa ja pätevyyttänsä tarvitaan. Lisäksi teknisellä asiantuntijalla on lisäksi oltava riittävä ymmärrys 38 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa kuvatuista kysymyksistä.

4.   Teknisen asiantuntijan on suoritettava tietyt tehtävät EU:n päästökauppajärjestelmän johtavan auditoijan ohjauksessa ja tämän täydellä vastuulla todentamisryhmässä, jossa tekninen asiantuntija tai riippumaton katselmoija toimii.

41 artikla

Menetelmät todentamistoimintoja varten

1.   Todentajan on luotava, dokumentoitava ja pantava täytäntöön yksi tai useampi II luvussa kuvatuista todentamistoimista sekä liitteessä II vaaditut menettelyt ja prosessit ja ylläpidettävä niitä yksi tai useampi II luvussa kuvatuista todentamistoimista sekä liitteessä II vaaditut menettelyt ja prosessit. Laatiessaan ja pannessaan täytäntöön näitä menettelyjä ja prosesseja todentajan on toteutettava liitteessä II tarkoitetuissa yhdenmukaistetuissa standardeissa edellytetyt toimet.

2.   Todentajan on suunniteltava, dokumentoitava, pantava täytäntöön ja ylläpidettävä laadunhallintajärjestelmä, jotta varmistetaan 1 kohdassa tarkoitettujen menetelmien ja prosessien johdonmukainen kehittäminen, täytäntöönpano, parantaminen ja tarkastaminen liitteessä II tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien mukaisesti.

42 artikla

Tiedostot ja viestiminen

1.   Todentajan on ylläpidettävä tiedostoja, myös henkilökunnan pätevyyttä ja puolueettomuutta koskevia tiedostoja, tämän asetuksen noudattamisen osoittamiseksi.

2.   Todentajan on säännöllisin väliajoin toimitettava tiedot toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle ja muille asiaan liittyville tahoille II liitteessä tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin mukaisesti.

3.   Todentajan on turvattava todentamisen aikana hankittujen tietojen luottamuksellisuus liitteessä II tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin mukaisesti.

43 artikla

Puolueettomuus ja riippumattomuus

1.   Todentajan on oltava toiminnanharjoittajasta tai ilma-aluksen käyttäjästä riippumaton ja hänen on oltava todentamistoimiensa suorittamisessa puolueeton.

Riippumattomuuden ja puolueettomuuden varmistamiseksi todentaja ja mikään saman oikeushenkilön osa ei saa olla toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän omistaja tai niiden omistuksessa; todentajalla ei myöskään saa olla toiminnanharjoittajaan tai ilma-aluksen käyttäjään sidoksia, jotka voisivat vaikuttaa sen itsenäisyyteen tai riippumattomuuteen. Todentajan on myös oltava riippumaton organisaatioista, jotka käyvät kauppaa päästöoikeuksilla direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan nojalla perustetussa päästökauppajärjestelmässä.

2.   Todentajan organisaation on oltava sellainen, että turvataan sen tasapuolisuus, riippumattomuus ja puolueettomuus. Tämän asetuksen soveltamista varten sovelletaan liitteessä II tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin asiaa koskevia vaatimuksia.

3.   Todentaja ei saa suorittaa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän todentamistoimia, mikäli tästä aiheutuu kohtuuton riski todentajan puolueettomuudelle tai eturistiriita todentajalle. Todentaja ei saa käyttää toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisessa henkilökuntaa tai sopimussuhteisia työntekijöitä, joihin liittyy todellinen tai mahdollinen eturistiriita. Todentajan on myös varmistettava, että henkilökunnan tai organisaatioiden toimet eivät vaikuta todentamisen luottamuksellisuuteen, tasapuolisuuteen, riippumattomuuteen ja puolueettomuuteen.

Edellä ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä lauseessa tarkoitettuun puolueettomuuteen tai eturistiriitaan liittyvän kohtuuttoman riskin katsotaan syntyneen muun muassa seuraavissa tapauksissa:

| a) | todentaja tai jokin saman oikeussubjektin muu osa tarjoaa konsulttipalveluja toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa kuvatun tarkkailu- ja raportointiprosessin osan laatimiseen, mukaan luettuina tarkkailumenetelmien kehittäminen, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen laatiminen tai tarkkailusuunnitelman tai tarkkailumenetelmäsuunnitelman laatiminen; |
| --- | --- |

a)

todentaja tai jokin saman oikeussubjektin muu osa tarjoaa konsulttipalveluja toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä tarkkailusuunnitelmassa tai tarkkailumenetelmäsuunnitelmassa kuvatun tarkkailu- ja raportointiprosessin osan laatimiseen, mukaan luettuina tarkkailumenetelmien kehittäminen, toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen laatiminen tai tarkkailusuunnitelman tai tarkkailumenetelmäsuunnitelman laatiminen;

| b) | todentaja tai jokin saman oikeussubjektin muu osa tarjoaa teknistä apua päästöjen, tonnikilometritietojen ja päästöoikeuksien maksuttoman jaon kannalta merkityksellisten tietojen tarkkailemiseksi ja raportoimiseksi toteutetun järjestelmän kehittämistä tai ylläpitämistä varten. |
| --- | --- |

b)

todentaja tai jokin saman oikeussubjektin muu osa tarjoaa teknistä apua päästöjen, tonnikilometritietojen ja päästöoikeuksien maksuttoman jaon kannalta merkityksellisten tietojen tarkkailemiseksi ja raportoimiseksi toteutetun järjestelmän kehittämistä tai ylläpitämistä varten.

4.   Todentajan eturistiriidan todentajan ja toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän välisissä suhteissa katsotaan syntyvän erityisesti jossakin seuraavista tapauksista:

| a) | todentajan ja toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän välinen suhde perustuu yhteiseen omistajuuteen, yhteiseen hallintoon, yhteiseen liikkeenjohtoon tai henkilökuntaan, yhteisiin resursseihin, yhteiseen rahoitukseen ja yhteisiin sopimuksiin tai markkinointiin; |
| --- | --- |

a)

todentajan ja toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän välinen suhde perustuu yhteiseen omistajuuteen, yhteiseen hallintoon, yhteiseen liikkeenjohtoon tai henkilökuntaan, yhteisiin resursseihin, yhteiseen rahoitukseen ja yhteisiin sopimuksiin tai markkinointiin;

| b) | toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä on saanut 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja konsulttipalveluja tai kyseisen kohdan b alakohdassa tarkoitettua teknistä apua konsulttielimeltä, teknisen tuen elimeltä tai joltakin muulta organisaatiolta, jolla on suhde todentajaan, ja todentajan puolueettomuus vaarantuu. |
| --- | --- |

b)

toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä on saanut 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja konsulttipalveluja tai kyseisen kohdan b alakohdassa tarkoitettua teknistä apua konsulttielimeltä, teknisen tuen elimeltä tai joltakin muulta organisaatiolta, jolla on suhde todentajaan, ja todentajan puolueettomuus vaarantuu.

Ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamista varten todentajan puolueettomuuden katsotaan vaarantuvan, jos todentajan ja konsulttielimen, teknisen avun elimen tai toisen organisaation suhde perustuu yhteiseen omistajuuteen, yhteiseen hallintoon, yhteiseen liikkeenjohtoon tai henkilökuntaan, yhteisiin resursseihin, yhteiseen rahoitukseen ja yhteisiin sopimuksiin tai markkinointiin ja myyntipalkkion yhteiseen maksamiseen tai muuhun uusien asiakkaiden hankkimiseen.

5.   Todentaja ei saa ulkoistaa riippumatonta katselmointia eikä todentamisraportin antamista. Tämän asetuksen soveltamista varten, kun todentamistoimia ulkoistetaan, todentajan on täytettävä liitteessä II tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin asiaa koskevat vaatimukset.

Sopimussuhteisten henkilöiden palkkaamista todentamistehtävien suorittamiseksi ei kuitenkaan katsota ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuksi ulkoistamiseksi, jos todentaja palkatessaan nämä henkilöt täyttää liitteessä II tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin asiaa koskevat vaatimukset.

6.   Todentajan on luotava, dokumentoitava, pantava täytäntöön ja ylläpidettävä prosessi, jolla varmistetaan todentajan, todentajan kanssa saman oikeushenkilön osien, muiden 4 kohdassa tarkoitettujen organisaatioiden sekä henkilökunnan ja sopimusluonteisten työntekijöiden jatkuva puolueettomuus ja riippumattomuus. Prosessiin on sisällyttävä järjestelmä, jolla varmistetaan todentajan puolueettomuus ja riippumattomuus ja täytetään liitteessä II tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa esitetyt vaatimukset.

7.   Jos EU:n päästökauppajärjestelmän johtava auditoija suorittaa kuusi vuotuista todentamista tietystä ilma-aluksen käyttäjästä, EU:n päästökauppajärjestelmän johtavan auditoijan on pidettävä kolmen perättäisen vuoden tauko todentamispalvelujen tarjoamisesta samalle ilma-aluksen käyttäjälle. Tämä kuuden vuoden enimmäisaika sisältää kaikki mahdolliset kasvihuonekaasujen todentamiset kyseessä olevan ilma-aluksen käyttäjän osalta tämän asetuksen voimaantulosta alkaen.

IV LUKU

AKKREDITOINTI

44 artikla

Akkreditointi

Todentajan, joka antaa todentamisraportin toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle, on oltava akkreditoitu niille liitteessä I mainittujen toimintojen soveltamisaloille, joilla todentaja suorittaa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisen.

Perustietoselvityksen tai uuden osallistujan tietoselvityksen todentamista varten todentajan, joka antaa todentamisraportin toiminnanharjoittajalle, on lisäksi oltava akkreditoitu liitteessä I mainittua toimintoryhmää nro 98 varten.

45 artikla

Akkreditoinnin tavoitteet

Akkreditoitujen todentajien akkreditointiprosessin ja valvonnan aikana kunkin kansallisen akkreditointielimen on arvioitava todentajan ja sen todentamistoimia suorittavan henkilökunnan osalta, onko

| a) | niillä pätevyys suorittaa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentaminen tämän asetuksen mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

niillä pätevyys suorittaa toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentaminen tämän asetuksen mukaisesti;

| b) | suorittavatko ne toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisen tämän asetuksen mukaisesti; |
| --- | --- |

b)

suorittavatko ne toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamisen tämän asetuksen mukaisesti;

| c) | täyttävätkö ne III luvussa esitetyt vaatimukset. |
| --- | --- |

c)

täyttävätkö ne III luvussa esitetyt vaatimukset.

46 artikla

Akkreditoinnin hakeminen

1.   Mikä tahansa oikeushenkilö tai muu oikeussubjekti voi pyytää akkreditointia asetuksen (EY) N:o 765/2008 5 artiklan 1 kohdan ja tämän luvun säännösten mukaisesti.

Pyynnön on sisällettävä tiedot, joita vaaditaan liitteessä III tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin perusteella.

2.   Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi hakijan on ennen 45 artiklassa tarkoitetun arvioinnin alkamista toimitettava kansallisen akkreditointielimen saataville:

| a) | kaikki kansallisen akkreditointielimen pyytämät tiedot; |
| --- | --- |

a)

kaikki kansallisen akkreditointielimen pyytämät tiedot;

| b) | 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin prosesseihin liittyvät menettelyt ja tiedot sekä 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua laadunhallintajärjestelmää koskevat tiedot; |
| --- | --- |

b)

41 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin prosesseihin liittyvät menettelyt ja tiedot sekä 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua laadunhallintajärjestelmää koskevat tiedot;

| c) | 36 artiklan 2 kohdan a ja b kohdassa tarkoitetut pätevyyskriteerit, 36 artiklassa tarkoitetun pätevyysprosessin tulokset sekä muut asian kannalta merkitykselliset tiedot kaikkien todentamistoimiin osallistuvien työntekijöiden pätevyydestä; |
| --- | --- |

c)

36 artiklan 2 kohdan a ja b kohdassa tarkoitetut pätevyyskriteerit, 36 artiklassa tarkoitetun pätevyysprosessin tulokset sekä muut asian kannalta merkitykselliset tiedot kaikkien todentamistoimiin osallistuvien työntekijöiden pätevyydestä;

| d) | tiedot prosessista, jolla varmistetaan 43 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu puolueettomuus ja riippumattomuus, mukaan luettuina asian kannalta merkitykselliset tiedot hakijan ja sen työntekijöiden puolueettomuudesta ja riippumattomuudesta; |
| --- | --- |

d)

tiedot prosessista, jolla varmistetaan 43 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu puolueettomuus ja riippumattomuus, mukaan luettuina asian kannalta merkitykselliset tiedot hakijan ja sen työntekijöiden puolueettomuudesta ja riippumattomuudesta;

| e) | tiedot teknisistä asiantuntijoista ja keskeisistä työntekijöistä, jotka osallistuvat toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitysten todentamiseen; |
| --- | --- |

e)

tiedot teknisistä asiantuntijoista ja keskeisistä työntekijöistä, jotka osallistuvat toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvitysten todentamiseen;

| f) | järjestelmä ja prosessi, joilla varmistetaan asianmukaiset sisäiset todentamisasiakirjat; |
| --- | --- |

f)

järjestelmä ja prosessi, joilla varmistetaan asianmukaiset sisäiset todentamisasiakirjat;

| g) | muut 42 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asian kannalta merkitykselliset talletetut tiedostot. |
| --- | --- |

g)

muut 42 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asian kannalta merkitykselliset talletetut tiedostot.

47 artikla

Arvioinnin valmistelu

1.   Valmistelleessaan 45 artiklassa tarkoitettua arviointia kunkin kansallisen akkreditointielimen on otettava huomioon sen pätevyysalueen monimutkaisuus, jolle hakija hakee akkreditointia, sekä 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun laadunhallintajärjestelmän monimutkaisuus, 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut menetelmät ja prosesseja koskevat tiedot sekä maantieteelliset alueet, joilla todentaja suorittaa tai suunnittelee suorittavansa todentamista.

2.   Tämän asetuksen soveltamista varten kansallisen akkreditointielimen on täytettävä liitteessä III tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa esitetyt vähimmäisvaatimukset.

48 artikla

Arviointi

1.   Jäljempänä 58 artiklassa tarkoitetun arviointiryhmän on suoritettava vähintään seuraavat toimet 45 artiklassa tarkoitettua arviointia varten:

| a) | kaikkien 46 artiklassa tarkoitettujen asian kannalta merkityksellisten asiakirjojen ja talletettujen tietojen tarkastus; |
| --- | --- |

a)

kaikkien 46 artiklassa tarkoitettujen asian kannalta merkityksellisten asiakirjojen ja talletettujen tietojen tarkastus;

| b) | käynti hakijan tiloissa, jotta voidaan tarkastaa edustava otos sisäisistä todentamisasiakirjoista ja arvioida hakijan laadunhallintajärjestelmän toteutus ja 41 artiklassa tarkoitetut menetelmät tai prosessit; |
| --- | --- |

b)

käynti hakijan tiloissa, jotta voidaan tarkastaa edustava otos sisäisistä todentamisasiakirjoista ja arvioida hakijan laadunhallintajärjestelmän toteutus ja 41 artiklassa tarkoitetut menetelmät tai prosessit;

| c) | toiminnan seuranta edustavasta osasta pätevyysaluetta, jolle akkreditointia on haettu, ja toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamiseen osallistuvan hakijan henkilökunnan edustavan määrän suorituskyvystä ja pätevyydestä sen varmistamiseksi, että henkilökunta toimii tämän asetuksen mukaisesti. |
| --- | --- |

c)

toiminnan seuranta edustavasta osasta pätevyysaluetta, jolle akkreditointia on haettu, ja toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksen todentamiseen osallistuvan hakijan henkilökunnan edustavan määrän suorituskyvystä ja pätevyydestä sen varmistamiseksi, että henkilökunta toimii tämän asetuksen mukaisesti.

Näiden toimien suorittamisessa arviointiryhmän on täytettävä liitteessä III tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa esitetyt vaatimukset.

2.   Arviointiryhmän on raportoitava tulokset ja poikkeamat hakijalle liitteessä III tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin mukaisesti ja pyydettävä hakijaa reagoimaan raportoituihin tuloksiin ja poikkeamiin kyseisten säännösten mukaisesti.

3.   Hakijan on toteutettava korjaavia toimenpiteitä 2 kohdan mukaisesti raportoitujen poikkeamien ratkaisemiseksi ja ilmoitettava arviointiryhmän raportoituja tuloksia ja poikkeamia koskevissa vastineissaan, mitä toimenpiteitä on toteutettu tai aiotaan toteuttaa kansallisen akkreditointielimen asettamassa aikataulussa havaittujen poikkeamien korjaamiseksi.

4.   Kansallisen akkreditointielimen on tarkastettava 3 kohdan mukaisesti toimitetut tuloksia ja poikkeamia koskevat hakijan vastaukset.

Jos kansallinen akkreditointielin pitää hakijan vastausta riittämättömänä tai tehottomana, kansallisen akkreditointielimen on pyydettävä hakijalta lisätietoja tai -toimia. Kansallinen akkreditointielin voi myös pyytää todisteita toimien tehokkaasta täytäntöönpanosta tai tehdä seuranta-arvioinnin arvioidakseen korjaavien toimenpiteiden käytännön toimeenpanoa.

49 artikla

Akkreditointipäätös ja akkreditointitodistus

1.   Kansallisen akkreditointielimen on otettava huomioon liitteessä III tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa esitetyt vaatimukset valmistellessaan ja tehdessään päätöstä siitä, olisiko myönnettävä akkreditointi hakijalle, laajennettava akkreditointia tai uusittava akkreditointi.

2.   Jos kansallinen akkreditointielin on päättänyt myöntää akkreditoinnin, laajentaa akkreditointia tai pidentää sitä, sen on myönnettävä asiaa koskeva akkreditointitodistus.

Akkreditointitodistuksen on sisällettävä vähintään tiedot, joita vaaditaan liitteessä III tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin perusteella.

Akkreditointitodistus on voimassa enintään viiden vuoden ajan päivästä, jona kansallinen akkreditointielin on myöntänyt akkreditointitodistuksen.

50 artikla

Valvonta

1.   Kansallisen akkreditointielimen on suoritettava kunkin sellaisen todentajan vuosittainen valvonta, jolle se on myöntänyt akkreditointitodistuksen.

Valvontaan on kuuluttava vähintään seuraavat:

| a) | käynti todentajan toimitiloissa 48 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen toimien suorittamiseksi; |
| --- | --- |

a)

käynti todentajan toimitiloissa 48 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen toimien suorittamiseksi;

| b) | henkilökunnan edustavan määrän seuranta siten, että varmistetaan henkilökunnan suorituskyky ja pätevyys 48 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

henkilökunnan edustavan määrän seuranta siten, että varmistetaan henkilökunnan suorituskyky ja pätevyys 48 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti.

2.   Kansallisen akkreditointielimen on suoritettava todentajan ensimmäinen valvonta 1 kohdan mukaisesti viimeistään 12 kuukauden kuluttua päivästä, jona akkreditointitodistus on myönnetty kyseiselle todentajalle.

3.   Kansallisen akkreditointielimen on laadittava kunkin todentajan valvontasuunnitelma tavalla, joka mahdollistaa akkreditoinnin pätevyysaluetta edustavien otosten arvioinnin, liitteessä III tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin mukaisesti.

4.   Kansallisen akkreditointielimen on 1 kohdassa tarkoitetun valvonnan tulosten perusteella päätettävä, vahvistaako se akkreditoinnin jatkumisen.

5.   Jos todentaja suorittaa todentamisen jossakin toisessa jäsenvaltiossa, todentajan akkreditoinut akkreditointielin voi pyytää sen jäsenvaltion kansallista akkreditointielintä, jossa todentaminen suoritetaan, suorittamaan valvontatoimet puolestaan ja sen vastuulla.

51 artikla

Uudelleenarviointi

1.   Kansallisen akkreditointielimen on ennen akkreditointitodistuksen voimassaolon päättymistä suoritettava sen todentajan uudelleenarviointi, jolle kansallinen akkreditointielin on myöntänyt akkreditointitodistuksen, sen määrittämiseksi, voidaanko kyseisen akkreditointitodistuksen voimassaoloa jatkaa.

2.   Kansallisen akkreditointielimen on laadittava suunnitelma kunkin todentajan uudelleenarvioinnista tavalla, jonka avulla on mahdollista arvioida edustavat otokset akkreditoinnin pätevyysalueesta. Kansallisen akkreditointielimen on uudelleenarviointia suunnitellessaan ja suorittaessaan täytettävä liitteessä III tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa esitetyt vaatimukset.

52 artikla

Ylimääräinen arviointi

1.   Kansallinen akkreditointielin voi tehdä todentajan ylimääräisen arvioinnin milloin tahansa sen varmistamiseksi, että todentaja täyttää tässä asetuksessa esitetyt vaatimukset.

2.   Jotta kansallinen akkreditointielin voisi arvioida ylimääräisen arvioinnin tarpeen, todentajan on ilmoitettava kansalliselle akkreditointielimelle viipymättä kaikista sen asemaan tai toimintaan liittyvistä merkittävistä muutoksista, joilla on merkitystä akkreditoinnin kannalta. Merkittäviin muutoksiin kuuluvat liitteessä III tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa mainitut muutokset.

53 artikla

Pätevyysalueen laajentaminen

Kansallisen akkreditointielimen on vastatessaan todentajan hakemukseen myönnetyn akkreditoinnin pätevyysalueen laajentamisesta toteutettava tarvittavat toimet sen määrittämiseksi, täyttääkö todentaja 45 artiklassa esitetyt vaatimukset pätevyysalueen laajentamiselle.

54 artikla

Hallinnolliset toimenpiteet

1.   Kansallinen akkreditointielin voi peruuttaa väliaikaisesti tai peruuttaa kokonaan akkreditoinnin tai supistaa akkreditointia, jos todentaja ei täytä tämän asetuksen vaatimuksia.

Kansallisen akkreditointielimen on keskeytettävä tai peruutettava akkreditointi tai rajoitettava todentajan akkreditointia, mikäli todentaja sitä pyytää.

Kansallisen akkreditointielimen on luotava, dokumentoitava, pantava täytäntöön ja ylläpidettävä menettely akkreditoinnin keskeyttämiseksi, akkreditoinnin peruuttamiseksi ja akkreditoinnin pätevyysalueen rajoittamiseksi.

2.   Kansallisen akkreditointielimen on keskeytettävä akkreditointi tai rajoitettava sen pätevyysaluetta seuraavissa tapauksissa:

| a) | todentaja on syyllistynyt tässä asetuksessa esitettyjen vaatimusten vakavaan rikkomiseen; |
| --- | --- |

a)

todentaja on syyllistynyt tässä asetuksessa esitettyjen vaatimusten vakavaan rikkomiseen;

| b) | todentaja on jatkuvasti ja toistuvasti jättänyt noudattamatta tässä asetuksessa esitettyjä vaatimuksia; |
| --- | --- |

b)

todentaja on jatkuvasti ja toistuvasti jättänyt noudattamatta tässä asetuksessa esitettyjä vaatimuksia;

| c) | todentaja on rikkonut kansallisen akkreditointielimen muita erityissääntöjä ja -ehtoja. |
| --- | --- |

c)

todentaja on rikkonut kansallisen akkreditointielimen muita erityissääntöjä ja -ehtoja.

3.   Kansallisen akkreditointielimen on peruutettava akkreditointi seuraavissa tapauksissa:

| a) | todentaja ei ole pystynyt korjaamaan seikkoja, jotka olivat syynä päätökselle keskeyttää akkreditointitodistuksen voimassaolo; |
| --- | --- |

a)

todentaja ei ole pystynyt korjaamaan seikkoja, jotka olivat syynä päätökselle keskeyttää akkreditointitodistuksen voimassaolo;

| b) | todentajan ylimmän johdon jäsen tai joku tämän asetuksen mukaisiin todentamistoimintoihin osallistuvasta henkilökunnasta on todettu syylliseksi petokseen; |
| --- | --- |

b)

todentajan ylimmän johdon jäsen tai joku tämän asetuksen mukaisiin todentamistoimintoihin osallistuvasta henkilökunnasta on todettu syylliseksi petokseen;

| c) | todentaja on tarkoituksellisesti antanut vääriä tietoja tai salannut tietoja. |
| --- | --- |

c)

todentaja on tarkoituksellisesti antanut vääriä tietoja tai salannut tietoja.

4.   Kansallisen akkreditointielimien päätöksestä keskeyttää tai peruuttaa akkreditointi tai rajoittaa sen pätevyysaluetta 2 ja 3 kohdan mukaisesti voidaan valittaa.

Jäsenvaltioiden on luotava menettely muutoksenhakupyyntöjen ratkaisemiseksi.

5.   Kansallisen akkreditointielimen päätös peruuttaa tilapäisesti tai kokonaan akkreditointi tai supistaa sen pätevyysaluetta tulee voimaan välittömästi, kun siitä on ilmoitettu todentajalle.

Kansallisen akkreditointielimen on keskeytettävä akkreditointitodistuksen tilapäinen peruutus, kun se on saanut tyydyttävät tiedot ja on vakuuttunut siitä, että todentaja täyttää tämän asetuksen vaatimukset.

V LUKU

AKKREDITOINTIELIMIÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET EU:N PÄÄSTÖKAUPPAJÄRJESTELMÄN AUDITOIJIEN AKKREDITOINTIA VARTEN

55 artikla

Kansallinen akkreditointielin

1.   Tämän asetuksen mukaiseen akkreditointiin liittyvistä tehtävistä huolehtivat kansalliset akkreditointielimet, jotka nimitetään asetuksen (EY) N:o 765/2008 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

2.   Jos jäsenvaltio päättää sallia luonnollisten henkilöiden sertifioinnin todentajiksi tämän asetuksen mukaisesti, kyseisten todentajien sertifiointiin liittyvät tehtävät on uskottava jollekin muulle kansalliselle viranomaiselle kuin asetuksen (EY) N:o 765/2008 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetylle kansalliselle akkreditointielimelle.

3.   Jos jäsenvaltio päättää käyttää 2 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, sen on varmistettava, että kyseessä oleva kansallinen viranomainen täyttää tämän asetuksen vaatimukset, mukaan lukien tämän asetuksen 71 artiklassa säädetyt vaatimukset, ja sen on toimitettava asetuksen (EY) N:o 765/2008 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tarvittava asiakirjaselvitys.

4.   Kansallisen akkreditointielimen on oltava asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan mukaan tunnustetun elimen jäsen.

5.   Kansallisen akkreditointielimen on hoidettava akkreditointia viranomaistehtävänä ja saatava jäsenvaltion virallinen tunnustus, mikäli viranomaiset eivät suoraan huolehdi akkreditoinnista.

6.   Tämän asetuksen soveltamista varten kansallisen akkreditointielimen on hoidettava tehtävänsä liitteessä III tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa esitettyjen vaatimusten mukaisesti.

56 artikla

Rajat ylittävä akkreditointi

Jos jäsenvaltio ei pidä taloudellisesti järkevänä tai kestävänä nimittää kansallista akkreditointielintä tai tarjota akkreditointipalveluja direktiivin 2003/87/EY 15 artiklan mukaisesti, sen on turvauduttava jonkin toisen jäsenvaltion kansalliseen akkreditointielimeen.

Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

57 artikla

Riippumattomuus ja puolueettomuus

1.   Kansallisen akkreditointielimen organisaation on oltava sellainen, että turvataan sen täysi riippumattomuus sen arvioimista todentajista ja sen puolueettomuus sen akkreditointitoimien suorittamisessa.

2.   Tämän vuoksi kansallinen akkreditointielin ei saa tarjota tai järjestää mitään sellaista toimintaa tai palveluja, joita todentajat tarjoavat, eikä se saa tarjota konsulttipalveluja, omistaa todentajan osakkeita eikä sillä ei saa olla muita taloudellisia tai liikkeenjohdollisia etuyhteyksiä todentajaan.

3.   Kansallisen akkreditointielimen rakenne, velvollisuudet ja tehtävät on erotettava selkeästi toimivaltaisen viranomaisen ja muiden kansallisten viranomaisten rakenteesta, velvollisuuksista ja tehtävistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 55 artiklan 2 kohdan soveltamista.

4.   Kansallisen akkreditointielimen on tehtävä kaikki lopulliset päätökset, jotka koskevat todentajien akkreditointia.

Kansallinen akkreditointielin voi kuitenkin teettää tiettyjä toimia alihankintana, mikäli noudatetaan liitteessä III tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa esitettyjä vaatimuksia.

58 artikla

Arviointiryhmä

1.   Kansallisen akkreditointielimen on nimitettävä arviointiryhmä kutakin yksittäistä arviointia varten.

2.   Arviointiryhmä koostuu pääarvioijasta ja tarvittaessa sopivasta määrästä arvioijia tai teknisiä asiantuntijoita tiettyä akkreditoinnin pätevyysaluetta varten.

Arviointiryhmässä on oltava vähintään yksi henkilö, jolla on akkreditoinnin pätevyysalueen kannalta merkityksellinen tietämys täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 mukaisesta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista sekä tarvittava pätevyys ja ymmärrys kyseiseen pätevyysalueeseen kuuluvien todentamistoimien arvioimiseksi laitoksessa tai ilma-aluksen käyttäjän osalta, ja ainakin yksi henkilö, jolla on tietämys asiaa koskevasta kansallisesta lainsäädännöstä ja ohjeistuksesta.

Kun kansallinen akkreditointielin arvioi todentajan pätevyyden ja toiminnan tämän asetuksen liitteessä I tarkoitetun toiminnon soveltamisalan osalta, arviointiryhmässä on oltava lisäksi vähintään yksi henkilö, jolla on tietämys delegoidun asetuksen (EU) .../... mukaisen päästöoikeuksien maksuttoman jaon kannalta merkityksellisten tietojen keräyksestä, tarkkailusta ja raportoinnista sekä tarvittava pätevyys ja ymmärrys kyseisen alan todentamistoimien arvioimiseksi.

59 artikla

Arvioijien pätevyysvaatimukset

1.   Arvioijalla on oltava pätevyys suorittaa luvussa IV edellytetyt toimet todentajaa arvioidessaan. Tätä tarkoitusta varten

| a) | arvioijan on täytettävä asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaisessa, liitteessä III tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa esitetyt vaatimukset; |
| --- | --- |

a)

arvioijan on täytettävä asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaisessa, liitteessä III tarkoitetussa yhdenmukaistetussa standardissa esitetyt vaatimukset;

| b) | arvioijalla on oltava tietämystä direktiivistä 2003/2018/EY, täytäntöönpanoasetuksesta (EU) 2018/2066, delegoidusta asetuksesta (EU) .../..., kun arvioija arvioi todentajan pätevyyden ja toiminnan tämän asetuksen liitteessä I tarkoitetun toiminnon nro 98 soveltamisalan osalta, tästä asetuksesta, asiaa koskevista standardeista ja muusta asiaa koskevasta lainsäädännöstä sekä sovellettavista ohjeista; |
| --- | --- |

b)

arvioijalla on oltava tietämystä direktiivistä 2003/2018/EY, täytäntöönpanoasetuksesta (EU) 2018/2066, delegoidusta asetuksesta (EU) .../..., kun arvioija arvioi todentajan pätevyyden ja toiminnan tämän asetuksen liitteessä I tarkoitetun toiminnon nro 98 soveltamisalan osalta, tästä asetuksesta, asiaa koskevista standardeista ja muusta asiaa koskevasta lainsäädännöstä sekä sovellettavista ohjeista;

| c) | arvioijalla on oltava 38 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta tietojen tarkastamisesta koulutuksen avulla hankittua tietämystä tai mahdollisuus ottaa yhteyttä henkilöön, jolla on tietämystä ja kokemusta kyseisistä tiedoista. |
| --- | --- |

c)

arvioijalla on oltava 38 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta tietojen tarkastamisesta koulutuksen avulla hankittua tietämystä tai mahdollisuus ottaa yhteyttä henkilöön, jolla on tietämystä ja kokemusta kyseisistä tiedoista.

2.   Pääarvioijan on täytettävä 1 kohdassa tarkoitetut pätevyysvaatimukset, hänellä on oltava osoitettu pätevyys johtaa arviointiryhmää ja hänen on vastattava arvioinnin suorittamisesta tämän asetuksen mukaisesti.

3.   Sisäisillä arvioijilla ja henkilöillä, jotka tekevät päätökset akkreditoinnin myöntämisestä, laajentamisesta tai uudistamisesta, on 1 kohdassa esitettyjen pätevyysvaatimusten lisäksi oltava riittävästi tietoa ja kokemusta akkreditoinnin arvioimiseksi.

60 artikla

Tekniset asiantuntijat

1.   Kansallinen akkreditointielin voi sisällyttää arviointiryhmään teknisiä asiantuntijoita, joilla on jostakin erityisalueesta yksityiskohtaista tietoa ja kokemusta, jota tarvitaan pääarvioijan tai arvioijan tukemiseen arviointitehtävän suorittamisessa.

2.   Teknisellä asiantuntijalla on oltava pätevyys, jota tarvitaan pääarvioijan ja arvioijan tukemiseen tehokkaasti sen aiheen osalta, jota varten hänen tietämystään ja asiantuntemustaan on kysytty. Lisäksi teknisellä asiantuntijalla on oltava

| a) | tietämystä direktiivistä 2003/87/EY, täytäntöönpanoasetuksesta (EU) 2018/2066, delegoidusta asetuksesta (EU) .../..., kun tekninen asiantuntija arvioi todentajan pätevyyden ja toiminnan tämän asetuksen liitteessä I tarkoitetun toiminnon nro 98 soveltamisalan osalta, tästä asetuksesta, asiaa koskevista standardeista ja muusta asiaa koskevasta lainsäädännöstä sekä sovellettavista ohjeista; |
| --- | --- |

a)

tietämystä direktiivistä 2003/87/EY, täytäntöönpanoasetuksesta (EU) 2018/2066, delegoidusta asetuksesta (EU) .../..., kun tekninen asiantuntija arvioi todentajan pätevyyden ja toiminnan tämän asetuksen liitteessä I tarkoitetun toiminnon nro 98 soveltamisalan osalta, tästä asetuksesta, asiaa koskevista standardeista ja muusta asiaa koskevasta lainsäädännöstä sekä sovellettavista ohjeista;

| b) | riittävä ymmärrys todentamistoimista. |
| --- | --- |

b)

riittävä ymmärrys todentamistoimista.

3.   Teknisen asiantuntijan on suoritettava tietyt tehtävät kyseessä olevan arviointiryhmän pääarvioijan ohjauksessa ja tämän täydellä vastuulla.

61 artikla

Menettelyt

Kansallisen akkreditointielimen on noudatettava asetuksen (EY) No 765/2008 8 artiklan mukaisesti asetettuja vaatimuksia.

62 artikla

Valitukset

Jos kansallinen akkreditointielin saa todentajaa koskevan valituksen toimivaltaiselta viranomaiselta, toiminnanharjoittajalta tai ilma-aluksen käyttäjältä tai muilta asiaan liittyviltä tahoilta, kansallisen akkreditointielimen on kohtuullisen ajan kuluessa, kuitenkin viimeistään kolmen kuukauden kuluttua sen vastaanottamisesta,

| a) | päätettävä valituksen aiheellisuudesta; |
| --- | --- |

a)

päätettävä valituksen aiheellisuudesta;

| b) | varmistettava, että kyseessä olevalle todentajalle annetaan mahdollisuus toimittaa huomautuksensa; |
| --- | --- |

b)

varmistettava, että kyseessä olevalle todentajalle annetaan mahdollisuus toimittaa huomautuksensa;

| c) | toteutettava asianmukaiset toimet valituksen käsittelemiseksi; |
| --- | --- |

c)

toteutettava asianmukaiset toimet valituksen käsittelemiseksi;

| d) | kirjattava valitus ja toteutetut toimet sekä |
| --- | --- |

d)

kirjattava valitus ja toteutetut toimet sekä

| e) | vastattava valituksen tekijälle. |
| --- | --- |

e)

vastattava valituksen tekijälle.

63 artikla

Tallennetut tiedot ja dokumentointi

1.   Kansallisen akkreditointielimen on säilytettävä tiedot kustakin akkreditointiprosessiin osallistuvasta henkilöstä. Näiden on sisällettävä tiedot henkilön pätevöittämisestä, koulutuksesta, kokemuksesta, puolueettomuudesta ja pätevyydestä, jotka ovat tarpeen tämän asetuksen noudattamisen osoittamiseksi.

2.   Kansallisen akkreditointielimen on säilytettävä tiedot todentajasta noudattaen liitteessä III tarkoitettua asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaista yhdenmukaistettua standardia.

64 artikla

Tietojen saanti ja salassapito

1.   Kansallisen akkreditointielimen on säännöllisesti asetettava julkisesti saataville ja päivitettävä akkreditointitoimiensa yhteydessä saamansa tiedot.

2.   Kansallisen akkreditointielimen on tehtävä asetuksen (EY) N:o 765/2008 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti riittävät järjestelyt saamiensa tietojen luottamuksellisuuden turvaamiseksi.

65 artikla

Vertaisarviointi

1.   Kansallisista akkreditointielimistä on tehtävä säännöllisesti vertaisarviointi.

Vertaisarvioinnin on oltava asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan mukaisesti tunnustetun elimen järjestämä.

2.   Asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan mukaisesti tunnustetun elimen on sovellettava asianmukaisia vertaisarviointikriteereitä ja toteutettava tehokas ja riippumaton vertaisarviointiprosessi sen arvioimiseksi, onko

| a) | vertaisarvioinnin kohteena oleva kansallinen akkreditointielin suorittanut akkreditointitoimet IV luvun mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

vertaisarvioinnin kohteena oleva kansallinen akkreditointielin suorittanut akkreditointitoimet IV luvun mukaisesti;

| b) | vertaisarvioinnin kohteena oleva kansallinen akkreditointielin täyttänyt tässä luvussa esitetyt vaatimukset. |
| --- | --- |

b)

vertaisarvioinnin kohteena oleva kansallinen akkreditointielin täyttänyt tässä luvussa esitetyt vaatimukset.

Kriteerien on sisällettävä vertaisarvioijien ja vertaisarviointiryhmien pätevyysvaatimukset, jotka koskevat nimenomaan direktiivin 2003/87/EY mukaisesti perustettua kasvihuonekaasujen päästökaupan järjestelmää.

3.   Asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan mukaisesti tunnustetun elimen on julkistettava ja annettava tiedoksi kansallisen akkreditointielimen vertaisarvioinnin tulokset komissiolle, jäsenvaltioissa kansallisista akkreditointielimistä vastaaville kansallisille viranomaisille sekä jäsenvaltioiden toimivaltaiselle viranomaiselle tai 70 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle jäsenvaltion keskuspisteelle.

4.   Jos kansallinen akkreditointielin on onnistuneesti läpäissyt asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan nojalla tunnustetun elimen järjestämän vertaisarvioinnin ennen tämän asetuksen voimaantuloa, kyseisestä kansallisesta akkreditointielimestä ei poikkeuksellisesti tarvitse tehdä uutta vertaisarviointia tämän asetuksen voimaantulon jälkeen, mikäli se voi osoittaa, että tätä asetusta on noudatettu, tämän kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

Tätä varten kyseessä olevan kansallisen akkreditointielimen on toimitettava hakemus ja tarvittavat asiakirjat asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan nojalla tunnustetulle elimelle.

Asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan mukaisesti tunnustetun elimen on päätettävä, ovatko edellytykset poikkeuksen myöntämiselle täyttyneet.

Poikkeusta on sovellettava ajaksi, joka ei ylitä kolmea vuotta päivästä, jona päätöstä koskeva ilmoitus on annettu kansalliselle akkreditointielimelle.

5.   Kansallisella viranomaisella, jolle on 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti uskottu tehtävät luonnollisten henkilöiden sertifioimiseksi todentajiksi tämän asetuksen mukaisesti, on oltava sama uskottavuuden taso kuin niillä kansallisilla akkreditointielimillä, jotka ovat onnistuneesti läpäisseet vertaisarvioinnin.

Tätä varten kyseessä olevan jäsenvaltion on välittömästi niiden päätösten jälkeen, joilla myönnetään kansalliselle viranomaiselle lupa sertifiointiin, toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikki asiaan liittyvät asiakirjatodisteet. Mikään kansallinen viranomainen ei saa sertifioida todentajia tämän asetuksen soveltamiseksi ennen kuin kyseessä oleva jäsenvaltio toimittaa kyseiset asiakirjatodisteet.

Kyseessä olevan jäsenvaltion on määräajoin tarkistettava kansallisen viranomaisen toiminta sen varmistamiseksi, että sillä on edelleen edellä mainittu uskottavuuden taso, ja ilmoitettava asiasta komissiolle.

66 artikla

Korjaavat toimenpiteet

1.   Jäsenvaltioiden on seurattava säännöllisesti kansallisia akkreditointielimiään sen varmistamiseksi, että ne täyttävät jatkuvasti tässä asetuksessa asetetut vaatimukset, ottaen huomioon 65 artiklan mukaisesti suoritetun vertaisarvioinnin tulokset.

2.   Jos kansallinen akkreditointielin ei täytä tämän asetuksen vaatimuksia tai ei noudata tämän asetuksen mukaisia velvoitteitaan, kyseessä olevan jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat korjaavat toimenpiteet tai varmistettava, että korjaavat toimenpiteet toteutetaan, ja tiedotettava asiasta komissiolle.

67 artikla

Todentajien vastavuoroinen tunnustaminen

1.   Jäsenvaltioiden on tunnustettava niiden kansallisten akkreditointielinten tuottamien palvelujen vastaavuus, jotka ovat onnistuneesti läpäisseet vertaisarvioinnin. Jäsenvaltioiden on siten hyväksyttävä näiden kansallisten akkreditointielinten akkreditoimien todentajien akkreditointitodistukset ja hyväksyttävä näiden todentajien oikeus suorittaa todentamista akkreditoinnin pätevyysalueellaan.

2.   Mikäli kansallinen akkreditointielin ei ole läpäissyt vertaisarviointiprosessia kokonaan, jäsenvaltioiden on hyväksyttävä kyseisen kansallisen akkreditointielimen akkreditoimien todentajien todistukset sillä edellytyksellä, että asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan nojalla tunnustettu elin on aloittanut kyseisen kansallisen akkreditointielimen vertaisarvioinnin eikä se ole havainnut kansallisessa akkreditointielimessä poikkeamia tähän asetukseen nähden.

3.   Jos todentajien sertifioinnin suorittaa 55 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kansallinen viranomainen, jäsenvaltioiden on hyväksyttävä näiden viranomaisten myöntämä todistus ja hyväksyttävä sertifioitujen todentajien oikeus suorittaa todentamista sertifioidulla alueella.

68 artikla

Tuotettujen palvelujen seuranta

Mikäli jäsenvaltio on havainnut direktiivin 2006/123/EY 31 artiklan 4 kohdan mukaisesti suoritetun tarkastuksen aikana, että todentaja ei noudata tätä asetusta, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai kansallisen akkreditointielimen on ilmoitettava asiasta todentajan akkreditoineelle kansalliselle akkreditointielimelle.

Kansallisen akkreditointielimen, joka on akkreditoinut todentajan, on katsottava toimitetut tiedot 62 artiklan mukaiseksi valitukseksi ja toteutettava asianmukaiset toimet sekä vastattava toimivaltaiselle viranomaiselle tai kansalliselle akkreditointielimelle 73 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

69 artikla

Sähköinen tietojenvaihto ja automatisoitujen järjestelmien käyttö

1.   Jäsenvaltiot voivat pyytää todentajia käyttämään sähköisiä asiakirjamalleja tai erityisiä tiedostomuotoja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 74 artiklan 1 kohdan tai delegoidun asetuksen (EU) .../... 13 artiklan mukaisesti.

2.   Vakiomuotoiset sähköiset asiakirjamallit tai tiedostomuotoeritelmät voidaan asettaa saataville muuntyyppistä toiminnanharjoittajan, ilma-aluksen käyttäjän, todentajan, toimivaltaisen viranomaisen ja kansallisen akkreditointielimen välistä viestintää varten täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2066 74 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

VI LUKU

TIEDONVAIHTO

70 artikla

Tiedonvaihto ja keskuspisteet

1.   Jäsenvaltioiden on luotava tehokas tarkoituksenmukaisten tietojen vaihto ja tehokas yhteistyö kansallisen akkreditointielimen, tai tarvittaessa sen toimivaltaisen viranomaisen välille, jolle on uskottu todentajien sertifiointi, ja toimivaltaisen viranomaisen välille.

2.   Jos jossakin jäsenvaltiossa nimetään useampi kuin yksi toimivaltainen viranomainen direktiivin 2003/87/EY 18 artiklan mukaisesti, jäsenvaltion on valtuutettava yksi näistä toimivaltaisista viranomaisista toimimaan keskuspisteenä tietojenvaihtoa, 1 kohdassa tarkoitetun yhteistyön koordinoimista ja tässä luvussa tarkoitettuja toimia varten.

71 artikla

Akkreditoinnin työohjelma ja hallinnollinen raportti

1.   Kansallisen akkreditointielimen on kunkin vuoden 31 päivään joulukuuta mennessä saatettava akkreditoinnin työohjelma kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen saataville; työohjelman on sisällettävä luettelo kyseisen kansallisen akkreditointielimen akkreditoimista todentajista, jotka ovat ilmoittaneet 77 artiklan mukaisesti, että ne aikovat suorittaa todentamisia kyseisissä jäsenvaltioissa. Akkreditoinnin työohjelman on sisällettävä kunkin todentajan osalta ainakin seuraavat tiedot:

| a) | todentamisen suunniteltu aika ja paikka; |
| --- | --- |

a)

todentamisen suunniteltu aika ja paikka;

| b) | tiedot toimista, jotka kansallinen akkreditointielin on suunnitellut kyseistä todentajaa varten, erityisesti valvonta- ja uudelleenarviointitoimet; |
| --- | --- |

b)

tiedot toimista, jotka kansallinen akkreditointielin on suunnitellut kyseistä todentajaa varten, erityisesti valvonta- ja uudelleenarviointitoimet;

| c) | päivämäärät suunnitelluille todennuksen seurannoille, jotka kansallinen akkreditointielin suorittaa todentajaa arvioidakseen, mukaan luettuina niiden toiminnanharjoittajien tai ilma-aluksen käyttäjien yhteystiedot, joiden luona käydään toiminnan seurantatarkastusten aikana; |
| --- | --- |

c)

päivämäärät suunnitelluille todennuksen seurannoille, jotka kansallinen akkreditointielin suorittaa todentajaa arvioidakseen, mukaan luettuina niiden toiminnanharjoittajien tai ilma-aluksen käyttäjien yhteystiedot, joiden luona käydään toiminnan seurantatarkastusten aikana;

| d) | tiedot siitä, onko kansallinen akkreditointielin pyytänyt sen jäsenvaltion kansallista akkreditointielintä, jossa todentaja suorittaa todentamista, suorittamaan valvontatoimia. |
| --- | --- |

d)

tiedot siitä, onko kansallinen akkreditointielin pyytänyt sen jäsenvaltion kansallista akkreditointielintä, jossa todentaja suorittaa todentamista, suorittamaan valvontatoimia.

Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin on tullut muutoksia, kansallisen akkreditointielimen on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle päivitetty työohjelma kunkin vuoden 31 päivään tammikuuta mennessä.

2.   Toimivaltaisen viranomaisen on sen jälkeen, kun akkreditoinnin työohjelma on toimitettu 1 kohdan mukaisesti, toimitettava kansalliselle akkreditointielimelle kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot, erityisesti mahdollinen sovellettava kansallinen lainsäädäntö tai ohjeet.

3.   Kansallisen akkreditointielimen on saatettava kunkin vuoden 1 päivään kesäkuuta mennessä hallinnollinen raportti toimivaltaisen viranomaisen saataville. Hallinnollisen raportin on sisällettävä kunkin tämän akkreditointielimen akkreditoiman elimen akkreditoiman todentajan osalta seuraavat tiedot:

| a) | kyseisen kansallisen akkreditointielimen hiljattain akkreditoimien todentajien akkreditointitiedot, mukaan luettuna näiden todentajien akkreditoinnin pätevyysalue; |
| --- | --- |

a)

kyseisen kansallisen akkreditointielimen hiljattain akkreditoimien todentajien akkreditointitiedot, mukaan luettuna näiden todentajien akkreditoinnin pätevyysalue;

| b) | näiden todentajien akkreditoinnin pätevyysalueen muutokset; |
| --- | --- |

b)

näiden todentajien akkreditoinnin pätevyysalueen muutokset;

| c) | kansallisen akkreditointielimen suorittamien valvonta- ja uudelleenarviointitoimien yhteenvetotulokset; |
| --- | --- |

c)

kansallisen akkreditointielimen suorittamien valvonta- ja uudelleenarviointitoimien yhteenvetotulokset;

| d) | suoritettujen ylimääräisten arviointien yhteenvetotulokset, mukaan luettuina syyt kyseisten ylimääräisten arviointien käynnistämiselle; |
| --- | --- |

d)

suoritettujen ylimääräisten arviointien yhteenvetotulokset, mukaan luettuina syyt kyseisten ylimääräisten arviointien käynnistämiselle;

| e) | mahdolliset edellisen hallinnollisen raportin jälkeen todentajasta tehdyt valitukset ja kansallisen akkreditointielimen suorittamat toimet; |
| --- | --- |

e)

mahdolliset edellisen hallinnollisen raportin jälkeen todentajasta tehdyt valitukset ja kansallisen akkreditointielimen suorittamat toimet;

| f) | tiedot toimista, jotka kansallinen akkreditointielin on toteuttanut toimivaltaisen viranomaisen toimittamien tietojen johdosta, paitsi jos kansallinen akkreditointielin katsoo toimitetut tiedot 62 artiklan mukaiseksi valitukseksi. |
| --- | --- |

f)

tiedot toimista, jotka kansallinen akkreditointielin on toteuttanut toimivaltaisen viranomaisen toimittamien tietojen johdosta, paitsi jos kansallinen akkreditointielin katsoo toimitetut tiedot 62 artiklan mukaiseksi valitukseksi.

72 artikla

Hallinnollisia toimenpiteitä koskeva tietojenvaihto

Jos kansallinen akkreditointielin on asettanut todentajalle 54 artiklassa tarkoitettuja hallinnollisia toimenpiteitä tai akkreditoinnin keskeyttäminen on päättynyt tai muutoksenhakua koskevalla päätöksellä on kumottu kansallisen akkreditointielimen päätös asettaa 54 artiklassa tarkoitettuja hallinnollisia toimenpiteitä, kansallisen akkreditointielimen on ilmoitettava asiasta seuraaville tahoille:

| a) | sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa todentaja on akkreditoitu; |
| --- | --- |

a)

sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa todentaja on akkreditoitu;

| b) | kunkin sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ja kansallinen akkreditointielin, jossa todentaja suorittaa todentamisia. |
| --- | --- |

b)

kunkin sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ja kansallinen akkreditointielin, jossa todentaja suorittaa todentamisia.

73 artikla

Toimivaltaisen viranomaisen tietojenvaihto

1.   Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jossa todentaja suorittaa todentamista, on ilmoitettava vuosittain todentajan akkreditoineelle kansalliselle akkreditointielimelle vähintään seuraavat:

| a) | toiminnanharjoittajan ja ilma-aluksen käyttäjän selvityksen tarkistamisen asiaankuuluvat tulokset, erityisesti jos on havaittu poikkeamia, joissa todentaja ei ole noudattanut tätä asetusta; |
| --- | --- |

a)

toiminnanharjoittajan ja ilma-aluksen käyttäjän selvityksen tarkistamisen asiaankuuluvat tulokset, erityisesti jos on havaittu poikkeamia, joissa todentaja ei ole noudattanut tätä asetusta;

| b) | toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tarkastuksen tulokset, jos näillä tuloksilla on merkitystä kansalliselle akkreditointielimelle todentajan akkreditoinnin ja valvonnan osalta tai jos nämä tulokset sisältävät havaintoja poikkeamista, joissa todentaja ei ole noudattanut tätä asetusta; |
| --- | --- |

b)

toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän tarkastuksen tulokset, jos näillä tuloksilla on merkitystä kansalliselle akkreditointielimelle todentajan akkreditoinnin ja valvonnan osalta tai jos nämä tulokset sisältävät havaintoja poikkeamista, joissa todentaja ei ole noudattanut tätä asetusta;

| c) | kyseessä olevan todentajan sisäisten todentamisasiakirjojen arvioinnin tulokset, jos toimivaltainen viranomainen on arvioinut sisäiset todentamisasiakirjat 26 artiklan 3 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

c)

kyseessä olevan todentajan sisäisten todentamisasiakirjojen arvioinnin tulokset, jos toimivaltainen viranomainen on arvioinut sisäiset todentamisasiakirjat 26 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

| d) | toimivaltaisen viranomaisen kyseisestä todentajasta saamat valitukset. |
| --- | --- |

d)

toimivaltaisen viranomaisen kyseisestä todentajasta saamat valitukset.

2.   Jos 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sisältävät todisteita siitä, että toimivaltainen viranomainen on havainnut tapauksia, joissa todentaja ei ole noudattanut tätä asetusta, kansallisen akkreditointielimen on katsottava tämä 62 artiklan mukaiseksi toimivaltaisen viranomaisen tekemäksi todentajaa koskevaksi valitukseksi.

Kansallisen akkreditointielimen on toteutettava asianmukaiset toimet näiden tietojen käsittelemiseksi ja vastattava toimivaltaiselle viranomaiselle kohtuullisen ajan kuluessa mutta kuitenkin viimeistään kolmen kuukauden kuluessa tietojen vastaanottamisesta. Kansallisen akkreditointielimen on ilmoitettava vastauksessaan toimivaltaiselle viranomaiselle toteuttamistaan toimista ja tarvittaessa todentajalle asetetuista hallinnollisista toimenpiteistä.

74 artikla

Valvontaa koskeva tietojenvaihto

1.   Jos sen jäsenvaltion kansallista akkreditointielintä, jossa todentaja suorittaa todentamista, on pyydetty 50 artiklan 5 kohdan mukaisesti suorittamaan valvontatoimia, kyseisen kansallisen akkreditointielimen on raportoitava tuloksista sille kansalliselle akkreditointielimelle, joka on akkreditoinut todentajan, ellei molempien kansallisten akkreditointielinten välillä ole muuta sovittu.

2.   Kansallisen akkreditointielimen, joka on akkreditoinut todentajan, on otettava 1 kohdassa tarkoitetut tulokset huomioon arvioidessaan, täyttääkö todentaja tämän asetuksen vaatimukset.

3.   Jos 1 kohdassa tarkoitetuissa tuloksissa on todisteita siitä, että todentaja ei noudata tätä asetusta, todentajan akkreditoineen kansallisen akkreditointielimen on toteutettava asianmukaiset toimet tämän asetuksen mukaisesti ja ilmoitettava valvontatoimet suorittaneelle kansalliselle akkreditointielimelle:

| a) | mitä toimia todentajan akkreditoinut kansallinen akkreditointielin on toteuttanut; |
| --- | --- |

a)

mitä toimia todentajan akkreditoinut kansallinen akkreditointielin on toteuttanut;

| b) | tarvittaessa kuinka todentaja on ratkaissut tulokset; |
| --- | --- |

b)

tarvittaessa kuinka todentaja on ratkaissut tulokset;

| c) | tarvittaessa mitä hallinnollisia toimenpiteitä todentajalle on asetettu. |
| --- | --- |

c)

tarvittaessa mitä hallinnollisia toimenpiteitä todentajalle on asetettu.

75 artikla

Tietojenvaihto siihen jäsenvaltioon, johon todentaja on sijoittautunut

Mikäli todentajalle on myöntänyt akkreditoinnin kansallinen akkreditointielin jossakin toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä jäsenvaltiossa, johon todentaja on sijoittautunut, akkreditoinnin työohjelma ja 71 artiklassa tarkoitettu hallinnollinen raportti sekä 72 artiklassa tarkoitetut tiedot on toimitettava myös sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, johon todentaja on sijoittautunut.

76 artikla

Akkreditoitujen todentajien tietokannat

1.   Kansallisten akkreditointielinten tai tarvittaessa 55 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kansallisten viranomaisten on perustettava tietokanta ja hallinnoitava sitä ja myönnettävä muille kansallisille akkreditointielimille, kansallisille viranomaisille, todentajille, toiminnanharjoittajille, ilma-aluksen käyttäjille ja toimivaltaisille viranomaisille pääsy tähän tietokantaan.

Asetuksen (EY) N:o 765/2008 14 artiklan mukaisesti tunnustetun elimen on helpotettava ja yhdenmukaistettava pääsyä tietokantoihin, jotta voidaan mahdollistaa toimiva ja kustannustehokas viestintä kansallisten akkreditointielinten, kansallisten viranomaisten, todentajien, toiminnanharjoittajien, ilma-aluksen käyttäjien ja toimivaltaisten viranomaisten välillä, ja se voi koota tietokannat yhdeksi keskitetyksi tietokannaksi.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tietokannassa on oltava vähintään seuraavat tiedot:

| a) | kunkin kyseisen kansallisen akkreditointielimen akkreditoiman todentajan nimi ja osoite; |
| --- | --- |

a)

kunkin kyseisen kansallisen akkreditointielimen akkreditoiman todentajan nimi ja osoite;

| b) | jäsenvaltiot, joissa todentaja suorittaa todentamista; |
| --- | --- |

b)

jäsenvaltiot, joissa todentaja suorittaa todentamista;

| c) | kunkin todentajan akkreditoinnin pätevyysalue; |
| --- | --- |

c)

kunkin todentajan akkreditoinnin pätevyysalue;

| d) | päivämäärä, jona akkreditointi on myönnetty sekä akkreditoinnin voimassaolon päättymispäivä; |
| --- | --- |

d)

päivämäärä, jona akkreditointi on myönnetty sekä akkreditoinnin voimassaolon päättymispäivä;

| e) | mahdolliset tiedot siitä, mitä hallinnollisia toimenpiteitä todentajalle on asetettu. |
| --- | --- |

e)

mahdolliset tiedot siitä, mitä hallinnollisia toimenpiteitä todentajalle on asetettu.

Tietojen on oltava julkisesti saatavilla.

77 artikla

Todentajien ilmoitukset

1.   Jotta kansallinen akkreditointielin voi laatia 71 artiklassa tarkoitetun akkreditoinnin työohjelman ja hallinnollisen raportin, todentajan on ilmoitettava kunkin vuoden 15 päivään marraskuuta mennessä kyseisen todentajan akkreditoineelle kansalliselle akkreditointielimelle seuraavat tiedot:

| a) | suunniteltu aika ja paikka todentamisille, jotka todentajan on määrä suorittaa; |
| --- | --- |

a)

suunniteltu aika ja paikka todentamisille, jotka todentajan on määrä suorittaa;

| b) | niiden toiminnanharjoittajien tai ilma-aluksen käyttäjien osoitteet ja yhteystiedot, joiden päästöselvityksiä, tonnikilometriselvityksiä, perustietoselvityksiä tai uuden osallistujan tietoselvityksiä todentaminen koskee. |
| --- | --- |

b)

niiden toiminnanharjoittajien tai ilma-aluksen käyttäjien osoitteet ja yhteystiedot, joiden päästöselvityksiä, tonnikilometriselvityksiä, perustietoselvityksiä tai uuden osallistujan tietoselvityksiä todentaminen koskee.

| c) | todentamisryhmän jäsenten nimet sekä pätevyysalue, jonka soveltamisalaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän toiminta kuuluu. |
| --- | --- |

c)

todentamisryhmän jäsenten nimet sekä pätevyysalue, jonka soveltamisalaan toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän toiminta kuuluu.

2.   Jos 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin on tullut muutoksia, todentajan on ilmoitettava kansalliselle akkreditointielimelle niistä kansallisen akkreditointielimen kanssa sovitussa määräajassa.

VII LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

78 artikla

Asetuksen (EU) N:o 600/2012 kumoaminen ja siirtymäsäännökset

1.   Kumotaan asetus (EU) N:o 600/2012 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen tai tämän asetuksen voimaantulopäivästä sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

2.   Asetuksen (EU) N:o 600/2012 säännösten soveltamista jatketaan ennen 1 päivää tammikuuta 2019 syntyvien päästöjen todentamiseen sekä tarvittaessa sitä edeltävää aikaa koskeviin toimintotietoihin.

79 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019 tai tämän asetuksen voimaantulopäivästä sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2018.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  
  EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.

1

(2)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/2066, annettu 19 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöjen tarkkailusta ja raportoinnista ja komission asetuksen (EU) N:o 601/2012 muuttamisesta (katso tämän virallisen lehden sivu 1).

2

(3)  Komission asetus (EU) N:o 600/2012, annettu 21 päivänä kesäkuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta kasvihuonekaasupäästöraporttien ja tonnikilometriraporttien todentamisesta ja todentajien akkreditoinnista (EUVL L 181, 12.7.2012, s. 1).

3

(4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, palveluista sisämarkkinoilla (EUVL L 376, 27.12.2006, s. 36).

4

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 765/2008, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2008, tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 339/93 kumoamisesta (EUVL L 218, 13.8.2008, s. 30).

5

(6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 768/2008/EY, tehty 9 päivänä heinäkuuta 2008, tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvistä yhteisistä puitteista ja neuvoston päätöksen 93/465/ETY kumoamisesta (EUVL L 218, 13.8.2008, s. 82).

6

(7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1221/2009, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009, organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) ja asetuksen (EY) N:o 761/2001 ja komission päätösten 2001/681/EY ja 2006/193/EY kumoamisesta (EUVL L 342, 22.12.2009, s. 1).

7

(8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1025/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, eurooppalaisesta standardoinnista, neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/23/EY ja 2009/105/EY muuttamisesta ja neuvoston päätöksen 87/95/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1673/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 316, 14.11.2012, s. 12).

8

(9)  Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

9

(10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/31/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, hiilidioksidin geologisesta varastoinnista ja neuvoston direktiivin 85/337/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2000/60/EY, 2001/80/EY, 2004/35/EY, 2006/12/EY ja 2008/1/EY ja asetuksen (EY) N:o 1013/2006 muuttamisesta (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 114).

10

(11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/4/EY, annettu 28 päivänä tammikuuta 2003, ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta (EUVL L 41, 14.2.2003, s. 26).

11

(12)  Komission päätös 2011/278/EU, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2011, päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti (EUVL L 130, 17.5.2011, s. 1).

12

---

LIITE I

Todentajien akkreditoinnin pätevyysalue

Todentajien akkreditoinnin pätevyysalue ilmoitetaan akkreditointitodistuksessa käyttäen seuraavia direktiivin 2003/87/EY liitteeseen I perustuvia toimintoryhmiä ja muita direktiivin 2003/87/EY 10 a ja 24 artiklan mukaisia toimintoja. Kyseisiä säännöksiä sovelletaan samalla tavalla myös todentajiin, jotka kansallinen viranomainen sertifioi tämän asetuksen 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

| Toimintojen ryhmän nro | Akkreditoinnin pätevyysalue |
| --- | --- |
| 1 a | Polttoaineiden poltto laitoksissa, kun käytetään ainoastaan kaupallisia peruspolttoaineita, sellaisina kuin ne on määritetty komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2018/2066, tai kun käytetään maakaasua luokan A tai B laitoksissa. |
| 1b | Polttoaineiden poltto laitoksissa, ilman rajoituksia |
| 2 | Mineraaliöljyn jalostaminen |
| 3 | — | Koksin tuotanto |

Toimintojen ryhmän nro

Akkreditoinnin pätevyysalue

1 a

Polttoaineiden poltto laitoksissa, kun käytetään ainoastaan kaupallisia peruspolttoaineita, sellaisina kuin ne on määritetty komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2018/2066, tai kun käytetään maakaasua luokan A tai B laitoksissa.

1b

Polttoaineiden poltto laitoksissa, ilman rajoituksia

2

Mineraaliöljyn jalostaminen

3

—

Koksin tuotanto

| — | Metallimalmien (mukaan lukien sulfidimalmit) pasutus tai sintraus, pelletointi mukaan lukien |
| --- | --- |

—

Metallimalmien (mukaan lukien sulfidimalmit) pasutus tai sintraus, pelletointi mukaan lukien

| — | Raakaraudan ja teräksen tuotanto (primääri- tai sekundäärisulatus), mukaan lukien jatkuva valu |
| --- | --- |

—

Raakaraudan ja teräksen tuotanto (primääri- tai sekundäärisulatus), mukaan lukien jatkuva valu

4

| — | Rautametallien tuotanto tai jalostus (rautaseokset mukaan luettuina) |
| --- | --- |

—

Rautametallien tuotanto tai jalostus (rautaseokset mukaan luettuina)

| — | Alumiinin sekundäärituotanto |
| --- | --- |

—

Alumiinin sekundäärituotanto

| — | Muiden kuin rautametallien tuotanto tai jalostus, mukaan luettuina seokset |
| --- | --- |

—

Muiden kuin rautametallien tuotanto tai jalostus, mukaan luettuina seokset

5

Alumiinin primäärituotanto (CO2 -ja PFC-päästöt)

6

| — | Sementtiklinkkerin tuotanto |
| --- | --- |

—

Sementtiklinkkerin tuotanto

| — | Kalkin tuotanto tai dolomiitin tai magnesiitin kalsinointi |
| --- | --- |

—

Kalkin tuotanto tai dolomiitin tai magnesiitin kalsinointi

| — | Lasin valmistus, mukaan lukien lasikuidut |
| --- | --- |

—

Lasin valmistus, mukaan lukien lasikuidut

| — | Keraamisten tuotteiden valmistus polttamalla |
| --- | --- |

—

Keraamisten tuotteiden valmistus polttamalla

| — | Eristysmateriaalin valmistus mineraalivillasta |
| --- | --- |

—

Eristysmateriaalin valmistus mineraalivillasta

| — | Kipsin kuivaus tai kalsinointi tai kipsilevyjen ja muiden kipsituotteiden valmistus |
| --- | --- |

—

Kipsin kuivaus tai kalsinointi tai kipsilevyjen ja muiden kipsituotteiden valmistus

7

| — | Massan valmistus puusta tai muista kuitumateriaaleista |
| --- | --- |

—

Massan valmistus puusta tai muista kuitumateriaaleista

| — | Paperin tai kartongin valmistus |
| --- | --- |

—

Paperin tai kartongin valmistus

8

| — | Hiilimustan tuotanto |
| --- | --- |

—

Hiilimustan tuotanto

| — | Ammoniakin tuotanto |
| --- | --- |

—

Ammoniakin tuotanto

| — | Suurissa erissä tuotettavien orgaanisten kemian kemikaalien tuotanto, jossa käytetään krakkausta, reformointia, osittaista tai täydellistä hapetusta tai vastaavia menetelmiä |
| --- | --- |

—

Suurissa erissä tuotettavien orgaanisten kemian kemikaalien tuotanto, jossa käytetään krakkausta, reformointia, osittaista tai täydellistä hapetusta tai vastaavia menetelmiä

| — | Vetykaasun(H2) ja synteesikaasun tuotanto, jossa käytetään reformointia tai osittaista hapetusta |
| --- | --- |

—

Vetykaasun(H2) ja synteesikaasun tuotanto, jossa käytetään reformointia tai osittaista hapetusta

| — | Kalsinoidun soodan (Na2CO3) ja natriumbikarbonaatin (NaHCO3) tuotanto |
| --- | --- |

—

Kalsinoidun soodan (Na2CO3) ja natriumbikarbonaatin (NaHCO3) tuotanto

9

| — | Typpihapon tuotanto (CO2- ja N2O -päästöt) |
| --- | --- |

—

Typpihapon tuotanto (CO2- ja N2O -päästöt)

| — | Adipiinihapon tuotanto (CO2- ja N2O -päästöt) |
| --- | --- |

—

Adipiinihapon tuotanto (CO2- ja N2O -päästöt)

| — | Glyoksaali- ja glyoksyylihapon tuotanto (CO2- ja N2O -päästöt) |
| --- | --- |

—

Glyoksaali- ja glyoksyylihapon tuotanto (CO2- ja N2O -päästöt)

10

| — | Kasvihuonekaasujen talteenotto tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista laitoksista niiden kuljettamiseksi ja geologiseksi varastoimiseksi direktiivin 2009/31/EY mukaisesti sallittuun varastointipaikkaan |
| --- | --- |

—

Kasvihuonekaasujen talteenotto tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista laitoksista niiden kuljettamiseksi ja geologiseksi varastoimiseksi direktiivin 2009/31/EY mukaisesti sallittuun varastointipaikkaan

| — | Kasvihuonekaasujen kuljettaminen putkistojen kautta geologista varastointia varten direktiivin 2009/31/EY mukaisesti sallittuun varastointipaikkaan |
| --- | --- |

—

Kasvihuonekaasujen kuljettaminen putkistojen kautta geologista varastointia varten direktiivin 2009/31/EY mukaisesti sallittuun varastointipaikkaan

11

Kasvihuonekaasujen geologinen varastointi direktiivin 2009/31/EY mukaisesti sallitussa varastointipaikassa

12

Ilmailutoiminnot (päästöt ja tonnikilometritiedot)

98

Muut direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaiset toiminnot

99

Muut jäsenvaltion direktiivin 2003/87/EY 24 artiklan nojalla sisällyttämät toiminnot, jotka määritetään yksityiskohtaisesti akkreditointitodistuksessa

---

LIITE II

Todentajia koskevat vaatimukset

Todentajia koskevien vaatimusten osalta sovelletaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaista yhdenmukaistettua standardia, joka koskee kasvihuonekaasujen validointi- ja todentamiselimiä koskevia akkreditointiin tai muuhun tunnustamiseen tarvittavia vaatimuksia. Lisäksi sovelletaan seuraavia 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja menettelyjä, prosesseja ja järjestelyjä:

| a) | prosessi ja politiikka, joiden mukaan viestitään toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän ja muiden asiaan liittyvien tahojen kanssa; |
| --- | --- |

a)

prosessi ja politiikka, joiden mukaan viestitään toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän ja muiden asiaan liittyvien tahojen kanssa;

| b) | riittävät järjestelyt hankittujen tietojen luottamuksellisuuden varmistamiseksi; |
| --- | --- |

b)

riittävät järjestelyt hankittujen tietojen luottamuksellisuuden varmistamiseksi;

| c) | prosessi muutoksenhakujen käsittelemiseksi; |
| --- | --- |

c)

prosessi muutoksenhakujen käsittelemiseksi;

| d) | prosessi valitusten käsittelemiseksi (mukaan luettuna alustava aikataulu); |
| --- | --- |

d)

prosessi valitusten käsittelemiseksi (mukaan luettuna alustava aikataulu);

| e) | prosessi, jonka mukaan annetaan tarkistettu todentamisraportti, jos todentamisraportissa tai toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä on havaittu virhe sen jälkeen, kun todentaja on toimittanut todentamisraportin toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle toimitettavaksi edelleen toimivaltaiselle viranomaiselle; |
| --- | --- |

e)

prosessi, jonka mukaan annetaan tarkistettu todentamisraportti, jos todentamisraportissa tai toiminnanharjoittajan tai ilma-aluksen käyttäjän selvityksessä on havaittu virhe sen jälkeen, kun todentaja on toimittanut todentamisraportin toiminnanharjoittajalle tai ilma-aluksen käyttäjälle toimitettavaksi edelleen toimivaltaiselle viranomaiselle;

| f) | menetelmä tai prosessi todentamistoimen ulkoistamiseksi muille organisaatioille. |
| --- | --- |

f)

menetelmä tai prosessi todentamistoimen ulkoistamiseksi muille organisaatioille.

---

LIITE III

Akkreditointiprosessin vähimmäisvaatimukset ja akkreditointielimiä koskevat vaatimukset

Akkreditointia koskevien vähimmäisvaatimusten ja akkreditointielimiä koskevien vaatimusten osalta sovelletaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaista yhdenmukaistettua standardia, joka koskee vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksia akkreditoiville laitoksille asetettuja yleisiä vaatimuksia.

---

LIITE IV

Vastaavuustaulukko

| Komission asetus (EU) N:o 600/2012 | Tämä asetus |
| --- | --- |
| 1–31 artikla | 1–31 artikla |
| - | 32 artikla |
| 32–78 artikla | 33–79 artikla |
| Liitteet I–III | Liitteet I–III |
| - | Liite IV |

Komission asetus (EU) N:o 600/2012

Tämä asetus

1–31 artikla

1–31 artikla

-

32 artikla

32–78 artikla

33–79 artikla

Liitteet I–III

Liitteet I–III

-

Liite IV

---