# Den Europæiske Unions C 340/2012

| | ISSN 1977-0871
  doi:10.3000/19770871.C_2012.340.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 340 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 55. årgang8. november 2012 |

ISSN 1977-0871

doi:10.3000/19770871.C_2012.340.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 340

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

55. årgang8. november 2012

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Kommissionen |
| 2012/C 340/01 | Euroens vekselkurs | 1 |
| | OPLYSNINGER VEDRØRENDE DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE |
| | EFTA-Tilsynsmyndigheden |
| 2012/C 340/02 | EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 264/12/KOL af 5. juli 2012 om Norges status med hensyn til infektiøs hæmatopoietisk nekrose og viral hæmoragisk virusseptikæmi og om ophævelse af EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 302/08/KOL | 2 |
| 2012/C 340/03 | EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 265/12/KOL af 5. juli 2012 om godkendelse af den beredskabsplan for listeopførte eksotiske sygdomme i akvatiske dyr, der er forelagt af Norge | 4 |
| 2012/C 340/04 | EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling af 13. april 2011 om regulering af fastnet- og mobiltermineringstakster i EFTA-staterne | 5 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

2012/C 340/01

Euroens vekselkurs

1

OPLYSNINGER VEDRØRENDE DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

EFTA-Tilsynsmyndigheden

2012/C 340/02

EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 264/12/KOL af 5. juli 2012 om Norges status med hensyn til infektiøs hæmatopoietisk nekrose og viral hæmoragisk virusseptikæmi og om ophævelse af EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 302/08/KOL

2

2012/C 340/03

EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 265/12/KOL af 5. juli 2012 om godkendelse af den beredskabsplan for listeopførte eksotiske sygdomme i akvatiske dyr, der er forelagt af Norge

4

2012/C 340/04

EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling af 13. april 2011 om regulering af fastnet- og mobiltermineringstakster i EFTA-staterne

5

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | ADMINISTRATIVE PROCEDURER |
| | Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) |
| 2012/C 340/05 | Meddelelse om almindelig udvælgelsesprøve | 12 |
| | PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF DEN FÆLLES HANDELSPOLITIK |
| | Europa-Kommissionen |
| 2012/C 340/06 | Meddelelse om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i Folkerepublikken Kina | 13 |

V   Øvrige meddelelser

ADMINISTRATIVE PROCEDURER

Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO)

2012/C 340/05

Meddelelse om almindelig udvælgelsesprøve

12

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF DEN FÆLLES HANDELSPOLITIK

Europa-Kommissionen

2012/C 340/06

Meddelelse om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i Folkerepublikken Kina

13

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

| 8.11.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 340/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 340/1

---

Euroens vekselkurs (1)

7. november 2012

2012/C 340/01

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | amerikanske dollar | 1,2746 |
| JPY | japanske yen | 102,11 |
| DKK | danske kroner | 7,4594 |
| GBP | pund sterling | 0,79840 |
| SEK | svenske kroner | 8,5547 |
| CHF | schweiziske franc | 1,2065 |
| ISK | islandske kroner | |
| NOK | norske kroner | 7,3195 |
| BGN | bulgarske lev | 1,9558 |
| CZK | tjekkiske koruna | 25,395 |
| HUF | ungarske forint | 282,10 |
| LTL | litauiske litas | 3,4528 |
| LVL | lettiske lats | 0,6963 |
| PLN | polske zloty | 4,1131 |
| RON | rumænske leu | 4,5163 |
| TRY | tyrkiske lira | 2,2713 |
| AUD | australske dollar | 1,2228 |
| CAD | canadiske dollar | 1,2662 |
| HKD | hongkongske dollar | 9,8788 |
| NZD | newzealandske dollar | 1,5403 |
| SGD | singaporeanske dollar | 1,5586 |
| KRW | sydkoreanske won | 1 384,34 |
| ZAR | sydafrikanske rand | 11,0253 |
| CNY | kinesiske renminbi yuan | 7,9770 |
| HRK | kroatiske kuna | 7,5375 |
| IDR | indonesiske rupiah | 12 251,94 |
| MYR | malaysiske ringgit | 3,8917 |
| PHP | filippinske pesos | 52,183 |
| RUB | russiske rubler | 40,0973 |
| THB | thailandske bath | 39,117 |
| BRL | brasilianske real | 2,5911 |
| MXN | mexicanske pesos | 16,5991 |
| INR | indiske rupee | 69,1020 |

Valuta

Kurs

USD

amerikanske dollar

1,2746

JPY

japanske yen

102,11

DKK

danske kroner

7,4594

GBP

pund sterling

0,79840

SEK

svenske kroner

8,5547

CHF

schweiziske franc

1,2065

ISK

islandske kroner

NOK

norske kroner

7,3195

BGN

bulgarske lev

1,9558

CZK

tjekkiske koruna

25,395

HUF

ungarske forint

282,10

LTL

litauiske litas

3,4528

LVL

lettiske lats

0,6963

PLN

polske zloty

4,1131

RON

rumænske leu

4,5163

TRY

tyrkiske lira

2,2713

AUD

australske dollar

1,2228

CAD

canadiske dollar

1,2662

HKD

hongkongske dollar

9,8788

NZD

newzealandske dollar

1,5403

SGD

singaporeanske dollar

1,5586

KRW

sydkoreanske won

1 384,34

ZAR

sydafrikanske rand

11,0253

CNY

kinesiske renminbi yuan

7,9770

HRK

kroatiske kuna

7,5375

IDR

indonesiske rupiah

12 251,94

MYR

malaysiske ringgit

3,8917

PHP

filippinske pesos

52,183

RUB

russiske rubler

40,0973

THB

thailandske bath

39,117

BRL

brasilianske real

2,5911

MXN

mexicanske pesos

16,5991

INR

indiske rupee

69,1020

---

(1)  Kilde: Referencekurs offentliggjort af Den Europæiske Centralbank.

---

OPLYSNINGER VEDRØRENDE DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

EFTA-Tilsynsmyndigheden

| 8.11.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 340/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 340/2

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING

Nr. 264/12/KOL

af 5. juli 2012

om Norges status med hensyn til infektiøs hæmatopoietisk nekrose og viral hæmoragisk virusseptikæmi og om ophævelse af EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 302/08/KOL (1)

2012/C 340/02

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR —

under henvisning til den retsakt, der er omhandlet i kapitel I, punkt 8a i Del 3.1 i kapitel I i bilag I til EØS-aftalen,

Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr (2), som berigtiget og ændret

under henvisning til den retsakt, der er omhandlet i punkt 89 i del 4.2 i kapitel I i bilag I til EØS-aftalen,

Kommissionens beslutning 2009/177/EF af 31. oktober 2008 om gennemførelse af Rådets direktiv 2006/88/EF for så vidt angår overvågnings- og udryddelsesprogrammer og status som sygdomsfri for medlemsstater, zoner og segmenter (3), som ændret

under henvisning til kollegiets beslutning nr. 259/12/KOL om bemyndigelse af det kompetente medlem af kollegiet til at træffe denne beslutning, og

ud fra følgende betragtninger:

Norge forelagde ved brev af 3. maj 1994 til EFTA-Tilsynsmyndigheden (»Tilsynsmyndigheden«) behørige begrundelser for, at dets territorium får status som godkendt zone for så vidt angår infektiøs hæmatopoietisk nekrose (IHN) og viral hæmoragisk virusseptikæmi (VHS), samt de nationale bestemmelser, der sikrer overholdelsen af de betingelser, der skal være opfyldt for at bevare den godkendte status.

Det blev ved Tilsynsyndighedens beslutning nr. 71/94/KOL af 27. juni 1994, senest ændret ved beslutning nr. 244/02/KOL af 11. december 2002, fastslået, at de dele af Norge, der er omtalt i bilaget til beslutningen, anerkendes som godkendt kontinentalzone og godkendt kystzone for fisk med hensyn til IHN og VHS.

Den 26. november 2007 blev et udbrud af VHS bekræftet i Møre og Romsdal i Norge. Den kompetente myndighed i Norge har underrettet Tilsynsmyndigheden om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at udrydde sygdommen og forhindre, at den spredes. Tilsynsmyndigheden anså disse foranstaltninger for at være passende.

Tilsynsmyndigheden besluttede ved beslutning nr. 302/08/KOL, at Norge med undtagelse af de områder, der er omtalt i bilaget til den beslutning, stadig bør anerkendes som godkendt kontinentalzone og godkendt kystzone for fisk med hensyn til IHN og VHS.

Norge forelagde den 8. maj 2012 Tilsynsmyndigheden en erklæring om at være fri for VHS med støttedokumentation om overvågning og prøveudtagning for hele dets område med undtagelse af afvandingsområderne for Grense Jakobselv og Pasvikelv og elvene mellem disse og det tilliggende kystområde.

Tilsynsmyndigheden har i tæt samarbejde med Europa-Kommissionen gennemgået erklæringen og den vedlagte dokumentation og finder, at erklæringen opfylder kravene til en erklæring om sygdomsfrihed i direktiv 2006/88/EF og beslutning 2009/177/EF.

Tilsynsmyndigheden henviste ved beslutning nr. 259/12/KOL sagen til EFTA-Veterinærkomitéen, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden. Komitéen godkendte med enstemmighed Tilsynsmyndighedens forslag. Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med den enstemmige udtalelse fra EFTA-Veterinærkomitéen, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden, og den endelige ordlyd af foranstaltningerne forbliver uændret.

Norge med undtagelse af den norske del af afvandingsområderne for Grense Jakobslev og Pasvikelv og elvene mellem disse og det tilliggende kystområde bør derfor erklæres fri for VHS.

Situationen i Norge er uændret med hensyn til IHN. Norges status bør opretholdes, hvad denne sygdom angår.

Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 302/08/EF bør ophæves og afløses af nærværende beslutning —

VEDTAGET DENNE BESLUTNING:

Artikel 1

Norge med undtagelse af den norske del af afvandingsområderne for Grense Jakobslev og Pasvikelv og elvene mellem disse og det tilliggende kystområde erklæres fri for IHN.

Artikel 2

Norge med undtagelse af den norske del af afvandingsområderne for Grense Jakobslev og Pasvikelv og elvene mellem disse og det tilliggende kystområde erklæres fri for VHS.

Artikel 3

EFTA-tilsynsmyndighedens beslutning nr. 302/08/KOL af 21. maj 2008 ophæves.

Artikel 4

Denne beslutning træder i kraft den 5. juli 2012.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Norge.

Artikel 6

Kun den engelske udgave er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 5. juli 2012.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

Medlem af Kollegiet

Florence SIMONETTI

Direktør (fung.)

---

(1)  EUT L 41 af 12.2.2009, s. 32 og EØS-tillæg nr. 7 af 12.2.2009, s. 10.

1

(2)  EUT L 328 af 24.11.2006, s. 14 og EØS-tillæg nr. 32 af 17.6.2010, s. 1 på islandsk og nr. 35 af 23.6.2011, s. 44 på norsk.

2

(3)  EUT L 63 af 7.3.2009, s. 15.

3

---

| 8.11.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 340/4 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 340/4

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING

Nr. 265/12/KOL

af 5. juli 2012

om godkendelse af den beredskabsplan for listeopførte eksotiske sygdomme i akvatiske dyr, der er forelagt af Norge

2012/C 340/03

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR —

under henvisning til den retsakt, der er omhandlet i punkt 8a i del 3.1 i kapitel I i bilag I til EØS-aftalen,

Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr (1), som berigtiget og ændret

under henvisning til kollegiets beslutning nr. 259/12/KOL om bemyndigelse af det kompetente medlem af kollegiet til at træffe denne beslutning, og

ud fra følgende betragtninger:

Norge har i henhold til artikel 47, stk. 1, i direktiv 2006/88/EF udarbejdet en beredskabsplan for listeopførte eksotiske sygdomme hos vanddyr.

Den 30. juni 2011 forelagde Norge i overensstemmelse med artikel 47, stk. 4, i direktiv 2006/88/EF beredskabsplanen til Tilsynsmyndighedens godkendelse.

Tilsynsmyndigheden har i tæt samarbejde med Europa-Kommissionen gennemgået beredskabsplanen for listeopførte eksotiske sygdomme hos vanddyr.

Desuden gennemførte Tilsynsmyndigheden i april 2012 et kontrolbesøg i Norge om beredskabsplaner.

Tilsynsmyndighedens gennemgang og de undersøgelser, der blev foretaget under kontrolbesøget i Norge, viser, at den beredskabsplan, der er forelagt af Norge, opfylder kravene i artikel 47 og bilag VII til direktiv 2006/88/EF.

Tilsynsmyndigheden henviste ved beslutning nr. 259/12/KOL sagen til EFTA-Veterinærkomitéen, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden. Komitéen vedtog med enstemmighed det forslag, Tilsynsmyndigheden havde fremsat. Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med den enstemmige udtalelse fra EFTA-Veterinærkomitéen, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden, og den endelige ordlyd af foranstaltningerne forbliver uændret.

Den beredskabsplan for listeopførte eksotiske sygdomme hos vanddyr, der er forelagt af Norge, bør derfor godkendes —

VEDTAGET DENNE BESLUTNING:

Artikel 1

Den beredskabsplan for listeopførte eksotiske sygdomme hos vanddyr, der er forelagt af Norge, godkendes herved.

Artikel 2

Denne beslutning træder i kraft den 5. juli 2012.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Norge.

Artikel 4

Kun den engelske udgave er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 5. juli 2012.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

Medlem af Kollegiet

Florence SIMONETTI

Direktør (fung.)

---

(1)  EUT L 328 af 24.11.2006, s. 14 og EØS-Tillæg nr. 32 af 17.6.2010, s. 1 på islandsk og nr. 35 af 23.6.2011. s. 44 på norsk.

1

---

| 8.11.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 340/5 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 340/5

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLING

af 13. april 2011

om regulering af fastnet- og mobiltermineringstakster i EFTA-staterne (1)

2012/C 340/04

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (2),

som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (3),

som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra b,

som henviser til den i punkt 5cl i bilag XI til EØS-aftalen omhandlede retsakt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (4), og særlig artikel 19, stk. 1, som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 til denne aftale,

som har hørt Kommunikationsudvalget, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | I henhold til artikel 8, stk. 3, i rammedirektivet skal de nationale tilsynsmyndigheder bidrage til udviklingen af det indre marked, bl.a. ved at samarbejde indbyrdes og med Kommissionen og/eller Myndigheden, når det er relevant, på en transparent måde for at sikre udviklingen af en ensartet reguleringspraksis. En vurdering af mere end 850 forslag til foranstaltninger, som er blevet meddelt i henhold til artikel 7 i rammedirektivet, viser imidlertid, at der fortsat findes uensartetheder i reguleringen af taletelefonitermineringstaksterne. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 8, stk. 3, i rammedirektivet skal de nationale tilsynsmyndigheder bidrage til udviklingen af det indre marked, bl.a. ved at samarbejde indbyrdes og med Kommissionen og/eller Myndigheden, når det er relevant, på en transparent måde for at sikre udviklingen af en ensartet reguleringspraksis. En vurdering af mere end 850 forslag til foranstaltninger, som er blevet meddelt i henhold til artikel 7 i rammedirektivet, viser imidlertid, at der fortsat findes uensartetheder i reguleringen af taletelefonitermineringstaksterne.

| (2) | Selv om de fleste EØS-stater generelt opererer med en form for omkostningsbaseret prisfastsættelse, er der fortsat forskelle mellem medlemsstaternes priskontrolforanstaltninger. Ud over at valget af metoder til beregning af omkostningerne varierer betydeligt, anvendes metoderne også forskelligt. Dette øger spændet mellem engrostermineringstaksterne i EØS, som kun delvis kan forklares ud fra særlige nationale forhold. De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe (ERG), som blev nedsat ved den i punkt 5ci i bilag XI til EØS-aftalen omhandlede retsakt (Kommissionens afgørelse 2002/627/EF
   (5)) som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 til denne aftale (6), anerkendte dette i sin fælles holdning om symmetrien mellem fastnettermineringstakster og symmetrien mellem mobiltermineringstakster. Desuden har de nationale tilsynsmyndigheder i en række tilfælde tilladt mindre fastnet- eller mobiloperatører at beregne højere termineringstakster ud fra den begrundelse, at disse operatører er nye på markedet og ikke har kunnet drage fordel af stordriftsfordele og/eller er underlagt andre omkostningsvilkår. Denne mangel på symmetri findes fortsat i og mellem landene, om end den langsomt er ved at forsvinde. ERG har i sin fælles holdning fastslået, at termineringstaksterne normalt bør være symmetriske, og at asymmetriske takster kræver tilstrækkelig begrundelse. |
| --- | --- |

(2)

Selv om de fleste EØS-stater generelt opererer med en form for omkostningsbaseret prisfastsættelse, er der fortsat forskelle mellem medlemsstaternes priskontrolforanstaltninger. Ud over at valget af metoder til beregning af omkostningerne varierer betydeligt, anvendes metoderne også forskelligt. Dette øger spændet mellem engrostermineringstaksterne i EØS, som kun delvis kan forklares ud fra særlige nationale forhold. De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe (ERG), som blev nedsat ved den i punkt 5ci i bilag XI til EØS-aftalen omhandlede retsakt (Kommissionens afgørelse 2002/627/EF
   (5)) som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 til denne aftale (6), anerkendte dette i sin fælles holdning om symmetrien mellem fastnettermineringstakster og symmetrien mellem mobiltermineringstakster. Desuden har de nationale tilsynsmyndigheder i en række tilfælde tilladt mindre fastnet- eller mobiloperatører at beregne højere termineringstakster ud fra den begrundelse, at disse operatører er nye på markedet og ikke har kunnet drage fordel af stordriftsfordele og/eller er underlagt andre omkostningsvilkår. Denne mangel på symmetri findes fortsat i og mellem landene, om end den langsomt er ved at forsvinde. ERG har i sin fælles holdning fastslået, at termineringstaksterne normalt bør være symmetriske, og at asymmetriske takster kræver tilstrækkelig begrundelse.

| (3) | Betydelige forskelle mellem reguleringen af faste og mobile termineringstakster skaber grundlæggende konkurrencemæssige forvridninger. Termineringsmarkederne er karakteriseret af en tosidet adgang, hvor begge operatører formodes at høste fordele ved sammenkoblingen, men da begge operatører samtidig konkurrerer om abonnenter, kan termineringstaksterne have vigtige strategiske og konkurrencemæssige konsekvenser. Når termineringstaksterne fastsættes på et niveau, som overstiger et niveau, der svarer til de effektive omkostninger, overføres der betydelige beløb mellem markederne for fastnet- og mobiltelefoni og mellem forbrugerne. På markeder, hvor operatører har asymmetriske markedsandele, kan dette medføre betydelige betalinger fra mindre til større konkurrenter. Endvidere er det absolutte prisniveau for mobiltermineringstaksterne i en række EØS-stater fortsat højt sammenlignet med en række lande uden for EØS og også sammenlignet med fastnettermineringstaksterne generelt, hvilket fortsat afspejler sig i høje om end faldende priser for slutforbrugerne. Høje termineringstakster fører normalt til høje detailpriser for opkald og tilsvarende mindre forbrug, og dette nedsætter forbrugervelfærden. |
| --- | --- |

(3)

Betydelige forskelle mellem reguleringen af faste og mobile termineringstakster skaber grundlæggende konkurrencemæssige forvridninger. Termineringsmarkederne er karakteriseret af en tosidet adgang, hvor begge operatører formodes at høste fordele ved sammenkoblingen, men da begge operatører samtidig konkurrerer om abonnenter, kan termineringstaksterne have vigtige strategiske og konkurrencemæssige konsekvenser. Når termineringstaksterne fastsættes på et niveau, som overstiger et niveau, der svarer til de effektive omkostninger, overføres der betydelige beløb mellem markederne for fastnet- og mobiltelefoni og mellem forbrugerne. På markeder, hvor operatører har asymmetriske markedsandele, kan dette medføre betydelige betalinger fra mindre til større konkurrenter. Endvidere er det absolutte prisniveau for mobiltermineringstaksterne i en række EØS-stater fortsat højt sammenlignet med en række lande uden for EØS og også sammenlignet med fastnettermineringstaksterne generelt, hvilket fortsat afspejler sig i høje om end faldende priser for slutforbrugerne. Høje termineringstakster fører normalt til høje detailpriser for opkald og tilsvarende mindre forbrug, og dette nedsætter forbrugervelfærden.

| (4) | Den hidtidige mangel på harmonisering af anvendelsen af principperne for omkostningsberegning på termineringsmarkederne viser, at der er behov for en fælles tilgang, som vil skabe større juridisk sikkerhed og bedre incitamenter for potentielle investorer og mindske regelbyrden for operatører, der er aktive i flere EØS-stater. En sammenhængende regulering af termineringsmarkederne er en klar målsætning, som er anerkendt af de nationale tilsynsmyndigheder, og som Kommissionen gentagne gange har givet udtryk for i forbindelse med vurderingen af udkast til foranstaltninger på grundlag af artikel 7 i rammedirektivet. |
| --- | --- |

(4)

Den hidtidige mangel på harmonisering af anvendelsen af principperne for omkostningsberegning på termineringsmarkederne viser, at der er behov for en fælles tilgang, som vil skabe større juridisk sikkerhed og bedre incitamenter for potentielle investorer og mindske regelbyrden for operatører, der er aktive i flere EØS-stater. En sammenhængende regulering af termineringsmarkederne er en klar målsætning, som er anerkendt af de nationale tilsynsmyndigheder, og som Kommissionen gentagne gange har givet udtryk for i forbindelse med vurderingen af udkast til foranstaltninger på grundlag af artikel 7 i rammedirektivet.

| (5) | Rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, nærmere bestemt artikel 9, 11 og 13 sammenholdt med betragtning 20 i den i punkt 5cj i bilag XI til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (7)) (adgangsdirektivet) som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 til denne aftale (8). |
| --- | --- |

(5)

Rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, nærmere bestemt artikel 9, 11 og 13 sammenholdt med betragtning 20 i den i punkt 5cj i bilag XI til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (7)) (adgangsdirektivet) som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 til denne aftale (8).

| (6) | Den i punkt 26j i bilag XI til EØS-aftalen omhandlede retsakt (Kommissionens henstilling 2005/698/EF af 19. september 2005 om regnskabsopsplitning og omkostningsregnskabssystemer i henhold til rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation (9)) som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 til denne aftale (10) udstikker rammerne for konsekvent anvendelse af de specifikke bestemmelser om omkostningsregnskabssystemer og regnskabsopsplitning med henblik på at forbedre gennemsigtigheden af regnskabssystemer, metoder samt revisions- og indberetningsprocessen til gavn for alle berørte parter. |
| --- | --- |

(6)

Den i punkt 26j i bilag XI til EØS-aftalen omhandlede retsakt (Kommissionens henstilling 2005/698/EF af 19. september 2005 om regnskabsopsplitning og omkostningsregnskabssystemer i henhold til rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation (9)) som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 til denne aftale (10) udstikker rammerne for konsekvent anvendelse af de specifikke bestemmelser om omkostningsregnskabssystemer og regnskabsopsplitning med henblik på at forbedre gennemsigtigheden af regnskabssystemer, metoder samt revisions- og indberetningsprocessen til gavn for alle berørte parter.

| (7) | Engrostaletelefoniterminering er en tjeneste, som er nødvendig for at kunne terminere opkald til faste steder (i faste net) eller til abonnenter (i mobile netværk). Afregningssystemet i EØS er baseret på, at det opkaldende net betaler, hvilket betyder, at termineringsafgiften fastsættes af det opkaldte net og betales af det opkaldende net. Modtageren af opkaldet betaler ikke for denne tjeneste og har generelt ikke noget incitament til at forholde sig til den termineringspris, som dennes netoperatør forlanger. I denne forbindelse er det de høje prisers indvirkning på konkurrencen, som er de regulerende myndigheders største bekymring. Høje termineringspriser betales i sidste instans af slutbrugerne i form af højere opkaldsafgifter. Termineringsmarkedernes tovejskarakter betyder, at krydssubsidiering mellem operatører vil kunne give anledning til yderligere konkurrencemæssige problemer. Disse potentielle konkurrenceproblemer er fælles for både fastnet- og mobiltermineringsmarkederne. På grund af termineringsoperatørernes mulighed for og incitament til at hæve priserne væsentligt over omkostningerne synes omkostningsbaseret prisfastsættelse at være det mest hensigtsmæssige middel til at løse problemet på mellemlang sigt. I betragtning 20 i adgangsdirektivet hedder det, at den metode, der anvendes ved omkostningsinddækningen, bør afhænge af situationen. Som følge af termineringsmarkedernes særlige karakter og de hermed forbundne konkurrencemæssige og distributionsmæssige problemer har Kommissionen og Myndigheden længe erkendt, at fastsættelse af en ensartet metode baseret på en effektiv omkostningsnorm og anvendelse af symmetriske termineringstakster vil fremme effektivitet og bæredygtig konkurrence og sikre forbrugerne størst mulige fordele i form af priser og udbud af tjenester. |
| --- | --- |

(7)

Engrostaletelefoniterminering er en tjeneste, som er nødvendig for at kunne terminere opkald til faste steder (i faste net) eller til abonnenter (i mobile netværk). Afregningssystemet i EØS er baseret på, at det opkaldende net betaler, hvilket betyder, at termineringsafgiften fastsættes af det opkaldte net og betales af det opkaldende net. Modtageren af opkaldet betaler ikke for denne tjeneste og har generelt ikke noget incitament til at forholde sig til den termineringspris, som dennes netoperatør forlanger. I denne forbindelse er det de høje prisers indvirkning på konkurrencen, som er de regulerende myndigheders største bekymring. Høje termineringspriser betales i sidste instans af slutbrugerne i form af højere opkaldsafgifter. Termineringsmarkedernes tovejskarakter betyder, at krydssubsidiering mellem operatører vil kunne give anledning til yderligere konkurrencemæssige problemer. Disse potentielle konkurrenceproblemer er fælles for både fastnet- og mobiltermineringsmarkederne. På grund af termineringsoperatørernes mulighed for og incitament til at hæve priserne væsentligt over omkostningerne synes omkostningsbaseret prisfastsættelse at være det mest hensigtsmæssige middel til at løse problemet på mellemlang sigt. I betragtning 20 i adgangsdirektivet hedder det, at den metode, der anvendes ved omkostningsinddækningen, bør afhænge af situationen. Som følge af termineringsmarkedernes særlige karakter og de hermed forbundne konkurrencemæssige og distributionsmæssige problemer har Kommissionen og Myndigheden længe erkendt, at fastsættelse af en ensartet metode baseret på en effektiv omkostningsnorm og anvendelse af symmetriske termineringstakster vil fremme effektivitet og bæredygtig konkurrence og sikre forbrugerne størst mulige fordele i form af priser og udbud af tjenester.

| (8) | I henhold til artikel 8, stk. 1, i rammedirektivet skal EØS-staterne sikre, at de nationale tilsynsmyndigheder under udførelsen af de i dette direktiv og særdirektiverne omhandlede tilsynsopgaver, særlig sådanne, som har til formål at sikre en reel konkurrence, tager videst muligt hensyn til, at reguleringen helst skal være teknologineutral. Ifølge artikel 8, stk. 2, i rammedirektivet skal de nationale tilsynsmyndigheder desuden fremme konkurrencen ved bl.a. at sikre, at alle brugere får maksimalt udbytte for så vidt angår valgmuligheder, pris og kvalitet, og at der hverken hersker konkurrenceforvridning eller –begrænsning. For at gennemføre disse målsætninger og sikre ensartet anvendelse i alle EØS-stater bør de regulerede termineringstakster snarest muligt nedsættes, så de svarer til en effektiv operatørs omkostninger. |
| --- | --- |

(8)

I henhold til artikel 8, stk. 1, i rammedirektivet skal EØS-staterne sikre, at de nationale tilsynsmyndigheder under udførelsen af de i dette direktiv og særdirektiverne omhandlede tilsynsopgaver, særlig sådanne, som har til formål at sikre en reel konkurrence, tager videst muligt hensyn til, at reguleringen helst skal være teknologineutral. Ifølge artikel 8, stk. 2, i rammedirektivet skal de nationale tilsynsmyndigheder desuden fremme konkurrencen ved bl.a. at sikre, at alle brugere får maksimalt udbytte for så vidt angår valgmuligheder, pris og kvalitet, og at der hverken hersker konkurrenceforvridning eller –begrænsning. For at gennemføre disse målsætninger og sikre ensartet anvendelse i alle EØS-stater bør de regulerede termineringstakster snarest muligt nedsættes, så de svarer til en effektiv operatørs omkostninger.

| (9) | I et konkurrencebaseret miljø skal operatørerne konkurrere på grundlag af de aktuelle omkostninger og ikke kompenseres for omkostninger, som skyldes manglende effektivitet. De historiske omkostningstal bør derfor tilpasses til de aktuelle omkostningstal for at afspejle omkostningerne for en effektiv operatør, som anvender moderne teknologi. |
| --- | --- |

(9)

I et konkurrencebaseret miljø skal operatørerne konkurrere på grundlag af de aktuelle omkostninger og ikke kompenseres for omkostninger, som skyldes manglende effektivitet. De historiske omkostningstal bør derfor tilpasses til de aktuelle omkostningstal for at afspejle omkostningerne for en effektiv operatør, som anvender moderne teknologi.

| (10) | Operatører, som kompenseres for de faktiske termineringsomkostninger, har ikke noget incitament til at øge effektiviteten. Indførelsen af en »bottom-up«-model er forenelig med princippet om, at en effektiv operatørs net udvikles ud fra en økonomisk/teknisk model for et effektivt net, som opstilles på grundlag af de afholdte omkostninger. En sådan model vil afspejle omfanget af det nødvendige udstyr snarere end det faktisk tilgængelige udstyr, og nedarvede omkostninger indregnes ikke. |
| --- | --- |

(10)

Operatører, som kompenseres for de faktiske termineringsomkostninger, har ikke noget incitament til at øge effektiviteten. Indførelsen af en »bottom-up«-model er forenelig med princippet om, at en effektiv operatørs net udvikles ud fra en økonomisk/teknisk model for et effektivt net, som opstilles på grundlag af de afholdte omkostninger. En sådan model vil afspejle omfanget af det nødvendige udstyr snarere end det faktisk tilgængelige udstyr, og nedarvede omkostninger indregnes ikke.

| (11) | Eftersom en »bottom-up«-model især er baseret på afledte omkostninger, dvs. at netværksomkostningerne beregnes på grundlag af oplysninger fra sælgere af udstyr, kan de regulerende myndigheder ønske at afstemme resultaterne af en »bottom-up«-model med resultaterne af en »top-down«-model for at finde frem til de mest pålidelige resultater og for at undgå store udsving i driftsomkostninger, kapitalomkostninger og omkostningsfordeling mellem en hypotetisk og faktisk operator. For at kunne identificere og tage hensyn til eventuelle mangler ved »bottom-up«-modellen, såsom mangel på informationsmæssig symmetri, kan de nationale tilsynsmyndigheder sammenligne resultaterne af »bottom-up«-modellen med resultaterne af en tilsvarende »top-down«-model, hvor der anvendes reviderede data. |
| --- | --- |

(11)

Eftersom en »bottom-up«-model især er baseret på afledte omkostninger, dvs. at netværksomkostningerne beregnes på grundlag af oplysninger fra sælgere af udstyr, kan de regulerende myndigheder ønske at afstemme resultaterne af en »bottom-up«-model med resultaterne af en »top-down«-model for at finde frem til de mest pålidelige resultater og for at undgå store udsving i driftsomkostninger, kapitalomkostninger og omkostningsfordeling mellem en hypotetisk og faktisk operator. For at kunne identificere og tage hensyn til eventuelle mangler ved »bottom-up«-modellen, såsom mangel på informationsmæssig symmetri, kan de nationale tilsynsmyndigheder sammenligne resultaterne af »bottom-up«-modellen med resultaterne af en tilsvarende »top-down«-model, hvor der anvendes reviderede data.

| (12) | Omkostningsmodellen bør være baseret på effektive teknologier, som vil være tilgængelige inden for den tidsramme, som modellen omfatter, i det omfang disse kan identificeres. I en »bottom-up«-model, som opstilles i dag, bør kernenettet for faste net således i princippet antages at være »Next Generation Networks« (NGN). »Bottom-up«-modellen for mobile net bør være baseret på en kombination af 2G og 3G for nettets access-del svarende til den forventede udvikling, medens kernedelen kunne være baseret på NGN. |
| --- | --- |

(12)

Omkostningsmodellen bør være baseret på effektive teknologier, som vil være tilgængelige inden for den tidsramme, som modellen omfatter, i det omfang disse kan identificeres. I en »bottom-up«-model, som opstilles i dag, bør kernenettet for faste net således i princippet antages at være »Next Generation Networks« (NGN). »Bottom-up«-modellen for mobile net bør være baseret på en kombination af 2G og 3G for nettets access-del svarende til den forventede udvikling, medens kernedelen kunne være baseret på NGN.

| (13) | På grund af de særlige forhold, som gør sig gældende på markederne for taleterminering, bør omkostningerne ved termineringstjenester beregnes på grundlag af de langsigtede differensomkostninger (LRIC). I en LRIC-model er alle omkostninger variable, og da det antages, at alle aktiver med tiden udskiftes, sikrer taksering baseret på LRIC mulighed for effektiv omkostningsdækning. LRIC-modellen indregner kun omkostninger, som hidrører fra tilvejebringelse af en specifik supplerende tjeneste. Differensomkostningsmetoden, der kun allokerer effektivt afholdte omkostninger, som ikke ville være påløbet, hvis den ekstra tjeneste, som omkostningen medfører, ikke længere produceres (der er således tale om sparede omkostninger), fremmer effektiv produktion og effektivt forbrug og mindsker potentielle konkurrenceforvridninger. Jo mere termineringstaksterne afviger fra differensomkostningerne, jo større konkurrencemæssig forvridning vil der være mellem fastnet- og mobilmarkedet og/eller mellem operatører med asymmetriske markedsandele og trafikmønster. Det er derfor berettiget at anvende en ren LRIC-metode, hvorved den relevante supplerende tjeneste er engrosterminering, som kun tager højde for sparede omkostninger. LRIC-metoden vil også gøre det muligt at få dækket alle faste og variable omkostninger (idet de faste omkostninger forventes at blive variable på lang sigt), der kan henføres til leveringen af engrosterminering, og som derved ville muliggøre effektiv omkostningsdækning. |
| --- | --- |

(13)

På grund af de særlige forhold, som gør sig gældende på markederne for taleterminering, bør omkostningerne ved termineringstjenester beregnes på grundlag af de langsigtede differensomkostninger (LRIC). I en LRIC-model er alle omkostninger variable, og da det antages, at alle aktiver med tiden udskiftes, sikrer taksering baseret på LRIC mulighed for effektiv omkostningsdækning. LRIC-modellen indregner kun omkostninger, som hidrører fra tilvejebringelse af en specifik supplerende tjeneste. Differensomkostningsmetoden, der kun allokerer effektivt afholdte omkostninger, som ikke ville være påløbet, hvis den ekstra tjeneste, som omkostningen medfører, ikke længere produceres (der er således tale om sparede omkostninger), fremmer effektiv produktion og effektivt forbrug og mindsker potentielle konkurrenceforvridninger. Jo mere termineringstaksterne afviger fra differensomkostningerne, jo større konkurrencemæssig forvridning vil der være mellem fastnet- og mobilmarkedet og/eller mellem operatører med asymmetriske markedsandele og trafikmønster. Det er derfor berettiget at anvende en ren LRIC-metode, hvorved den relevante supplerende tjeneste er engrosterminering, som kun tager højde for sparede omkostninger. LRIC-metoden vil også gøre det muligt at få dækket alle faste og variable omkostninger (idet de faste omkostninger forventes at blive variable på lang sigt), der kan henføres til leveringen af engrosterminering, og som derved ville muliggøre effektiv omkostningsdækning.

| (14) | Sparede omkostninger kan defineres som forskellen mellem de identificerede langsigtede omkostninger for en operatør med et fuldt udbud af tjenester og de langsigtede omkostninger for en operatør med et fuldt udbud af tjenester bortset fra engrosterminering til tredjemand (dvs. omkostninger for en operatør, som ikke tilbyder terminering til tredjemand). For at sikre en hensigtsmæssig fordeling af omkostningerne er det nødvendigt at sondre mellem omkostninger, der er trafikafhængige, dvs. alle faste og variable omkostninger, som stiger, når trafikken øges, og omkostninger, som ikke er trafikafhængige, dvs. alle omkostninger, der ikke stiger, når trafikken øges. For at kunne beregne de sparede omkostninger, som er relevante ved engrosterminering, bør der ses bort fra ikke-trafikrelaterede omkostninger. Det kan således synes rimeligt først at tilskrive trafikrelaterede omkostninger til andre tjenester (som f.eks. access, SMS, MMS, bredbånd, faste kredsløb) og lade engrostaletelefoniterminering være den sidste tjeneste, som tages i betragtning. Den omkostning, som tilskrives engrosterminering, vil således kun svare til den meromkostning, som påløber ved at tilbyde denne tjeneste. Derfor vil anvendelsen af en LRIC-metode til beregning af omkostningerne ved engrosterminering på fastnet- og mobilmarkederne ene og alene sikre dækning af sparede omkostninger, hvis en engrostermineringstjeneste ikke længere blev udbudt til tredjemand. |
| --- | --- |

(14)

Sparede omkostninger kan defineres som forskellen mellem de identificerede langsigtede omkostninger for en operatør med et fuldt udbud af tjenester og de langsigtede omkostninger for en operatør med et fuldt udbud af tjenester bortset fra engrosterminering til tredjemand (dvs. omkostninger for en operatør, som ikke tilbyder terminering til tredjemand). For at sikre en hensigtsmæssig fordeling af omkostningerne er det nødvendigt at sondre mellem omkostninger, der er trafikafhængige, dvs. alle faste og variable omkostninger, som stiger, når trafikken øges, og omkostninger, som ikke er trafikafhængige, dvs. alle omkostninger, der ikke stiger, når trafikken øges. For at kunne beregne de sparede omkostninger, som er relevante ved engrosterminering, bør der ses bort fra ikke-trafikrelaterede omkostninger. Det kan således synes rimeligt først at tilskrive trafikrelaterede omkostninger til andre tjenester (som f.eks. access, SMS, MMS, bredbånd, faste kredsløb) og lade engrostaletelefoniterminering være den sidste tjeneste, som tages i betragtning. Den omkostning, som tilskrives engrosterminering, vil således kun svare til den meromkostning, som påløber ved at tilbyde denne tjeneste. Derfor vil anvendelsen af en LRIC-metode til beregning af omkostningerne ved engrosterminering på fastnet- og mobilmarkederne ene og alene sikre dækning af sparede omkostninger, hvis en engrostermineringstjeneste ikke længere blev udbudt til tredjemand.

| (15) | Det kan noteres, at opkaldsterminering er en tjeneste, som skaber fordele for såvel den opkaldende part som modtageren (hvis modtageren ikke havde fordel heraf, ville han ikke besvare opkaldet), hvoraf man kan konkludere, at begge parter er med til at skabe omkostningen. Ud fra princippet om, at den, der forårsager en omkostning, er den, som skal betale for den, må det være ophavsmanden til omkostningerne, som skal afholde disse. Selv om opkaldstermineringsmarkedet således er tosidet, idet omkostningerne skabes af to parter, er det ikke nødvendigt at få dækning for alle relaterede omkostninger via den regulerede engrostermineringspris. I denne henstilling antages alle sparede omkostninger ved at levere engrosterminering at blive dækket over engrosprisen, dvs. alle de omkostninger, der stiger som følge af øget engrosterminering. |
| --- | --- |

(15)

Det kan noteres, at opkaldsterminering er en tjeneste, som skaber fordele for såvel den opkaldende part som modtageren (hvis modtageren ikke havde fordel heraf, ville han ikke besvare opkaldet), hvoraf man kan konkludere, at begge parter er med til at skabe omkostningen. Ud fra princippet om, at den, der forårsager en omkostning, er den, som skal betale for den, må det være ophavsmanden til omkostningerne, som skal afholde disse. Selv om opkaldstermineringsmarkedet således er tosidet, idet omkostningerne skabes af to parter, er det ikke nødvendigt at få dækning for alle relaterede omkostninger via den regulerede engrostermineringspris. I denne henstilling antages alle sparede omkostninger ved at levere engrosterminering at blive dækket over engrosprisen, dvs. alle de omkostninger, der stiger som følge af øget engrosterminering.

| (16) | Ved fastsættelse af termineringstakster bør afvigelser fra et fælles effektivt omkostningsniveau være baseret på objektive omkostningsforskelle, som operatørerne ikke har nogen indflydelse på. For faste net er der ikke konstateret nogen objektive omkostningsforskelle, som operatørerne ikke har indflydelse på. For mobile net kan ulige frekvenstildeling betragtes som en udefrakommende faktor, der medfører forskelle i mobiloperatørernes enhedsomkostninger. Der kan opstå eksterne omkostningsforskelle, hvis frekvenstildelingen ikke er sket ved hjælp af markedsbaserede mekanismer, men på grundlag af en fortløbende licenstildeling. Når frekvenstildelingen sker ved hjælp af markedsbaserede mekanismer som f.eks. auktioner, eller hvor der findes et sekundært marked, vil frekvensafhængige omkostningsforskelle blive bestemt mere af interne faktorer og vil formentlig mindskes betydeligt eller forsvinde. |
| --- | --- |

(16)

Ved fastsættelse af termineringstakster bør afvigelser fra et fælles effektivt omkostningsniveau være baseret på objektive omkostningsforskelle, som operatørerne ikke har nogen indflydelse på. For faste net er der ikke konstateret nogen objektive omkostningsforskelle, som operatørerne ikke har indflydelse på. For mobile net kan ulige frekvenstildeling betragtes som en udefrakommende faktor, der medfører forskelle i mobiloperatørernes enhedsomkostninger. Der kan opstå eksterne omkostningsforskelle, hvis frekvenstildelingen ikke er sket ved hjælp af markedsbaserede mekanismer, men på grundlag af en fortløbende licenstildeling. Når frekvenstildelingen sker ved hjælp af markedsbaserede mekanismer som f.eks. auktioner, eller hvor der findes et sekundært marked, vil frekvensafhængige omkostningsforskelle blive bestemt mere af interne faktorer og vil formentlig mindskes betydeligt eller forsvinde.

| (17) | Nytilkommende på mobilmarkedet kan desuden have højere enhedsomkostninger i en overgangsperiode, indtil de når mindstestørrelsen for effektiv drift. I sådanne situationer kan de nationale tilsynsmyndigheder efter en konstatering af, at der er hindringer for markedsadgang og -ekspansion på detailmarkedet, tillade, at disse operatører får dækket deres højere differensomkostninger i forhold til omkostningerne for en normal operatør i en overgangsperiode på op til fire år, efter at de er trådt ind på markedet. Ud fra ERG's fælles holdning er det rimeligt at regne med en tidsramme på fire år til udfasning af manglende symmetri. Dette er baseret på forventningen om, at det på mobilmarkedet tager tre-fire år at opnå en markedsandel på mellem 15 % og 20 %, hvilket er tæt på mindstestørrelsen for effektiv drift. Dette er modsat situationen for nye operatører i faste net, der har mulighed for at opnå lave enhedsomkostninger ved at fokusere deres net i særlige geografiske områder med tæt trafik og/eller leje relevant kapacitet af eksisterende netoperatører. |
| --- | --- |

(17)

Nytilkommende på mobilmarkedet kan desuden have højere enhedsomkostninger i en overgangsperiode, indtil de når mindstestørrelsen for effektiv drift. I sådanne situationer kan de nationale tilsynsmyndigheder efter en konstatering af, at der er hindringer for markedsadgang og -ekspansion på detailmarkedet, tillade, at disse operatører får dækket deres højere differensomkostninger i forhold til omkostningerne for en normal operatør i en overgangsperiode på op til fire år, efter at de er trådt ind på markedet. Ud fra ERG's fælles holdning er det rimeligt at regne med en tidsramme på fire år til udfasning af manglende symmetri. Dette er baseret på forventningen om, at det på mobilmarkedet tager tre-fire år at opnå en markedsandel på mellem 15 % og 20 %, hvilket er tæt på mindstestørrelsen for effektiv drift. Dette er modsat situationen for nye operatører i faste net, der har mulighed for at opnå lave enhedsomkostninger ved at fokusere deres net i særlige geografiske områder med tæt trafik og/eller leje relevant kapacitet af eksisterende netoperatører.

| (18) | En afskrivningsmetode, som afspejler et aktivs økonomiske værdi, er at foretrække. Hvis det imidlertid ikke er muligt at opstille en brugbar afskrivningsmodel, kan andre metoder anvendes, herunder lineær afskrivning, annuitetsafskrivning og »tiltede« annuiteter. Valget mellem de forskellige metoder afhænger af, hvor tæt de emulerer en økonomisk vurdering af afskrivningen. Hvis det ikke er muligt at opstille en brugbar afskrivningsmodel, er det nødvendigt at analysere afskrivningsprofilen for hver enkelt større aktiv i »bottom-up«-modellen separat og vælge den model, som genererer en afskrivningsprofil, der svarer til profilen for økonomisk afskrivning. |
| --- | --- |

(18)

En afskrivningsmetode, som afspejler et aktivs økonomiske værdi, er at foretrække. Hvis det imidlertid ikke er muligt at opstille en brugbar afskrivningsmodel, kan andre metoder anvendes, herunder lineær afskrivning, annuitetsafskrivning og »tiltede« annuiteter. Valget mellem de forskellige metoder afhænger af, hvor tæt de emulerer en økonomisk vurdering af afskrivningen. Hvis det ikke er muligt at opstille en brugbar afskrivningsmodel, er det nødvendigt at analysere afskrivningsprofilen for hver enkelt større aktiv i »bottom-up«-modellen separat og vælge den model, som genererer en afskrivningsprofil, der svarer til profilen for økonomisk afskrivning.

| (19) | Hvad angår den mest effektive netstørrelse gælder der forskellige overvejelser for fastnet- og mobilmarkedet. Mindstestørrelsen for et effektivt net kan være forskellig for fastnet og mobilnet, da dette afhænger af de forskellige regelsæt og de kommercielle vilkår for hver nettype. |
| --- | --- |

(19)

Hvad angår den mest effektive netstørrelse gælder der forskellige overvejelser for fastnet- og mobilmarkedet. Mindstestørrelsen for et effektivt net kan være forskellig for fastnet og mobilnet, da dette afhænger af de forskellige regelsæt og de kommercielle vilkår for hver nettype.

| (20) | Ved reguleringen af engrostermineringstakster bør de nationale tilsynsmyndigheder hverken forbyde eller hindre operatører i at finde alternative ordninger for udveksling af termineringstrafik i fremtiden, så længe disse ordninger er forenelige med et konkurrencedygtigt marked. |
| --- | --- |

(20)

Ved reguleringen af engrostermineringstakster bør de nationale tilsynsmyndigheder hverken forbyde eller hindre operatører i at finde alternative ordninger for udveksling af termineringstrafik i fremtiden, så længe disse ordninger er forenelige med et konkurrencedygtigt marked.

| (21) | En overgangsperiode indtil 31. december 2012 bør være tilstrækkelig lang til, at de nationale tilsynsmyndigheder kan få opstillet omkostningsmodellen, og for at operatørerne kan få tilpasset deres forretningsplaner i overensstemmelser hermed, samtidig med at man imødekommer det presserende behov for at sikre, at forbrugerne får størst mulig fordel i form af effektive og omkostningsbaserede termineringstakster. |
| --- | --- |

(21)

En overgangsperiode indtil 31. december 2012 bør være tilstrækkelig lang til, at de nationale tilsynsmyndigheder kan få opstillet omkostningsmodellen, og for at operatørerne kan få tilpasset deres forretningsplaner i overensstemmelser hermed, samtidig med at man imødekommer det presserende behov for at sikre, at forbrugerne får størst mulig fordel i form af effektive og omkostningsbaserede termineringstakster.

| (22) | For nationale tilsynsmyndigheder med begrænsede ressourcer kan det undtagelsesvis være nødvendigt med en yderligere overgangsperiode for at opstille den anbefalede omkostningsmodel. Hvis en national tilsynsmyndighed under disse omstændigheder kan påvise, at en anden metode (f.eks. benchmarking) end en »bottom-up«-LRIC-model baseret på aktuelle omkostninger giver et resultat, som er foreneligt med denne henstilling, og giver effektive resultater, som er forenelige med et konkurrencedygtigt marked, kan tilsynsmyndigheden fastsætte midlertidige priser baseret på en alternativ metode indtil den 1. juli 2014. Hvor det objektivt set vil være uforholdsmæssigt for nationale tilsynsmyndigheder med begrænsede ressourcer at anvende den anbefalede omkostningsmodel efter denne dato, kan disse nationale tilsynsmyndigheder fortsætte med at anvende en alternativ model frem til datoen for revision af denne henstilling, medmindre det organ, der er oprettet med henblik på samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder og Kommissionen og Myndigheden, herunder dens tilknyttede arbejdsgrupper, yder tilstrækkelig praktisk støtte og vejledning til at opveje de begrænsede ressourcer og navnlig omkostningerne ved at indføre den anbefalede metode. De takster, der fremkommer som resultat af alternative metoder bør ikke overstige gennemsnittet af de termineringstakster, der fastsættes af nationale tilsynsmyndigheder, som anvender den anbefalede metode til beregning af omkostningerne. |
| --- | --- |

(22)

For nationale tilsynsmyndigheder med begrænsede ressourcer kan det undtagelsesvis være nødvendigt med en yderligere overgangsperiode for at opstille den anbefalede omkostningsmodel. Hvis en national tilsynsmyndighed under disse omstændigheder kan påvise, at en anden metode (f.eks. benchmarking) end en »bottom-up«-LRIC-model baseret på aktuelle omkostninger giver et resultat, som er foreneligt med denne henstilling, og giver effektive resultater, som er forenelige med et konkurrencedygtigt marked, kan tilsynsmyndigheden fastsætte midlertidige priser baseret på en alternativ metode indtil den 1. juli 2014. Hvor det objektivt set vil være uforholdsmæssigt for nationale tilsynsmyndigheder med begrænsede ressourcer at anvende den anbefalede omkostningsmodel efter denne dato, kan disse nationale tilsynsmyndigheder fortsætte med at anvende en alternativ model frem til datoen for revision af denne henstilling, medmindre det organ, der er oprettet med henblik på samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder og Kommissionen og Myndigheden, herunder dens tilknyttede arbejdsgrupper, yder tilstrækkelig praktisk støtte og vejledning til at opveje de begrænsede ressourcer og navnlig omkostningerne ved at indføre den anbefalede metode. De takster, der fremkommer som resultat af alternative metoder bør ikke overstige gennemsnittet af de termineringstakster, der fastsættes af nationale tilsynsmyndigheder, som anvender den anbefalede metode til beregning af omkostningerne.

| (23) | Denne henstilling har været gjort til genstand for en høring med EFTA's Kommunikationsudvalg. |
| --- | --- |

(23)

Denne henstilling har været gjort til genstand for en høring med EFTA's Kommunikationsudvalg.

HENSTILLER HERMED:

| 1. | Ved fastsættelse af forpligtelser vedrørende priskontrol og omkostningsregnskabssystemer i overensstemmelse med artikel 13 i adgangsdirektivet over for operatører, der af deres nationale tilsynsmyndighed er udpeget som havende en stærk markedsposition på markederne for engrostaletelefoniterminering på individuelle offentlige telefonnet (i det følgende benævnt fastnet- og mobiltermineringsmarkederne) efter en markedsanalyse, der er udført i overensstemmelse med artikel 16 i rammedirektivet, skal de nationale tilsynsmyndigheder fastsætte termineringstakster baseret på de omkostninger, som afholdes af en effektiv operator. Dette indebærer, at termineringstaksterne også skal være symmetriske. Ved fastsættelsen heraf følger de nationale tilsynsmyndigheder anvisningerne nedenfor. |
| --- | --- |

1.

Ved fastsættelse af forpligtelser vedrørende priskontrol og omkostningsregnskabssystemer i overensstemmelse med artikel 13 i adgangsdirektivet over for operatører, der af deres nationale tilsynsmyndighed er udpeget som havende en stærk markedsposition på markederne for engrostaletelefoniterminering på individuelle offentlige telefonnet (i det følgende benævnt fastnet- og mobiltermineringsmarkederne) efter en markedsanalyse, der er udført i overensstemmelse med artikel 16 i rammedirektivet, skal de nationale tilsynsmyndigheder fastsætte termineringstakster baseret på de omkostninger, som afholdes af en effektiv operator. Dette indebærer, at termineringstaksterne også skal være symmetriske. Ved fastsættelsen heraf følger de nationale tilsynsmyndigheder anvisningerne nedenfor.

| 2. | Det anbefales, at vurderingen af de effektive omkostninger baseres på de aktuelle omkostninger og anvendelse af en »bottom-up«-model, hvor de langsigtede differensomkostninger (LRIC) anvendes som metode til beregning af omkostningerne. |
| --- | --- |

2.

Det anbefales, at vurderingen af de effektive omkostninger baseres på de aktuelle omkostninger og anvendelse af en »bottom-up«-model, hvor de langsigtede differensomkostninger (LRIC) anvendes som metode til beregning af omkostningerne.

| 3. | De nationale tilsynsmyndigheder kan sammenligne resultaterne af »bottom-up«-modellen med resultaterne af en »top-down«-model, som anvender reviderede data med henblik på at kontrollere og forbedre resultaternes pålidelighed, og foretage deraf følgende tilpasninger. |
| --- | --- |

3.

De nationale tilsynsmyndigheder kan sammenligne resultaterne af »bottom-up«-modellen med resultaterne af en »top-down«-model, som anvender reviderede data med henblik på at kontrollere og forbedre resultaternes pålidelighed, og foretage deraf følgende tilpasninger.

| 4. | Omkostningsmodellen bør være baseret på effektive teknologier, som vil være tilgængelige inden for den tidsramme, som modellen omfatter. Kernedelen af såvel faste som mobile net kan derfor i princippet være baseret på Next Generation Network (NGN). Access-delen af de mobile net bør desuden være baseret på en kombination af 2G- og 3G-telefoni. |
| --- | --- |

4.

Omkostningsmodellen bør være baseret på effektive teknologier, som vil være tilgængelige inden for den tidsramme, som modellen omfatter. Kernedelen af såvel faste som mobile net kan derfor i princippet være baseret på Next Generation Network (NGN). Access-delen af de mobile net bør desuden være baseret på en kombination af 2G- og 3G-telefoni.

| 5. | De forskellige omkostningskategorier bør defineres som følger:






  a) | »differensomkostninger« er omkostninger, som kan undgås, hvis en specifik ekstra tjeneste ikke længere leveres (sparede omkostninger); |
| --- | --- | --- |

5.

De forskellige omkostningskategorier bør defineres som følger:

a)

»differensomkostninger« er omkostninger, som kan undgås, hvis en specifik ekstra tjeneste ikke længere leveres (sparede omkostninger);

| b) | »trafikafhængige omkostninger« er alle de omkostninger, som stiger i takt med øget trafik. |
| --- | --- |

b)

»trafikafhængige omkostninger« er alle de omkostninger, som stiger i takt med øget trafik.

| 6. | I LRIC-modellen bør den relevante ekstra tjeneste defineres som den engrostaletelefoniterminering, som stilles til rådighed for tredjemand. Dette betyder, at de nationale tilsynsmyndigheder ved vurderingen af differensomkostningerne skal beregne forskellen mellem de langsigtede omkostninger for en operatør med et fuldt udbud af tjenester og de langsigtede omkostninger for en operatør, som ikke tilbyder engrosterminering til tredjemand. Det er nødvendigt at sondre mellem omkostninger, der er trafikafhængige, og omkostninger, som ikke er trafikafhængige, idet sidstnævnte ikke skal tages i betragtning ved beregningen af engrostermineringstaksterne. Den anbefalede metode ved beregning af den relevante differensomkostning er først at tilskrive trafikafhængige omkostninger til andre tjenester end engrosterminering og til sidst at tilskrive residuale trafikafhængige omkostninger til engrosterminering. Dette betyder, at kun omkostninger, som ville være sparet, hvis engrosterminering ikke længere blev tilbudt tredjemand, bør tilskrives de regulerede taletelefonitjenester. Principperne bag beregningen af engrostermineringstjenester i henholdsvis faste og mobile termineringsnet er forklaret nærmere i bilaget. |
| --- | --- |

6.

I LRIC-modellen bør den relevante ekstra tjeneste defineres som den engrostaletelefoniterminering, som stilles til rådighed for tredjemand. Dette betyder, at de nationale tilsynsmyndigheder ved vurderingen af differensomkostningerne skal beregne forskellen mellem de langsigtede omkostninger for en operatør med et fuldt udbud af tjenester og de langsigtede omkostninger for en operatør, som ikke tilbyder engrosterminering til tredjemand. Det er nødvendigt at sondre mellem omkostninger, der er trafikafhængige, og omkostninger, som ikke er trafikafhængige, idet sidstnævnte ikke skal tages i betragtning ved beregningen af engrostermineringstaksterne. Den anbefalede metode ved beregning af den relevante differensomkostning er først at tilskrive trafikafhængige omkostninger til andre tjenester end engrosterminering og til sidst at tilskrive residuale trafikafhængige omkostninger til engrosterminering. Dette betyder, at kun omkostninger, som ville være sparet, hvis engrosterminering ikke længere blev tilbudt tredjemand, bør tilskrives de regulerede taletelefonitjenester. Principperne bag beregningen af engrostermineringstjenester i henholdsvis faste og mobile termineringsnet er forklaret nærmere i bilaget.

| 7. | Hvis det er muligt, anbefales det at anvende økonomisk afskrivning som afskrivningsmetode for aktiver. |
| --- | --- |

7.

Hvis det er muligt, anbefales det at anvende økonomisk afskrivning som afskrivningsmetode for aktiver.

| 8. | Ved vurderingen af, hvilken netstørrelse der kan betragtes som effektiv i en operatørmodel, skal de nationale tilsynsmyndigheder tage hensyn til principperne for definering af en passende effektiv størrelse for faste og mobile net i overensstemmelse med bilaget. |
| --- | --- |

8.

Ved vurderingen af, hvilken netstørrelse der kan betragtes som effektiv i en operatørmodel, skal de nationale tilsynsmyndigheder tage hensyn til principperne for definering af en passende effektiv størrelse for faste og mobile net i overensstemmelse med bilaget.

| 9. | Fastsættelse af et effektivt niveau for omkostningerne, som afviger fra principperne i det foregående, skal være begrundet i objektive omkostningsforskelle, som de pågældende operatører ikke har nogen indflydelse på. Sådanne objektive omkostningsforskelle kan opstå på mobiltermineringsmarkederne som følge af ulige frekvenstildeling. For så vidt som yderligere frekvenser, der er erhvervet for at kunne tilbyde engrostaleterminering, er omfattet af modellen, bør de nationale tilsynsmyndigheder kontrollere eventuelle objektive omkostningsforskelle regelmæssigt, bl.a. under hensyntagen til, om yderligere frekvenser i fremtiden kan forventes at blive tilgængelige gennem markedet, hvilket vil kunne udjævne eventuelle omkostningsforskelle, der er skabt som følge af eksisterende tildelinger, eller om denne relative omkostningsbyrde vil forsvinde med tiden, efterhånden som sene indtrædere på markedet øger deres frekvensantal. |
| --- | --- |

9.

Fastsættelse af et effektivt niveau for omkostningerne, som afviger fra principperne i det foregående, skal være begrundet i objektive omkostningsforskelle, som de pågældende operatører ikke har nogen indflydelse på. Sådanne objektive omkostningsforskelle kan opstå på mobiltermineringsmarkederne som følge af ulige frekvenstildeling. For så vidt som yderligere frekvenser, der er erhvervet for at kunne tilbyde engrostaleterminering, er omfattet af modellen, bør de nationale tilsynsmyndigheder kontrollere eventuelle objektive omkostningsforskelle regelmæssigt, bl.a. under hensyntagen til, om yderligere frekvenser i fremtiden kan forventes at blive tilgængelige gennem markedet, hvilket vil kunne udjævne eventuelle omkostningsforskelle, der er skabt som følge af eksisterende tildelinger, eller om denne relative omkostningsbyrde vil forsvinde med tiden, efterhånden som sene indtrædere på markedet øger deres frekvensantal.

| 10. | Hvis det kan påvises, at en nytilkommende på mobilmarkedet, som ikke har mindstestørrelsen for effektiv drift, opererer med højere differensomkostninger pr. enhed, kan de nationale tilsynsmyndigheder efter en konstatering af, at der er hindringer for markedsadgang og -ekspansion på detailmarkedet, tillade, at disse højere omkostninger i en overgangsperiode dækkes via regulerede termineringstakster. En sådan periode bør ikke overstige fire år efter indtrædelsen på marked. |
| --- | --- |

10.

Hvis det kan påvises, at en nytilkommende på mobilmarkedet, som ikke har mindstestørrelsen for effektiv drift, opererer med højere differensomkostninger pr. enhed, kan de nationale tilsynsmyndigheder efter en konstatering af, at der er hindringer for markedsadgang og -ekspansion på detailmarkedet, tillade, at disse højere omkostninger i en overgangsperiode dækkes via regulerede termineringstakster. En sådan periode bør ikke overstige fire år efter indtrædelsen på marked.

| 11. | Denne henstilling berører ikke tidligere regler fastlagt af de nationale tilsynsmyndigheder på de heri berørte områder. Uanset dette bør de nationale tilsynsmyndigheder sikre, at termineringstaksterne fastsættes på et omkostningseffektivt og symmetrisk niveau senest den 31. december 2012 med forbehold af eventuelle objektive omkostningsforskelle, der er konstateret som anført i punkt 9 og 10. |
| --- | --- |

11.

Denne henstilling berører ikke tidligere regler fastlagt af de nationale tilsynsmyndigheder på de heri berørte områder. Uanset dette bør de nationale tilsynsmyndigheder sikre, at termineringstaksterne fastsættes på et omkostningseffektivt og symmetrisk niveau senest den 31. december 2012 med forbehold af eventuelle objektive omkostningsforskelle, der er konstateret som anført i punkt 9 og 10.

| 12. | I ekstraordinære tilfælde, hvor en national tilsynsmyndighed, især på grund af begrænsede ressourcer, ikke er i stand til at færdiggøre den anbefalede model i tide, og hvis denne er i stand til at påvise, at en anden metode end en »bottom-up«-LRIC-model baseret på aktuelle omkostninger vil give et resultat, som er foreneligt med denne henstilling og giver effektive resultater, som er forenelige med et konkurrencedygtigt marked, kan tilsynsmyndigheden fastsætte midlertidige priser baseret på en alternativ metode indtil 1. juli 2014. Hvor det objektivt set vil være uforholdsmæssigt for nationale tilsynsmyndigheder med begrænsede ressourcer at anvende den anbefalede omkostningsmodel efter denne dato, kan disse nationale tilsynsmyndigheder fortsætte med at anvende en alternativ model frem til datoen for revision af denne henstilling, medmindre det organ, der er oprettet med henblik på samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder og Kommissionen og Myndigheden, herunder dens tilknyttede arbejdsgrupper, yder tilstrækkelig praktisk støtte og vejledning til at opveje de begrænsede ressourcer og navnlig omkostningerne ved at indføre den anbefalede metode. De takster, der fremkommer som resultat af alternative metoder bør ikke overstige gennemsnittet af de termineringstakster, der fastsættes af nationale tilsynsmyndigheder, som anvender den anbefalede metode til beregning af omkostningerne. |
| --- | --- |

12.

I ekstraordinære tilfælde, hvor en national tilsynsmyndighed, især på grund af begrænsede ressourcer, ikke er i stand til at færdiggøre den anbefalede model i tide, og hvis denne er i stand til at påvise, at en anden metode end en »bottom-up«-LRIC-model baseret på aktuelle omkostninger vil give et resultat, som er foreneligt med denne henstilling og giver effektive resultater, som er forenelige med et konkurrencedygtigt marked, kan tilsynsmyndigheden fastsætte midlertidige priser baseret på en alternativ metode indtil 1. juli 2014. Hvor det objektivt set vil være uforholdsmæssigt for nationale tilsynsmyndigheder med begrænsede ressourcer at anvende den anbefalede omkostningsmodel efter denne dato, kan disse nationale tilsynsmyndigheder fortsætte med at anvende en alternativ model frem til datoen for revision af denne henstilling, medmindre det organ, der er oprettet med henblik på samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder og Kommissionen og Myndigheden, herunder dens tilknyttede arbejdsgrupper, yder tilstrækkelig praktisk støtte og vejledning til at opveje de begrænsede ressourcer og navnlig omkostningerne ved at indføre den anbefalede metode. De takster, der fremkommer som resultat af alternative metoder bør ikke overstige gennemsnittet af de termineringstakster, der fastsættes af nationale tilsynsmyndigheder, som anvender den anbefalede metode til beregning af omkostningerne.

| 13. | Denne henstilling tages op til revision i overensstemmelse med eventuelle fremtidige ændringer i Kommissionens henstilling 2009/396/EF om regulering af fastnet- og mobiltermineringstakster i EU. |
| --- | --- |

13.

Denne henstilling tages op til revision i overensstemmelse med eventuelle fremtidige ændringer i Kommissionens henstilling 2009/396/EF om regulering af fastnet- og mobiltermineringstakster i EU.

| 14. | Denne henstilling er rettet til EFTA-staterne. |
| --- | --- |

14.

Denne henstilling er rettet til EFTA-staterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. april 2011.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

Fungerende direktør

Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

Medlem af Kollegiet

---

(1)  Svarer til Europa-Kommissionens henstilling 2009/396/EF af 7. maj 2009 om regulering af fastnet- og mobiltermineringstakster i EU (EUT L 124 af 20.5.2009, s. 67) som tilpasset til EØS-aftalen.

1

(2)  Herefter kaldet Myndigheden.

2

(3)  Herefter kaldet EØS-aftalen.

3

(4)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

4

(5)  EFT L 200 af 30.7.2002, s. 38.

5

(6)  Afgørelse nr. 10/2004 truffet af Det Blandede EØS-udvalg (EUT L 116 af 22.4.2004, s. 58 og EØS-tillæg nr. 20 af 22.4.2004, s. 13), trådte i kraft 7. februar 2004.

6

(7)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7.

7

(8)  Afgørelse nr. 11/2004 truffet af det blandede EØS-udvalg (EUT L 116 af 22.4.2004, s. 60 og EØS-tillæg nr. 20 af 22.4.2004, s. 14), trådte i kraft 1. november 2004.

8

(9)  EUT L 266 af 11.10.2005, s. 64.

9

(10)  Afgørelse nr. 84/2008 truffet af Det Blandede EØS-udvalg (EUT L 280 af 23.10.2008, s. 18 og EØS-tillæg nr. 64 af 23.10.2008, s. 11), trådte i kraft 5. juli 2008.

10

---

BILAG

Principper for beregning af engrostermineringstakster i faste net

De relevante differensomkostninger (dvs. sparede omkostninger) i forbindelse med engrosterminering udgøres af forskellen mellem de langsigtede omkostninger for en operatør med et fuldt udbud af tjenester og de langsigtede omkostninger for en operatør, som ikke tilbyder engrosterminering til tredjemand.

Det er nødvendigt at sondre mellem trafikafhængige og ikke-trafikafhængige omkostninger for at sikre en hensigtsmæssig fordeling af disse omkostninger. Ikke-trafikafhængige omkostninger bør ikke medtages ved beregningen af engrostermineringstakster. Af de trafikafhængige omkostninger skal kun omkostninger, som ville være sparet, såfremt der ikke blev udbudt engrostermineringstjenester, tilskrives den relevante yderligere terminering. De sparede omkostninger kan beregnes ved først at tilskrive trafikafhængige omkostninger til andre tjenester end engrosterminering (access, datatjenester, IPTV osv.) og kun tilskrive residuale trafikafhængige omkostninger til engrosterminering.

Skillepunktet mellem trafikafhængige og ikke-trafikafhængige omkostninger ligger typisk i det første krydspunkt. I et PSTN-net anses dette normalt for at være tilgangssiden af linjekortet i den (fremskudte) koncentrator. I bredbånds-NGN svarer dette til linjekortet i DSLAM/MSAN-udstyret (1). Når DSLAM/MSAN er placeret i et gadeskab, bør det overvejes, om kredsløbet mellem gadeskabet og centralen/hovedfordeleren er delt og bør anses for en del af den trafikafhængige omkostningskategori, hvilket i så fald betyder, at skillepunktet mellem trafikafhængige og ikke-trafikafhængige omkostninger ligger i gadeskabet. Hvis der afsættes dedikeret og teknologiuafhængig kapacitet til taletermineringstjenesten, vil skillepunktet fortsat ligge i den (fremskudte) koncentrator.

På baggrund af det foregående er eksempler på omkostninger, som skal medregnes i den yderligere terminering, den yderligere netkapacitet, som er nødvendig for at håndtere yderligere engrostrafik, (dvs. yderligere netinfrastruktur, som skyldes behovet for at øge kapaciteten og håndtere yderligere engrostrafik), hvortil kommer yderligere engrosomkostninger, som er direkte relateret til leveringen af engrosterminering til tredjemand.

Ved overvejelserne om, hvilken operatørstørrelse der kan betragtes som effektiv i omkostningsmodellen, bør de nationale tilsynsmyndigheder tage hensyn til, at operatørerne i faste net har mulighed for at opbygge deres net i særlige geografiske områder og at fokusere på ruter med tæt trafik og/eller leje relevant kapacitet af eksisterende netoperatører. Ved fastlæggelse af, hvilken netstørrelse der kan betragtes som effektiv i en operatørmodel, bør de nationale tilsynsmyndigheder derfor tage hensyn til behovet for at fremme effektiv adgang til markedet og samtidig erkende, at mindre operatører under visse omstændigheder kan producere til lave enhedsomkostninger i små geografiske områder. Endvidere må det antages, at mindre operatører, som ikke kan opnå samme stordriftsfordele som de største operatører over større geografiske områder, vil købe engrospakker i stedet for selv at tilbyde termineringstjenester.

Principper for beregning af engrostermineringstakster i mobile net

De relevante differensomkostninger (dvs. sparede omkostninger) i forbindelse med engrosterminering udgøres af forskellen mellem de langsigtede omkostninger for en operatør med et fuldt udbud af tjenester og de langsigtede omkostninger for en operatør, som ikke tilbyder engrosterminering til tredjemand.

Det er nødvendigt at sondre mellem trafikafhængige og ikke-trafikafhængige omkostninger for at sikre en hensigtsmæssig fordeling af disse omkostninger. Ikke-trafikafhængige omkostninger bør ikke medtages ved beregningen af engrostermineringstakster. Af de trafikafhængige omkostninger skal kun omkostninger, som ville være sparet, såfremt der ikke blev udbudt engrostermineringstjenester, tilskrives den relevante yderligere terminering. De sparede omkostninger kan beregnes ved først at tilskrive trafikafhængige omkostninger til andre tjenester end engrosterminering (access, SMS, MMS osv.) og kun tilskrive residuale trafikafhængige omkostninger til engrosterminering.

Prisen for en mobiltelefon og et SIM-kort er ikke trafikafhængig og bør derfor ikke medregnes i en omkostningsmodel for engrostaletelefoniterminering.

Netdækning kan bedst beskrives som muligheden for at foretage et opkald hvor som helst og når som helst, og kapaciteten svarer til de yderligere netomkostninger, som er nødvendige for at håndtere øget trafik. Behovet for at skulle sikre en sådan dækning for abonnenterne medfører ikke-trafikafhængige omkostninger, som ikke bør tilskrives øget engrosterminering. Investeringer på et modent mobilmarked skyldes mere kapacitetsudvidelser og udviklingen af nye tjenester, og dette bør afspejles i omkostningsmodellen. Differensomkostningen ved engrostermineringstjenester bør derfor ikke indregne dækningsomkostninger, men bør omfatte yderligere kapacitetsomkostninger, som skyldes leveringen af engrostermineringstjenester.

De omkostninger i forbindelse med frekvensanvendelsen (licenser og udnyttelse af frekvensspektre), som påløber ved levering af detailydelser til abonnenterne, er i starten afhængige af abonnentantallet og er således ikke trafikafhængige og bør ikke medregnes som en del af den yderligere engrosterminering. Når det er muligt, bør omkostninger ved at erhverve yderligere frekvensressourcer for at øge kapaciteten (ud over det minimum, som er nødvendigt for at levere detailtjenester til abonnenterne) og håndtere yderligere trafik som følge af leveringen af engrostermineringstjenester, medtages på basis af de langsigtede offeromkostninger.

På baggrund af det foregående er eksempler på omkostninger, som skal medregnes i den yderligere terminering, den yderligere netkapacitet, som er nødvendig for at håndtere yderligere engrostrafik (dvs. yderligere netinfrastruktur, som skyldes behovet for at øge kapaciteten og håndtere yderligere engrostrafik). Sådanne netværksrelaterede omkostninger vil kunne omfatte yderligere mobile koblingscentre (MSC) eller basisinfrastruktur, som er direkte krævet for at befordre termineringstrafik for tredjemand. Når nogle netværkselementer deles for at kunne levere opkaldsoprindelses- termineringstjenester, som f.eks. cellepladser (cell sites) eller basistransceiverstationer (BTS), vil disse netværkselementer desuden være inkluderet i termineringsomkostningsmodellen i det omfang, de er nødvendige, på grund af den yderligere kapacitet, som er nødvendig for, at tredjemand kan befordre termineringstrafik. Der vil desuden blive taget hensyn til yderligere frekvensomkostninger og kommercielle engrosomkostninger, som er direkte relateret til leveringen af engrosterminering til tredjemand. Dette betyder, at dækningsomkostninger, nødvendige generalomkostninger og kommercielle detailomkostninger ikke indregnes.

For at vurdere, hvilken mindsteoperatørstørrelse der kan betragtes som effektiv i omkostningsmodellen, og under hensyntagen til udviklingen i markedsandele i en række EU-medlemsstater, anbefales det, at markedsandelen fastsættes til 20 %. Det kan forventes, at mobiloperatører, som træder ind på markedet, vil forsøge at maksimere effektiviteten og indtægterne og således blive i stand til at opnå en markedsandel på 20 %. Hvis en national tilsynsmyndighed kan dokumentere, at markedsforholdene i en medlemsstat vil indebære en anden mindstestørrelse for effektiv drift, vil den kunne anvende en anden fremgangsmåde.

---

(1)  Digital Subscriber Line Access Multiplexer/Multi-Service Access Node.

---

V Øvrige meddelelser

ADMINISTRATIVE PROCEDURER

Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO)

| 8.11.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 340/12 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 340/12

---

MEDDELELSE OM ALMINDELIG UDVÆLGELSESPRØVE

2012/C 340/05

Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) afholder almindelig udvælgelsesprøve

EPSO/AST/124/12 — Litauisksprogede korrekturlæsere (LT)

Meddelelsen om udvælgelsesprøven er udelukkende offentliggjort på litauisk i
  Den Europæiske Unions Tidende C 340 A af 8. november 2012.

Yderligere oplysninger findes på EPSO’s hjemmeside http://blogs.ec.europa.eu/eu-careers.info/

---

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF DEN FÆLLES HANDELSPOLITIK

Europa-Kommissionen

| 8.11.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 340/13 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 340/13

---

Meddelelse om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i Folkerepublikken Kina

2012/C 340/06

Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) har modtaget en klage i henhold til artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), hvori det hævdes, at fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i (2) Folkerepublikken Kina importeres til subsidierede priser og derved forvolder EU-erhvervsgrenen væsentlig skade.

1.   Klagen

Klagen blev indgivet den 26. september 2012 af EU ProSun (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil.

2.   Den undersøgte vare

Den vare, der er genstand for undersøgelsen, er fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler og wafere af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium. Cellerne og waferne har en tykkelse, der ikke overstiger 400 μm (»den undersøgte vare«).

Den undersøgte vare omfatter ikke følgende produkttyper:

| — | solcelleopladere, der består af mindre end seks celler, er bærbare og kan levere elektricitet til udstyr eller oplade batterier |
| --- | --- |

—

solcelleopladere, der består af mindre end seks celler, er bærbare og kan levere elektricitet til udstyr eller oplade batterier

| — | fotovoltaiske produkter af tynd folie |
| --- | --- |

—

fotovoltaiske produkter af tynd folie

| — | fotovoltaiske produkter af krystallinsk silicium, der er permanent integreret i elektriske apparater, som ikke bruges til energiproduktion, og hvor sådanne elektriske apparater bruger den elektricitet, som de(n) integrerede fotovoltaiske celle(r) af krystallinsk silicium producerer. |
| --- | --- |

—

fotovoltaiske produkter af krystallinsk silicium, der er permanent integreret i elektriske apparater, som ikke bruges til energiproduktion, og hvor sådanne elektriske apparater bruger den elektricitet, som de(n) integrerede fotovoltaiske celle(r) af krystallinsk silicium producerer.

3.   Påstand om subsidiering

Den vare, der angiveligt subsidieres, er den undersøgte vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»det pågældende land«), i øjeblikket henhørende under KN-koderne ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 og ex 8541 40 90. KN-koderne angives kun til orientering.

Det hævdes, at producenterne af den undersøgte vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina har nydt godt af en række subsidier fra regeringen i Folkerepublikken Kina.

Subsidierne tager bl.a. form af begunstigede låneordninger til producenterne af fotovoltaiske paneler (f.eks. kreditlinjer og lavrentelån ydet af statsejede handelsbanker og banker styret af regeringen, subsidieprogrammer til eksportkredit, eksportgarantier, forsikringer af grøn teknologi, adgang til offshore-holdingselskaber, regeringens tilbagebetaling af lån), tilskudsprogrammer (f.eks. »Export Product Research and Development Fund«, »Famous Brands«- og »China World Top Brands«-subsidier, »Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province«, »Golden Sun Demonstration«-programmet), statslig levering af varer mod utilstrækkeligt vederlag (f.eks. levering af polysilicium, ekstruderet aluminium, glas, elektricitet og jord), programmer for direkte skattenedsættelse eller -fritagelse (f.eks. fritagelse for eller nedsættelse af indkomstskat under »Two Free/Three Half«-programmet, fritagelse for indkomstskat for eksportorienterede virksomheder med udenlandsk kapital, nedsættelse af indkomstskat for virksomheder med udenlandsk kapital i særlige regioner, fritagelse for eller nedsættelse af indkomstskat for succesrige virksomheder med udenlandsk kapital, nedsættelse af indkomstskat for virksomheder med udenlandsk kapital, der køber udstyr produceret i Kina, skattefradrag for FoU gennemført af virksomheder med udenlandsk kapital, tilbagebetaling af skat for virksomheder med udenlandsk kapital, der geninvesterer i eksportorienterede virksomheder, præferenceskat for virksomheder med udenlandsk kapital, der anvender højteknologi og ny teknologi, skattenedsættelse for virksomheder, der anvender højteknologi og ny teknologi inden for bestemte projekter, præferenceskat for virksomheder i den nordøstlige region, skatteordninger i Guangdong-provinsen) og ordninger vedrørende indirekte skat og importtold (f.eks. momsfritagelse for brug af importeret udstyr, momsnedsættelse for virksomheder med udenlandsk kapital til køb af udstyr produceret i Kina, fritagelse for moms og afgifter på køb af anlægsaktiver under »Foreign Trade Development«-programmet).

Det hævdes, at ovennævnte ordninger er subsidier, idet de omfatter et finansielt bidrag fra den kinesiske regering og andre regionale regeringer (herunder offentlige organer), hvorved modtagerne opnår en fordel. Det hævdes endvidere, at ordningerne er betingede af eksportresultater og/eller anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer og/eller er begrænset til visse sektorer og/eller virksomhedstyper og/eller steder, og at de derfor er specifikke og udligningsberettigede.

4.   Påstand om skade og årsagssammenhæng

Klageren har fremlagt bevis for, at importen af den undersøgte vare fra det pågældende land er vokset både i absolutte tal og i markedsandele.

De umiddelbare beviser, som klageren har fremlagt, viser, at mængden af og priserne på den undersøgte importerede vare bl.a. har haft negative virkninger for EU-erhvervsgrenens prisniveau og markedsandel, hvilket har haft betydelige negative følger for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.

5.   Procedure

Kommissionen har efter høring af det rådgivende udvalg fastslået, at klagen er indgivet af eller på vegne af EU-erhvervsgrenen, og at der foreligger tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en procedure, og indleder hermed en undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 10.

Med undersøgelsen fastslås det, om der ydes subsidier i forbindelse med den undersøgte vare med oprindelse i det pågældende land, og om den subsidierede import har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade. Hvis konklusionerne bekræfter dette, vil det blive undersøgt, om indførelsen af foranstaltninger vil være i strid med Unionens interesser.

Regeringen i Folkerepublikken Kina er blevet inviteret til høringer.

Der er tegn på, at den undersøgte vare ofte omfatter komponenter og dele fra forskellige lande. Derfor opfordres virksomheder, som afskiber den undersøgte vare fra Folkerepublikken Kina, men som mener, at en del af eller al denne eksport ikke har toldmæssig oprindelse i Folkerepublikken Kina, til at give sig til kende i forbindelse med undersøgelsen og fremlægge alle relevante oplysninger. Oprindelsen af den undersøgte vare, der eksporteres fra det pågældende land, vil blive vurderet på grundlag af disse og andre oplysninger, der indsamles i forbindelse med denne undersøgelse. Hvis det er relevant, kan særlige bestemmelser vedtages, f.eks. på grundlag af artikel 24, stk. 3, i grundforordningen.

5.1.   
  Procedure for fastsættelse af subsidiering

Eksporterende producenter (3) af den undersøgte vare fra det pågældende land og myndighederne i det pågældende land opfordres til at deltage i Kommissionens undersøgelse.

5.1.1.   Undersøgelse af eksporterende producenter

5.1.1.1.   Procedure for udtagelse af eksporterende producenter, der skal undersøges i det pågældende land

a)   Stikprøveudtagning

I betragtning af det potentielt store antal eksporterende producenter i det pågældende land, som er berørt af denne procedure, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte frist kan Kommissionen begrænse antallet af eksporterende producenter, der skal indgå i undersøgelsen, til et rimeligt antal ved at udtage en stikprøve (denne proces benævnes også »stikprøveudtagning«). Stikprøveudtagningen udføres i henhold til grundforordningens artikel 27.

For at Kommissionen kan afgøre, om det er nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, anmodes alle eksporterende producenter eller deres repræsentanter hermed om at give sig til kende over for Kommissionen. Dette skal de gøre senest 15 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet, ved at indberette de oplysninger om deres virksomhed/virksomheder, der anmodes om i bilag A til denne meddelelse, til Kommissionen.

Kommissionen vil desuden kontakte myndighederne i det pågældende land og vil kunne kontakte alle kendte sammenslutninger af eksporterende producenter for at indhente de oplysninger, som den anser for nødvendige for udtagelsen af stikprøven af eksporterende producenter.

Alle interesserede parter, som ønsker at indgive oplysninger, der er relevante for stikprøveudtagningen, med undtagelse af de ovenfor anmodede oplysninger, skal gøre dette senest 21 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet.

Hvis det er nødvendigt at udtage en stikprøve, kan den udvælges ud fra den største repræsentative produktions-, salgs- eller eksportmængde, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Alle kendte eksporterende producenter, myndighederne i det pågældende land og sammenslutninger af eksporterende producenter vil i givet fald blive orienteret af Kommissionen gennem myndighederne i det pågældende land om, hvilke virksomheder der er blevet udtaget til at indgå i stikprøven.

For at indhente de oplysninger, som Kommissionen anser for nødvendige til sin undersøgelse af de eksporterende producenter, vil den sende spørgeskemaer til de eksporterende producenter, der er udtaget til stikprøven, til alle kendte sammenslutninger af eksporterende producenter samt til myndighederne i det pågældende land.

Alle de eksporterende producenter, der er blevet udtaget til at indgå i stikprøven, og myndighederne i det pågældende land skal indsende et udfyldt spørgeskema senest 37 dage efter meddelelsen om, at der vil blive udtaget stikprøver, medmindre andet er angivet.

I spørgeskemaet til de eksporterende producenter anmodes der bl.a. om oplysninger om strukturen i den eksporterende producents virksomhed eller virksomheder, aktiviteterne i virksomheden eller virksomhederne i forbindelse med den undersøgte vare, virksomhedens eller virksomhedernes samlede salg af den undersøgte vare og den økonomiske støtte og fordel fra de påståede subsidier eller subsidieprogrammer.

I spørgeskemaet til myndighederne anmodes der bl.a. om oplysninger om de påståede subsidier eller subsidieprogrammer, de myndigheder, der har ansvaret for disse programmer, deres funktionsmåde, retsgrundlag, støtteberettigelseskriterier og andre betingelser og vilkår, modtagere og støttebeløb og fordel.

Virksomheder, der var indforstået med eventuelt at indgå i stikprøven, men som ikke blev udtaget til at indgå heri, vil blive betragtet som samarbejdsvillige (»samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgår i stikprøven«), jf. dog grundforordningens artikel 28. Den udligningstold, der kan finde anvendelse på importen fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke indgår i stikprøven, overstiger ikke den vejede gennemsnitlige subsidiemargen, der er fastsat for de eksporterende producenter i stikprøven, jf. dog afsnit b) nedenfor (4).

b)   Individuel subsidiemargen for virksomheder, der ikke indgår i stikprøven

Samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgår i stikprøven, kan i henhold til grundforordningens artikel 27, stk. 3, anmode om, at Kommissionen fastsætter en individuel subsidiemargen for dem. De eksporterende producenter, som ønsker at anmode om en individuel subsidiemargen, skal anmode om et spørgeskema og indsende dette behørigt udfyldt senest 37 dage efter meddelelsen om, at der vil blive anvendt stikprøver, medmindre andet er aftalt.

Eksporterende producenter, der anmoder om en individuel subsidiemargen, bør imidlertid være opmærksomme på, at Kommissionen alligevel kan beslutte ikke at fastsætte en individuel subsidiemargen for dem, hvis f.eks. antallet af eksporterende producenter er så stort, at en sådan fastsættelse ville være urimeligt byrdefuld og hindre den rettidige afslutning af undersøgelsen.

5.1.2.   Undersøgelse af ikke-forretningsmæssigt forbundne importører
   (5)
   (6)

Ikke-forretningsmæssigt forbundne importører, som importerer den undersøgte vare fra det pågældende land til Unionen, opfordres til at deltage i Kommissionens undersøgelse.

I betragtning af det potentielt store antal ikke-forretningsmæssigt forbundne importører, som er berørt af denne procedure, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte frist kan Kommissionen begrænse antallet af ikke-forretningsmæssigt forbundne importører, der skal indgå i undersøgelsen, til et rimeligt antal ved at udtage en stikprøve (denne proces benævnes også »stikprøveudtagning«). Stikprøveudtagningen udføres i henhold til grundforordningens artikel 27.

For at Kommissionen kan afgøre, om det er nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, anmodes alle ikke-forretningsmæssigt forbundne importører eller deres repræsentanter om at give sig til kende over for Kommissionen. Dette skal de gøre senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet, ved at indberette de oplysninger om deres virksomhed eller virksomheder til Kommissionen, som der anmodes om i bilag B til denne meddelelse.

Kommissionen kan desuden kontakte alle kendte sammenslutninger af importører for at indhente de oplysninger, den anser for nødvendige for at udtage stikprøven af ikke-forretningsmæssigt forbundne importører.

Alle interesserede parter, som ønsker at indgive oplysninger, der er relevante for stikprøveudtagningen, med undtagelse af de ovenfor anmodede oplysninger, skal gøre dette senest 21 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet.

Hvis det er nødvendigt at udtage en stikprøve, kan importørerne udtages ud fra den største repræsentative salgsmængde af den undersøgte vare i Unionen, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Kommissionen vil oplyse alle kendte ikke-forretningsmæssigt forbundne importører og sammenslutninger af importører om, hvilke virksomheder der er blevet udvalgt til at indgå i stikprøven.

For at indhente de oplysninger, som den anser for nødvendige i forbindelse med sin undersøgelse, vil Kommissionen sende spørgeskemaer til de ikke-forretningsmæssigt forbundne importører, som indgår i stikprøven, og til alle kendte sammenslutninger af importører. Disse parter skal indsende et udfyldt spørgeskema senest 37 dage efter datoen for meddelelsen om, at der vil blive anvendt stikprøver, medmindre andet er angivet.

Det udfyldte spørgeskema skal bl.a. indeholde oplysninger om deres virksomheds/virksomheders struktur, virksomhedens/virksomhedernes aktiviteter i forbindelse med den undersøgte vare og salg af den undersøgte vare.

5.2.   
  Procedure for fastsættelse af skade og undersøgelse af EU-producenter

Fastsættelse af skade sker på grundlag af positive beviser og omfatter en objektiv undersøgelse af mængden af subsidieret import, dennes indvirkning på priserne på EU-markedet og den deraf følgende indvirkning af denne import på EU-erhvervsgrenen. For at fastslå, om EU-erhvervsgrenen er blevet forvoldt væsentlig skade, opfordres EU-producenterne af den undersøgte vare til at deltage i Kommissionens undersøgelse.

5.2.1.   Undersøgelse af EU-producenter

I betragtning af det store antal EU-producenter, som er berørt af denne procedure, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte frist har Kommissionen besluttet at begrænse antallet af EU-producenter, der skal indgå i undersøgelsen, til et rimeligt antal ved at udtage en stikprøve (denne proces benævnes også »stikprøveudtagning«). Stikprøveudtagningen udføres i henhold til grundforordningens artikel 27.

Kommissionen har foreløbigt udtaget en stikprøve af EU-producenter. Yderligere oplysninger findes i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter. Interesserede parter opfordres til at konsultere dossieret (ved at kontakte Kommissionen ved hjælp af kontaktoplysningerne i afsnit 5.6. nedenfor). Andre EU-producenter eller repræsentanter, der handler på disses vegne, som mener, at der er særlige grunde til, at de bør indgå i stikprøven, skal kontakte Kommissionen senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. Alle interesserede parter, der ønsker at afgive andre relevante oplysninger vedrørende stikprøveudtagningen, skal gøre dette senest 21 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet.

Kommissionen vil oplyse alle kendte EU-producenter og/eller EU-producentsammenslutninger om, hvilke virksomheder der er endeligt udtaget til at indgå i stikprøven.

For at indhente de oplysninger, som Kommissionen anser for nødvendige til sin undersøgelse, vil den sende spørgeskemaer til de EU-producenter, som indgår i stikprøven, og til alle kendte sammenslutninger af EU-producenter. Disse parter skal indsende et udfyldt spørgeskema senest 37 dage efter datoen for meddelelsen om stikprøveudtagningen, medmindre andet er angivet.

Spørgeskemaet vil indeholde spørgsmål bl.a. om deres virksomheds/virksomheders struktur og økonomiske situation.

5.3.   
  Procedure for vurdering af Unionens interesser

Hvis det kan godtgøres, at der forekommer subsidiering med deraf følgende skade, vil der i henhold til grundforordningens artikel 31 blive truffet afgørelse om, hvorvidt det vil være i strid med Unionens interesser at indføre antisubsidieforanstaltninger. EU-producenter, importører og deres repræsentative sammenslutninger, brugere og deres repræsentative sammenslutninger samt repræsentative forbruger-organisationer opfordres til at give sig til kende senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet. For at deltage i undersøgelsen skal de repræsentative forbrugerorganisationer inden for den samme tidsfrist godtgøre, at der er en objektiv forbindelse mellem deres aktiviteter og den undersøgte vare.

Parter, der giver sig til kende inden for ovenstående tidsfrist, kan indgive oplysninger til Kommissionen om Unionens interesser senest 37 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, medmindre andet er angivet. Oplysningerne kan enten indgives i et frit format eller ved at udfylde et spørgeskema, der er udarbejdet af Kommissionen. I alle tilfælde vil oplysninger indgivet i henhold til artikel 31 kun blive taget i betragtning, hvis de er behørigt dokumenteret på indgivelsestidspunktet.

5.4.   
  Andre skriftlige bemærkninger

I henhold til bestemmelserne i denne meddelelse opfordres alle interesserede parter til at tilkendegive deres synspunkter, indgive oplysninger og fremlægge dokumentation herfor. Medmindre andet er angivet, skal disse oplysninger med tilhørende dokumentation være Kommissionen i hænde senest 37 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende.

5.5.   
  Mulighed for at blive hørt af Kommissionens undersøgelsestjenester

Alle interesserede parter kan anmode om at blive hørt af Kommissionens undersøgelsestjenester. Enhver anmodning om at blive hørt bør ske skriftligt med angivelse af årsagerne til anmodningen. For så vidt angår høringer om spørgsmål vedrørende den indledende fase af undersøgelsen, skal anmodningen indgives senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. Derefter skal en anmodning om at blive hørt fremsættes inden for de særlige frister, som Kommissionen fastsætter i sin kommunikation med parterne.

5.6.   
  Vejledning om indgivelse af skriftlige bemærkninger og indsendelse af udfyldte spørgeskemaer og korrespondance

Alle skriftlige bemærkninger, herunder de oplysninger, der anmodes om i denne meddelelse, udfyldte spørgeskemaer og korrespondance fra interesserede parter, for hvilke der anmodes om fortrolig behandling, skal forsynes med påtegningen »Limited« (7).

Interesserede parter, der indgiver oplysninger forsynet med påtegningen »Limited«, anmodes om at indgive ikke-fortrolige sammendrag heraf, som forsynes med påtegningen »For inspection by interested parties«, jf. grundforordningens artikel 29, stk. 2. Disse sammendrag skal være tilstrækkeligt detaljerede til at sikre en rimelig forståelse af de fortrolige oplysningers egentlige indhold. Hvis en interesseret part indgiver fortrolige oplysninger uden at indgive et ikke-fortroligt sammendrag, der med hensyn til form og indhold opfylder kravene, kan der ses bort fra sådanne fortrolige oplysninger.

Interesserede parter anmodes om at indgive alle deres bemærkninger og anmodninger i elektronisk form (ikke-fortrolige bemærkninger via e-mail, fortrolige bemærkninger på cd-r/dvd) med angivelse af navn, adresse, e-mail-adresse, telefon- og faxnummer. Fuldmagter og underskrevne certifikater, der ledsager besvarelser af spørgeskemaer, eller enhver opdatering heraf skal dog indgives på papir, dvs. pr. post eller ved aflevering på nedenstående adresse. Hvis en interesseret part ikke kan indgive sine bemærkninger og anmodninger i elektronisk form, skal den pågældende omgående kontakte Kommissionen, jf. grundforordningens artikel 28, stk. 2. Interesserede parter kan finde yderligere oplysninger om korrespondance med Kommissionen på den relevante webside på webstedet for Generaldirektoratet for Handel: http://ec.europa.eu/trade/tackling-unfair-trade/trade-defence

Kommissionens postadresse:

| Europa-Kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet for Handel |
| Direktorat H |
| Kontor: N105 08/020 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Handel

Direktorat H

Kontor: N105 08/020

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

Fax +32 22985514 (kun for korrespondance vedrørende punkt 3, punkt 5.1.1 og bilag A)

+32 22956505 (for andre spørgsmål)

E-mail: trade-solar-subsidy@ec.europa.eu (kun for korrespondance vedrørende punkt 3, punkt 5.1.1 og bilag A)

trade-solar-injury@ec.europa.eu (for andre spørgsmål)

6.   Manglende samarbejdsvilje

Hvis en af de interesserede parter nægter at give adgang til nødvendige oplysninger, undlader at meddele dem inden for de fastsatte frister eller lægger væsentlige hindringer i vejen for undersøgelsen, kan der træffes foreløbige eller endelige afgørelser, positive eller negative, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28.

Konstateres det, at en interesseret part har meddelt urigtige eller vildledende oplysninger, kan der ses bort fra disse oplysninger, og der kan gøres brug af de foreliggende faktiske oplysninger.

Hvis en interesseret part helt eller delvist undlader at samarbejde, og konklusionerne af undersøgelsen derfor baseres på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28, kan resultatet blive mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende havde udvist samarbejdsvilje.

7.   Høringskonsulent

Interesserede parter kan anmode om, at høringskonsulenten fra Generaldirektoratet for Handel griber ind. Høringskonsulenten optræder som formidler mellem de interesserede parter og Kommissionens undersøgelsestjenester. Hørings-konsulenten gennemgår anmodninger om aktindsigt, tvister om fortrolige oplysninger, anmodninger om forlængelse af frister og anmodninger fra tredjeparter om at blive hørt. Høringskonsulenten kan arrangere en høring med en individuel interesseret part og mægle for at sikre, at de interesserede parters ret til at forsvare sig udøves fuldt ud.

En anmodning om en høring med høringskonsulenten skal indgives skriftligt og begrundes. For så vidt angår høringer om spørgsmål vedrørende den indledende fase af undersøgelsen, skal anmodningen indgives senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. Derefter skal en anmodning om at blive hørt fremsættes inden for de særlige frister, som Kommissionen fastsætter i sin kommunikation med parterne.

Høringskonsulenten vil også sørge for en høring med parterne, hvor der bliver lejlighed til at fremsætte andre synspunkter og fremføre modargumenter i spørgsmål vedrørende bl.a. subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser. En sådan høring vil som regel finde sted senest i slutningen af den fjerde uge efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner.

Interesserede parter kan finde yderligere oplysninger og kontaktoplysninger på høringskonsulentens websider på webstedet for Generaldirektoratet for Handel: http://ec.europa.eu/trade/tackling-unfair-trade/hearing-officer/index_en.htm

8.   Tidsplan for undersøgelsen

Undersøgelsen vil i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 9, blive afsluttet senest 13 måneder efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. I henhold til grundforordningens artikel 12, stk. 1, kan der træffes midlertidige foranstaltninger, dog senest 9 måneder efter offentliggørelsen af denne meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende.

9.   Behandling af personoplysninger

Personoplysninger, som indsamles i forbindelse med denne undersøgelse, vil blive behandlet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8).

---

(1)  EUT L 188 af 18.7.2009, s. 93.

(2)  Se nedenfor under punkt 5, sidste afsnit, for vigtige oplysninger til virksomheder, der afskiber den undersøgte vare til EU fra Folkerepublikken Kina, men mener, at al eller en del af denne eksport ikke har toldmæssig oprindelse i Folkerepublikken Kina.

(3)  En eksporterende producent er en virksomhed i det pågældende land, som producerer og eksporterer den undersøgte vare til EU-markedet enten direkte eller gennem en tredjepart, herunder alle dennes forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der er beskæftiget med produktion, hjemmemarkedssalg eller eksport af den undersøgte vare.

(4)  I henhold til grundforordningens artikel 15, stk. 3, ses der bort fra ethvert udligningsberettiget subsidiebeløb på nul og af minimal størrelse og fra udligningsberettigede subsidier, der fastsættes under de omstændigheder, som er omhandlet i grundforordningens artikel 28.

(5)  Kun importører, der ikke er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter, kan indgå i stikprøven. Importører, som er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter, skal udfylde bilag 1 til spørgeskemaet for disse eksporterende producenter. I henhold til artikel 143 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til EF-toldkodeksen kan personer kun anses for at være indbyrdes afhængige: a) hvis den ene er medlem af direktionen eller bestyrelsen for den andens virksomhed og omvendt, b) hvis de juridisk set anses for interessenter eller kompagnoner, c) hvis de er arbejdsgiver og arbejdstager, d) hvis en person direkte eller indirekte besidder, kontrollerer eller råder over 5 % eller derover af den andens aktier eller anparter med stemmeret, e) hvis den ene af dem direkte eller indirekte kontrollerer den anden, f) hvis de begge direkte eller indirekte kontrolleres af en tredjemand, g) hvis de tilsammen direkte eller indirekte kontrollerer en tredjemand eller h) hvis de er medlemmer af samme familie. Personer anses kun for at være medlemmer af samme familie, hvis de står i et af følgende forhold til hinanden: i) mand og hustru, ii) forældre og børn, iii) brødre og søstre (hel- eller halvsøskende), iv) bedsteforældre og børnebørn, v) onkel eller tante og nevø eller niece, vi) svigerforældre og svigersøn eller svigerdatter, vii) svoger og svigerinde. (EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1). I denne sammenhæng betyder »person« enhver fysisk eller juridisk person.

(6)  De oplysninger, som ikke-forretningsmæssigt forbundne importører fremkommer med, kan også bruges i forbindelse med andre aspekter af denne undersøgelse end fastsættelse af subsidiering.

(7)  Et dokument med påtegningen »Limited« er et fortroligt dokument i henhold til artikel 29 i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 93) og artikel 12 i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Det er også beskyttet i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).

(8)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

---

BILAG A

Image

Image

Image

---

BILAG B

Image

Image

---