# Den Europæiske Unions C 299/2012

| | ISSN 1977-0871
  doi:10.3000/19770871.C_2012.299.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 299 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 55. årgang4. oktober 2012 |

ISSN 1977-0871

doi:10.3000/19770871.C_2012.299.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 299

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

55. årgang4. oktober 2012

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 482. plenarmøde den 11. og 12. juli 2012 |
| 2012/C 299/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om En styrkelse af deltagelsesprocesserne og inddragelse af lokale myndigheder, ngo'er og arbejdsmarkedets parter i gennemførelsen af Europa 2020-strategien (sonderende udtalelse) | 1 |
| 2012/C 299/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Nye finansielle regler: hvilke ændringer for banksektoren? (initiativudtalelse) | 6 |
| 2012/C 299/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Europæiske teknologiplatforme (ETP) og industrielle ændringer (initiativudtalelse) | 12 |
| 2012/C 299/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Behovet for en europæisk forsvarsindustri: industrielle, innovative og sociale aspekter (initiativudtalelse) | 17 |
| 2012/C 299/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kvindelige iværksættere – målrettede politikker til fremme af vækst og beskæftigelse i EU (initiativudtalelse) | 24 |
| 2012/C 299/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kvindernes rolle som drivkraft for en udviklings- og innovationsmodel inden for landbruget og i landdistrikterne (initiativudtalelse) | 29 |
| 2012/C 299/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forbindelserne mellem EU og Moldova: Hvilken rolle skal det organiserede civilsamfund spille? | 34 |
| 2012/C 299/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Civilsamfundets rolle i flerpartshandelsaftalen mellem EU, Colombia og Peru | 39 |
| 2012/C 299/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kooperativer og landbrugsfødevaresektorens udvikling (initiativudtalelse) | 45 |
| 2012/C 299/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Revision af retningslinjerne fra 1994 og 2005 om luftfart og lufthavne i EU (tillægsudtalelse) | 49 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

482. plenarmøde den 11. og 12. juli 2012

2012/C 299/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om En styrkelse af deltagelsesprocesserne og inddragelse af lokale myndigheder, ngo'er og arbejdsmarkedets parter i gennemførelsen af Europa 2020-strategien (sonderende udtalelse)

1

2012/C 299/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Nye finansielle regler: hvilke ændringer for banksektoren? (initiativudtalelse)

6

2012/C 299/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Europæiske teknologiplatforme (ETP) og industrielle ændringer (initiativudtalelse)

12

2012/C 299/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Behovet for en europæisk forsvarsindustri: industrielle, innovative og sociale aspekter (initiativudtalelse)

17

2012/C 299/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kvindelige iværksættere – målrettede politikker til fremme af vækst og beskæftigelse i EU (initiativudtalelse)

24

2012/C 299/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kvindernes rolle som drivkraft for en udviklings- og innovationsmodel inden for landbruget og i landdistrikterne (initiativudtalelse)

29

2012/C 299/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forbindelserne mellem EU og Moldova: Hvilken rolle skal det organiserede civilsamfund spille?

34

2012/C 299/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Civilsamfundets rolle i flerpartshandelsaftalen mellem EU, Colombia og Peru

39

2012/C 299/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kooperativer og landbrugsfødevaresektorens udvikling (initiativudtalelse)

45

2012/C 299/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Revision af retningslinjerne fra 1994 og 2005 om luftfart og lufthavne i EU (tillægsudtalelse)

49

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG |
| | 482. plenarmøde den 11. og 12. juli 2012 |
| 2012/C 299/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Omstruktureringer og foregribelse af forandringer: Hvilken lære kan vi drage af den økonomiske krise? (Grønbog) COM(2012) 7 final | 54 |
| 2012/C 299/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog om mulighederne for at indføre stabilitetsobligationerCOM(2011) 818 final | 60 |
| 2012/C 299/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets operationelle aktiviteter (fra 2014 og frem)COM(2011) 831 final | 72 |
| 2012/C 299/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbedring af værdipapirafviklingen i Den Europæiske Union og om værdipapircentraler (CSD'er) samt om ændring af direktiv 98/26/EFCOM(2012) 73 final – 2012/0029 (COD) | 76 |
| 2012/C 299/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for humanmedicinske lægemidler og disse lægemidlers inddragelse under de offentlige sygesikringsordningerCOM(2012) 84 final – 2012/0035 (COD) | 81 |
| 2012/C 299/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forenklede regler for overførsel i det indre marked af motorkøretøjer, der er indregistreret i en anden medlemsstatCOM(2012) 164 final – 2012/0082 (COD) | 89 |
| 2012/C 299/17 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om styrket solidaritet i EU på asylområdet – En EU-dagsorden for bedre ansvarsfordeling og øget gensidig tillidCOM(2011) 835 final | 92 |
| 2012/C 299/18 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Initiativet Muligheder for Unge COM(2011) 933 final | 97 |
| 2012/C 299/19 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om programmet for retlige anliggender for perioden 2014 til 2020COM(2011) 759 final – 2011/0369 (COD) | 103 |
| 2012/C 299/20 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern SikkerhedCOM(2011) 750 final – 2011/0365 (COD) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en asyl- og migrationsfond COM(2011) 751 final – 2011/0366 (COD) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om almindelige bestemmelser om Asyl- og Migrationsfonden og om instrumentet for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring COM(2011) 752 final – 2011/0367 (COD) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring som en del af Fonden for Intern Sikkerhed COM(2011) 753 final – 2011/0368 (COD) | 108 |
| 2012/C 299/21 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hvidbog – En dagsorden for tilstrækkelige, sikre og bæredygtige pensionerCOM(2012) 55 final | 115 |
| 2012/C 299/22 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets forordning om oprettelse af programmet Europa for Borgerne for perioden 2014-2020COM(2011) 884 final – 2011/0436 (APP) | 122 |
| 2012/C 299/23 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske UnionCOM(2012) 85 final – 2012/0036 (COD) | 128 |
| 2012/C 299/24 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond [til ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 og Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 og Rådets forordning nr. XXX/2011 om integreret havpolitik]COM(2011) 804 final – 2011/0380 (COD) | 133 |
| 2012/C 299/25 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Oplysningskampagner og salgsfremstød til fordel for landbrugsprodukterne: en strategi af stor europæisk merværdi til fremme af smagfulde produkter fra EuropaCOM(2012) 148 final | 141 |
| 2012/C 299/26 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 af 18. september 2007 om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestandeCOM(2012) 155 final – 2012/0077 (COD) | 145 |
| 2012/C 299/27 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Højtydende databehandling: Europas position i det globale kapløbCOM(2012) 45 final | 148 |
| 2012/C 299/28 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrolCOM(2012) 129 final – 2012/62 (COD) og Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om flagstatens ansvar for håndhævelsen af Rådets direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og om ændring af direktiv 1999/63/EFCOM(2012) 134 final – 2012/65 (COD) | 153 |
| 2012/C 299/29 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophugning af skibeCOM(2012) 118 final – 2012/0055 (COD) | 158 |
| 2012/C 299/30 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Akten for det indre marked II – nøgleaktioner (sonderende udtalelse) | 165 |
| 2012/C 299/31 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Transporthvidbog: Civilsamfundets tilslutning og deltagelse (sonderende udtalelse) | 170 |

III   Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

482. plenarmøde den 11. og 12. juli 2012

2012/C 299/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Omstruktureringer og foregribelse af forandringer: Hvilken lære kan vi drage af den økonomiske krise? (Grønbog) COM(2012) 7 final

COM(2012) 7 final

54

2012/C 299/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog om mulighederne for at indføre stabilitetsobligationerCOM(2011) 818 final

COM(2011) 818 final

60

2012/C 299/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets operationelle aktiviteter (fra 2014 og frem)COM(2011) 831 final

COM(2011) 831 final

72

2012/C 299/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbedring af værdipapirafviklingen i Den Europæiske Union og om værdipapircentraler (CSD'er) samt om ændring af direktiv 98/26/EFCOM(2012) 73 final – 2012/0029 (COD)

COM(2012) 73 final – 2012/0029 (COD)

76

2012/C 299/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for humanmedicinske lægemidler og disse lægemidlers inddragelse under de offentlige sygesikringsordningerCOM(2012) 84 final – 2012/0035 (COD)

COM(2012) 84 final – 2012/0035 (COD)

81

2012/C 299/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forenklede regler for overførsel i det indre marked af motorkøretøjer, der er indregistreret i en anden medlemsstatCOM(2012) 164 final – 2012/0082 (COD)

COM(2012) 164 final – 2012/0082 (COD)

89

2012/C 299/17

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om styrket solidaritet i EU på asylområdet – En EU-dagsorden for bedre ansvarsfordeling og øget gensidig tillidCOM(2011) 835 final

COM(2011) 835 final

92

2012/C 299/18

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Initiativet Muligheder for Unge COM(2011) 933 final

COM(2011) 933 final

97

2012/C 299/19

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om programmet for retlige anliggender for perioden 2014 til 2020COM(2011) 759 final – 2011/0369 (COD)

COM(2011) 759 final – 2011/0369 (COD)

103

2012/C 299/20

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern SikkerhedCOM(2011) 750 final – 2011/0365 (COD) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en asyl- og migrationsfond COM(2011) 751 final – 2011/0366 (COD) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om almindelige bestemmelser om Asyl- og Migrationsfonden og om instrumentet for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring COM(2011) 752 final – 2011/0367 (COD) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring som en del af Fonden for Intern Sikkerhed COM(2011) 753 final – 2011/0368 (COD)

COM(2011) 750 final – 2011/0365 (COD)

COM(2011) 751 final – 2011/0366 (COD)

COM(2011) 752 final – 2011/0367 (COD)

COM(2011) 753 final – 2011/0368 (COD)

108

2012/C 299/21

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hvidbog – En dagsorden for tilstrækkelige, sikre og bæredygtige pensionerCOM(2012) 55 final

COM(2012) 55 final

115

2012/C 299/22

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets forordning om oprettelse af programmet Europa for Borgerne for perioden 2014-2020COM(2011) 884 final – 2011/0436 (APP)

COM(2011) 884 final – 2011/0436 (APP)

122

2012/C 299/23

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske UnionCOM(2012) 85 final – 2012/0036 (COD)

COM(2012) 85 final – 2012/0036 (COD)

128

2012/C 299/24

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond [til ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 og Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 og Rådets forordning nr. XXX/2011 om integreret havpolitik]COM(2011) 804 final – 2011/0380 (COD)

COM(2011) 804 final – 2011/0380 (COD)

133

2012/C 299/25

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Oplysningskampagner og salgsfremstød til fordel for landbrugsprodukterne: en strategi af stor europæisk merværdi til fremme af smagfulde produkter fra EuropaCOM(2012) 148 final

COM(2012) 148 final

141

2012/C 299/26

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 af 18. september 2007 om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestandeCOM(2012) 155 final – 2012/0077 (COD)

COM(2012) 155 final – 2012/0077 (COD)

145

2012/C 299/27

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Højtydende databehandling: Europas position i det globale kapløbCOM(2012) 45 final

COM(2012) 45 final

148

2012/C 299/28

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrolCOM(2012) 129 final – 2012/62 (COD) og Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om flagstatens ansvar for håndhævelsen af Rådets direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og om ændring af direktiv 1999/63/EFCOM(2012) 134 final – 2012/65 (COD)

COM(2012) 129 final – 2012/62 (COD)

COM(2012) 134 final – 2012/65 (COD)

153

2012/C 299/29

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophugning af skibeCOM(2012) 118 final – 2012/0055 (COD)

COM(2012) 118 final – 2012/0055 (COD)

158

2012/C 299/30

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Akten for det indre marked II – nøgleaktioner (sonderende udtalelse)

165

2012/C 299/31

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Transporthvidbog: Civilsamfundets tilslutning og deltagelse (sonderende udtalelse)

170

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

482. plenarmøde den 11. og 12. juli 2012

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »En styrkelse af deltagelsesprocesserne og inddragelse af lokale myndigheder, ngo'er og arbejdsmarkedets parter i gennemførelsen af Europa 2020-strategien« (sonderende udtalelse)

2012/C 299/01

Ordfører: Heidi LOUGHEED

I brev af 18. april 2012 anmodede Sotiroula Charalambous, Republikken Cyperns minister for beskæftigelse og social sikring, på vegne af det kommende cypriotiske rådsformandskab om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"En styrkelse af deltagelsesprocesserne og inddragelse af lokale myndigheder, ngo'er og arbejdsmarkedets parter i gennemførelsen af Europa 2020-strategien".

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 27. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli, enstemmigt følgende udtalelse:

1.   Anbefalinger

| — | EØSU opfordrer EU's institutioner og de nationale regeringer til at forny det politiske engagement og inddrage alle relevante partnere (Europa-Parlamentet, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, de nationale parlamenter, regionale og lokale myndigheder, arbejdsmarkedets parter, det organiserede civilsamfund, de nationale økonomiske og sociale råd eller tilsvarende organer, byer og alle andre former for lokale myndigheder) i Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

—

EØSU opfordrer EU's institutioner og de nationale regeringer til at forny det politiske engagement og inddrage alle relevante partnere (Europa-Parlamentet, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, de nationale parlamenter, regionale og lokale myndigheder, arbejdsmarkedets parter, det organiserede civilsamfund, de nationale økonomiske og sociale råd eller tilsvarende organer, byer og alle andre former for lokale myndigheder) i Europa 2020-strategien.

| — | EØSU påtager sig at bygge videre på det hidtidige arbejde med de nationale økonomiske og sociale råd eller tilsvarende organer og nationale repræsentanter for det organiserede civilsamfund ved at blive det europæiske kontaktpunkt og oprette en platform for disse partnere, der kan fremme deres arbejde med Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

—

EØSU påtager sig at bygge videre på det hidtidige arbejde med de nationale økonomiske og sociale råd eller tilsvarende organer og nationale repræsentanter for det organiserede civilsamfund ved at blive det europæiske kontaktpunkt og oprette en platform for disse partnere, der kan fremme deres arbejde med Europa 2020-strategien.

| — | På langt sigt mener EØSU, at Den Europæiske Union bør udvikle en langsigtet vision for det endelige formål med aktørernes inddragelse og arbejde for en gradvis opfyldelse af dette. |
| --- | --- |

—

På langt sigt mener EØSU, at Den Europæiske Union bør udvikle en langsigtet vision for det endelige formål med aktørernes inddragelse og arbejde for en gradvis opfyldelse af dette.

| — | På kort sigt mener EØSU, at en række mindre ændringer ville skabe betydelige fremskridt. Navnlig bør medlemsstaterne og Kommissionen meget hurtigt genoverveje processernes timing og forløb med henblik på at give mulighed for en reel inddragelse af og medansvar blandt alle aktører. |
| --- | --- |

—

På kort sigt mener EØSU, at en række mindre ændringer ville skabe betydelige fremskridt. Navnlig bør medlemsstaterne og Kommissionen meget hurtigt genoverveje processernes timing og forløb med henblik på at give mulighed for en reel inddragelse af og medansvar blandt alle aktører.

2.   Indledning

| 2.1 | Den 18. april 2012 anmodede det kommende cypriotiske rådsformandskab Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg om at udarbejde en udtalelse om en styrkelse af deltagelsesprocesserne og inddragelse af lokale myndigheder, ngo'er og arbejdsmarkedets parter i gennemførelsen af Europa 2020-strategien på baggrund af formandskabets intentioner om at gøre emnet til en prioritet under formandsperioden og på det uformelle EPSCO-møde i juli 2012.
  Med det europæiske semester, der nu er i sit tredje år, er tidspunktet kommet til at se nærmere på deltagelsesprocesserne under Europa 2020-strategien og vurdere, hvordan de kan videreudvikles. |
| --- | --- |

2.1

Den 18. april 2012 anmodede det kommende cypriotiske rådsformandskab Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg om at udarbejde en udtalelse om en styrkelse af deltagelsesprocesserne og inddragelse af lokale myndigheder, ngo'er og arbejdsmarkedets parter i gennemførelsen af Europa 2020-strategien på baggrund af formandskabets intentioner om at gøre emnet til en prioritet under formandsperioden og på det uformelle EPSCO-møde i juli 2012.

Med det europæiske semester, der nu er i sit tredje år, er tidspunktet kommet til at se nærmere på deltagelsesprocesserne under Europa 2020-strategien og vurdere, hvordan de kan videreudvikles.

| 2.2 | EØSU's Styringsgruppe for Europa 2020 har til opgave at overvåge arbejdet og samle nationale ØSU'er eller tilsvarende organer i medlemsstaterne, så de kan udveksle erfaringer om, hvordan deltagelsesprocesserne under Europa 2020-strategien kan forbedres. |
| --- | --- |

2.2

EØSU's Styringsgruppe for Europa 2020 har til opgave at overvåge arbejdet og samle nationale ØSU'er eller tilsvarende organer i medlemsstaterne, så de kan udveksle erfaringer om, hvordan deltagelsesprocesserne under Europa 2020-strategien kan forbedres.

| 2.3 | EØSU's rolle i gennemførelsen af Europa 2020-strategien (1) er nu fuldt ud anerkendt, og udvalget ønsker at dele sine anbefalinger til forbedringer af deltagelsesprocesserne under Europa 2020-strategien og det europæiske semester. |
| --- | --- |

2.3

EØSU's rolle i gennemførelsen af Europa 2020-strategien (1) er nu fuldt ud anerkendt, og udvalget ønsker at dele sine anbefalinger til forbedringer af deltagelsesprocesserne under Europa 2020-strategien og det europæiske semester.

3.   Europa 2020 – et nyt system

| 3.1 | Den Europæiske Union og dens befolkning oplever en alvorlig økonomisk og finansiel krise, som har haft alvorlige konsekvenser for EU som helhed og borgerne. Mange medlemsstater har oplevet ekstremt pressede situationer og stigende arbejdsløshed forbliver et problem. EØSU mener derfor, som fastholdt i en lang række udtalelser gennem de sidste tre år, at Europa 2020-strategien nu er vigtigere end nogensinde før, idet den opstiller en omfattende dagsorden for reformer, der har til formål at sikre bæredygtig vækst og opbygge et mere modstandsdygtigt EU. |
| --- | --- |

3.1

Den Europæiske Union og dens befolkning oplever en alvorlig økonomisk og finansiel krise, som har haft alvorlige konsekvenser for EU som helhed og borgerne. Mange medlemsstater har oplevet ekstremt pressede situationer og stigende arbejdsløshed forbliver et problem. EØSU mener derfor, som fastholdt i en lang række udtalelser gennem de sidste tre år, at Europa 2020-strategien nu er vigtigere end nogensinde før, idet den opstiller en omfattende dagsorden for reformer, der har til formål at sikre bæredygtig vækst og opbygge et mere modstandsdygtigt EU.

| 3.2 | Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst er vækststrategien, der fastsætter mål for centrale politikområder på EU- og nationalt niveau. Den har et meget bredt anvendelsesområde og det overordnede mål er at støtte intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst samt dække udviklingstendenser inden for innovation, F&U, klimaændringer, energi, arbejdsløshed, industripolitik, social og territorial samhørighed, fattigdomsniveauer, samhørighedspolitik mm. |
| --- | --- |

3.2

Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst er vækststrategien, der fastsætter mål for centrale politikområder på EU- og nationalt niveau. Den har et meget bredt anvendelsesområde og det overordnede mål er at støtte intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst samt dække udviklingstendenser inden for innovation, F&U, klimaændringer, energi, arbejdsløshed, industripolitik, social og territorial samhørighed, fattigdomsniveauer, samhørighedspolitik mm.

| 3.3 | Forvaltningen af Europa 2020-strategien sigter mod at samle europæiske, nationale og delte beføjelser i et flerlagssystem og bidrager således til at styrke uddybningen af den europæiske integration og dens legitimitet. Sammenlignet med Lissabonstrategien har Europa 2020-strategien indbyrdes forbundne flagskibsinitiativer, som skaber fokus og støtter vigtige tematiske områder, prioriteter, overordnede mål samt et styrket og strengt tilsynssystem, der giver mulighed for en kritisk vurdering af udviklingen (eller manglen på samme) på nationalt niveau. |
| --- | --- |

3.3

Forvaltningen af Europa 2020-strategien sigter mod at samle europæiske, nationale og delte beføjelser i et flerlagssystem og bidrager således til at styrke uddybningen af den europæiske integration og dens legitimitet. Sammenlignet med Lissabonstrategien har Europa 2020-strategien indbyrdes forbundne flagskibsinitiativer, som skaber fokus og støtter vigtige tematiske områder, prioriteter, overordnede mål samt et styrket og strengt tilsynssystem, der giver mulighed for en kritisk vurdering af udviklingen (eller manglen på samme) på nationalt niveau.

| 3.4 | Sammenlignet med Lissabonstrategien er rapporteringsmekanismen anderledes, ikke kun fordi den er mere fokuseret, men fordi den nu er samordnet med processerne under de nye og forbedrede systemer til økonomisk forvaltning, således at f.eks. stabilitets- og konvergensprogrammet og de nationale reformprogrammer forelægges Kommissionen samtidigt, hvilket giver et mere komplet overblik over medlemsstaternes situation og hensigter. |
| --- | --- |

3.4

Sammenlignet med Lissabonstrategien er rapporteringsmekanismen anderledes, ikke kun fordi den er mere fokuseret, men fordi den nu er samordnet med processerne under de nye og forbedrede systemer til økonomisk forvaltning, således at f.eks. stabilitets- og konvergensprogrammet og de nationale reformprogrammer forelægges Kommissionen samtidigt, hvilket giver et mere komplet overblik over medlemsstaternes situation og hensigter.

| 3.5 | Ændringen i processen blev først fremhævet i selve Europa 2020-strategidokumentet, som præciserede, at "vi har behov for en højere grad af ejerskab" og at der "desuden er behov for et større input fra aktører på nationalt og regionalt niveau og fra arbejdsmarkedets parter" i den henseende. Der blev indgået en specifik forpligtelse til i højere grad at inddrage både EØSU og Regionsudvalget. Dette behov for deltagelsesprocesser er blevet gentaget ved flere lejligheder, først og fremmest i Det Europæiske Råds konklusioner fra marts 2010 og i Kommissionens "Guidance for drafting, implementing and monitoring National Reform Programmes under the Europe 2020 Strategy", som fastholder, at "det vil i høj grad være vigtigt at inddrage nationale parlamenter, arbejdsmarkedets parter, regioner og andre aktører i udarbejdelsen af de nationale reformprogrammer, for således at øge ejerskabet af strategien". |
| --- | --- |

3.5

Ændringen i processen blev først fremhævet i selve Europa 2020-strategidokumentet, som præciserede, at "vi har behov for en højere grad af ejerskab" og at der "desuden er behov for et større input fra aktører på nationalt og regionalt niveau og fra arbejdsmarkedets parter" i den henseende. Der blev indgået en specifik forpligtelse til i højere grad at inddrage både EØSU og Regionsudvalget. Dette behov for deltagelsesprocesser er blevet gentaget ved flere lejligheder, først og fremmest i Det Europæiske Råds konklusioner fra marts 2010 og i Kommissionens "Guidance for drafting, implementing and monitoring National Reform Programmes under the Europe 2020 Strategy", som fastholder, at "det vil i høj grad være vigtigt at inddrage nationale parlamenter, arbejdsmarkedets parter, regioner og andre aktører i udarbejdelsen af de nationale reformprogrammer, for således at øge ejerskabet af strategien".

4.   Erfaringer med det europæiske semester

| 4.1 | Efter tre år med Europa 2020-strategien står det klart, at mange medlemsstater har forpligtet sig til at inddrage arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund i det europæiske semester og har involveret disse partnere i de nationale processer. Imidlertid er håndhævelsen af disse tilsagn fragmentarisk med varierende grader af forpligtelser. Selv hvor forpligtelserne findes, varierer den reelle inddragelse af partnerne i processen. Mens mange medlemsstater informerer og hører deres partnere, er processen ofte ufokuseret og set fra deltagernes side kan det virke som om processen er usammenhængende eller mangler en overordnet strategi. Navnlig har EØSU og andre givet udtryk for bekymring over de meget stramme tidsfrister, der ofte stort set ikke afsætter tid til en reel debat med arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer eller regionale og nationale parlamenter. Disse bekymringer kommer ikke kun til udtryk på nationalt niveau. Mange organisationer på europæisk niveau har stillet spørgsmålstegn ved, om det europæiske semesters procesforløb og forvaltning samt overvågningen under Europa 2020-strategien kan forbedres. Europa-Parlamentet har fremsat politiske anbefalinger med det formål at give en bedre definition af parlamentets rolle og det bidrag, som det kunne yde (2), og Regionsudvalget offentliggør inden længe egne retningslinjer. |
| --- | --- |

4.1

Efter tre år med Europa 2020-strategien står det klart, at mange medlemsstater har forpligtet sig til at inddrage arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund i det europæiske semester og har involveret disse partnere i de nationale processer. Imidlertid er håndhævelsen af disse tilsagn fragmentarisk med varierende grader af forpligtelser. Selv hvor forpligtelserne findes, varierer den reelle inddragelse af partnerne i processen. Mens mange medlemsstater informerer og hører deres partnere, er processen ofte ufokuseret og set fra deltagernes side kan det virke som om processen er usammenhængende eller mangler en overordnet strategi. Navnlig har EØSU og andre givet udtryk for bekymring over de meget stramme tidsfrister, der ofte stort set ikke afsætter tid til en reel debat med arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer eller regionale og nationale parlamenter. Disse bekymringer kommer ikke kun til udtryk på nationalt niveau. Mange organisationer på europæisk niveau har stillet spørgsmålstegn ved, om det europæiske semesters procesforløb og forvaltning samt overvågningen under Europa 2020-strategien kan forbedres. Europa-Parlamentet har fremsat politiske anbefalinger med det formål at give en bedre definition af parlamentets rolle og det bidrag, som det kunne yde (2), og Regionsudvalget offentliggør inden længe egne retningslinjer.

| 4.2 | I EØSU har oprettelsen af Styringsgruppen for Europa 2020 skabt et vigtigt fokuspunkt for udvalgets arbejde og givet EØSU en gruppe, som har et overblik over alle Europa 2020-strategiens områder, og de dermed forbundne forslag, i stedet for at udvalget kun ser et fragmenteret billede. Repræsentanter for Kommissionen og andre aktører deltager løbende i møderne i Styringsgruppen. For at styrke den nationale forbindelse indbyder Styringsgruppen regelmæssigt de nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer til at deltage i vigtige møder i det europæiske semester samt organiserer lokale Europa 2020-arrangementer i samarbejde med nationale civilsamfundsaktører. Dette arbejde bør styrkes og videreudvikles. |
| --- | --- |

4.2

I EØSU har oprettelsen af Styringsgruppen for Europa 2020 skabt et vigtigt fokuspunkt for udvalgets arbejde og givet EØSU en gruppe, som har et overblik over alle Europa 2020-strategiens områder, og de dermed forbundne forslag, i stedet for at udvalget kun ser et fragmenteret billede. Repræsentanter for Kommissionen og andre aktører deltager løbende i møderne i Styringsgruppen. For at styrke den nationale forbindelse indbyder Styringsgruppen regelmæssigt de nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer til at deltage i vigtige møder i det europæiske semester samt organiserer lokale Europa 2020-arrangementer i samarbejde med nationale civilsamfundsaktører. Dette arbejde bør styrkes og videreudvikles.

| 4.3 | Selvom fokus ikke kun har ligget på det europæiske semester og Europa 2020-strategien har den rolle, som EØSU har spillet i indsatsen for at samle de nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer, vist sig nyttig i forbindelse med udviklingen af udvalgets og partnernes analyser af og forståelse for situationen i hele EU og styrket de forslag, der kommer fra såvel EØSU som partnerne. |
| --- | --- |

4.3

Selvom fokus ikke kun har ligget på det europæiske semester og Europa 2020-strategien har den rolle, som EØSU har spillet i indsatsen for at samle de nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer, vist sig nyttig i forbindelse med udviklingen af udvalgets og partnernes analyser af og forståelse for situationen i hele EU og styrket de forslag, der kommer fra såvel EØSU som partnerne.

5.   Deltagelsesprocessernes værdi og anvendelse

| 5.1 | Med henblik på at optimere det europæiske semesters gennemslagskraft står det klart, at bedre og mere omfattende deltagelsesprocesser under Europa 2020-strategien ville være til gavn for strategien i sig selv og i sidste ende for borgernes velfærd. |
| --- | --- |

5.1

Med henblik på at optimere det europæiske semesters gennemslagskraft står det klart, at bedre og mere omfattende deltagelsesprocesser under Europa 2020-strategien ville være til gavn for strategien i sig selv og i sidste ende for borgernes velfærd.

| 5.2 | Den Europæiske Union og medlemsstaterne henviser ofte til nytteværdien i deltagelsesprocesser og inddragelse af det organiserede civilsamfund. Arbejdsmarkedets parter og den bredere offentlighed kan i realiteten benytte sig af en række forskellige processer og systemer. Det er nyttigt at præcisere, hvorfor dette er så vigtigt, og hvad der potentielt kan vindes ved et velfungerende system, der sikrer større deltagelse. En proaktiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund kan skabe:






  — | Et større "fodaftryk" for formidlingen af informationer i hele EU og en betydelig dominoeffekt. |
| --- | --- | --- |

5.2

Den Europæiske Union og medlemsstaterne henviser ofte til nytteværdien i deltagelsesprocesser og inddragelse af det organiserede civilsamfund. Arbejdsmarkedets parter og den bredere offentlighed kan i realiteten benytte sig af en række forskellige processer og systemer. Det er nyttigt at præcisere, hvorfor dette er så vigtigt, og hvad der potentielt kan vindes ved et velfungerende system, der sikrer større deltagelse. En proaktiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund kan skabe:

—

Et større "fodaftryk" for formidlingen af informationer i hele EU og en betydelig dominoeffekt.

| — | Et større medejerskab af strategierne, hvis de opfattes som resultatet af alle berørte aktørers bidrag. |
| --- | --- |

—

Et større medejerskab af strategierne, hvis de opfattes som resultatet af alle berørte aktørers bidrag.

| — | Et system for tidlig varsling – da de ofte er langt tættere på realiteterne, kan civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter levere et system for tidlig varsling om mikrotendenser længe inden de kan iagttages på nationalt eller europæisk niveau. |
| --- | --- |

—

Et system for tidlig varsling – da de ofte er langt tættere på realiteterne, kan civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter levere et system for tidlig varsling om mikrotendenser længe inden de kan iagttages på nationalt eller europæisk niveau.

| — | Kapacitet til at afprøve idéer og udvikle løsninger – ikke overraskende er det som regel dem, der befinder sig tættest på realiteterne, der kan prøvekøre forslag inden de gennemføres i fuld skala, og dette sikrer ofte yderst pragmatiske og effektive løsninger. |
| --- | --- |

—

Kapacitet til at afprøve idéer og udvikle løsninger – ikke overraskende er det som regel dem, der befinder sig tættest på realiteterne, der kan prøvekøre forslag inden de gennemføres i fuld skala, og dette sikrer ofte yderst pragmatiske og effektive løsninger.

| — | Bedre gennemførelse – i mange tilfælde er det arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne selv, som vil stå med ansvaret for den egentlige gennemførelse af forslagene i praksis. |
| --- | --- |

—

Bedre gennemførelse – i mange tilfælde er det arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne selv, som vil stå med ansvaret for den egentlige gennemførelse af forslagene i praksis.

6.   Specifikke forslag til forbedring af deltagelsesprocesserne under Europa 2020-strategien

| 6.1 | Ved at se på de hidtidige processer på såvel europæisk som nationalt niveau mener EØSU, at der er meget at gøre, og at disse processer kan udvikles til et system, som reelt kan sikre et solidt partnerskab mellem EU's institutioner, nationale regeringer, arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer, nationale og regionale parlamenter og andre aktører. Dette vil i høj grad kræve en fokuseret og samordnet indsats og vil ikke kunne realiseres hurtigt. Imidlertid mener EØSU, at sådanne systemer bør udvikles ved gradvist at opbygge en strategisk og omfattende partnerskabsproces med flere niveauer, samtidig med at der hurtigt gennemføres enkle tiltag, der kan skabe forbedringer på kort sigt. |
| --- | --- |

6.1

Ved at se på de hidtidige processer på såvel europæisk som nationalt niveau mener EØSU, at der er meget at gøre, og at disse processer kan udvikles til et system, som reelt kan sikre et solidt partnerskab mellem EU's institutioner, nationale regeringer, arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer, nationale og regionale parlamenter og andre aktører. Dette vil i høj grad kræve en fokuseret og samordnet indsats og vil ikke kunne realiseres hurtigt. Imidlertid mener EØSU, at sådanne systemer bør udvikles ved gradvist at opbygge en strategisk og omfattende partnerskabsproces med flere niveauer, samtidig med at der hurtigt gennemføres enkle tiltag, der kan skabe forbedringer på kort sigt.

| 6.2 | Som det vigtigste opfordrer EØSU alle EU-institutioner og nationale regeringer til at bekræfte deres politiske opbakning til en mere regelmæssig og systematisk inddragelse af arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer, nationale parlamenter, regionale og lokale myndigheder og alle andre aktører og sikre, at dette gennemføres i størst muligt omfang vha. stærke, leve- og bæredygtige deltagelsesprocesser under Europa 2020-strategien. Lissabontraktaten understreger behovet for at høre civilsamfundet på europæisk niveau i beslutningsprocessen. Hvis medlemsstaterne skal opnå et større medejerskab af og inddragelse i både Europa 2020-strategien og den europæiske proces, bør de udvise den samme disciplin og høre nationale ØSU'er og tilsvarende organer så ofte som muligt. |
| --- | --- |

6.2

Som det vigtigste opfordrer EØSU alle EU-institutioner og nationale regeringer til at bekræfte deres politiske opbakning til en mere regelmæssig og systematisk inddragelse af arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer, nationale parlamenter, regionale og lokale myndigheder og alle andre aktører og sikre, at dette gennemføres i størst muligt omfang vha. stærke, leve- og bæredygtige deltagelsesprocesser under Europa 2020-strategien. Lissabontraktaten understreger behovet for at høre civilsamfundet på europæisk niveau i beslutningsprocessen. Hvis medlemsstaterne skal opnå et større medejerskab af og inddragelse i både Europa 2020-strategien og den europæiske proces, bør de udvise den samme disciplin og høre nationale ØSU'er og tilsvarende organer så ofte som muligt.

7.   EØSU

| 7.1 | Med hensyn til sin egen rolle mener EØSU, at det har afgørende betydning, at udvalget fortsat fokuserer på området og den strategiske inddragelse af alle elementer i Europa 2020-strategien. Målet er, at der fortsat skal være kapacitet til at se de mulige synergier, der skabes med strategien og dennes enkelte dele. |
| --- | --- |

7.1

Med hensyn til sin egen rolle mener EØSU, at det har afgørende betydning, at udvalget fortsat fokuserer på området og den strategiske inddragelse af alle elementer i Europa 2020-strategien. Målet er, at der fortsat skal være kapacitet til at se de mulige synergier, der skabes med strategien og dennes enkelte dele.

| 7.2 | EØSU mener, at arbejdet i udvalgets egen Styringsgruppe for Europa 2020 bør fortsættes og videreudvikles. Styringsgruppen skal fastholde sit fokus på strategien og dennes følgevirkninger for den brede offentlighed og bør bygge på sin interne kommunikation med de medlemmer, der ikke er involveret i styringsgruppens arbejde for at sikre, at alle får gavn af styringsgruppens oversigter og indsigt. |
| --- | --- |

7.2

EØSU mener, at arbejdet i udvalgets egen Styringsgruppe for Europa 2020 bør fortsættes og videreudvikles. Styringsgruppen skal fastholde sit fokus på strategien og dennes følgevirkninger for den brede offentlighed og bør bygge på sin interne kommunikation med de medlemmer, der ikke er involveret i styringsgruppens arbejde for at sikre, at alle får gavn af styringsgruppens oversigter og indsigt.

| 7.3 | EØSU mener, at det arbejde, udvalget gradvist har udført med at koordinere forbindelserne mellem og arbejdet i de eksisterende nationale økonomiske og sociale råd, har haft en meget positiv effekt, der dog kan forbedres. Mange af disse organisationer har ligeledes en rolle at spille på nationalt niveau i Europa 2020-strategien, hvilket også gælder for mange af deres medlemmer. Hvad angår en bedre inddragelse i Europa 2020-strategien mener EØSU, at der er tale om et område, hvor hurtige, enkle tiltag kunne give betydelige fordele. EØSU mener, at det har ideelle forudsætninger for at blive det europæiske kontaktpunkt for de nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer, navnlig med hensyn til at yde bistand til rådenes eget arbejde under Europa 2020-strategien. EØSU er villig til at give et sådant tilsagn og begynde denne proces med at styrke kontakten og samarbejdet yderligere ved hurtigst muligt at inddrage de nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer i et arrangement med fokus på Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

7.3

EØSU mener, at det arbejde, udvalget gradvist har udført med at koordinere forbindelserne mellem og arbejdet i de eksisterende nationale økonomiske og sociale råd, har haft en meget positiv effekt, der dog kan forbedres. Mange af disse organisationer har ligeledes en rolle at spille på nationalt niveau i Europa 2020-strategien, hvilket også gælder for mange af deres medlemmer. Hvad angår en bedre inddragelse i Europa 2020-strategien mener EØSU, at der er tale om et område, hvor hurtige, enkle tiltag kunne give betydelige fordele. EØSU mener, at det har ideelle forudsætninger for at blive det europæiske kontaktpunkt for de nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer, navnlig med hensyn til at yde bistand til rådenes eget arbejde under Europa 2020-strategien. EØSU er villig til at give et sådant tilsagn og begynde denne proces med at styrke kontakten og samarbejdet yderligere ved hurtigst muligt at inddrage de nationale økonomiske og sociale råd og lignende organer i et arrangement med fokus på Europa 2020-strategien.

8.   En hurtig indsats for at skabe forandringer på kort sigt

| 8.1 | EØSU støtter i høj grad det cypriotiske rådsformandskabs intention om at fokusere på en styrkelse af deltagelsesprocesserne under Europa 2020-processen og anvende en del af det uformelle EPSCO-møde i juli 2012 til behandling af dette spørgsmål. EØSU støtter fuldt ud dette som en god start, der skal gøre det muligt for medlemsstaterne og Kommissionen fuldt ud at overveje, hvordan de hver især kan forbedre deres indsats. |
| --- | --- |

8.1

EØSU støtter i høj grad det cypriotiske rådsformandskabs intention om at fokusere på en styrkelse af deltagelsesprocesserne under Europa 2020-processen og anvende en del af det uformelle EPSCO-møde i juli 2012 til behandling af dette spørgsmål. EØSU støtter fuldt ud dette som en god start, der skal gøre det muligt for medlemsstaterne og Kommissionen fuldt ud at overveje, hvordan de hver især kan forbedre deres indsats.

| 8.2 | EØSU opfordrer alle medlemsstater til at skabe klarhed på nationalt niveau, hvad angår spørgsmålet om, hvilke statslige organer der har ansvaret for hvilke foranstaltninger under Europa 2020 og forholdet mellem de organer, som har ansvaret for at koordinere eller overvåge de nationale reformprogrammer og de organer, der har ansvaret for den egentlige gennemførelse. Selv en enkel præcisering af dette i hver enkelt medlemsstat ville give aktører mulighed for at indgå i et samspil med de korrekte organer og dermed skabe en større gennemslagskraft. |
| --- | --- |

8.2

EØSU opfordrer alle medlemsstater til at skabe klarhed på nationalt niveau, hvad angår spørgsmålet om, hvilke statslige organer der har ansvaret for hvilke foranstaltninger under Europa 2020 og forholdet mellem de organer, som har ansvaret for at koordinere eller overvåge de nationale reformprogrammer og de organer, der har ansvaret for den egentlige gennemførelse. Selv en enkel præcisering af dette i hver enkelt medlemsstat ville give aktører mulighed for at indgå i et samspil med de korrekte organer og dermed skabe en større gennemslagskraft.

| 8.3 | EØSU mener, at fuld gennemsigtighed med hensyn til de anvendte deltagelsesformer i den enkelte medlemsstat samt beskrivelser af de processer og instrumenter, som regeringerne har til hensigt at anvende, vil give alle et overblik over hvad der sker, hvorfor og hvordan. |
| --- | --- |

8.3

EØSU mener, at fuld gennemsigtighed med hensyn til de anvendte deltagelsesformer i den enkelte medlemsstat samt beskrivelser af de processer og instrumenter, som regeringerne har til hensigt at anvende, vil give alle et overblik over hvad der sker, hvorfor og hvordan.

| 8.4 | EØSU mener, at Kommissionen og medlemsstaterne hurtigst muligt bør evaluere timingen af de forskellige tiltag under det europæiske semester. Den mest vedholdende udfordring, som fremhæves af næsten alle aktører under de eksisterende strukturer, er manglen på tilstrækkelig tid til at udarbejde et velovervejet svar eller gennemføre en grundig debat. Medlemsstaterne bør hurtigst muligt overveje de tidsfrister, som de anvender for nærværende, og undersøge, hvordan disse kan gøres mere hensigtsmæssige. |
| --- | --- |

8.4

EØSU mener, at Kommissionen og medlemsstaterne hurtigst muligt bør evaluere timingen af de forskellige tiltag under det europæiske semester. Den mest vedholdende udfordring, som fremhæves af næsten alle aktører under de eksisterende strukturer, er manglen på tilstrækkelig tid til at udarbejde et velovervejet svar eller gennemføre en grundig debat. Medlemsstaterne bør hurtigst muligt overveje de tidsfrister, som de anvender for nærværende, og undersøge, hvordan disse kan gøres mere hensigtsmæssige.

| 8.5 | EØSU opfordrer kraftigt lokale og regionale myndigheder til i højere grad at engagere sig i Europa 2020-processen inden for deres nationale rammer og direkte på europæisk plan. Regionsudvalgets etablering af Europa 2020-overvågningsplatformen er et glimrende skridt på vejen mod dette mål. EØSU mener, at et større engagement bør støttes af nationale regeringer. De lokale og regionale myndigheders forståelse for lokaludvikling og potentielle anvendelsesmuligheder er en vigtig del af det, der kræves, hvis Europa 2020-strategien skal udleve sit potentiale. |
| --- | --- |

8.5

EØSU opfordrer kraftigt lokale og regionale myndigheder til i højere grad at engagere sig i Europa 2020-processen inden for deres nationale rammer og direkte på europæisk plan. Regionsudvalgets etablering af Europa 2020-overvågningsplatformen er et glimrende skridt på vejen mod dette mål. EØSU mener, at et større engagement bør støttes af nationale regeringer. De lokale og regionale myndigheders forståelse for lokaludvikling og potentielle anvendelsesmuligheder er en vigtig del af det, der kræves, hvis Europa 2020-strategien skal udleve sit potentiale.

9.   Udvikling af en langsigtet og omfattende deltagelsesproces for Europa 2020

| 9.1 | EØSU mener, at der allerede findes yderst nyttige modeller for etableringen af solide strukturer til en permanent dialog. EØSU mener, at Europarådets kodeks for bedste praksis vedrørende civil deltagelse i beslutningsprocessen
   (3) skaber en glimrende ramme og principper for dette arbejde, som kan anvendes i forbindelse med Europa 2020-strategien. En sådan vifte af principper vil give EU og medlemsstaterne mulighed for gradvist at flytte debatten gennem inddragelsesprocessen fra et forholdsvist lavt niveau, der primært fokuserer på informationsformidling, til en åben høring, der skaber en dialog mellem deltagerne til i sidste ende et ægte partnerskab. EØSU mener, at processerne under Europa 2020 gradvist bør bevæge sig gennem disse deltagelsesstadier. Kodekset giver ligeledes en række yderst nyttige redskaber, som kunne anvendes i Europa 2020-processen. |
| --- | --- |

9.1

EØSU mener, at der allerede findes yderst nyttige modeller for etableringen af solide strukturer til en permanent dialog. EØSU mener, at Europarådets kodeks for bedste praksis vedrørende civil deltagelse i beslutningsprocessen
   (3) skaber en glimrende ramme og principper for dette arbejde, som kan anvendes i forbindelse med Europa 2020-strategien. En sådan vifte af principper vil give EU og medlemsstaterne mulighed for gradvist at flytte debatten gennem inddragelsesprocessen fra et forholdsvist lavt niveau, der primært fokuserer på informationsformidling, til en åben høring, der skaber en dialog mellem deltagerne til i sidste ende et ægte partnerskab. EØSU mener, at processerne under Europa 2020 gradvist bør bevæge sig gennem disse deltagelsesstadier. Kodekset giver ligeledes en række yderst nyttige redskaber, som kunne anvendes i Europa 2020-processen.

| 9.2 | Det organiserede civilsamfund i medlemsstaterne bør involveres gennem hele det europæiske semester. En central proces inden for tilrettelæggelsen er udarbejdelsen af de nationale reformprogrammer. Medlemsstaternes forberedelsesproces bør bygge på en bred og mere samarbejdsorienteret dialog med arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund. Disse aktører leverer ikke kun ekspertise vedrørende opstilling af mål og udformning af programmer og strategier for områder som beskæftigelse, uddannelse og social inklusion, de er også grundlæggende aktører for gennemførelsen af disse strategier. |
| --- | --- |

9.2

Det organiserede civilsamfund i medlemsstaterne bør involveres gennem hele det europæiske semester. En central proces inden for tilrettelæggelsen er udarbejdelsen af de nationale reformprogrammer. Medlemsstaternes forberedelsesproces bør bygge på en bred og mere samarbejdsorienteret dialog med arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund. Disse aktører leverer ikke kun ekspertise vedrørende opstilling af mål og udformning af programmer og strategier for områder som beskæftigelse, uddannelse og social inklusion, de er også grundlæggende aktører for gennemførelsen af disse strategier.

| 9.3 | Et andet centralt skridt i det europæiske semester er offentliggørelsen og evalueringen af de landespecifikke henstillinger. Arbejdsmarkedets parter på europæisk plan og det organiserede civilsamfund skal informeres og høres om de landespecifikke henstillinger for de enkelte medlemsstater. I den forbindelse er timing altafgørende, således at det organiserede civilsamfund kan inddrages på et tidligt stadium i udarbejdelsen af fremtidsudsigter for de følgende cyklusser. |
| --- | --- |

9.3

Et andet centralt skridt i det europæiske semester er offentliggørelsen og evalueringen af de landespecifikke henstillinger. Arbejdsmarkedets parter på europæisk plan og det organiserede civilsamfund skal informeres og høres om de landespecifikke henstillinger for de enkelte medlemsstater. I den forbindelse er timing altafgørende, således at det organiserede civilsamfund kan inddrages på et tidligt stadium i udarbejdelsen af fremtidsudsigter for de følgende cyklusser.

| 9.4 | EØSU har i tidligere udtalelser foreslået benchmarking som en metode til at måle fremskridtene med hensyn til gennemførelsen af Europa 2020-strategien. Her gennemfører det nationale økonomiske og sociale råd eller et tilsvarende organ en analyse og opstiller egne prioriterede kriterier ved brug af statistik, der er frit tilgængelig på Eurostats hjemmeside. Nogle ØSU'er arbejder allerede på den måde og andre nationale økonomiske og sociale råd bør opmuntres til at deltage i den samme proces. Ved hjælp af denne benchmarking overvåger aktørerne løbende gennemførelsen af reformerne. Dette udgør et værdifuldt input til revisionen af de nationale reformprogrammer. |
| --- | --- |

9.4

EØSU har i tidligere udtalelser foreslået benchmarking som en metode til at måle fremskridtene med hensyn til gennemførelsen af Europa 2020-strategien. Her gennemfører det nationale økonomiske og sociale råd eller et tilsvarende organ en analyse og opstiller egne prioriterede kriterier ved brug af statistik, der er frit tilgængelig på Eurostats hjemmeside. Nogle ØSU'er arbejder allerede på den måde og andre nationale økonomiske og sociale råd bør opmuntres til at deltage i den samme proces. Ved hjælp af denne benchmarking overvåger aktørerne løbende gennemførelsen af reformerne. Dette udgør et værdifuldt input til revisionen af de nationale reformprogrammer.

| 9.5 | Der bør træffes foranstaltninger for at sætte gang i debatten om gennemførelsen af Europa 2020-strategien i medlemsstaterne, og regeringerne bør udvikle mere effektive processer for feedback om resultaterne af en bedre civil og social dialog om strategien. Her kan civilsamfundet spille en særlig nyttig rolle i forbindelse med opfølgningen. Regelmæssige konferencer i medlemsstaterne, der involverer alle relevante aktører, ville være nyttige, og det samme gælder for åbne høringer i parlamentet til præsentation af de nationale reformprogrammer. |
| --- | --- |

9.5

Der bør træffes foranstaltninger for at sætte gang i debatten om gennemførelsen af Europa 2020-strategien i medlemsstaterne, og regeringerne bør udvikle mere effektive processer for feedback om resultaterne af en bedre civil og social dialog om strategien. Her kan civilsamfundet spille en særlig nyttig rolle i forbindelse med opfølgningen. Regelmæssige konferencer i medlemsstaterne, der involverer alle relevante aktører, ville være nyttige, og det samme gælder for åbne høringer i parlamentet til præsentation af de nationale reformprogrammer.

| 9.6 | Der er et modsætningsforhold mellem EU-institutionernes voksende bevidsthed om behovet for at høre det organiserede civilsamfund, og de vanskeligheder, som hovedparten af de nationale ØSU'er eller tilsvarende organer står over for på nuværende tidspunkt. Størstedelen af disse organisationers budget finansieres som oftest gennem de offentlige budgetter. I mange medlemsstater er disse organers budgetter blevet beskåret. Dette resulterer i, at de nationale økonomiske og sociale råd eller tilsvarende organer udelukkende fokuserer på nationale prioriteter og reducerer deres deltagelse på europæisk niveau. EU's institutioner bør overveje, hvordan de kan give støtte og bistand til disse organisationer, i det mindste hvad angår deres bidrag til det europæiske semester. |
| --- | --- |

9.6

Der er et modsætningsforhold mellem EU-institutionernes voksende bevidsthed om behovet for at høre det organiserede civilsamfund, og de vanskeligheder, som hovedparten af de nationale ØSU'er eller tilsvarende organer står over for på nuværende tidspunkt. Størstedelen af disse organisationers budget finansieres som oftest gennem de offentlige budgetter. I mange medlemsstater er disse organers budgetter blevet beskåret. Dette resulterer i, at de nationale økonomiske og sociale råd eller tilsvarende organer udelukkende fokuserer på nationale prioriteter og reducerer deres deltagelse på europæisk niveau. EU's institutioner bør overveje, hvordan de kan give støtte og bistand til disse organisationer, i det mindste hvad angår deres bidrag til det europæiske semester.

| 9.7 | Da det kan være særligt nyttigt at have et centralt kontaktpunkt for opfølgningen med ØSU'er eller tilsvarende organer kunne Kommissionen overveje at give EØSU ansvaret for at organisere en konference med deltagelse af alle nationale ØSU'er eller tilsvarende organer og institutionerne mindst en gang om året. Konferencen bør times nøje med forløbet af det europæiske semester, og formålet bør være at diskutere det europæiske semester, Europa 2020-strategien og deres bidrag og bedste praksis på området. |
| --- | --- |

9.7

Da det kan være særligt nyttigt at have et centralt kontaktpunkt for opfølgningen med ØSU'er eller tilsvarende organer kunne Kommissionen overveje at give EØSU ansvaret for at organisere en konference med deltagelse af alle nationale ØSU'er eller tilsvarende organer og institutionerne mindst en gang om året. Konferencen bør times nøje med forløbet af det europæiske semester, og formålet bør være at diskutere det europæiske semester, Europa 2020-strategien og deres bidrag og bedste praksis på området.

10.   Aktørerne

| 10.1 | EØSU har den holdning, at aktørerne selv også kunne forny deres engagement i processerne under Europa 2020. Mens udvalget mener, at det primære ansvar ligger hos medlemsstaterne, og at de må evaluere processernes inddragelse af partnerne, kunne aktørerne i højere grad lære af hinanden og i højere grad satse på direkte kontakter til EU's institutioner og de nationale regeringer. På samme måde gælder det, at aktørerne bør forbedre deres egen foregribelse af faserne under det europæiske semester på trods af behovet for, at regeringerne hurtigst muligt genovervejer processernes timing. |
| --- | --- |

10.1

EØSU har den holdning, at aktørerne selv også kunne forny deres engagement i processerne under Europa 2020. Mens udvalget mener, at det primære ansvar ligger hos medlemsstaterne, og at de må evaluere processernes inddragelse af partnerne, kunne aktørerne i højere grad lære af hinanden og i højere grad satse på direkte kontakter til EU's institutioner og de nationale regeringer. På samme måde gælder det, at aktørerne bør forbedre deres egen foregribelse af faserne under det europæiske semester på trods af behovet for, at regeringerne hurtigst muligt genovervejer processernes timing.

11.   Specifikke forslag i relation til beskæftigelse, fattigdom og udstødelse

| 11.1 | I sin forespørgsel til EØSU fremhævede det cypriotiske rådsformandskab specifikt, at der var brug for input med henblik på at inddrage civilsamfundet bedre i gennemførelse og opfølgning inden for politikområder som fattigdom og udstødelse. EØSU mener, at de berørte aktørers deltagelse i en struktureret og løbende dialog på såvel EU-niveau som nationalt niveau har afgørende betydning for muligheden for at finde effektive løsninger inden for disse politikområder. |
| --- | --- |

11.1

I sin forespørgsel til EØSU fremhævede det cypriotiske rådsformandskab specifikt, at der var brug for input med henblik på at inddrage civilsamfundet bedre i gennemførelse og opfølgning inden for politikområder som fattigdom og udstødelse. EØSU mener, at de berørte aktørers deltagelse i en struktureret og løbende dialog på såvel EU-niveau som nationalt niveau har afgørende betydning for muligheden for at finde effektive løsninger inden for disse politikområder.

| 11.2 | Det er vigtigt at udvikle partnerskabsarbejdet (eng. stakeholder approach) og den strukturerede dialog med civilsamfundets aktører, for så vidt angår politikudvikling, -gennemførelse og -opfølgning i arbejdet med platformen mod fattigdom og udstødelse. Inden for områder som fattigdom og udstødelse er det ofte civilsamfundets aktører som først støder på og skaber opmærksomhed omkring tendenser og samfundsudvikling. Deres fokuserede arbejde med at fremhæve brugerperspektivet, det præventive arbejde, men også udviklingen og udførelsen af innovative tjenester til disse målgrupper giver værdifuld viden og erfaring i strategiarbejdet til bekæmpelse af fattigdom og udstødelse. Her ønsker EØSU at understrege betydningen af den sociale økonomis og ngo'ernes strategiske rolle med henblik på at reducere fattigdom, fremme skabelsen af nye arbejdspladser og udvikle tjenester, som på en kreativ måde opfylder samfundets behov. |
| --- | --- |

11.2

Det er vigtigt at udvikle partnerskabsarbejdet (eng. stakeholder approach) og den strukturerede dialog med civilsamfundets aktører, for så vidt angår politikudvikling, -gennemførelse og -opfølgning i arbejdet med platformen mod fattigdom og udstødelse. Inden for områder som fattigdom og udstødelse er det ofte civilsamfundets aktører som først støder på og skaber opmærksomhed omkring tendenser og samfundsudvikling. Deres fokuserede arbejde med at fremhæve brugerperspektivet, det præventive arbejde, men også udviklingen og udførelsen af innovative tjenester til disse målgrupper giver værdifuld viden og erfaring i strategiarbejdet til bekæmpelse af fattigdom og udstødelse. Her ønsker EØSU at understrege betydningen af den sociale økonomis og ngo'ernes strategiske rolle med henblik på at reducere fattigdom, fremme skabelsen af nye arbejdspladser og udvikle tjenester, som på en kreativ måde opfylder samfundets behov.

| 11.3 | Inden for disse politikområder er det vigtigt at nævne medlemsstaternes såkaldte sociale rapporter (National Social Reports, NSR), som er et supplement til de nationale reformprogrammer, og som fremlægges af Udvalget for Social Beskyttelse (Social Protection Committee). Disse rapporter, som bygger på den åbne koordineringsmetode, vurderer den sociale dimension af Europa 2020. Rapporterne identificerer de mest nærliggende reformer ud fra den årlige vækststrategi samt fremlægger forslag til konkrete tiltag. Det er af afgørende betydning at finde frem til en proces, hvor man kan inddrage de berørte aktører bedre i processen med NSR, hvilket p.t. ikke sker i tilstrækkeligt omfang, samt knytte disse tættere til de nationale reformprogrammer. Det er af største betydning, at den åbne koordineringsmetode for social beskyttelse styrkes med udgangspunkt i integrerede nationale strategier med henblik på at etablere en stærkere kobling med den europæiske platform mod fattigdom. |
| --- | --- |

11.3

Inden for disse politikområder er det vigtigt at nævne medlemsstaternes såkaldte sociale rapporter (National Social Reports, NSR), som er et supplement til de nationale reformprogrammer, og som fremlægges af Udvalget for Social Beskyttelse (Social Protection Committee). Disse rapporter, som bygger på den åbne koordineringsmetode, vurderer den sociale dimension af Europa 2020. Rapporterne identificerer de mest nærliggende reformer ud fra den årlige vækststrategi samt fremlægger forslag til konkrete tiltag. Det er af afgørende betydning at finde frem til en proces, hvor man kan inddrage de berørte aktører bedre i processen med NSR, hvilket p.t. ikke sker i tilstrækkeligt omfang, samt knytte disse tættere til de nationale reformprogrammer. Det er af største betydning, at den åbne koordineringsmetode for social beskyttelse styrkes med udgangspunkt i integrerede nationale strategier med henblik på at etablere en stærkere kobling med den europæiske platform mod fattigdom.

| 11.4 | Det årlige EU-arrangement mod fattigdom og udstødelse bør følges op af en tilsvarende høring på nationalt niveau i samarbejde med det offentlige, personer som lever i fattigdom, ngo'er, organisationer inden for den sociale økonomi, arbejdsmarkedets parter og andre af civilsamfundets aktører. Det er sigtet i fællesskab at undersøge fremskridt og mangler inden for disse politikområder og anbefale reformer. Dette bør ske parallelt med, at de nationale reformprogrammer udarbejdes. |
| --- | --- |

11.4

Det årlige EU-arrangement mod fattigdom og udstødelse bør følges op af en tilsvarende høring på nationalt niveau i samarbejde med det offentlige, personer som lever i fattigdom, ngo'er, organisationer inden for den sociale økonomi, arbejdsmarkedets parter og andre af civilsamfundets aktører. Det er sigtet i fællesskab at undersøge fremskridt og mangler inden for disse politikområder og anbefale reformer. Dette bør ske parallelt med, at de nationale reformprogrammer udarbejdes.

| 11.5 | Også organisering af løbende dialogmøder og samråd om specifikke spørgsmål bør skemalægges i forvejen, således at interesserede aktører kan tilkendegive deres interesse. Partnerskabsarbejdet bør desuden omfatte en undersøgelse af de sociale effekter af den årlige vækstoversigt og de fremskridt, der er opnået. |
| --- | --- |

11.5

Også organisering af løbende dialogmøder og samråd om specifikke spørgsmål bør skemalægges i forvejen, således at interesserede aktører kan tilkendegive deres interesse. Partnerskabsarbejdet bør desuden omfatte en undersøgelse af de sociale effekter af den årlige vækstoversigt og de fremskridt, der er opnået.

| 11.6 | De nationale reformprogrammer og fastlæggelsen af nationale mål er nøglekomponenter i bestræbelserne på at gennemføre Europa 2020-strategien og de politiske strategier til bekæmpelse af fattigdom. Det er vigtigt at sikre, at fattigdomsmålet er korrekt defineret, således at det omfatter grupper, der risikerer at ende i fattigdom, og tager hensyn til den kumulative marginalisering med henblik på at sikre, at strategier og reformer målrettes disse grupper effektivt. Her er inddragelse og partnerskab med aktører i civilsamfundet af central betydning, da disse ofte opdager nye risikogrupper tidligt eller identificerer øgede risici for marginaliserede grupper. |
| --- | --- |

11.6

De nationale reformprogrammer og fastlæggelsen af nationale mål er nøglekomponenter i bestræbelserne på at gennemføre Europa 2020-strategien og de politiske strategier til bekæmpelse af fattigdom. Det er vigtigt at sikre, at fattigdomsmålet er korrekt defineret, således at det omfatter grupper, der risikerer at ende i fattigdom, og tager hensyn til den kumulative marginalisering med henblik på at sikre, at strategier og reformer målrettes disse grupper effektivt. Her er inddragelse og partnerskab med aktører i civilsamfundet af central betydning, da disse ofte opdager nye risikogrupper tidligt eller identificerer øgede risici for marginaliserede grupper.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Som det fremgår af konklusionerne fra Det Europæiske Råds forårsmøder i både 2011 og 2012.

1

(2)  "Effektiviteten og legitimiteten af det europæiske semester? Styrkelse af Europa-Parlamentets rolle" 2011.

2

(3)  http://www.coe.int/t/ngo/code_good_prac_en.asp

3

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/6

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Nye finansielle regler: hvilke ændringer for banksektoren?« (initiativudtalelse)

2012/C 299/02

Ordfører: Anna NIETYKSZA

Medordfører: Pierre GENDRE

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 14. juli 2011 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Nye finansielle regler: hvilke ændringer for banksektoren?".

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer. CCMI vedtog sin udtalelse den 11. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli, følgende udtalelse med 135 stemmer for, 2 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Den vigtigste opgave for banksektoren, der i gennemsnit tegner sig for 5 % af EU's BNP, bør være at finansiere realøkonomien, herunder navnlig innovative virksomheder og væksten i små og mellemstore virksomheder, som er drivkraften bag den europæiske økonomi, samt at garantere indskyderes opsparing. |
| --- | --- |

1.1

Den vigtigste opgave for banksektoren, der i gennemsnit tegner sig for 5 % af EU's BNP, bør være at finansiere realøkonomien, herunder navnlig innovative virksomheder og væksten i små og mellemstore virksomheder, som er drivkraften bag den europæiske økonomi, samt at garantere indskyderes opsparing.

| 1.2 | EØSU bifalder Kommissionens og medlemsstaternes bestræbelser på at styrke banksektoren og på at forebygge nye finanskriser ved at reducere risiciene og afbøde deres virkninger. |
| --- | --- |

1.2

EØSU bifalder Kommissionens og medlemsstaternes bestræbelser på at styrke banksektoren og på at forebygge nye finanskriser ved at reducere risiciene og afbøde deres virkninger.

| 1.3 | EØSU mener, at man bør lære af den seneste tids økonomiske og finansielle kriser og anlægge en ny strategi, som indebærer, at de nationale, europæiske og internationale myndigheder sikrer et mere effektivt tilsyn, og at finansieringsinstitutterne i højere grad ansvarliggøres. |
| --- | --- |

1.3

EØSU mener, at man bør lære af den seneste tids økonomiske og finansielle kriser og anlægge en ny strategi, som indebærer, at de nationale, europæiske og internationale myndigheder sikrer et mere effektivt tilsyn, og at finansieringsinstitutterne i højere grad ansvarliggøres.

| 1.4 | EØSU støtter foranstaltninger til styrkelse af bankernes kapitalstruktur og deres kapacitet til at finansiere økonomien og advarer bankernes ledelse mod fristelsen til meget kortsigtet profit og markedsdestabiliserende spekulation.
  Bankledelsernes, de nationale, europæiske og bankinterne tilsynsorganers ansvar bør defineres klarere for på basis af gennemsigtige regler at fremme etisk adfærd. |
| --- | --- |

1.4

EØSU støtter foranstaltninger til styrkelse af bankernes kapitalstruktur og deres kapacitet til at finansiere økonomien og advarer bankernes ledelse mod fristelsen til meget kortsigtet profit og markedsdestabiliserende spekulation.

Bankledelsernes, de nationale, europæiske og bankinterne tilsynsorganers ansvar bør defineres klarere for på basis af gennemsigtige regler at fremme etisk adfærd.

| 1.5 | EØSU henleder imidlertid opmærksomheden på de vanskeligheder, som ophobningen af regler afstedkommer, og de udfordringer, som Europas ca. 8 000 banker står over for, hvis de skal finansiere økonomien i en meget vanskelig tid i EU som følge af gældskrisen, hvis omfang og konsekvenser endnu ikke er under kontrol. |
| --- | --- |

1.5

EØSU henleder imidlertid opmærksomheden på de vanskeligheder, som ophobningen af regler afstedkommer, og de udfordringer, som Europas ca. 8 000 banker står over for, hvis de skal finansiere økonomien i en meget vanskelig tid i EU som følge af gældskrisen, hvis omfang og konsekvenser endnu ikke er under kontrol.

| 1.6 | De europæiske banker står over for skærpet konkurrence fra tredjelandes banker, der ikke er underlagt de samme lovgivningsmæssige og administrative begrænsninger i deres oprindelsesland som i EU. |
| --- | --- |

1.6

De europæiske banker står over for skærpet konkurrence fra tredjelandes banker, der ikke er underlagt de samme lovgivningsmæssige og administrative begrænsninger i deres oprindelsesland som i EU.

| 1.7 | Foranstaltningerne til styrkelse af kapitalstrukturen omfatter krav om større og bedre egenkapital, bedre risikodækning, fastsættelse af gearingsgrad og en ny tilgang til likviditet. De vil kunne indvirkning på bankernes driftsresultater og medføre betydeligt lavere indtjening for dem. |
| --- | --- |

1.7

Foranstaltningerne til styrkelse af kapitalstrukturen omfatter krav om større og bedre egenkapital, bedre risikodækning, fastsættelse af gearingsgrad og en ny tilgang til likviditet. De vil kunne indvirkning på bankernes driftsresultater og medføre betydeligt lavere indtjening for dem.

| 1.8 | Der vil derfor kunne være tendens til, at bankerne reducerer deres størrelse for at konsolidere forretningen, retter blikket mod de mest rentable aktiviteter og tilbyder færre finansielle tjenesteydelser for bedre at kunne styre deres risikoeksponering.
  Nogle slår til lyd for, at bankerne bør vende tilbage til deres oprindelige funktion: at modtage indskud fra kunder, beskytte opsparerne og finansiere realøkonomien. |
| --- | --- |

1.8

Der vil derfor kunne være tendens til, at bankerne reducerer deres størrelse for at konsolidere forretningen, retter blikket mod de mest rentable aktiviteter og tilbyder færre finansielle tjenesteydelser for bedre at kunne styre deres risikoeksponering.

Nogle slår til lyd for, at bankerne bør vende tilbage til deres oprindelige funktion: at modtage indskud fra kunder, beskytte opsparerne og finansiere realøkonomien.

| 1.9 | EØSU mener, at det kunne være hensigtsmæssigt at sikre en gradvis tilbagevenden til en situation, hvor de kommercielle bankers virksomhed holdes adskilt fra finansierings- og investeringsbankernes aktiviteter. Den nuværende verdensomspændende krise viser, at et globalt finansielt system baseret på ubegrænset liberalisering indebærer risiko for at komme ud af kontrol som følge af markedets misbrug af den frihed, der er indført:






  — | multinationale finanskoncerner har vokset sig så store, at ledelsen af dem i høj grad vanskeliggøres, samtidig med at det er blevet meget vanskeligt for myndighederne at føre tilsyn med dem og for kreditvurderingsinstitutter at foretage vurderinger, hvilket betyder, at vurderingerne ikke er særlig pålidelige; |
| --- | --- | --- |

1.9

EØSU mener, at det kunne være hensigtsmæssigt at sikre en gradvis tilbagevenden til en situation, hvor de kommercielle bankers virksomhed holdes adskilt fra finansierings- og investeringsbankernes aktiviteter. Den nuværende verdensomspændende krise viser, at et globalt finansielt system baseret på ubegrænset liberalisering indebærer risiko for at komme ud af kontrol som følge af markedets misbrug af den frihed, der er indført:

—

multinationale finanskoncerner har vokset sig så store, at ledelsen af dem i høj grad vanskeliggøres, samtidig med at det er blevet meget vanskeligt for myndighederne at føre tilsyn med dem og for kreditvurderingsinstitutter at foretage vurderinger, hvilket betyder, at vurderingerne ikke er særlig pålidelige;

| — | finansieringsinstrumenterne er ude af kontrol: ingen er imod princippet om finansiel innovation, men det er ikke acceptabelt, at et finansielt produkt kan cirkulere frit på det internationale marked på en lidet gennemsigtig måde, så ingen ved, hvilken risiko der er forbundet med det, eller hvor det endelige ansvar ligger. |
| --- | --- |

—

finansieringsinstrumenterne er ude af kontrol: ingen er imod princippet om finansiel innovation, men det er ikke acceptabelt, at et finansielt produkt kan cirkulere frit på det internationale marked på en lidet gennemsigtig måde, så ingen ved, hvilken risiko der er forbundet med det, eller hvor det endelige ansvar ligger.

| 1.10 | De nye egenkapitalkrav, navnlig kravet om en forhøjelse af kernekapitalandelen til 9 % inden 30. juni 2012 for 60 systembanker og fra 2015 til udgangen af 2018 for de øvrige banker, kan få skæbnesvangre konsekvenser for de lokale banker og andelsbankerne, der er mere velvilligt indstillede over for SMV'er og mikrovirksomheder. Kapitalkravene må ikke diskriminere en bestemt gruppe af banker. |
| --- | --- |

1.10

De nye egenkapitalkrav, navnlig kravet om en forhøjelse af kernekapitalandelen til 9 % inden 30. juni 2012 for 60 systembanker og fra 2015 til udgangen af 2018 for de øvrige banker, kan få skæbnesvangre konsekvenser for de lokale banker og andelsbankerne, der er mere velvilligt indstillede over for SMV'er og mikrovirksomheder. Kapitalkravene må ikke diskriminere en bestemt gruppe af banker.

| 1.11 | Hvis disse banker får vanskeligere ved at skaffe kapital, bliver det også sværere for SMV'erne at få adgang til den nødvendige finansiering. Det må undgås, at der sker en kreditstramning og en forhøjelse af bankgebyrerne. Udvalget beder Kommissionen, Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) og medlemsstaternes tilsynsmyndigheder om at sikre, at kapitalbufferen for de mindre banker tilpasses disse bankers forretningsmodel. |
| --- | --- |

1.11

Hvis disse banker får vanskeligere ved at skaffe kapital, bliver det også sværere for SMV'erne at få adgang til den nødvendige finansiering. Det må undgås, at der sker en kreditstramning og en forhøjelse af bankgebyrerne. Udvalget beder Kommissionen, Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) og medlemsstaternes tilsynsmyndigheder om at sikre, at kapitalbufferen for de mindre banker tilpasses disse bankers forretningsmodel.

| 1.12 | Tilsynskravene har allerede ført til en kreditstramning, som gør det dyrere for SMV'er, herunder navnlig nystartede virksomheder, innovative virksomheder og højrisikovirksomheder, at opnå kredit. Europa vil ikke kunne opfylde målene for 2020-strategien, den digitale dagsorden, Europe Cloud Active, energikøreplanen 2050 og Small Business Act, hvis der som følge af nye tilsynsregler sker et fald i den del af finansieringsmidlerne, der går til små og mellemstore virksomheder.
  EØSU opfordrer Kommissionen til meget nøje at følge bankernes långivning og prispolitik over for virksomheder og privatpersoner. |
| --- | --- |

1.12

Tilsynskravene har allerede ført til en kreditstramning, som gør det dyrere for SMV'er, herunder navnlig nystartede virksomheder, innovative virksomheder og højrisikovirksomheder, at opnå kredit. Europa vil ikke kunne opfylde målene for 2020-strategien, den digitale dagsorden, Europe Cloud Active, energikøreplanen 2050 og Small Business Act, hvis der som følge af nye tilsynsregler sker et fald i den del af finansieringsmidlerne, der går til små og mellemstore virksomheder.

EØSU opfordrer Kommissionen til meget nøje at følge bankernes långivning og prispolitik over for virksomheder og privatpersoner.

| 1.13 | Foranstaltningerne til en effektivisering af de nationale, europæiske og internationale tilsynsmyndigheders overvågning af markederne vil få dybtgående konsekvenser for bankernes organisation og interne kontroller. Dette vil resultere i et større ledelsesansvar og en forpligtelse til tættere overvågning af egenkapitalforrentningen samt bedre risikostyring. Bankerne bør udarbejde salgsprognoser og udviklingsstrategier for produkter og porteføljer under iagttagelse af rentabiliteten og under hensyntagen til behovet for at evaluere deres egenkapitals absorptionskapacitet. Dette vil indebære en restrukturering, som vil øge betydningen af og beskæftigelsen inden for it, tilsyn og risikostyring på bekostning af mere traditionelle sektorer. |
| --- | --- |

1.13

Foranstaltningerne til en effektivisering af de nationale, europæiske og internationale tilsynsmyndigheders overvågning af markederne vil få dybtgående konsekvenser for bankernes organisation og interne kontroller. Dette vil resultere i et større ledelsesansvar og en forpligtelse til tættere overvågning af egenkapitalforrentningen samt bedre risikostyring. Bankerne bør udarbejde salgsprognoser og udviklingsstrategier for produkter og porteføljer under iagttagelse af rentabiliteten og under hensyntagen til behovet for at evaluere deres egenkapitals absorptionskapacitet. Dette vil indebære en restrukturering, som vil øge betydningen af og beskæftigelsen inden for it, tilsyn og risikostyring på bekostning af mere traditionelle sektorer.

| 1.14 | Bankerne i EU beskæftiger over 3 mio. lønmodtagere, hvoraf langt størstedelen er ansat i detailbankleddet. Siden begyndelsen af 2011 er der skåret mere end 150 000 stillinger væk og talrige filialer er lukket. Ifølge en række prognoser vil yderligere 100 000 arbejdspladser gå tabt i 2012. EØSU anmoder Kommissionen om at prioritere en forbedring af den sociale dialog i sektoren og at bestræbe sig på at skabe enighed mellem arbejdsmarkedets parter om de initiativer, der har betydning for erhvervets udvikling. |
| --- | --- |

1.14

Bankerne i EU beskæftiger over 3 mio. lønmodtagere, hvoraf langt størstedelen er ansat i detailbankleddet. Siden begyndelsen af 2011 er der skåret mere end 150 000 stillinger væk og talrige filialer er lukket. Ifølge en række prognoser vil yderligere 100 000 arbejdspladser gå tabt i 2012. EØSU anmoder Kommissionen om at prioritere en forbedring af den sociale dialog i sektoren og at bestræbe sig på at skabe enighed mellem arbejdsmarkedets parter om de initiativer, der har betydning for erhvervets udvikling.

| 1.15 | EØSU så gerne, at der i forbindelse med gennemførelsen af de nye reguleringstiltag blev taget hensyn til de forskellige forhold, der gør sig gældende i medlemsstaterne, herunder navnlig de nye medlemsstater, hvis kreditmarkeder ikke er fuldt udviklede, og hvor størstedelen af bankerne er ejet af de store europæiske og internationale bankkoncerner. Disse koncerner vil, for at forbedre deres resultater og leve op til de nye krav, kunne blive fristet til at overføre kapital fra datterselskaberne og begrænse deres investeringer, hvorved finansieringen af økonomien i de pågældende lande vil blive betydeligt begrænset. EØSU minder i den forbindelse om forpligtelsen i henhold til Wien-initiativet til ikke at opsuge likviditet. Det er nødvendigt at beskytte visse oprindelige forretningsmodeller såsom andelsbankerne i Tyskland og Polen. Sektoren omfatter alene i Polen mere end 300 banker. Det er en sektor, som har behov for en overgangsperiode for at kunne gennemføre den dybtgående reform, som de nye regler indebærer. |
| --- | --- |

1.15

EØSU så gerne, at der i forbindelse med gennemførelsen af de nye reguleringstiltag blev taget hensyn til de forskellige forhold, der gør sig gældende i medlemsstaterne, herunder navnlig de nye medlemsstater, hvis kreditmarkeder ikke er fuldt udviklede, og hvor størstedelen af bankerne er ejet af de store europæiske og internationale bankkoncerner. Disse koncerner vil, for at forbedre deres resultater og leve op til de nye krav, kunne blive fristet til at overføre kapital fra datterselskaberne og begrænse deres investeringer, hvorved finansieringen af økonomien i de pågældende lande vil blive betydeligt begrænset. EØSU minder i den forbindelse om forpligtelsen i henhold til Wien-initiativet til ikke at opsuge likviditet. Det er nødvendigt at beskytte visse oprindelige forretningsmodeller såsom andelsbankerne i Tyskland og Polen. Sektoren omfatter alene i Polen mere end 300 banker. Det er en sektor, som har behov for en overgangsperiode for at kunne gennemføre den dybtgående reform, som de nye regler indebærer.

| 1.16 | Det er nødvendigt at styrke Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds beføjelser for at støtte harmoniseringen. EØSU minder om, at kapitalens fri bevægelighed er en ret, der er sikret på europæisk niveau, mens indskudsgaranti og banksolvens henhører under de nationale myndigheders kompetenceområde. Kreditmarkedet er forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat. I de lande, hvor långivningen ikke er tilstrækkeligt udviklet, kan en for hurtig stigning i gældsætningen skabe spekulationsbobler. Hvis der sker en ensartet gennemførelse af tilsynsreglerne på europæisk niveau, vil de nationale myndigheder ikke kunne skride ind hurtigt nok. Det forslag, der er fremsat af en række europæiske ledere, om at skabe en europæisk bankunion for på EU-niveau at indføre tilsyn med systembanker og etablere en indskudsgaranti i tilfælde af bankkrak, bør imidlertid overvejes nærmere. |
| --- | --- |

1.16

Det er nødvendigt at styrke Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds beføjelser for at støtte harmoniseringen. EØSU minder om, at kapitalens fri bevægelighed er en ret, der er sikret på europæisk niveau, mens indskudsgaranti og banksolvens henhører under de nationale myndigheders kompetenceområde. Kreditmarkedet er forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat. I de lande, hvor långivningen ikke er tilstrækkeligt udviklet, kan en for hurtig stigning i gældsætningen skabe spekulationsbobler. Hvis der sker en ensartet gennemførelse af tilsynsreglerne på europæisk niveau, vil de nationale myndigheder ikke kunne skride ind hurtigt nok. Det forslag, der er fremsat af en række europæiske ledere, om at skabe en europæisk bankunion for på EU-niveau at indføre tilsyn med systembanker og etablere en indskudsgaranti i tilfælde af bankkrak, bør imidlertid overvejes nærmere.

| 1.17 | I forhold til resten af verden risikerer de europæiske banker at blive mindre konkurrencedygtige sammenlignet med deres konkurrenter. De banker, der rejser supplerende egenkapital, henter de fleste af pengene i statslige investeringsfonde og banker i Asien og Mellemøsten. Der er reel fare for, at det europæiske banksystems ejerskabsstruktur vil komme til at unddrage sig EU-medlemsstaternes kontrol. Derfor beder EØSU de europæiske myndigheder om at intensivere indsatsen for at sikre, at de samme tilsynsregler finder anvendelse internationalt med henblik på at nå frem til et sæt regler, der reelt er gældende på globalt plan. |
| --- | --- |

1.17

I forhold til resten af verden risikerer de europæiske banker at blive mindre konkurrencedygtige sammenlignet med deres konkurrenter. De banker, der rejser supplerende egenkapital, henter de fleste af pengene i statslige investeringsfonde og banker i Asien og Mellemøsten. Der er reel fare for, at det europæiske banksystems ejerskabsstruktur vil komme til at unddrage sig EU-medlemsstaternes kontrol. Derfor beder EØSU de europæiske myndigheder om at intensivere indsatsen for at sikre, at de samme tilsynsregler finder anvendelse internationalt med henblik på at nå frem til et sæt regler, der reelt er gældende på globalt plan.

| 1.18 | Ny informationsteknologi: e-banking, homebanking, sikker netbetaling (e-signatur) og cloud computing er i færd med at revolutionere de traditionelle bankydelser. Bankerne har den tunge opgave at skulle finansiere realøkonomien, samtidig med at de står over for højere finansieringsomkostninger efter indførelsen af ny teknologi og lavere rentabilitet. EØSU mener, at sektorens aktører skal ledsages og støttes i denne dybtgående omstillingsproces. |
| --- | --- |

1.18

Ny informationsteknologi: e-banking, homebanking, sikker netbetaling (e-signatur) og cloud computing er i færd med at revolutionere de traditionelle bankydelser. Bankerne har den tunge opgave at skulle finansiere realøkonomien, samtidig med at de står over for højere finansieringsomkostninger efter indførelsen af ny teknologi og lavere rentabilitet. EØSU mener, at sektorens aktører skal ledsages og støttes i denne dybtgående omstillingsproces.

2.   Indledning

| 2.1 | Finanskrisen og dens konsekvenser for økonomien har fået regeringer og finansielle myndigheder til at spørge sig selv, hvad de dybereliggende årsager var til, at et finansielt system, man troede var velfunderet, velreguleret og effektivt kontrolleret, kunne kollapse fuldstændigt. |
| --- | --- |

2.1

Finanskrisen og dens konsekvenser for økonomien har fået regeringer og finansielle myndigheder til at spørge sig selv, hvad de dybereliggende årsager var til, at et finansielt system, man troede var velfunderet, velreguleret og effektivt kontrolleret, kunne kollapse fuldstændigt.

| 2.2 | De første finansielle og monetære foranstaltninger (kraftig sænkning af de toneangivende rentesatser, likviditet, statsstøtte) blev truffet i al hast. De mere langsigtede foranstaltninger havde til formål at styrke markedsstrukturerne og undgå systemiske kriser i fremtiden, hvorfor der i højere grad var tale om regulerings-, tilsynsmæssige og fiskale tiltag. De overnationale organisationer – IMF, G20, Den Internationale Betalingsbank (BIS), Kommissionen – valgte at forholde sig åbent over for samarbejde, men der har været divergerende synspunkter. |
| --- | --- |

2.2

De første finansielle og monetære foranstaltninger (kraftig sænkning af de toneangivende rentesatser, likviditet, statsstøtte) blev truffet i al hast. De mere langsigtede foranstaltninger havde til formål at styrke markedsstrukturerne og undgå systemiske kriser i fremtiden, hvorfor der i højere grad var tale om regulerings-, tilsynsmæssige og fiskale tiltag. De overnationale organisationer – IMF, G20, Den Internationale Betalingsbank (BIS), Kommissionen – valgte at forholde sig åbent over for samarbejde, men der har været divergerende synspunkter.

| 2.3 | Siden krisen i 2008 er der blevet vedtaget over 50 lovgivningsmæssige foranstaltninger i EU. 99 % af lovændringerne vil være vedtaget i slutningen af 2011 og træde i kraft i 2013, med undtagelse af kravet om kernekapitalandelen, tier 1, der skal overholdes allerede fra 30. juni 2012 af 60 banker, der betragtes som systembanker. For de øvrige banker forventes reglerne at træde i kraft mellem 2015 og 2018. |
| --- | --- |

2.3

Siden krisen i 2008 er der blevet vedtaget over 50 lovgivningsmæssige foranstaltninger i EU. 99 % af lovændringerne vil være vedtaget i slutningen af 2011 og træde i kraft i 2013, med undtagelse af kravet om kernekapitalandelen, tier 1, der skal overholdes allerede fra 30. juni 2012 af 60 banker, der betragtes som systembanker. For de øvrige banker forventes reglerne at træde i kraft mellem 2015 og 2018.

| 2.4 | Basel III-aftalen, som blev offentliggjort i november 2010, kræver, at bankerne øger mængden og kvaliteten af deres egenkapital for at være bedre rustet til fremtidige kriser. Navnlig fastsætter aftalen, at






  — | bankerne skal øge aktiekapitalen til 4,5 % og "tier 1"-kapitalen til 6 % af de risikovægtede aktiver; |
| --- | --- | --- |

2.4

Basel III-aftalen, som blev offentliggjort i november 2010, kræver, at bankerne øger mængden og kvaliteten af deres egenkapital for at være bedre rustet til fremtidige kriser. Navnlig fastsætter aftalen, at

—

bankerne skal øge aktiekapitalen til 4,5 % og "tier 1"-kapitalen til 6 % af de risikovægtede aktiver;

| — | der stilles krav om en obligatorisk kapitalbevarende egenkapitalbuffer på 2,5 %; |
| --- | --- |

—

der stilles krav om en obligatorisk kapitalbevarende egenkapitalbuffer på 2,5 %;

| — | der indføres en valgfri modcyklisk buffer, der giver de nationale instanser mulighed for at kræve opbygning af yderligere egenkapital på op til 2,5 % i perioder, hvor kreditvoluminet udvides. |
| --- | --- |

—

der indføres en valgfri modcyklisk buffer, der giver de nationale instanser mulighed for at kræve opbygning af yderligere egenkapital på op til 2,5 % i perioder, hvor kreditvoluminet udvides.

Basel III-reglerne fastsætter en minimal gearingsgrad på 3 % og to obligatoriske likviditetsdækningsgrader: Den kortsigtede likviditetskvote kræver, at banken råder over likvide aktiver af høj kvalitet til dækning af sine likviditetsbehov over en periode på 30 dage. Den langsigtede likviditetskvote kræver et minimumsbeløb til stabil finansiering, der ligger over bankens likviditetsbehov over en periode på et år.

| 2.4.1 | I juli 2011 fremlagde Kommissionen sine forslag til implementering af Basel III-aftalen i form af et nyt kapitalkravsdirektiv (CRD IV). Formålet var at styrke den europæiske banksektor og samtidig tilskynde bankerne til at fortsætte med at finansiere væksten. Kommissionen har imidlertid ikke taget noget konkret initiativ til at fremme långivningen. |
| --- | --- |

2.4.1

I juli 2011 fremlagde Kommissionen sine forslag til implementering af Basel III-aftalen i form af et nyt kapitalkravsdirektiv (CRD IV). Formålet var at styrke den europæiske banksektor og samtidig tilskynde bankerne til at fortsætte med at finansiere væksten. Kommissionen har imidlertid ikke taget noget konkret initiativ til at fremme långivningen.

| 2.5 | Hensigten er at tilskynde bankerne til at hensætte mere egenkapital, så de kan modstå kriser, og at foreslå en ny ordning, der giver tilsynsmyndighederne nye beføjelser til at overvåge bankerne og skride ind, når de mener, at der foreligger en risiko. |
| --- | --- |

2.5

Hensigten er at tilskynde bankerne til at hensætte mere egenkapital, så de kan modstå kriser, og at foreslå en ny ordning, der giver tilsynsmyndighederne nye beføjelser til at overvåge bankerne og skride ind, når de mener, at der foreligger en risiko.

| 2.6 | CRD IV omfatter de kapitaldækningskrav, der falder ind under det gældende direktivs anvendelsesområde, men skal implementeres på en måde, der er tilpasset den enkelte medlemsstat. |
| --- | --- |

2.6

CRD IV omfatter de kapitaldækningskrav, der falder ind under det gældende direktivs anvendelsesområde, men skal implementeres på en måde, der er tilpasset den enkelte medlemsstat.

| 2.7 | På trods af forsinkelser og mangler ved de vedtagne regler er der tale om reelle fremskridt i retning af en ny regulering. Der er dog stadig en række udestående spørgsmål:






  — | Vil de nye regler omfatte det samlede finansielle område på globalt plan? |
| --- | --- | --- |

2.7

På trods af forsinkelser og mangler ved de vedtagne regler er der tale om reelle fremskridt i retning af en ny regulering. Der er dog stadig en række udestående spørgsmål:

—

Vil de nye regler omfatte det samlede finansielle område på globalt plan?

| — | Kan man, når den nye markedsregulering er fastsat, have tillid til, at kontrollen vil være effektiv? |
| --- | --- |

—

Kan man, når den nye markedsregulering er fastsat, have tillid til, at kontrollen vil være effektiv?

| — | Vil de nye regler få indflydelse på og ændre situationen (strukturer, konsolidering, fordeling, ansatte) i den europæiske banksektor, der udgøres af mere end 8 000 banker, og sektorens praksis i forhold til finansieringen af økonomien, dvs. dens långivning til virksomhederne, de lokale og regionale myndigheder og borgerne? |
| --- | --- |

—

Vil de nye regler få indflydelse på og ændre situationen (strukturer, konsolidering, fordeling, ansatte) i den europæiske banksektor, der udgøres af mere end 8 000 banker, og sektorens praksis i forhold til finansieringen af økonomien, dvs. dens långivning til virksomhederne, de lokale og regionale myndigheder og borgerne?

3.   Et forværret finansielt og økonomisk klima

| 3.1 | De europæiske banker står i øjeblikket over for voldsomme forandringer i henseende til konjunktur og regulering, hvilket skaber frygt for deres evne til at finansiere økonomien i en økonomisk situation, der forværres af gældskrisen, hvilket navnlig rammer eurozonen. |
| --- | --- |

3.1

De europæiske banker står i øjeblikket over for voldsomme forandringer i henseende til konjunktur og regulering, hvilket skaber frygt for deres evne til at finansiere økonomien i en økonomisk situation, der forværres af gældskrisen, hvilket navnlig rammer eurozonen.

| 3.2 | Med gennemførelsen af Basel III-reglerne vil bankerne blive tvunget til at styrke egenkapitalen, overholde den meget skrappe langsigtede likviditetskvote (NSFR) og opbygge likviditetsreserver. |
| --- | --- |

3.2

Med gennemførelsen af Basel III-reglerne vil bankerne blive tvunget til at styrke egenkapitalen, overholde den meget skrappe langsigtede likviditetskvote (NSFR) og opbygge likviditetsreserver.

| 3.3 | De stresstest, bankerne er blevet udsat for i to faser, har ikke bortvejret frygten for, hvad der kan ske med dem, hvis én eller flere stater i eurozonen misligholder deres gældsforpligtelser. |
| --- | --- |

3.3

De stresstest, bankerne er blevet udsat for i to faser, har ikke bortvejret frygten for, hvad der kan ske med dem, hvis én eller flere stater i eurozonen misligholder deres gældsforpligtelser.

| 3.4 | I det internationale finanssamfund har der bredt sig et klima af mistillid, som har skabt likviditetsproblemer på interbankmarkedet og har fået bankerne til at rette blikket mod de sikreste investeringer. |
| --- | --- |

3.4

I det internationale finanssamfund har der bredt sig et klima af mistillid, som har skabt likviditetsproblemer på interbankmarkedet og har fået bankerne til at rette blikket mod de sikreste investeringer.

| 3.5 | I den sammenhæng har Den Europæiske Centralbank interveneret i to omgange og tilbudt et samlet beløb på 1 bio. EUR i 3-årige lån til banksektoren til en rente på 1 %. Denne facilitet har været afgørende for at genoprette tilliden til interbankmarkedet og opretholde økonomiens kreditvolumen. En betydelig del af disse midler er imidlertid ført tilbage til ECB, og en anden del er afsat til at købe offentlig gæld. EØSU mener, at ECB bør oprette en mekanisme til sporing af disse midlers anvendelse. |
| --- | --- |

3.5

I den sammenhæng har Den Europæiske Centralbank interveneret i to omgange og tilbudt et samlet beløb på 1 bio. EUR i 3-årige lån til banksektoren til en rente på 1 %. Denne facilitet har været afgørende for at genoprette tilliden til interbankmarkedet og opretholde økonomiens kreditvolumen. En betydelig del af disse midler er imidlertid ført tilbage til ECB, og en anden del er afsat til at købe offentlig gæld. EØSU mener, at ECB bør oprette en mekanisme til sporing af disse midlers anvendelse.

| 3.6 | Behovet for en rekapitalisering af bankerne, som af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed vurderes til 100 mia. EUR, er mere og mere presserende. |
| --- | --- |

3.6

Behovet for en rekapitalisering af bankerne, som af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed vurderes til 100 mia. EUR, er mere og mere presserende.

| 3.7 | Långivningen til virksomhederne, navnlig SMV'erne, og til de lokale og regionale myndigheder og borgerne, bliver strammere og strammere. Risikoen granskes indgående af bankerne, og følgen er, at omkostningerne stiger. Samtidig får virksomhederne stadig vanskeligere ved at skaffe finansiering via de finansielle markeder. Denne situation, som skyldes den økonomiske stramning, er en medvirkende årsag til, at prognoserne med ganske få undtagelser peger på lav eller nulvækst i 2012 i hele EU. |
| --- | --- |

3.7

Långivningen til virksomhederne, navnlig SMV'erne, og til de lokale og regionale myndigheder og borgerne, bliver strammere og strammere. Risikoen granskes indgående af bankerne, og følgen er, at omkostningerne stiger. Samtidig får virksomhederne stadig vanskeligere ved at skaffe finansiering via de finansielle markeder. Denne situation, som skyldes den økonomiske stramning, er en medvirkende årsag til, at prognoserne med ganske få undtagelser peger på lav eller nulvækst i 2012 i hele EU.

4.   Kontrol med og regulering af banksektoren

| 4.1 | På den baggrund er det nødvendigt at henvise til subprime-krisen: Advarselssignalerne burde have fået tilsynsmyndighederne til at gribe ind. Ingen havde sat spørgsmålstegn ved rentabiliteten af en investering, der var profitabel for bankerne og deres kunder. Selv om FDIC havde advaret mod disse produkter, foretog Federal Reserve sig intet mellem 2002 og 2006. |
| --- | --- |

4.1

På den baggrund er det nødvendigt at henvise til subprime-krisen: Advarselssignalerne burde have fået tilsynsmyndighederne til at gribe ind. Ingen havde sat spørgsmålstegn ved rentabiliteten af en investering, der var profitabel for bankerne og deres kunder. Selv om FDIC havde advaret mod disse produkter, foretog Federal Reserve sig intet mellem 2002 og 2006.

| 4.2 | Krakket i Lehman Brothers kunne have været undgået, hvis tilsynsmyndighederne i tide var blevet klar over instituttets alvorlige likviditetsproblemer. De farer, der er forbundet med realkreditlån på 100 % af garantiværdien, som af mæglere blev solgt videre i trancher, undgik enhver kontrol. For at undgå nye kriser må der indføres foranstaltninger, der sikrer, at lederne af de finansielle institutioner pådrager sig et personligt ansvar for mangel på ordentligt tilsyn. |
| --- | --- |

4.2

Krakket i Lehman Brothers kunne have været undgået, hvis tilsynsmyndighederne i tide var blevet klar over instituttets alvorlige likviditetsproblemer. De farer, der er forbundet med realkreditlån på 100 % af garantiværdien, som af mæglere blev solgt videre i trancher, undgik enhver kontrol. For at undgå nye kriser må der indføres foranstaltninger, der sikrer, at lederne af de finansielle institutioner pådrager sig et personligt ansvar for mangel på ordentligt tilsyn.

| 4.3 | Hvis det forholder sig sådan, at krisen blev udløst af produkter, der var for komplekse, altså af såkaldt "toksiske" produkter, er det også indlysende, at tilsynsmyndighederne med henvisning til de eksisterende regler kunne have forbudt dem eller forbudt at bringe dem i omløb.
  De nye regler kan ikke fuldstændigt garantere, at en ny krise kan undgås, hvis ikke tilsynsmyndighederne udstyres med de ressourcer, der er nødvendige for at udfylde deres rolle, og hvis den interne kontrol fortsætter med at være ineffektiv. |
| --- | --- |

4.3

Hvis det forholder sig sådan, at krisen blev udløst af produkter, der var for komplekse, altså af såkaldt "toksiske" produkter, er det også indlysende, at tilsynsmyndighederne med henvisning til de eksisterende regler kunne have forbudt dem eller forbudt at bringe dem i omløb.

De nye regler kan ikke fuldstændigt garantere, at en ny krise kan undgås, hvis ikke tilsynsmyndighederne udstyres med de ressourcer, der er nødvendige for at udfylde deres rolle, og hvis den interne kontrol fortsætter med at være ineffektiv.

| 4.4 | På baggrund af liberaliseringen af finansmarkederne må regeringerne overholde de tilsagn om samarbejde, som de har afgivet internationalt, for at undgå forskellig regulering i forskellige dele af verden. |
| --- | --- |

4.4

På baggrund af liberaliseringen af finansmarkederne må regeringerne overholde de tilsagn om samarbejde, som de har afgivet internationalt, for at undgå forskellig regulering i forskellige dele af verden.

| 4.5 | Et nyt sæt regler bør hvile på følgende principper:






  a) | Der bør være åben adgang til bankerhvervet, men kontrollen med de ansatte og med, hvor pengene kommer fra, bør være langt strammere og langt mere effektiv; |
| --- | --- | --- |

4.5

Et nyt sæt regler bør hvile på følgende principper:

a)

Der bør være åben adgang til bankerhvervet, men kontrollen med de ansatte og med, hvor pengene kommer fra, bør være langt strammere og langt mere effektiv;

| b) | De ansatte, der udfører finansielle transaktioner, skal være godkendt hertil, og de skal reguleres og kontrolleres. Banklignende virksomheder og "skyggebanker" skal fjernes; |
| --- | --- |

b)

De ansatte, der udfører finansielle transaktioner, skal være godkendt hertil, og de skal reguleres og kontrolleres. Banklignende virksomheder og "skyggebanker" skal fjernes;

| c) | Nye finansielle produkter bør være omfattet af de nationale og europæiske bankmyndigheders godkendelse og kontrol. |
| --- | --- |

c)

Nye finansielle produkter bør være omfattet af de nationale og europæiske bankmyndigheders godkendelse og kontrol.

| 4.6 | Tilsynsinstanserne skal periodisk evalueres af et uafhængigt organ bestående af eksperter, som ikke længere arbejder i finanssektoren. Denne evaluering bør navnlig sætte fokus på indvirkningen af tilsynsinstansernes beslutninger på bankernes ledelse. |
| --- | --- |

4.6

Tilsynsinstanserne skal periodisk evalueres af et uafhængigt organ bestående af eksperter, som ikke længere arbejder i finanssektoren. Denne evaluering bør navnlig sætte fokus på indvirkningen af tilsynsinstansernes beslutninger på bankernes ledelse.

5.   Ændringer i den europæiske banksektor

| 5.1 | Bankerne er i øjeblikket under stærkt pres, da de som følge af gennemførelsen af de nye regler er nødsaget til at revidere deres forretningsmodel. Den kombinerede effekt af de gældende regler og et vanskeligt finansielt og økonomisk klima har været:






  — | En styrkelse af samtlige finansielle institutters kapitalstruktur. De fleste af dem overholder allerede nu "tier 1"-kapitalkravet. Der vil være en tendens til, at de reducerer størrelsen af deres driftsresultater og konsoliderer forretningen. (Fodnote. KPMG-studie, december 2011, Evolving Banking Regulations, A long journey ahead – the outlook for 2012). |
| --- | --- | --- |

5.1

Bankerne er i øjeblikket under stærkt pres, da de som følge af gennemførelsen af de nye regler er nødsaget til at revidere deres forretningsmodel. Den kombinerede effekt af de gældende regler og et vanskeligt finansielt og økonomisk klima har været:

—

En styrkelse af samtlige finansielle institutters kapitalstruktur. De fleste af dem overholder allerede nu "tier 1"-kapitalkravet. Der vil være en tendens til, at de reducerer størrelsen af deres driftsresultater og konsoliderer forretningen. (Fodnote. KPMG-studie, december 2011, Evolving Banking Regulations, A long journey ahead – the outlook for 2012).

| — | Basel III-bestemmelserne og kravet om at overholde NSFR-likviditetskvoterne på over en måned og LCR-likviditetskvoterne på under en måned skaber et øget behov for egenkapital og likviditet, der i visse tilfælde overstiger bankernes minimumslikviditetsbehov med en faktor fire. Foranstaltningerne kommer til at påvirke de økonomiske resultater negativt og vil reducere bankernes driftsresultater. |
| --- | --- |

—

Basel III-bestemmelserne og kravet om at overholde NSFR-likviditetskvoterne på over en måned og LCR-likviditetskvoterne på under en måned skaber et øget behov for egenkapital og likviditet, der i visse tilfælde overstiger bankernes minimumslikviditetsbehov med en faktor fire. Foranstaltningerne kommer til at påvirke de økonomiske resultater negativt og vil reducere bankernes driftsresultater.

| — | Vanskeligheder med at udvikle lån i perioder med økonomisk vækst eller i lande med stærk økonomisk vækst pga. den modcykliske buffer. På trods af den forøgede efterspørgsel efter lån vil bankerne komme til at stå over for øgede krav til egenkapital. Låneporteføljen skal fastholde denne buffer, hvis tilsynsmyndighederne kræver det. De likviditetskrav, der fastsættes af de nationale organer, kan endda udgøre helt op til 2,5 % af egenkapitalkravet. |
| --- | --- |

—

Vanskeligheder med at udvikle lån i perioder med økonomisk vækst eller i lande med stærk økonomisk vækst pga. den modcykliske buffer. På trods af den forøgede efterspørgsel efter lån vil bankerne komme til at stå over for øgede krav til egenkapital. Låneporteføljen skal fastholde denne buffer, hvis tilsynsmyndighederne kræver det. De likviditetskrav, der fastsættes af de nationale organer, kan endda udgøre helt op til 2,5 % af egenkapitalkravet.

| 5.2 | Samlet vil dette medføre:






  5.2.1 | et betydeligt fald i egenkapitalforrentningen (ROE) i banksektoren på mellem 10 % og i ekstreme tilfælde helt ned til 30 %, hvilket vil lægge en dæmper på investorernes interesse for sektoren og reducere kapitaliseringen af de europæiske banker; |
| --- | --- | --- |

5.2

Samlet vil dette medføre:

5.2.1

et betydeligt fald i egenkapitalforrentningen (ROE) i banksektoren på mellem 10 % og i ekstreme tilfælde helt ned til 30 %, hvilket vil lægge en dæmper på investorernes interesse for sektoren og reducere kapitaliseringen af de europæiske banker;

| 5.2.2 | ringere finansiering af virksomheder og lokale og regionale myndigheder og dyrere lån, navnlig for SMV'erne, der ofte betragtes som mere risikable virksomheder, der ikke kan stille tilstrækkelige garantier eller fremvise tilstrækkelig medfinansiering; |
| --- | --- |

5.2.2

ringere finansiering af virksomheder og lokale og regionale myndigheder og dyrere lån, navnlig for SMV'erne, der ofte betragtes som mere risikable virksomheder, der ikke kan stille tilstrækkelige garantier eller fremvise tilstrækkelig medfinansiering;

| 5.2.3 | en mulig reduktion af de langsigtede lån som følge af indførelsen fra 2018 af den langsigtede NFSR-kvote og krav til gearingsgrad. Situationen risikerer at få negativ indvirkning på finansieringen af infrastrukturinvesteringerne; |
| --- | --- |

5.2.3

en mulig reduktion af de langsigtede lån som følge af indførelsen fra 2018 af den langsigtede NFSR-kvote og krav til gearingsgrad. Situationen risikerer at få negativ indvirkning på finansieringen af infrastrukturinvesteringerne;

| 5.2.4 | en forpligtelse til bedre overvågning af egenkapitalforrentningen samt bedre risikostyring. Bankerne skal udarbejde salgsprognoser og udviklingsstrategier for produkter og porteføljer under iagttagelse af rentabiliteten og under hensyntagen til behovet for at evaluere deres egenkapitals absorptionskapacitet; |
| --- | --- |

5.2.4

en forpligtelse til bedre overvågning af egenkapitalforrentningen samt bedre risikostyring. Bankerne skal udarbejde salgsprognoser og udviklingsstrategier for produkter og porteføljer under iagttagelse af rentabiliteten og under hensyntagen til behovet for at evaluere deres egenkapitals absorptionskapacitet;

| 5.2.5 | bankerne risikerer at skulle oppebære meget høje omkostninger til revision og indberetning for at overholde de nye regler og leve op til de nationale og internationale tilsynsmyndigheders krav. Dette vil komme til at påvirke bankernes interne organisation, og vil kræve strukturelle omlægninger. |
| --- | --- |

5.2.5

bankerne risikerer at skulle oppebære meget høje omkostninger til revision og indberetning for at overholde de nye regler og leve op til de nationale og internationale tilsynsmyndigheders krav. Dette vil komme til at påvirke bankernes interne organisation, og vil kræve strukturelle omlægninger.

| 5.2.6 | Der vil blive strammet op på långivningen til sektorer, der betragtes som risikable. Desuden kan indførelsen af en gearingsgrad (leverage ratio) på langt sigt resultere i en begrænsning af långivningen til stater, lokale og regionale myndigheder eller andre sektorer, der vurderes som værende risikable. |
| --- | --- |

5.2.6

Der vil blive strammet op på långivningen til sektorer, der betragtes som risikable. Desuden kan indførelsen af en gearingsgrad (leverage ratio) på langt sigt resultere i en begrænsning af långivningen til stater, lokale og regionale myndigheder eller andre sektorer, der vurderes som værende risikable.

| 5.2.7 | En mulig konsekvens af den dyrere långivning vil være, at en del af aktiviteterne overføres til institutioner, der ikke er omfattet af disse regler. Dette begunstiger institutioner, som driver banklignende virksomhed og yder lån til privatpersoner til en meget høj pris, ofte i kontanter, og som ikke er omfattet af samme strenge tilsyn som det, der gælder for bankerne. |
| --- | --- |

5.2.7

En mulig konsekvens af den dyrere långivning vil være, at en del af aktiviteterne overføres til institutioner, der ikke er omfattet af disse regler. Dette begunstiger institutioner, som driver banklignende virksomhed og yder lån til privatpersoner til en meget høj pris, ofte i kontanter, og som ikke er omfattet af samme strenge tilsyn som det, der gælder for bankerne.

| 5.3 | De nye regler gælder uden skelen til, om der er tale om store eller små banker. De kan vise sig at være uhensigtsmæssige i visse lande, f.eks. i de nye medlemsstater i Øst- og Centraleuropa, hvor væksten er højere.






  — | I disse lande vil de nye regler kunne begrænse investeringerne. Bankerne i disse lande ejes meget ofte af multinationale koncerner, og de nationale aktionærer er i mindretal. Moderselskaberne kan overføre en meget betydelig del af kapitalen fra datterselskaberne til hjemlandet for at overholde de globale bestemmelser. Når datterselskaberne udsultes på denne måde, vil de begrænse deres bidrag til finansiering af den lokale økonomi. EØSU minder om, at kapitalens fri bevægelighed er en ret, der er sikret på europæisk niveau, mens indskudsgaranti og banksolvens henhører under de nationale myndigheders kompetenceområde. |
| --- | --- | --- |

5.3

De nye regler gælder uden skelen til, om der er tale om store eller små banker. De kan vise sig at være uhensigtsmæssige i visse lande, f.eks. i de nye medlemsstater i Øst- og Centraleuropa, hvor væksten er højere.

—

I disse lande vil de nye regler kunne begrænse investeringerne. Bankerne i disse lande ejes meget ofte af multinationale koncerner, og de nationale aktionærer er i mindretal. Moderselskaberne kan overføre en meget betydelig del af kapitalen fra datterselskaberne til hjemlandet for at overholde de globale bestemmelser. Når datterselskaberne udsultes på denne måde, vil de begrænse deres bidrag til finansiering af den lokale økonomi. EØSU minder om, at kapitalens fri bevægelighed er en ret, der er sikret på europæisk niveau, mens indskudsgaranti og banksolvens henhører under de nationale myndigheders kompetenceområde.

| 5.4 | Kreditmarkedet er forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat. I de lande, hvor långivningen ikke er tilstrækkeligt udviklet, kan en for hurtig stigning i gældsætningen skabe spekulationsbobler. Hvis tilsynsreglerne anvendes på europæisk niveau, vil de nationale myndigheder ikke kunne skride ind hurtigt nok. Det er nødvendigt at styrke Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds beføjelser for at støtte harmoniseringen. |
| --- | --- |

5.4

Kreditmarkedet er forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat. I de lande, hvor långivningen ikke er tilstrækkeligt udviklet, kan en for hurtig stigning i gældsætningen skabe spekulationsbobler. Hvis tilsynsreglerne anvendes på europæisk niveau, vil de nationale myndigheder ikke kunne skride ind hurtigt nok. Det er nødvendigt at styrke Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds beføjelser for at støtte harmoniseringen.

| 5.5 | Der må tages hensyn til oprindelige forretningsmodeller såsom andelsbankerne. Det er en sektor, der er sund og klarer sig selv, og som for at kunne gennemføre den reform, som de nye regler indebærer, vil have behov for en overgangsperiode. Andelsbankerne er et afgørende led i udviklingen på lokalt plan og handler i andelshavernes interesse. De er både indskydere og låntagere, og der er tale om SMV'er, landbrugsbedrifter, kommuner og en lang række andre lokale aktører. |
| --- | --- |

5.5

Der må tages hensyn til oprindelige forretningsmodeller såsom andelsbankerne. Det er en sektor, der er sund og klarer sig selv, og som for at kunne gennemføre den reform, som de nye regler indebærer, vil have behov for en overgangsperiode. Andelsbankerne er et afgørende led i udviklingen på lokalt plan og handler i andelshavernes interesse. De er både indskydere og låntagere, og der er tale om SMV'er, landbrugsbedrifter, kommuner og en lang række andre lokale aktører.

| 5.6 | De store banker vil søge investeringer med begrænset risiko og større afkast. Dertil skal lægges frygten for en hårdere beskatning og for tab på statsgælden på visse poster på passivsiden. |
| --- | --- |

5.6

De store banker vil søge investeringer med begrænset risiko og større afkast. Dertil skal lægges frygten for en hårdere beskatning og for tab på statsgælden på visse poster på passivsiden.

| 5.7 | Konsolideringsprocessen vil sandsynligvis tage fart: Sparekasserne og andelsbankerne kan regne med, at de har adgang til "autonome" finansieringskilder, men de banker, der er henvist til kapitalmarkedet for at kunne refinansiere sig selv, vil blive tvunget til at fusionere med negative konsekvenser for SMV'erne og forbrugerne til følge. Nogle banker opkøbes og videresælges efter optrævling af deres lokale eller regionale netværk. Koncentrationsprocessen i den nationale banksektor har været kraftig for andelsbanker, gensidige foreninger og sparekasser. |
| --- | --- |

5.7

Konsolideringsprocessen vil sandsynligvis tage fart: Sparekasserne og andelsbankerne kan regne med, at de har adgang til "autonome" finansieringskilder, men de banker, der er henvist til kapitalmarkedet for at kunne refinansiere sig selv, vil blive tvunget til at fusionere med negative konsekvenser for SMV'erne og forbrugerne til følge. Nogle banker opkøbes og videresælges efter optrævling af deres lokale eller regionale netværk. Koncentrationsprocessen i den nationale banksektor har været kraftig for andelsbanker, gensidige foreninger og sparekasser.

| 5.8 | Dårligere rentabilitet i bankerne, bl.a. pga. højere finansieringsomkostninger og de meget restriktive krav til likviditetsstyringen, kan medføre øgede bankgebyrer og højere renter på kundernes langsigtede indskud og individuelle konti. |
| --- | --- |

5.8

Dårligere rentabilitet i bankerne, bl.a. pga. højere finansieringsomkostninger og de meget restriktive krav til likviditetsstyringen, kan medføre øgede bankgebyrer og højere renter på kundernes langsigtede indskud og individuelle konti.

| 5.9 | Bankerne vil på baggrund af nye regler fremskynde omlægninger i organisationen og anvendelsen af ny teknologi (netbank, elektroniske serviceskranker, smartphones).






  — | Kombinationen af ny teknologi og produktdiversificeringen vil intensivere omlægningen af filialstrukturen og medføre en stigning i antallet af kontantløse filialer. Der vil være en tendens til, at filialerne udelukkende kommer til at beskæftige sig med rådgivning og salg af finansielle produkter. Samtidig kræver disse nye overførsels- og betalingsmetoder øget beskyttelse mod cyberangreb, som truer transaktioner via internettet og mobiltelefoner. |
| --- | --- | --- |

5.9

Bankerne vil på baggrund af nye regler fremskynde omlægninger i organisationen og anvendelsen af ny teknologi (netbank, elektroniske serviceskranker, smartphones).

—

Kombinationen af ny teknologi og produktdiversificeringen vil intensivere omlægningen af filialstrukturen og medføre en stigning i antallet af kontantløse filialer. Der vil være en tendens til, at filialerne udelukkende kommer til at beskæftige sig med rådgivning og salg af finansielle produkter. Samtidig kræver disse nye overførsels- og betalingsmetoder øget beskyttelse mod cyberangreb, som truer transaktioner via internettet og mobiltelefoner.

| 5.10 | Udviklingen i distributionskanalerne vil på sigt medføre en indskrænkning af filialnettet og et fald i antallet af arbejdspladser. Anvendelsen af kapitalkravsdirektivet (CRD IV) vil medføre en stigning i antallet af beskæftigede i IT- og risikostyringsafdelingerne på bekostning af andre aktivitetsområder i bankerne. Der er behov for at tilrettelægge en social dialog af høj kvalitet på alle niveauer om beskæftigelsesspørgsmål og uddannelse for at styre den igangværende udvikling. |
| --- | --- |

5.10

Udviklingen i distributionskanalerne vil på sigt medføre en indskrænkning af filialnettet og et fald i antallet af arbejdspladser. Anvendelsen af kapitalkravsdirektivet (CRD IV) vil medføre en stigning i antallet af beskæftigede i IT- og risikostyringsafdelingerne på bekostning af andre aktivitetsområder i bankerne. Der er behov for at tilrettelægge en social dialog af høj kvalitet på alle niveauer om beskæftigelsesspørgsmål og uddannelse for at styre den igangværende udvikling.

6.   Den fremtidige udvikling

| 6.1 | Europa-Parlamentet har tilsluttet sig princippet om en afgift på finansielle transaktioner, og Kommissionen har undersøgt, hvordan den kan gennemføres. Der er ikke enighed om afgiften blandt medlemsstaterne, og de amerikanske myndigheder er imod. Den planlagte afgift vil være så lav, at den hverken vil udgøre en ubærlig byrde for bankerne eller vil gå ud over deres globale konkurrenceevne. Som understreget i to tidligere vedtagne EØSU-udtalelser (1) er formålet med afgiften er både at indbringe nye skatteindtægter navnlig til at finansiere udviklingsbistanden og ændre bankernes adfærd for at prioritere finansiering af økonomien på mellemlangt og langt sigt i stedet for meget kortsigtet spekulation |
| --- | --- |

6.1

Europa-Parlamentet har tilsluttet sig princippet om en afgift på finansielle transaktioner, og Kommissionen har undersøgt, hvordan den kan gennemføres. Der er ikke enighed om afgiften blandt medlemsstaterne, og de amerikanske myndigheder er imod. Den planlagte afgift vil være så lav, at den hverken vil udgøre en ubærlig byrde for bankerne eller vil gå ud over deres globale konkurrenceevne. Som understreget i to tidligere vedtagne EØSU-udtalelser (1) er formålet med afgiften er både at indbringe nye skatteindtægter navnlig til at finansiere udviklingsbistanden og ændre bankernes adfærd for at prioritere finansiering af økonomien på mellemlangt og langt sigt i stedet for meget kortsigtet spekulation

| 6.2 | Adskillelsen af detail- og finansierings- og investeringsbankforretningen, der sætter spørgsmålstegn ved universalbankmodellen, er genstand for en undersøgelse iværksat af kommissær Michel Barnier. Debatten går på, om der skal være total adskillelse, ske en udsondring af bankens investeringsaktiviteter eller indføres forbud mod, at bankerne investerer for egen regning. Nogle eksperter bestrider dette synspunkt og mener, at universalbankerne sikrer markedets likviditetsdybde og en bedre finansiering af økonomien. |
| --- | --- |

6.2

Adskillelsen af detail- og finansierings- og investeringsbankforretningen, der sætter spørgsmålstegn ved universalbankmodellen, er genstand for en undersøgelse iværksat af kommissær Michel Barnier. Debatten går på, om der skal være total adskillelse, ske en udsondring af bankens investeringsaktiviteter eller indføres forbud mod, at bankerne investerer for egen regning. Nogle eksperter bestrider dette synspunkt og mener, at universalbankerne sikrer markedets likviditetsdybde og en bedre finansiering af økonomien.

| 6.3 | Udsigterne for udviklingen i den finansielle sektor og bankerne har ændret sig gennem de seneste tredive år: åbningen af markederne har ført til en globalisering af den finansielle sektor, der på sin side har medvirket til, at der er opstået en lang række skatteparadiser og reguleringsmæssige fristeder. Den stigende internationale konkurrence har befordret fremkomsten af nye former for finansielle institutter samt nye produkter og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

6.3

Udsigterne for udviklingen i den finansielle sektor og bankerne har ændret sig gennem de seneste tredive år: åbningen af markederne har ført til en globalisering af den finansielle sektor, der på sin side har medvirket til, at der er opstået en lang række skatteparadiser og reguleringsmæssige fristeder. Den stigende internationale konkurrence har befordret fremkomsten af nye former for finansielle institutter samt nye produkter og tjenesteydelser.

| 6.4 | De store bankkoncerner har vist svaghederne og begrænsningerne ved en vækst, der lod hånt om god forvaltning. Der vil være en tendens til, at bankerne vil reducere størrelsen, konsolidere forretningen og mindske udsvingene i overskuddene, der til gengæld vil blive mere forudsigelige og uden ekstravagante bonusser. De vil koncentrere deres virksomhed om kerneaktiviteterne, dvs. at modtage indskud og give lån, idet udbuddet af andre ydelser vil blive begrænset. Endvidere vil de begrænse deres internationale ekspansion og koncentrere aktiviteterne om de markeder, der udviser størst vækst, hvilket vil begrænse rentabiliteten. |
| --- | --- |

6.4

De store bankkoncerner har vist svaghederne og begrænsningerne ved en vækst, der lod hånt om god forvaltning. Der vil være en tendens til, at bankerne vil reducere størrelsen, konsolidere forretningen og mindske udsvingene i overskuddene, der til gengæld vil blive mere forudsigelige og uden ekstravagante bonusser. De vil koncentrere deres virksomhed om kerneaktiviteterne, dvs. at modtage indskud og give lån, idet udbuddet af andre ydelser vil blive begrænset. Endvidere vil de begrænse deres internationale ekspansion og koncentrere aktiviteterne om de markeder, der udviser størst vækst, hvilket vil begrænse rentabiliteten.

| 6.5 | De nye regler vil medføre øget ansvarliggørelse i forbindelse tildelingen af bonusser og aflønningsordningerne for ledende medarbejdere, som vil blive underkastet strammere kontrol. |
| --- | --- |

6.5

De nye regler vil medføre øget ansvarliggørelse i forbindelse tildelingen af bonusser og aflønningsordningerne for ledende medarbejdere, som vil blive underkastet strammere kontrol.

| 6.6 | Banktilsynet, der udvides til at omfatte alle finansielle virksomheder, vil kunne overvåge aktiviteterne i banklignende virksomheder (de såkaldte skyggebanker). |
| --- | --- |

6.6

Banktilsynet, der udvides til at omfatte alle finansielle virksomheder, vil kunne overvåge aktiviteterne i banklignende virksomheder (de såkaldte skyggebanker).

| 6.7 | Der er behov for at indføre stramme regler for adgangen til bankerhvervet for at kunne udvælge personale med kompetencer, der skaber sikkerhed for kunder og investorer. |
| --- | --- |

6.7

Der er behov for at indføre stramme regler for adgangen til bankerhvervet for at kunne udvælge personale med kompetencer, der skaber sikkerhed for kunder og investorer.

| 6.8 | Når statsstøtten og den internationale støtte, der er en følge af finanskrisen, ophører, vil sektoren som helhed uden tvivl udvikle sig i takt med konjunkturerne og den tekniske udvikling. For den velstyrede virksomhed er det imidlertid særlig virksomhedens egen strategi, der får betydning. Bankerne står over for den svære opgave at fastholde deres troværdighed som dem, der finansierer realøkonomien, samtidig med at de vil blive konfronteret med højere finansieringsomkostninger og lavere rentabilitet. |
| --- | --- |

6.8

Når statsstøtten og den internationale støtte, der er en følge af finanskrisen, ophører, vil sektoren som helhed uden tvivl udvikle sig i takt med konjunkturerne og den tekniske udvikling. For den velstyrede virksomhed er det imidlertid særlig virksomhedens egen strategi, der får betydning. Bankerne står over for den svære opgave at fastholde deres troværdighed som dem, der finansierer realøkonomien, samtidig med at de vil blive konfronteret med højere finansieringsomkostninger og lavere rentabilitet.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse af 29.3.2012 om "Forslag til Rådets direktiv om en fælles ordning for beskatning af visse finansielle transaktioner og om ændring af direktiv 2008/7/EF" (EUT C 181 af 21.6.2012, s. 55) og EØSU's udtalelse af 15.7.2010 om "Afgift på finansielle transaktioner" (initiativudtalelse) (2010) (EUT C 44 af 11.2.2011, s. 81).

1

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/12 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/12

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Europæiske teknologiplatforme (ETP) og industrielle ændringer« (initiativudtalelse)

2012/C 299/03

Ordfører: Josef ZBOŘIL

Medordfører: Enrico GIBELLIERI

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Europæiske teknologiplatforme (ETP) og industrielle ændringer"

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommissionen for Industrielle Ændringer (CCMI), som vedtog sin udtalelse den 11. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli 2012, følgende udtalelse med 138 stemmer for, 2 imod og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   EØSU er klar over, at foregribelse af industrielle ændringer er en vanskelig, men ikke desto mindre nødvendig fremsynsanalyse baseret på en række forskellige faktorer, som påvirker ændringerne. En af de primære drivkræfter for ændringer er forskning og innovation (F&I), og ETP'er er her toneangivende.

1.2   EØSU opfordrer Kommissionen til fortsat at støtte de eksisterende ETP'ers aktiviteter og forbedre udvekslingen imellem dem og med de relevante EU-institutioner.

1.3   ETP'erne findes i industrisektorer, som indtager en vigtig position i værdikæden: Mange innovationer er afhængige af grundlæggende processer (fremstilling, forarbejdningsindustrier, skovbrug og robotteknologi) og grundmaterialer (kemikalier, stål osv.). Proces- og materialeinnovation virker derfor som katalysator for innovationen i Europa.

1.4   EØSU anerkender, at ETP'erne allerede beskæftiger sig med udfordringer i vores samfund. De dækker et område, som har stor betydning for samfundet målt på vækst og job med høj merværditilvækst, og kan finde svarene på vigtige politiske spørgsmål (f.eks. bioøkonomi, råstoffer og ressourceeffektivitet).

1.5   ETP'erne er klare og konkrete eksempler på en bottom-up-tilgang til den europæiske forsknings- og innovationspolitik, hvor industrien og andre vigtige interessenter inddrages i alle etaper af innovationsprocessen. Samme tilgang er nødvendig i Horisont 2020.

1.6   EØSU efterlyser en mere effektiv gennemførelse af Kommissionens arbejde med at forenkle lovgivningen (herunder når det gælder deltagelse i EU-projekter), en større indsats for at nedbringe fragmenteringen og konkurrencen mellem institutionernes initiativer, bedre koordinering af politikker og større synlighed for ETP'erne i institutionerne fremover, så de kan blive mere effektive.

1.6.1   Efter EØSU's opfattelse er ETP'er nøglen til at styrke EU's "industripolitik". Industrien, en af grundpillerne i EU's økonomi, yder et stort input og betydelig støtte til ETP'erne. ETP'erne er industristyrede, hvilket sikrer, at deres initiativer er relevante for industrien. ETP'erne yder ikke blot input vedrørende teknologi- og forskningsbehovet, men også vedrørende teknologioverførsel.

1.6.2   Fagforeninger og relevante interessenter bør i højere grad inddrages i et permanent samarbejde i de eksisterende ETP'er, nationale teknologiplatforme (NTP'er) og regionale teknologiplatforme (RTP'er) (ESTEP, PLATEA og andre), så sociale og samfundsmæssige problemstillinger kan medtænkes, hvilket vil øge virkningerne af de respektive strategiske forskningsdagsordener.

1.6.3   Vanskelighederne for SMV'ernes deltagelse bør løses ved hjælp af konstant benchmarking med de mest succesrige eksempler, som det har været tilfældet i fællesforetagendet for brændselsceller og brint.

1.7   De tilknyttede nationale og regionale platforme afspejler ETP-strukturen på medlemsstatsniveau. Koordineringen og harmoniseringen af europæiske, nationale og regionale F&I-programmer bør forbedres gennem et tættere samarbejde med ETP'erne.

1.8   ETP'er kan i høj grad bidrage til gennemførelsen af EU-politikker. Der er fastlagt specifikke prioriteter for at give innovationen i den offentlige og private sektor en saltvandsindsprøjtning: ressource- og energieffektivitet i forarbejdningsindustrien (SPIRE), OPP i biobaserede industrier (bioindustrier for vækst), europæiske innovationspartnerskaber vedrørende vand, råstoffer, intelligente byer (fælles med SET-planen) og EMIRI (initiativet om industriforskning i energikilder). Det europæiske samfund vil på sigt kunne mærke fordelene ved dette udbyggede samarbejde på tværs af sektorer og koordineringen inden for rammerne af ETP'er.

1.9   EØSU opfordrer EU-institutionerne til at arbejde på at forbedre det internationale samarbejde for at tiltrække den allernyeste internationale ekspertise med henblik på anvendelse og kommercialisering i EU.

1.10   Udbygget adgang til strukturfondsmidler til intelligent specialisering for NTP'er bør fremmes og gøres nemmere på nationalt og regionalt plan.

1.11   ETP'ernes rolle som formidler af løsninger nødvendiggjort af de samfundsmæssige ændringer vil blive mere synlig, nu hvor der i tillæg til forskning satses på innovation. Dette er en af nøglerne til at opretholde velfærden og velværen i Europa.

1.12   EØSU bifalder ETP'ernes rolle som forbindelsesled til innovationsværktøjer på efterspørgselssiden, hvilket supplerer F&I-arbejdet og fremskynder udnyttelsen på markedet. ETP'er er også meget vigtige for ibrugtagningen af forsknings- og innovationsresultaterne. Udvalget opfordrer til, at koordinerede støtteaktioner i højere grad bruges til at få gang i samarbejde i værdikæden.

1.13   Fremstillingsprocesser og F&I-aktiviteterne knyttet til fremstilling tiltrækker ikke længere borgerne og slet ikke de unge, hvilket bl.a. skyldes udflytningen af fremstillingsaktiviteter til lande uden for Europa, som i en negativ spiral fører til yderligere udflytninger. EØSU forventer, at ETP'erne vil kunne være med til at skabe større opmærksomhed om betydningen af forskellige industrielle fremstillingsprocesser.

1.14   ETP'erne kan blive ramt af tilbagegangen for industrien i EU, som er ved at miste sin førerposition på verdensplan. Risikovilligheden og iværksætterkulturen er langt mindre end i andre dele af verden.

1.15   Personorienteret uddannelse, læring og videre- og efteruddannelse bør bibeholdes og styrkes som strategiske elementer i ETP'ernes arkitektur. Der bør derfor etableres permanente, tætte forbindelser til de relevante europæiske udvalg for social sektordialog og med Rådet (beskæftigelse, socialpolitik, sundhed og forbrugerpolitik (EPSCO)).

1.16   ETP'er kan endvidere have betydelig indflydelse på sociale og samfundsmæssige problemstillinger, især omlægningen af offentlige uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer, så de tilpasses behovene i de europæiske industri- og fremstillingssektorer. Der bør satses stort på efteruddannelse og omskoling, så arbejdstagerne bliver i stand til at arbejde med de nye fremstillingsteknologier og produkter, der er resultatet af forsknings- og innovationsaktiviteterne. Kun kvalificerede fastansatte arbejdstagere vil have kompetencerne til at anvende de nye avancerede teknologier.

2.   ETP'ernes etablering og historie

2.1   I marts 2003 anså Rådet for Den Europæiske Union det for nødvendigt at styrke det europæiske forskningsrum ved at etablere ETP'er, som bringer teknologisk knowhow, industri, lovgivere og finansielle institutioner sammen.

2.2   ETP'erne blev etableret som industristyrede interessentfora med det sigte at fastlægge mål for forskning og teknologi på lang og mellemlang sigt og udvikle køreplaner. Hensigten var at skabe større synergieffekter mellem forskellige aktører inden for forskningen og fastlægge prioriteter for en række teknologiske områder for at opnå vækst, konkurrencedygtighed og bæredygtighed i EU.

2.3   Udviklingen af ETP'er støttedes af Kommissionen, som smidiggjorde processen. I dag fungerer Kommissionen som observatør og har givet tilsagn om en struktureret dialog om forskningsprioriteter. Kommissionen er hverken ejer eller forvalter af ETP'erne – de er uafhængige organisationer. Kommissionens CORDIS-hjemmeside, ETP-nyhedsbrevet og de jævnlige seminarer for ETP-ledere fremmer kommunikationen mellem aktørerne.

2.4   Nogle ETP'er er løse netværk, som mødes på årlige møder, mens andre har en juridisk struktur og opkræver medlemsgebyr. Alle ETP'er har bragt interessenter sammen, er nået til enighed om en fælles vision og har udarbejdet en strategisk forskningsdagsorden. ETP'er udvikles i en dialog mellem forskere i industrien og offentlige institutioner og repræsentanter for de nationale regeringer. De bidrager også til at skabe konsensus og til at sikre bedre samordning af investeringer.

2.5   Af ETP'erne udspringer der effektive OPP'er, hvilket i høj grad bidrager til udviklingen af det europæiske forskningsrum af viden for vækst. Denne type af OPP'er kan finde løsninger på de teknologiske udfordringer, som kan blive nøglen til bæredygtig udvikling, bedre levering af offentlige tjenester og omstrukturering af traditionelle industrisektorer.

3.   ETP'er og industrielle ændringer

3.1   Industrielle ændringer (1) er en løbende proces, som påvirkes af flere forskellige faktorer såsom markedsudviklingen, organisatoriske, sociale, samfundsmæssige og strukturelle ændringer og teknisk innovation inden for produktionsprocesser og produkter.

3.2   Også innovation er en løbende proces og en af de faktorer, der har størst indflydelse på industrielle ændringer, idet nye videnskabelige resultater hele tiden overføres til den egentlige produktionskæde. Innovation er desuden det væsentligste parameter for EU's produktions- og servicesektorers konkurrencedygtighed på verdensplan.

3.3   Med hensyn til innovationsprocessen skal det nøje overvejes, hvordan de knappe finansielle ressourcer anvendes i Europa. ETP'er er allerede effektive redskaber og kunne være en helt konkret løsning på innovations- og udviklingsspørgsmålene i industripolitikken.

3.4   Det er først og fremmest innovation, der bestemmer karakteren af de industrielle ændringer, og hvad de reelt indebærer, og stadig oftere er det ETP'er, der er de egentlige fysiske fora, hvor innovationen opstår. ETP'er fokuserer på praktiske industrielle anvendelser, som påvirker produktionsprocessen, produkter, arbejdets tilrettelæggelse og arbejdsvilkår.

3.5   EU-institutionerne anbefaler ligelig deltagelse af alle interesserede parter i ETP'erne. Især ville det være ønskeligt, hvis EU-institutionerne på enhver praktisk mulig måde støttede SMV'er eller økonomiske forskningspartnere, som har etableret sig som virksomhed, f.eks. som et videnkooperativ, så det bliver muligt for disse meget populære europæiske virksomheder at deltage aktivt i platformene. Omkostningerne forbundet med platformene er en hindring for SMV'er og universiteter, der ønsker at deltage i forskningsarbejdet.

3.6   ETP'er er organer etableret på frivillig basis og åbne for alle interesserede parter med en rækkevidde og betydning i EU, som gør, at det er vigtigt at anerkende deres rolle som effektive instrumenter for gennemførelsen af EU's politik.

3.7   Omstillingen til mere bæredygtige produktions- og serviceaktiviteter i EU og gennemførelsen af Europa 2020-strategien vil i vid udstrækning afhænge af den reelle innovation, ETP'er vil kunne frembringe i det næste årti.

3.8   Reel og konkret innovation og industrielle ændringer er mulige, hvis innovative processer/produkter og de kvalifikationer og den arbejdstilrettelæggelse, der er nødvendig for den fulde integrering i produktions- og serviceaktiviteterne, planlægges parallelt.

3.9   Nogle ETP'er arbejder på en måde, hvor der tages hensyn til de sociale aspekter af innovationsprocessen helt fra starten, og har i deres strategiske forskningsdagsordener indarbejdet aktiviteter knyttet til det fremtidige behov for menneskelige ressourcer, ofte i et tæt samarbejde med de respektive EU-sektordialogudvalg, som de også udveksler information med.

3.10   EØSU's CCMI har med sin sammensætning og stærke bånd til de vigtigste sektorer i EU anlagt en bottom-up, ubureaukratisk tilgang til at analysere situationen i de forskellige industrier og fremsætte anbefalinger til de øvrige EU-institutioner og medlemsstaterne. Målet er at bidrage til gennemførelsen af EU's industripolitik og de ønskede industrielle ændringer.

4.   ETP'ernes betydning for forskning og innovation (F&I)

Kommissionen har udviklet og iværksat en række initiativer for at styrke ETP'erne og tiltag i industrien og for at gennemføre teknologibaserede politikker.

4.1   Et mindre antal ETP'er anvender fælles teknologiinitiativer (FTI) til at gennemføre de strategiske forskningsdagsordener. Målene for nogle få ETP'er har et sådant omfang og rækkevidde, at de almindelige instrumenter under rammeprogrammerne for forskning og innovation ikke egner sig. I stedet er der til en effektiv gennemførelse brug for en særlig mekanisme, som garanterer det nødvendige lederskab og den koordination, der skal til for at nå forskningsmålene. For at opfylde disse behov er modellen med FTI blevet udviklet.

4.2   Den tidligere kommissær for videnskab og forskning mødtes i marts 2009 med højtstående repræsentanter for industrien for at gennemgå fremskridtene og drøfte prioriteterne for gennemførelsen af de nye forskningsinstrumenter, "OPP'er". Disse prioriteter og instrumenter er blevet benyttet til at gennemføre initiativerne om fremtidens fabrikker, energieffektive bygninger og grønne biler i EU's økonomiske genopretningsplan, der blev vedtaget i november 2008.

4.3   De tre OPP'er er slagkraftige redskaber, der kan give en saltvandsindsprøjtning til forskningsaktiviteterne i tre store industrisektorer (biler, byggeri og fremstilling), som er blevet særlig hårdt ramt af den økonomiske krise, og hvor innovation kan yde et væsentligt bidrag til, at økonomien bliver grønnere og mere bæredygtig.

4.4   EU's SET-plan, som blev vedtaget i 2008, er et første skridt i udviklingen af en energiteknologipolitik for EU. Den er et værktøj, der skal understøtte EU's energipolitiske beslutninger med det mål at

| — | fremskynde videnudvikling, teknologioverførsel og -anvendelse |
| --- | --- |

—

fremskynde videnudvikling, teknologioverførsel og -anvendelse

| — | fastholde EU's førerstilling inden for kulstoffattige energiteknologier |
| --- | --- |

—

fastholde EU's førerstilling inden for kulstoffattige energiteknologier

| — | fremme forskning i energiomdannelsesteknologier til opnåelse af 2020-målene for energi og klimaændringer |
| --- | --- |

—

fremme forskning i energiomdannelsesteknologier til opnåelse af 2020-målene for energi og klimaændringer

| — | bidrage til omstillingen til en lavemissionsøkonomi i hele verden senest i 2050. |
| --- | --- |

—

bidrage til omstillingen til en lavemissionsøkonomi i hele verden senest i 2050.

Gennemførelsen af SET-planen blev indledt med lanceringen af de europæiske industrielle initiativer (EII), som samler industri, forskning, medlemsstaterne og Kommissionen i OPP'er, hvor risikoen deles. Parallelt hermed har den europæiske energiforskningsalliance siden 2008 arbejdet på at afstemme de enkelte forskningsinstitutioners F&U-aktiviteter med behovene i henhold til SET-planens prioriteter og på at etablere et fælles rammeprogram på EU-niveau.

4.5   EU's lead market-initiativ (LMI) støtter aktioner, der skal gøre det nemmere at bringe nye produkter og tjenester ud på markedet i seks vigtige sektorer. Kommissionen, medlemsstaterne og industrien arbejder sammen om at gennemføre handlingsplanerne. De politiske instrumenter beskæftiger sig med regulering, offentlige indkøb, standardisering og støtteaktiviteter. LMI omfatter følgende markeder: e-sundhed, beskyttende tekstiler, bæredygtigt byggeri, genbrug, biobaserede produkter og vedvarende energi.

5.   ETP'er: resultater af SWOT-analysen

5.1   Med tanke på det antal ETP'er, der findes i dag, er det klart, at deres resultater hidtil har været forskellige, og at de vil være forskellige fremover. Udvalget har derfor foretaget en foreløbig analyse, hvor det har søgt at identificere de væsentligste generelle parametre for topkvalitet (styrker og muligheder) og – endnu vigtigere – de største hindringer (svagheder og trusler).

5.2   Styrker

| — | ETP'erne samler alle interessenter: forskningscentre og universiteter, industri (store virksomheder og SMV'er), producenter af anlæg, ikke-kommercielle og kommercielle organisationer, sammenslutninger, offentlige myndigheder og fagforeninger. |
| --- | --- |

—

ETP'erne samler alle interessenter: forskningscentre og universiteter, industri (store virksomheder og SMV'er), producenter af anlæg, ikke-kommercielle og kommercielle organisationer, sammenslutninger, offentlige myndigheder og fagforeninger.

| — | I platformen er "rollefordelingen" og hierarkiet i sektoren klar. Interessenterne har en fælles vision, køreplan og plan for gennemførelsen. |
| --- | --- |

—

I platformen er "rollefordelingen" og hierarkiet i sektoren klar. Interessenterne har en fælles vision, køreplan og plan for gennemførelsen.

| — | ETP'erne får betydeligt input og støtte fra industrien, en af grundpillerne i EU's økonomi. ETP'erne er industristyrede, hvorved det sikres, at deres initiativer er relevante for industrien. ETP'erne yder ikke blot input vedrørende teknologi- og forskningsbehov, men også vedrørende teknologioverførsel. |
| --- | --- |

—

ETP'erne får betydeligt input og støtte fra industrien, en af grundpillerne i EU's økonomi. ETP'erne er industristyrede, hvorved det sikres, at deres initiativer er relevante for industrien. ETP'erne yder ikke blot input vedrørende teknologi- og forskningsbehov, men også vedrørende teknologioverførsel.

| — | ETP'erne har en enkel og effektiv ledelsesstruktur og er fleksible, de mobiliserer "kræfter" og forener ressourcer. |
| --- | --- |

—

ETP'erne har en enkel og effektiv ledelsesstruktur og er fleksible, de mobiliserer "kræfter" og forener ressourcer.

| — | ETP'erne findes i industrisektorer, som indtager en vigtig position i værdikæden: Mange innovationer er afhængige af grundlæggende processer (f.eks. fremstilling, forarbejdningsindustrier, skovbrug og robotteknologi) og grundmaterialer (kemikalier og stål). Proces- og materialeinnovation virker derfor som katalysator for innovationen i EU. |
| --- | --- |

—

ETP'erne findes i industrisektorer, som indtager en vigtig position i værdikæden: Mange innovationer er afhængige af grundlæggende processer (f.eks. fremstilling, forarbejdningsindustrier, skovbrug og robotteknologi) og grundmaterialer (kemikalier og stål). Proces- og materialeinnovation virker derfor som katalysator for innovationen i EU.

| — | ETP'erne beskæftiger sig allerede med udfordringer i vores samfund. De dækker et område, som har stor betydning for samfundet målt på vækst og job med høj merværditilvækst, og kan finde svarene på vigtige politiske spørgsmål (f.eks. bioøkonomi, råstoffer og ressourceeffektivitet). |
| --- | --- |

—

ETP'erne beskæftiger sig allerede med udfordringer i vores samfund. De dækker et område, som har stor betydning for samfundet målt på vækst og job med høj merværditilvækst, og kan finde svarene på vigtige politiske spørgsmål (f.eks. bioøkonomi, råstoffer og ressourceeffektivitet).

| — | Nogle ETP'er har etableret nationale og regionale teknologiplatforme i alle EU-lande. |
| --- | --- |

—

Nogle ETP'er har etableret nationale og regionale teknologiplatforme i alle EU-lande.

| — | Uddannelse er en strategisk komponent i platformene. |
| --- | --- |

—

Uddannelse er en strategisk komponent i platformene.

| — | Der findes allerede en række gennemførelsesredskaber (f.eks. OPP'er, klynger osv.), som har deres udspring i de eksisterende ETP'er. |
| --- | --- |

—

Der findes allerede en række gennemførelsesredskaber (f.eks. OPP'er, klynger osv.), som har deres udspring i de eksisterende ETP'er.

5.3   Svagheder

| — | ETP'erne bør tænke strategisk og ikke udvikle sig til en snæver lobbygruppe og miste fokus. Der kan forekomme dobbeltarbejde, og ETP'ernes aktiviteter kan være alt for spredte. |
| --- | --- |

—

ETP'erne bør tænke strategisk og ikke udvikle sig til en snæver lobbygruppe og miste fokus. Der kan forekomme dobbeltarbejde, og ETP'ernes aktiviteter kan være alt for spredte.

| — | I nogle tilfælde dominerer de store virksomheder ETP'erne. |
| --- | --- |

—

I nogle tilfælde dominerer de store virksomheder ETP'erne.

| — | Det er ikke let at anerkende og tilskrive endelige anvendelser og innovationer til ETP'erne:






  — | ETP'erne er stadig ikke særlig synlige, hverken i den offentlige eller private sektor. |
| --- | --- | --- |

—

Det er ikke let at anerkende og tilskrive endelige anvendelser og innovationer til ETP'erne:

—

ETP'erne er stadig ikke særlig synlige, hverken i den offentlige eller private sektor.

| — | Ngo'er er ikke interesserede i at deltage. |
| --- | --- |

—

Ngo'er er ikke interesserede i at deltage.

| — | Spejlingsgrupper i medlemsstaterne (NTP'er og RTP'er) har generelt ikke været en succes. |
| --- | --- |

—

Spejlingsgrupper i medlemsstaterne (NTP'er og RTP'er) har generelt ikke været en succes.

| — | Der må gøres mere for at skabe et tværsektorielt perspektiv og harmonisere interessenternes interesser og den måde, de samarbejder på. |
| --- | --- |

—

Der må gøres mere for at skabe et tværsektorielt perspektiv og harmonisere interessenternes interesser og den måde, de samarbejder på.

| — | ETP'erne bør forbedre deres kommunikation og formidlingen af resultater. |
| --- | --- |

—

ETP'erne bør forbedre deres kommunikation og formidlingen af resultater.

5.4   Muligheder

| — | ETP'er er nøglen til at styrke EU's "industripolitik". De relaterede NTP'er og RTP'er afspejler ETP-strukturen i medlemsstaterne og forbedrer koordineringen og effektiviteten af platformen. Koordineringen og harmoniseringen af europæiske, nationale og regionale F&I-programmer bør blive bedre i samarbejde med ETP'erne. |
| --- | --- |

—

ETP'er er nøglen til at styrke EU's "industripolitik". De relaterede NTP'er og RTP'er afspejler ETP-strukturen i medlemsstaterne og forbedrer koordineringen og effektiviteten af platformen. Koordineringen og harmoniseringen af europæiske, nationale og regionale F&I-programmer bør blive bedre i samarbejde med ETP'erne.

| — | ETP'ernes rolle som formidler af løsninger nødvendiggjort af de samfundsmæssige udfordringer vil blive mere synlig med den styrkede strategi, hvor der i tillæg til forskning satses på innovation. |
| --- | --- |

—

ETP'ernes rolle som formidler af løsninger nødvendiggjort af de samfundsmæssige udfordringer vil blive mere synlig med den styrkede strategi, hvor der i tillæg til forskning satses på innovation.

| — | Der er fastlagt specifikke prioriteter for at give innovationen i den offentlige og private sektor en saltvandsindsprøjtning: ressource- og energieffektivitet i forarbejdningsindustrien (SPIRE), OPP i biobaserede industrier, europæiske innovationspartnerskaber vedrørende vand, råstoffer, intelligente byer (fælles med SET-planen og EMIRI). |
| --- | --- |

—

Der er fastlagt specifikke prioriteter for at give innovationen i den offentlige og private sektor en saltvandsindsprøjtning: ressource- og energieffektivitet i forarbejdningsindustrien (SPIRE), OPP i biobaserede industrier, europæiske innovationspartnerskaber vedrørende vand, råstoffer, intelligente byer (fælles med SET-planen og EMIRI).

| — | ETP'er beder Kommissionen om i højere grad at anvende koordinerede støtteaktioner til at få gang i samarbejdet i værdikæden og forbedre forenklingsbestræbelserne. Forbedring af det internationale samarbejde og tiltrækning af den bedste internationale knowhow til kommercialisering og udnyttelse i EU kunne tilføre arbejdet i ETP'erne et betydeligt løft. |
| --- | --- |

—

ETP'er beder Kommissionen om i højere grad at anvende koordinerede støtteaktioner til at få gang i samarbejdet i værdikæden og forbedre forenklingsbestræbelserne. Forbedring af det internationale samarbejde og tiltrækning af den bedste internationale knowhow til kommercialisering og udnyttelse i EU kunne tilføre arbejdet i ETP'erne et betydeligt løft.

| — | ETP'erne bør sammenkæde innovationsværktøjer på efterspørgselssiden og supplere forskning for at fremskynde markedsudbredelsen. |
| --- | --- |

—

ETP'erne bør sammenkæde innovationsværktøjer på efterspørgselssiden og supplere forskning for at fremskynde markedsudbredelsen.

| — | ETP'erne kunne skabe større opmærksomhed om forskellige industrielle fremstillingsprocessers betydning for den fortsatte velfærd og velvære i Europa. |
| --- | --- |

—

ETP'erne kunne skabe større opmærksomhed om forskellige industrielle fremstillingsprocessers betydning for den fortsatte velfærd og velvære i Europa.

| — | Personorienteret uddannelse, læring og videre- og efteruddannelse bør bibeholdes inden for ETP-strukturen. |
| --- | --- |

—

Personorienteret uddannelse, læring og videre- og efteruddannelse bør bibeholdes inden for ETP-strukturen.

5.5   Trusler

| — | ETP'er anfører, at de ikke har nok finansielle ressourcer til at drive platformene. |
| --- | --- |

—

ETP'er anfører, at de ikke har nok finansielle ressourcer til at drive platformene.

| — | ETP'erne kan blive ramt af tilbagegangen for industrien i EU, som er ved at miste sin internationale førerposition. De mærker konsekvenserne af en generelt lav risikovillighed i EU og manglende anerkendelse af iværksættervirksomhed sammenlignet med andre dele af verden. |
| --- | --- |

—

ETP'erne kan blive ramt af tilbagegangen for industrien i EU, som er ved at miste sin internationale førerposition. De mærker konsekvenserne af en generelt lav risikovillighed i EU og manglende anerkendelse af iværksættervirksomhed sammenlignet med andre dele af verden.

| — | Mere effektiv gennemførelse af Kommissionens arbejde med at forenkle lovgivningen (herunder når det gælder deltagelse i EU-projekter), optrappet indsats for at nedbringe fragmenteringen og konkurrencen mellem institutionernes initiativer, bedre koordinerede politikker og større synlighed i institutionerne fremover kunne gøre ETP'erne mere effektive. |
| --- | --- |

—

Mere effektiv gennemførelse af Kommissionens arbejde med at forenkle lovgivningen (herunder når det gælder deltagelse i EU-projekter), optrappet indsats for at nedbringe fragmenteringen og konkurrencen mellem institutionernes initiativer, bedre koordinerede politikker og større synlighed i institutionerne fremover kunne gøre ETP'erne mere effektive.

| — | Fremstillingsprocesser og F&I-aktiviteterne knyttet til fremstilling tiltrækker ikke længere borgerne og slet ikke de unge, hvilket bl.a. skyldes udflytningen af fremstillingsaktiviteter til lande uden for Europa. |
| --- | --- |

—

Fremstillingsprocesser og F&I-aktiviteterne knyttet til fremstilling tiltrækker ikke længere borgerne og slet ikke de unge, hvilket bl.a. skyldes udflytningen af fremstillingsaktiviteter til lande uden for Europa.

6.   Samarbejde mellem ETP'er og mellem ETP'er og Kommissionen

ETP'er har aktivt deltaget i gennemførelsen af EU's 7. rammeprogram for F&I. ETP'erne leverer nu information og forslag til det igangværende arbejde med at udarbejde Horisont 2020 og tilpasse det de reelle behov i det europæiske samfund, især behovene i fremstillings- og servicesektorerne.

6.1   Horisont 2020

6.1.1   Horisont 2020 er instrumentet til gennemførelse af Innovation i EU, et af Europa 2020-flagskibsinitiativerne, som har til formål at sikre Europas globale konkurrenceevne. Programmet, som løber fra 2014 til 2020 med et budget på 80 mia. EUR, indgår i bestræbelserne på at skabe ny vækst og nye job i Europa. Horisont 2020 vil:

| — | styrke EU's position inden for forskning |
| --- | --- |

—

styrke EU's position inden for forskning

| — | styrke industriens førerposition inden for innovation. I den forbindelse vil der blive investeret massivt i nøgleteknologier, og SMV'er vil få bedre adgang til kapital og støtte |
| --- | --- |

—

styrke industriens førerposition inden for innovation. I den forbindelse vil der blive investeret massivt i nøgleteknologier, og SMV'er vil få bedre adgang til kapital og støtte

| — | medvirke til at finde løsninger på de spørgsmål, som optager alle europæere, herunder klimaforandringer og udvikling af bæredygtig transport og mobilitet. |
| --- | --- |

—

medvirke til at finde løsninger på de spørgsmål, som optager alle europæere, herunder klimaforandringer og udvikling af bæredygtig transport og mobilitet.

6.1.2   Horisont 2020 skal tackle samfundsmæssige udfordringer ved at medvirke til at bygge bro mellem forskning og markedet. Denne markedsstyrede tilgang indebærer etablering af partnerskaber med den private sektor og medlemsstaterne.

6.1.3   Horisont 2020 vil blive ledsaget af andre foranstaltninger, der muliggør udviklingen af det europæiske forskningsrum senest i 2014. Formålet med disse foranstaltninger er at nedbryde barrierer og etablere et ægte indre marked for viden og F&I.

6.2   Europa 2020

6.2.1   Europa 2020 er EU's strategi for vækst i det næste årti. EU skal blive en intelligent, bæredygtig og inklusiv økonomi. Disse tre gensidigt forstærkende prioriteter bør medvirke til at skabe høj beskæftigelse, høj produktivitet og stor social samhørighed i EU og medlemsstaterne.

6.2.2   Helt konkret har EU sat sig fem ambitiøse målsætninger vedrørende beskæftigelse, innovation, uddannelse, social inklusion og klima/energi, som skal være opfyldt i 2020. Hver enkelt medlemsstat har fastlagt egne nationale mål for hvert af disse områder. Strategien understøttes af konkrete aktioner på EU-niveau og i medlemsstaterne.

6.3   ETP'ernes fremtidige rolle

6.3.1   Det er forventningen, at ETP'erne fremover vil spille samme rolle som hidtil. I tillæg vil de eventuelt kunne understøtte gennemførelsen af Kommissionens instrumenter, hvoraf nogle allerede er blevet afprøvet inden for rammerne af det 7. rammeprogram. Kommissionen forventes at anvende flere (men dog et begrænset antal) gennemførelsesinstrumenter under Horisont 2020, bl.a. OPP'er og fælles teknologiinitiativer (FTI).

6.3.2   Industrien og interessenter generelt er stærkt interesserede i at understøtte gennemførelsen af ovennævnte instrumenter. Af eksempler herpå kan nævnes: offentlig-private partnerskaber i biobaserede industrier (bioindustrier for vækst), bæredygtige fremstillingsindustrier ved hjælp af ressource- og energieffektivitet (SPIRE), initiativet om industriel forskning i energikilder (EMIRI) og forskning i fremtidige infrastrukturnet i Europa (reFINE).

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse om "Industrielle ændringer: den aktuelle situation og fremtidsudsigter – en generel strategi", EUT C 010 af 14.1.2004, s. 105-113.

1

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/17

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Behovet for en europæisk forsvarsindustri: industrielle, innovative og sociale aspekter« (initiativudtalelse)

2012/C 299/04

Ordfører: Joost VAN IERSEL

Medordfører: Monika HRUŠECKÁ

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at afgive en initiativudtalelse om:

"Behovet for en europæisk forsvarsindustri: industrielle, innovative og sociale aspekter".

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommissionen for Industrielle Ændringer, som vedtog sin udtalelse den 11. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli 2012, følgende udtalelse med 132 stemmer for, 1 imod og 9 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Verden undergår hastige geopolitiske forandringer. Vestens dominans er under pres både økonomisk og politisk. Forsvarsbudgetterne i hele Den Europæiske Union beskæres, samtidig med at Kina, Indien, Brasilien, Rusland og andre lande øger udgifterne til forsvaret. EØSU opfordrer derfor Rådet og Kommissionen til at foretage en samlet vurdering af de aspekter, der afgør EU's stilling og rolle i verden, med det formål at opdatere Europas udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitikker og gøre dem tidssvarende. |
| --- | --- |

1.1

Verden undergår hastige geopolitiske forandringer. Vestens dominans er under pres både økonomisk og politisk. Forsvarsbudgetterne i hele Den Europæiske Union beskæres, samtidig med at Kina, Indien, Brasilien, Rusland og andre lande øger udgifterne til forsvaret. EØSU opfordrer derfor Rådet og Kommissionen til at foretage en samlet vurdering af de aspekter, der afgør EU's stilling og rolle i verden, med det formål at opdatere Europas udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitikker og gøre dem tidssvarende.

| 1.2 | Forsvarspolitik formes af landes strategiske interesser, formodede trusler og politiske målsætninger, som i Europa primært fastsættes ud fra nationale forhold. Forældede tilgange fører tydeligvis til stigende fragmentering, huller, overkapacitet og manglende interoperabilitet i den europæiske forsvarskapacitet. Argumenterne for forbedringer er overvældende; det er et spørgsmål om politisk vilje. Allerede helt tilbage i 1986 argumenteredes der overbevisende herfor! (1) Situationen er nu langt mere presserende i politisk, økonomisk og forsvarsmæssig henseende. EØSU henstiller, at Rådet arbejder seriøst på en EU-paraply for forsvarsområdet. |
| --- | --- |

1.2

Forsvarspolitik formes af landes strategiske interesser, formodede trusler og politiske målsætninger, som i Europa primært fastsættes ud fra nationale forhold. Forældede tilgange fører tydeligvis til stigende fragmentering, huller, overkapacitet og manglende interoperabilitet i den europæiske forsvarskapacitet. Argumenterne for forbedringer er overvældende; det er et spørgsmål om politisk vilje. Allerede helt tilbage i 1986 argumenteredes der overbevisende herfor! (1) Situationen er nu langt mere presserende i politisk, økonomisk og forsvarsmæssig henseende. EØSU henstiller, at Rådet arbejder seriøst på en EU-paraply for forsvarsområdet.

| 1.3 | Sikkerheds- og forsvarspolitikken bør styrke EU's og medlemsstaternes selvtillid. Den bør indgyde samfundet og borgerne, soldater med det rigtige udstyr, virksomheder og arbejdsstyrken i sektoren tillid. Borgerne i EU har ret til ordentlig beskyttelse. Behovet for egnet fremtidssikret forsvarsmateriel er stigende. Til den ende er medlemsstaternes nuværende isolerede handlinger helt utilstrækkelige og spild af skatteydernes penge. |
| --- | --- |

1.3

Sikkerheds- og forsvarspolitikken bør styrke EU's og medlemsstaternes selvtillid. Den bør indgyde samfundet og borgerne, soldater med det rigtige udstyr, virksomheder og arbejdsstyrken i sektoren tillid. Borgerne i EU har ret til ordentlig beskyttelse. Behovet for egnet fremtidssikret forsvarsmateriel er stigende. Til den ende er medlemsstaternes nuværende isolerede handlinger helt utilstrækkelige og spild af skatteydernes penge.

| 1.4 | I lighed med USA's og andre (nyere) internationale aktørers politikker og gældende praksis og eftersom regeringerne har eneansvaret for at beskytte borgerne og garantere sikkerheden, understreger EØSU, at der er behov for at definere de europæiske strategiske interesser inden for rammerne af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP) (2). I sidste ende kan de tre områder udenrigs- og sikkerhedsanliggender, forsvar og industriel kapacitet ikke holdes adskilt fra hinanden, idet de understøtter Europas position i verden, dets økonomiske og politiske interesser og dets værdier (menneskerettigheder, demokrati). Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør inddrages direkte. |
| --- | --- |

1.4

I lighed med USA's og andre (nyere) internationale aktørers politikker og gældende praksis og eftersom regeringerne har eneansvaret for at beskytte borgerne og garantere sikkerheden, understreger EØSU, at der er behov for at definere de europæiske strategiske interesser inden for rammerne af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP) (2). I sidste ende kan de tre områder udenrigs- og sikkerhedsanliggender, forsvar og industriel kapacitet ikke holdes adskilt fra hinanden, idet de understøtter Europas position i verden, dets økonomiske og politiske interesser og dets værdier (menneskerettigheder, demokrati). Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør inddrages direkte.

| 1.5 | EØSU understreger, at hvis Europa ønsker at bevare en solid sikkerheds- og forsvarsindustri, der sikrer en kritisk masse for opnåelse af effektivitet og omkostningseffektivitet, er en radikal omlægning af tankegang og politikker påkrævet. Der skal udstikkes en stabil og forudsigelig fremtid for de væbnede styrker, som matcher Europas økonomiske og teknologiske vægt. På grund af de store forskelle medlemsstaterne imellem påhviler det primære ansvar her de medlemsstater, der er de største producenter. |
| --- | --- |

1.5

EØSU understreger, at hvis Europa ønsker at bevare en solid sikkerheds- og forsvarsindustri, der sikrer en kritisk masse for opnåelse af effektivitet og omkostningseffektivitet, er en radikal omlægning af tankegang og politikker påkrævet. Der skal udstikkes en stabil og forudsigelig fremtid for de væbnede styrker, som matcher Europas økonomiske og teknologiske vægt. På grund af de store forskelle medlemsstaterne imellem påhviler det primære ansvar her de medlemsstater, der er de største producenter.

| 1.6 | Som EØSU ser det, er der stærke argumenter for at styrke planlægningen og koordineringen i Europa:






  — | sektoren er kompleks og videnintensiv – og kræver langtidsplanlægning; |
| --- | --- | --- |

1.6

Som EØSU ser det, er der stærke argumenter for at styrke planlægningen og koordineringen i Europa:

—

sektoren er kompleks og videnintensiv – og kræver langtidsplanlægning;

| — | trods privatiseringer har staterne store interesser i forsvarsindustrien som kunde, lovgiver og udsteder af eksportlicenser; |
| --- | --- |

—

trods privatiseringer har staterne store interesser i forsvarsindustrien som kunde, lovgiver og udsteder af eksportlicenser;

| — | mangler ved den nuværende struktur og (skrappe) budgetindskrænkninger kræver veltilrettelagte tilpasninger i stedet for den nuværende sammenstykkede fremgangsmåde, som undergraver troværdigheden internt og eksternt; |
| --- | --- |

—

mangler ved den nuværende struktur og (skrappe) budgetindskrænkninger kræver veltilrettelagte tilpasninger i stedet for den nuværende sammenstykkede fremgangsmåde, som undergraver troværdigheden internt og eksternt;

| — | der bør være en effektiv koordinering mellem de største producentlande og lande med en lille eller slet ingen produktion for at fremme indkøb af forsvarsmateriel i Europa, udnytte al den viden, der findes, og gøre brug af store virksomheder og SMV'er i hele Europa; |
| --- | --- |

—

der bør være en effektiv koordinering mellem de største producentlande og lande med en lille eller slet ingen produktion for at fremme indkøb af forsvarsmateriel i Europa, udnytte al den viden, der findes, og gøre brug af store virksomheder og SMV'er i hele Europa;

| — | endelig afhænger et godt produktionsresultat for den europæiske industri på verdensplan af, at der udvikles et stabilt hjemmemarked i Europa. |
| --- | --- |

—

endelig afhænger et godt produktionsresultat for den europæiske industri på verdensplan af, at der udvikles et stabilt hjemmemarked i Europa.

| 1.7 | EØSU efterlyser en velgennemtænkt EU-industripolitik for forsvarssektoren kendetegnet ved det særlige, at den skal opfylde krav fra regeringer og er modtager af offentlig støtte, til at supplere Det Europæiske Forsvarsagenturs aktioner og forsvarspakken fra 2007 (3). Inden for rammerne af Europa 2020 skal denne industripolitik basere sig på delte kompetencer mellem medlemsstaterne og EU – med Det Europæiske Forsvarsagentur og Kommissionen som fuldgyldige partnere – og på høringer af forsvarsindustrien og andre interessenter, herunder arbejdsmarkedets parter, og omfatte en veltilrettelagt social dialog. |
| --- | --- |

1.7

EØSU efterlyser en velgennemtænkt EU-industripolitik for forsvarssektoren kendetegnet ved det særlige, at den skal opfylde krav fra regeringer og er modtager af offentlig støtte, til at supplere Det Europæiske Forsvarsagenturs aktioner og forsvarspakken fra 2007 (3). Inden for rammerne af Europa 2020 skal denne industripolitik basere sig på delte kompetencer mellem medlemsstaterne og EU – med Det Europæiske Forsvarsagentur og Kommissionen som fuldgyldige partnere – og på høringer af forsvarsindustrien og andre interessenter, herunder arbejdsmarkedets parter, og omfatte en veltilrettelagt social dialog.

| 1.8 | EU-politikker og -støtte bør skabe sammenhæng mellem EU's investeringer og de nationale investeringer, så der bliver mindre fragmentering og overlapning af offentlige udgifter, og kvaliteten og interoperabiliteten bliver bedre. |
| --- | --- |

1.8

EU-politikker og -støtte bør skabe sammenhæng mellem EU's investeringer og de nationale investeringer, så der bliver mindre fragmentering og overlapning af offentlige udgifter, og kvaliteten og interoperabiliteten bliver bedre.

| 1.9 | F&U på det allermest avancerede niveau er helt afgørende for udviklingen af den "nye generation" af forsvarsmateriel, der er så hårdt brug for. F&U af denne art kan aldrig alene være industriens ansvar. Hovedansvaret påhviler regeringerne. Det er derfor et område, der er meget sårbart over for de aktuelle budgetnedskæringer. Rådet og interessenter bør omgående identificere og så snart som muligt iværksætte forskningsprogrammer, som kan hjælpe den europæiske industri med at slippe fri af den uønskede afhængighed af andre. Teknologi med dobbelt anvendelse er et must. EU's program for F&U bør yde støtte i denne henseende. Det bør garantere et effektivt forsknings- og udviklingssamarbejde på tværs af landegrænser. |
| --- | --- |

1.9

F&U på det allermest avancerede niveau er helt afgørende for udviklingen af den "nye generation" af forsvarsmateriel, der er så hårdt brug for. F&U af denne art kan aldrig alene være industriens ansvar. Hovedansvaret påhviler regeringerne. Det er derfor et område, der er meget sårbart over for de aktuelle budgetnedskæringer. Rådet og interessenter bør omgående identificere og så snart som muligt iværksætte forskningsprogrammer, som kan hjælpe den europæiske industri med at slippe fri af den uønskede afhængighed af andre. Teknologi med dobbelt anvendelse er et must. EU's program for F&U bør yde støtte i denne henseende. Det bør garantere et effektivt forsknings- og udviklingssamarbejde på tværs af landegrænser.

| 1.10 | En yderligere styrkelse af det teknologiske og industrielle grundlag for Europas forsvar må i så vid udstrækning som mulig planlægges. Til det formål er det nødvendigt med passende foranstaltninger på EU-niveau (4). |
| --- | --- |

1.10

En yderligere styrkelse af det teknologiske og industrielle grundlag for Europas forsvar må i så vid udstrækning som mulig planlægges. Til det formål er det nødvendigt med passende foranstaltninger på EU-niveau (4).

| 1.11 | Der er behov for tættere koordinering mellem Kommissionen, Det Europæiske Forsvarsagentur og andre relevante interessenter i EU. Det nye tilsagn fra formand Barroso (5), næstformand Tajani og kommissær Barnier og etableringen af forsvarstaskforcen kommer på det helt rigtige tidspunkt. EØSU hilser også Europa-Parlamentets fremadskuende beslutning fra december sidste år om den europæiske forsvarssektor og de mange forskelligartede interesser, der står på spil, velkommen (6). |
| --- | --- |

1.11

Der er behov for tættere koordinering mellem Kommissionen, Det Europæiske Forsvarsagentur og andre relevante interessenter i EU. Det nye tilsagn fra formand Barroso (5), næstformand Tajani og kommissær Barnier og etableringen af forsvarstaskforcen kommer på det helt rigtige tidspunkt. EØSU hilser også Europa-Parlamentets fremadskuende beslutning fra december sidste år om den europæiske forsvarssektor og de mange forskelligartede interesser, der står på spil, velkommen (6).

| 1.12 | I samme ånd og for at styrke EU's initiativ med en forsvarstaskforce opfordrer EØSU Kommissionen til at rejse disse spørgsmål offentligt. Kommissionen bør også overveje at bidrage til at finde en passende løsning på følgerne af, at der er forskel på medlemsstaternes industrielle og teknologiske formåen og forskel på omfanget af investeringer i forskning og forsvar generelt. |
| --- | --- |

1.12

I samme ånd og for at styrke EU's initiativ med en forsvarstaskforce opfordrer EØSU Kommissionen til at rejse disse spørgsmål offentligt. Kommissionen bør også overveje at bidrage til at finde en passende løsning på følgerne af, at der er forskel på medlemsstaternes industrielle og teknologiske formåen og forskel på omfanget af investeringer i forskning og forsvar generelt.

2.   Indledning

| 2.1 | Det fremgår af artikel 42 i traktaten om Den Europæiske Union, at den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik udgør en integrerende del af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. I artikel 42, stk. 3, tilføjes det, at medlemsstaterne stiller militær kapacitet til rådighed for Unionen til gennemførelse af denne politik. Siden 2005 har Det Europæiske Forsvarsagentur arbejdet for at styrke det industrielle og teknologiske grundlag for forsvarssektoren og sikre soldaterne bedre udstyr. Der har imidlertid kun været meget begrænsede fremskridt. |
| --- | --- |

2.1

Det fremgår af artikel 42 i traktaten om Den Europæiske Union, at den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik udgør en integrerende del af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. I artikel 42, stk. 3, tilføjes det, at medlemsstaterne stiller militær kapacitet til rådighed for Unionen til gennemførelse af denne politik. Siden 2005 har Det Europæiske Forsvarsagentur arbejdet for at styrke det industrielle og teknologiske grundlag for forsvarssektoren og sikre soldaterne bedre udstyr. Der har imidlertid kun været meget begrænsede fremskridt.

| 2.2 | Fuldførelsen af det indre marked og velfungerende finansiel koordinering har høj prioritet nu. Europa 2020-strategien understøtter i høj grad begge målsætninger. Denne positive udvikling burde endvidere være springbrættet for nye tiltag inden for den europæiske forsvarsindustri. |
| --- | --- |

2.2

Fuldførelsen af det indre marked og velfungerende finansiel koordinering har høj prioritet nu. Europa 2020-strategien understøtter i høj grad begge målsætninger. Denne positive udvikling burde endvidere være springbrættet for nye tiltag inden for den europæiske forsvarsindustri.

| 2.3 | Imidlertid har der ikke været en tilsvarende udvikling i forsvarssektoren. Den militære pagt indgået mellem Frankrig og Storbritannien i 1998 så ud til at markere startskuddet til en ny måde at tænke på og en ny begyndelse. Den samme vilje til et tættere forsvarssamarbejde sås i etableringen af det europæiske forsvars- og rumfartsselskab (EADS) i 2003. Efterfølgende er der imidlertid ikke sket yderligere for at styrke dette samarbejde. Det er meget sigende, at LoI-landene (gruppen af lande med den største produktionskapacitet: Frankrig, Tyskland, Storbritannien, Italien, Spanien og Sverige) modsat tidligere intentioner endnu ikke har fremlagt realiserbare forslag til rationaliseringer eller konsolidering. |
| --- | --- |

2.3

Imidlertid har der ikke været en tilsvarende udvikling i forsvarssektoren. Den militære pagt indgået mellem Frankrig og Storbritannien i 1998 så ud til at markere startskuddet til en ny måde at tænke på og en ny begyndelse. Den samme vilje til et tættere forsvarssamarbejde sås i etableringen af det europæiske forsvars- og rumfartsselskab (EADS) i 2003. Efterfølgende er der imidlertid ikke sket yderligere for at styrke dette samarbejde. Det er meget sigende, at LoI-landene (gruppen af lande med den største produktionskapacitet: Frankrig, Tyskland, Storbritannien, Italien, Spanien og Sverige) modsat tidligere intentioner endnu ikke har fremlagt realiserbare forslag til rationaliseringer eller konsolidering.

| 2.4 | Stagnation har givet sig udslag i, at der tænkes i nationale baner med fokus på national produktion. Der forekommer en vis renationalisering. Industrivirksomheder baseret i Europa har alle blikket rettet mod eksportmarkederne. Der er ingen fælles strategisk vision hverken blandt regeringer eller partnere i industrien. |
| --- | --- |

2.4

Stagnation har givet sig udslag i, at der tænkes i nationale baner med fokus på national produktion. Der forekommer en vis renationalisering. Industrivirksomheder baseret i Europa har alle blikket rettet mod eksportmarkederne. Der er ingen fælles strategisk vision hverken blandt regeringer eller partnere i industrien.

| 2.5 | Mens dette står på, har nyopståede udfordringer stadig større indflydelse på de potentielle markeder. En stor udfordring er udviklingen af forsvarsmateriel i vækstøkonomierne. Kina, Rusland, Indien og Brasilien (BRIK-landene) er på vej med nogle mindre lande lige i hælene. Kinas forsvarsbudget forventes at øges fra de nuværende 120 mia. EUR til 250 mia. EUR i 2015. Rusland har bebudet en stor stigning i sit forsvarsbudget i perioden indtil 2015. USA's forsvarsudgifter er mere end dobbelt så store som Europas samlede budget: 450 mia. EUR mod 204 mia. EUR i 2007, og det europæiske budget skrumper stadig mere ind. Det samlede F&U-budget i Europa svarer højst til 20 % af budgettet i USA. 50 % af forsvarsbudgettet i Europa går til menneskelige ressourcer, mens det i USA er 25 %. Der er flere soldater i tjeneste i Europa, men de har langt mindre udstyr. Verden vil aldrig komme til at se ud som tidligere. Vi har ikke tiden på vores side. |
| --- | --- |

2.5

Mens dette står på, har nyopståede udfordringer stadig større indflydelse på de potentielle markeder. En stor udfordring er udviklingen af forsvarsmateriel i vækstøkonomierne. Kina, Rusland, Indien og Brasilien (BRIK-landene) er på vej med nogle mindre lande lige i hælene. Kinas forsvarsbudget forventes at øges fra de nuværende 120 mia. EUR til 250 mia. EUR i 2015. Rusland har bebudet en stor stigning i sit forsvarsbudget i perioden indtil 2015. USA's forsvarsudgifter er mere end dobbelt så store som Europas samlede budget: 450 mia. EUR mod 204 mia. EUR i 2007, og det europæiske budget skrumper stadig mere ind. Det samlede F&U-budget i Europa svarer højst til 20 % af budgettet i USA. 50 % af forsvarsbudgettet i Europa går til menneskelige ressourcer, mens det i USA er 25 %. Der er flere soldater i tjeneste i Europa, men de har langt mindre udstyr. Verden vil aldrig komme til at se ud som tidligere. Vi har ikke tiden på vores side.

| 2.6 | I løbet af de seneste årtier har mange undersøgelser argumenteret for, at forsvarsindustrien tilpasses det globale marked. De har alle fremhævet permanente mangler, idet forsvarsmarkederne har vist sig at være meget ufuldkomne, da de fleste lande fortsat støtter deres "egen" industri. Det er meningen, at bestræbelserne på at forbedre markederne, bl.a. EU's forsvarspakke fra 2007, skal få bugt med nogle af manglerne på markedet og den divergerende nationale praksis. |
| --- | --- |

2.6

I løbet af de seneste årtier har mange undersøgelser argumenteret for, at forsvarsindustrien tilpasses det globale marked. De har alle fremhævet permanente mangler, idet forsvarsmarkederne har vist sig at være meget ufuldkomne, da de fleste lande fortsat støtter deres "egen" industri. Det er meningen, at bestræbelserne på at forbedre markederne, bl.a. EU's forsvarspakke fra 2007, skal få bugt med nogle af manglerne på markedet og den divergerende nationale praksis.

| 2.7 | Problemstillingerne på området er komplekse bl.a. på grund af den meget lange tid, der forløber fra design af produkterne, til de tages i brug. EØSU mener derfor, at en bredt anlagt debat omfattende teknologiske, økonomiske og sociale aspekter vil være en mere hensigtsmæssig tilgang til området end blot at se på de forsvarsmæssige aspekter. |
| --- | --- |

2.7

Problemstillingerne på området er komplekse bl.a. på grund af den meget lange tid, der forløber fra design af produkterne, til de tages i brug. EØSU mener derfor, at en bredt anlagt debat omfattende teknologiske, økonomiske og sociale aspekter vil være en mere hensigtsmæssig tilgang til området end blot at se på de forsvarsmæssige aspekter.

| 2.8 | Et nøglepunkt er de divergerende strategiske opfattelser i lande med en betydelig forsvarsmaterielindustri, særligt definitionen af "grundlæggende nationale sikkerhedsinteresser" og forholdet mellem national sikkerhed og eksportmarkeder. Nogle mindre lande har en nogenlunde veludviklet industri, mens der i andre praktisk taget ingen produktionsanlæg er. Det er klart, at landene har forskellige tilgange afhængigt af deres behov og potentiale. Resultatet er fragmentering og en sammenstykket vision for forsvarsindustrien. Indsatser som den i Libyen afdækker med smertelig tydelighed de voksende forskelle i de våbensystemer, der bruges. Konsekvenserne bør klart anerkendes og analyseres. |
| --- | --- |

2.8

Et nøglepunkt er de divergerende strategiske opfattelser i lande med en betydelig forsvarsmaterielindustri, særligt definitionen af "grundlæggende nationale sikkerhedsinteresser" og forholdet mellem national sikkerhed og eksportmarkeder. Nogle mindre lande har en nogenlunde veludviklet industri, mens der i andre praktisk taget ingen produktionsanlæg er. Det er klart, at landene har forskellige tilgange afhængigt af deres behov og potentiale. Resultatet er fragmentering og en sammenstykket vision for forsvarsindustrien. Indsatser som den i Libyen afdækker med smertelig tydelighed de voksende forskelle i de våbensystemer, der bruges. Konsekvenserne bør klart anerkendes og analyseres.

| 2.9 | Denne udvikling vedrører både investeringer og beskæftigelsen. Forsvarsindustrien er en højteknologisk sektor, som direkte beskæftiger 600 000 kvalificerede personer og indirekte yderligere to millioner. Presset for yderligere nedskæringer er bekymrende. Produktionsanlæg er ofte koncentreret i regioner, som kunne blive ekspertisecentre, men som desværre er i fare for at blive ramt af økonomiske nedskæringer. Disse anlæg vil blive meget hårdt ramt, hvis omstruktureringerne og nedskæringerne ikke planlægges og ikke gennemføres på en struktureret måde. |
| --- | --- |

2.9

Denne udvikling vedrører både investeringer og beskæftigelsen. Forsvarsindustrien er en højteknologisk sektor, som direkte beskæftiger 600 000 kvalificerede personer og indirekte yderligere to millioner. Presset for yderligere nedskæringer er bekymrende. Produktionsanlæg er ofte koncentreret i regioner, som kunne blive ekspertisecentre, men som desværre er i fare for at blive ramt af økonomiske nedskæringer. Disse anlæg vil blive meget hårdt ramt, hvis omstruktureringerne og nedskæringerne ikke planlægges og ikke gennemføres på en struktureret måde.

| 2.10 | De enkelte regeringer er naturligvis primært optagede af at fastholde beskæftigelsen. Det kan dog meget vel blive en hindring for udviklingen af den fælles vision, der er brug for, hvis de sociale konsekvenser af en forsvarsindustri i tilbagegang skal tackles ordentligt, og i den forbindelse tabet af knowhow og virkningerne for den menneskelige kapital. En fælles vision vil derimod virke til gavn for en alsidig jobskabelse og undgå risikoen for tab til tredjelande af forskere og højt specialiseret teknisk og videnskabeligt personale, eftersom det er i strid med de mål, som EU har sat sig med Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

2.10

De enkelte regeringer er naturligvis primært optagede af at fastholde beskæftigelsen. Det kan dog meget vel blive en hindring for udviklingen af den fælles vision, der er brug for, hvis de sociale konsekvenser af en forsvarsindustri i tilbagegang skal tackles ordentligt, og i den forbindelse tabet af knowhow og virkningerne for den menneskelige kapital. En fælles vision vil derimod virke til gavn for en alsidig jobskabelse og undgå risikoen for tab til tredjelande af forskere og højt specialiseret teknisk og videnskabeligt personale, eftersom det er i strid med de mål, som EU har sat sig med Europa 2020-strategien.

| 2.11 | EU's strategier og mellemstatslige rammer kan og bør have samme perspektiv. Så længe national suverænitet kommer først, vil resultatet af en fælles ramme være moderat, og overkapacitet, overlapninger og fragmentering vil kun i meget begrænset omfang kunne fjernes. Modsætningsforholdet mellem på den ene side filosofien om national suverænitet og på den anden side finansielle, teknologiske, økonomiske og sociale behov er åbenbart. |
| --- | --- |

2.11

EU's strategier og mellemstatslige rammer kan og bør have samme perspektiv. Så længe national suverænitet kommer først, vil resultatet af en fælles ramme være moderat, og overkapacitet, overlapninger og fragmentering vil kun i meget begrænset omfang kunne fjernes. Modsætningsforholdet mellem på den ene side filosofien om national suverænitet og på den anden side finansielle, teknologiske, økonomiske og sociale behov er åbenbart.

| 2.12 | Det er derfor bekymrende, at målsætningen om "sammenlægning og deling", dvs. organiseringen af den indbyrdes afhængighed i Europa, ikke er blevet omsat til en fælles strategi. Trods den udbredte bevidsthed om den ændrede internationale kontekst er presset udefra tilsyneladende endnu ikke stærkt nok til at fremme fælles strategier og løsninger. Mærkeligt nok er europæiske lande derimod stadig villige til at forblive afhængige af USA, når det gælder indkøb af forsvarsmateriel, i stedet for at købe ind i Europa. |
| --- | --- |

2.12

Det er derfor bekymrende, at målsætningen om "sammenlægning og deling", dvs. organiseringen af den indbyrdes afhængighed i Europa, ikke er blevet omsat til en fælles strategi. Trods den udbredte bevidsthed om den ændrede internationale kontekst er presset udefra tilsyneladende endnu ikke stærkt nok til at fremme fælles strategier og løsninger. Mærkeligt nok er europæiske lande derimod stadig villige til at forblive afhængige af USA, når det gælder indkøb af forsvarsmateriel, i stedet for at købe ind i Europa.

| 2.13 | Hvis Europa ønsker at bevare en solid sikkerheds- og forsvarsindustri, der er i stand til at udvikle og producere de allernyeste systemer, og på den måde garantere sin egen sikkerhed, skal tankegang og politikker radikalt omlægges. Venter vi længere, fremskyndes nedskæringer i kapacitet til niveauer, der ligger under niveauer, hvorfra EU igen vil kunne nå tilbage på toppen på kritiske områder. Denne tilbagevenden til toppen ville blive yderligere vanskeliggjort af, at nedskæringer i F&U-budgetter ville have direkte virkninger for en generation af forskere og kvalificerede arbejdstagere. Hvis det ikke lykkes for Europa, risikerer vi, at industrier forsvinder, job går tabt, og knowhow siver væk, hvorefter Europas skæbne vil være overladt til andre. En forståelse af, at det haster med at sætte ind, er nødvendig hos dem, der bekymrer sig om Europa og europæisk sikkerhed. |
| --- | --- |

2.13

Hvis Europa ønsker at bevare en solid sikkerheds- og forsvarsindustri, der er i stand til at udvikle og producere de allernyeste systemer, og på den måde garantere sin egen sikkerhed, skal tankegang og politikker radikalt omlægges. Venter vi længere, fremskyndes nedskæringer i kapacitet til niveauer, der ligger under niveauer, hvorfra EU igen vil kunne nå tilbage på toppen på kritiske områder. Denne tilbagevenden til toppen ville blive yderligere vanskeliggjort af, at nedskæringer i F&U-budgetter ville have direkte virkninger for en generation af forskere og kvalificerede arbejdstagere. Hvis det ikke lykkes for Europa, risikerer vi, at industrier forsvinder, job går tabt, og knowhow siver væk, hvorefter Europas skæbne vil være overladt til andre. En forståelse af, at det haster med at sætte ind, er nødvendig hos dem, der bekymrer sig om Europa og europæisk sikkerhed.

3.   Den politiske baggrund

| 3.1 | EU-traktaten understreger med rette den uløselige forbindelse mellem udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitik. En effektiv udenrigspolitik skal nødvendigvis opbygges på grundlag af en overbevisende forsvarskapacitet. En tilstrækkelig forsvarskapacitet skal på sin side udformes og udvikles med udgangspunkt i formodede trusler og aftalte målsætninger i en yderst kompliceret og skrøbelig international kontekst. |
| --- | --- |

3.1

EU-traktaten understreger med rette den uløselige forbindelse mellem udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitik. En effektiv udenrigspolitik skal nødvendigvis opbygges på grundlag af en overbevisende forsvarskapacitet. En tilstrækkelig forsvarskapacitet skal på sin side udformes og udvikles med udgangspunkt i formodede trusler og aftalte målsætninger i en yderst kompliceret og skrøbelig international kontekst.

| 3.2 | Det centrale element er EU's position og rolle i morgendagens verden set i lyset af de hurtigt skiftende geopolitiske realiteter, hvor et stigende antal globale aktører træder ind på scenen. Set i det perspektiv mener EØSU, at det haster med en fælles indsats i Europa. Tidligere og nylige erfaringer beviser, at en bibeholdelse af traditionelle strategier risikerer at køre EU og medlemsstaterne ud på et sidespor. |
| --- | --- |

3.2

Det centrale element er EU's position og rolle i morgendagens verden set i lyset af de hurtigt skiftende geopolitiske realiteter, hvor et stigende antal globale aktører træder ind på scenen. Set i det perspektiv mener EØSU, at det haster med en fælles indsats i Europa. Tidligere og nylige erfaringer beviser, at en bibeholdelse af traditionelle strategier risikerer at køre EU og medlemsstaterne ud på et sidespor.

| 3.3 | EØSU opfordrer til, at der udstikkes en stabil og forudsigelig fremtid for de væbnede styrker, som matcher Europas nuværende økonomiske og teknologiske vægt. De store tidsforskelle fra systemerne designes til de tages i brug, styrker behovet for at træffe beslutninger i år. |
| --- | --- |

3.3

EØSU opfordrer til, at der udstikkes en stabil og forudsigelig fremtid for de væbnede styrker, som matcher Europas nuværende økonomiske og teknologiske vægt. De store tidsforskelle fra systemerne designes til de tages i brug, styrker behovet for at træffe beslutninger i år.

| 3.4 | Set ud fra en social og politisk synsvinkel fremhæver EØSU fire vigtige aspekter med hensyn til behovet for en effektiv europæisk forsvarskapacitet:






  — | beskyttelse af befolkningen |
| --- | --- | --- |

3.4

Set ud fra en social og politisk synsvinkel fremhæver EØSU fire vigtige aspekter med hensyn til behovet for en effektiv europæisk forsvarskapacitet:

—

beskyttelse af befolkningen

| — | behovet for soldater med ordentligt udstyr |
| --- | --- |

—

behovet for soldater med ordentligt udstyr

| — | stabile og forudsigelige arbejdspladser |
| --- | --- |

—

stabile og forudsigelige arbejdspladser

| — | veltilrettelagte europæiske humanitære og militære aktioner på verdensplan. |
| --- | --- |

—

veltilrettelagte europæiske humanitære og militære aktioner på verdensplan.

| 3.5 | Der foregår en løbende debat om fremtiden for den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP), selvom ordvalget er et andet. Mange debatemner, herunder om brugen af kampgrupper, uoverensstemmelserne om udviklingen af et enkelt operationelt hovedkvarter, finansiering af EU's FSFP-missioner, inddragelsen af bidrag til disse missioner og opfordringerne til en evaluering af den europæiske sikkerhedsstrategi, munder i realiteten ud i en debat om FSFP i alt andet end navn. Det ville være udtryk for et fremskridt at se debatten som en sådan. Derudover bør der i forbindelse med alle forhandlinger om disse vigtige emner tages højde for de industrielle følgevirkninger af trufne (eller ikke-trufne) beslutninger. Det vil ligeledes være et udtryk for den stærke forbindelse mellem industriel kapacitet og gennemførelsen af en FSFP. Hovedansvaret ligger hos regeringerne. |
| --- | --- |

3.5

Der foregår en løbende debat om fremtiden for den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP), selvom ordvalget er et andet. Mange debatemner, herunder om brugen af kampgrupper, uoverensstemmelserne om udviklingen af et enkelt operationelt hovedkvarter, finansiering af EU's FSFP-missioner, inddragelsen af bidrag til disse missioner og opfordringerne til en evaluering af den europæiske sikkerhedsstrategi, munder i realiteten ud i en debat om FSFP i alt andet end navn. Det ville være udtryk for et fremskridt at se debatten som en sådan. Derudover bør der i forbindelse med alle forhandlinger om disse vigtige emner tages højde for de industrielle følgevirkninger af trufne (eller ikke-trufne) beslutninger. Det vil ligeledes være et udtryk for den stærke forbindelse mellem industriel kapacitet og gennemførelsen af en FSFP. Hovedansvaret ligger hos regeringerne.

| 3.6 | Det transatlantiske forhold og NATO spiller en afgørende rolle. Gennem lang tid har amerikanere ytret hård kritik af europæernes håndtering af Europas forsvarsforpligtelser i alliancen. Fra begge sider af Atlanten lyder der konstante opfordringer om at danne en "europæisk søjle" i NATO. Indtil nu har det modsatte været tilfældet. |
| --- | --- |

3.6

Det transatlantiske forhold og NATO spiller en afgørende rolle. Gennem lang tid har amerikanere ytret hård kritik af europæernes håndtering af Europas forsvarsforpligtelser i alliancen. Fra begge sider af Atlanten lyder der konstante opfordringer om at danne en "europæisk søjle" i NATO. Indtil nu har det modsatte været tilfældet.

| 3.7 | Manglen på en reel "europæisk søjle" har dybe politiske rødder. I Europa er der stadig ikke en tilstrækkelig politisk vilje til at definere "strategiske" interesser eller en fælles central militærkapacitet. I modsætning hertil anvender USA og andre lande en model for strategiske aktiviteter, der omfatter alle forskningsaktiviteter og industrisektorer, der bidrager til deres statsborgeres globale sikkerhed, hvad enten denne er af civil eller militær karakter. |
| --- | --- |

3.7

Manglen på en reel "europæisk søjle" har dybe politiske rødder. I Europa er der stadig ikke en tilstrækkelig politisk vilje til at definere "strategiske" interesser eller en fælles central militærkapacitet. I modsætning hertil anvender USA og andre lande en model for strategiske aktiviteter, der omfatter alle forskningsaktiviteter og industrisektorer, der bidrager til deres statsborgeres globale sikkerhed, hvad enten denne er af civil eller militær karakter.

| 3.8 | Set på denne baggrund mener EØSU, at en "europæisk søjle" bør resultere i, at den overdrevne europæiske afhængighed af USA, hvad angår militær kapacitet, bør erstattes af et mere velafbalanceret forhold. Parallelt med den stærkt nødvendige debat om fælles europæiske strategiske interesser, som udelukkende er et ansvarsområde, der tilfalder regeringerne, bør der hurtigst muligt iværksættes en målrettet planlægning vha. et samarbejde mellem EU-institutionerne, medlemsstaterne og forsvarsindustrien samt en progressiv evaluering af medlemsstaternes vane med automatisk at købe "lagervarer" i USA. |
| --- | --- |

3.8

Set på denne baggrund mener EØSU, at en "europæisk søjle" bør resultere i, at den overdrevne europæiske afhængighed af USA, hvad angår militær kapacitet, bør erstattes af et mere velafbalanceret forhold. Parallelt med den stærkt nødvendige debat om fælles europæiske strategiske interesser, som udelukkende er et ansvarsområde, der tilfalder regeringerne, bør der hurtigst muligt iværksættes en målrettet planlægning vha. et samarbejde mellem EU-institutionerne, medlemsstaterne og forsvarsindustrien samt en progressiv evaluering af medlemsstaternes vane med automatisk at købe "lagervarer" i USA.

| 3.9 | Bedre vilkår for et industrielt samarbejde med den amerikanske industri på et mere jævnbyrdigt grundlag vil være en fordel set ud fra såvel et industrielt som et finansielt perspektiv. |
| --- | --- |

3.9

Bedre vilkår for et industrielt samarbejde med den amerikanske industri på et mere jævnbyrdigt grundlag vil være en fordel set ud fra såvel et industrielt som et finansielt perspektiv.

4.   Den europæiske forsvarsindustri

| 4.1 | Der er en tæt forbindelse mellem udenrigs- og forsvars-/sikkerhedspolitikkerne og forsvarsindustrien. Trods privatiseringer har staterne store interesser i forsvarsindustrien som kunde, lovgiver og udsteder af eksportlicenser. |
| --- | --- |

4.1

Der er en tæt forbindelse mellem udenrigs- og forsvars-/sikkerhedspolitikkerne og forsvarsindustrien. Trods privatiseringer har staterne store interesser i forsvarsindustrien som kunde, lovgiver og udsteder af eksportlicenser.

| 4.2 | Forsvarsindustrien har et betragteligt råderum på eksportmarkederne. Dette skyldes til dels privatisering, til dels støtte fra regeringerne: den økonomiske krise gør nogle forsvarsministre til erklærede tilhængere af eksport. Krisen tvinger under alle omstændigheder forsvarssektoren til at se eksport som et centralt element i deres forretningsmodel. Gennemsnitligt set var 2011 et meget lønsomt år for europæisk industri. Virksomhederne er også forholdsvis gode til at udvikle "dobbelt anvendelse"-produktion. |
| --- | --- |

4.2

Forsvarsindustrien har et betragteligt råderum på eksportmarkederne. Dette skyldes til dels privatisering, til dels støtte fra regeringerne: den økonomiske krise gør nogle forsvarsministre til erklærede tilhængere af eksport. Krisen tvinger under alle omstændigheder forsvarssektoren til at se eksport som et centralt element i deres forretningsmodel. Gennemsnitligt set var 2011 et meget lønsomt år for europæisk industri. Virksomhederne er også forholdsvis gode til at udvikle "dobbelt anvendelse"-produktion.

| 4.3 | Globale aktører som Kina, Indien og Brasilien har deres egne udenrigspolitiske ambitioner, der resulterer i stigende forsvarsbudgetter. For øjeblikket forventes dette at skabe muligheder for europæisk eksport. Hvor længe vil denne situation vare ved? Industrien klarer sig stadig forholdsvis godt, men dens resultater baserer sig hovedsageligt på investeringer, der blev foretaget for 20 til 25 år siden. Stadigt faldende eller stagnerende investeringer for øjeblikket vil allerede få uoprettelige konsekvenser i nærmeste fremtid. |
| --- | --- |

4.3

Globale aktører som Kina, Indien og Brasilien har deres egne udenrigspolitiske ambitioner, der resulterer i stigende forsvarsbudgetter. For øjeblikket forventes dette at skabe muligheder for europæisk eksport. Hvor længe vil denne situation vare ved? Industrien klarer sig stadig forholdsvis godt, men dens resultater baserer sig hovedsageligt på investeringer, der blev foretaget for 20 til 25 år siden. Stadigt faldende eller stagnerende investeringer for øjeblikket vil allerede få uoprettelige konsekvenser i nærmeste fremtid.

| 4.4 | Derudover er det realistisk at forvente, at nye stormagter vil begynde at opbygge deres egen industri, uafhængigt af vestlige industrier, og derfor at de, som Europas kommende konkurrenter på markeder i tredjelande, i stigende grad vil blokere for import fra vestlige lande eller opstille betingelser for denne. |
| --- | --- |

4.4

Derudover er det realistisk at forvente, at nye stormagter vil begynde at opbygge deres egen industri, uafhængigt af vestlige industrier, og derfor at de, som Europas kommende konkurrenter på markeder i tredjelande, i stigende grad vil blokere for import fra vestlige lande eller opstille betingelser for denne.

| 4.5 | For øjeblikket findes der ingen store nye programmer i Europa, der befinder sig i en opstartsfase, og dette vil utvivlsomt påvirke de fremtidige eksportresultater. Derudover er det et stykke tid siden, at en stor vækstøkonomi har krævet en betydelig teknologioverførsel til og produktion i deres lande. |
| --- | --- |

4.5

For øjeblikket findes der ingen store nye programmer i Europa, der befinder sig i en opstartsfase, og dette vil utvivlsomt påvirke de fremtidige eksportresultater. Derudover er det et stykke tid siden, at en stor vækstøkonomi har krævet en betydelig teknologioverførsel til og produktion i deres lande.

| 4.6 | Enkeltstående eksportkontrakter vil efter al sandsynlighed blive anvendt til at kopiere teknologi fra vestlige industrier. For disse kan det være et alternativ til blokeringen af import at etablere produktions- (og udviklings)faciliteter i de berørte lande. For nærværende er det hovedsageligt et teoretisk spørgsmål, i hvor stort et omfang en sådan udvikling vil påvirke faciliteter og beskæftigelsesmuligheder i Europa. På længere sigt er det sandsynligt, at den europæiske industris position vil blive undermineret af nye giganter. En forbedret teknologi og produktion i disse lande vil også påvirke (potentielle) eksportmarkeder i andre tredjelande. Konkurrencen inden for såvel produkter som priser vil blive skærpet. |
| --- | --- |

4.6

Enkeltstående eksportkontrakter vil efter al sandsynlighed blive anvendt til at kopiere teknologi fra vestlige industrier. For disse kan det være et alternativ til blokeringen af import at etablere produktions- (og udviklings)faciliteter i de berørte lande. For nærværende er det hovedsageligt et teoretisk spørgsmål, i hvor stort et omfang en sådan udvikling vil påvirke faciliteter og beskæftigelsesmuligheder i Europa. På længere sigt er det sandsynligt, at den europæiske industris position vil blive undermineret af nye giganter. En forbedret teknologi og produktion i disse lande vil også påvirke (potentielle) eksportmarkeder i andre tredjelande. Konkurrencen inden for såvel produkter som priser vil blive skærpet.

| 4.7 | På grund af lange tidsmæssige forskydninger inden for udvikling og produktion samt teknologiske investeringer og fortsat innovation har Europa brug for en målrettet koordinering til sikring af en moderne og selvstændig forsvarsindustri. Så længe markedsstørrelsen hovedsageligt bestemmes af nationale grænser, vil markedet stort set altid befinde sig under den kritiske masse, selv i store medlemsstater. Eksport til tredjelande kan til en vis grad afhjælpe dette problem, men fremtiden er usikker, mens markedsvilkårene ofte er ustabile. |
| --- | --- |

4.7

På grund af lange tidsmæssige forskydninger inden for udvikling og produktion samt teknologiske investeringer og fortsat innovation har Europa brug for en målrettet koordinering til sikring af en moderne og selvstændig forsvarsindustri. Så længe markedsstørrelsen hovedsageligt bestemmes af nationale grænser, vil markedet stort set altid befinde sig under den kritiske masse, selv i store medlemsstater. Eksport til tredjelande kan til en vis grad afhjælpe dette problem, men fremtiden er usikker, mens markedsvilkårene ofte er ustabile.

| 4.8 | Vedvarende budgetreduktioner, som under de nuværende forhold indebærer betydelige begrænsninger, bør opfattes som en advarsel. De påvirker budgetterne til investeringer og indkøb, navnlig når de operationelle og vedligeholdelsesrelaterede omkostninger forbliver på samme niveau eller stiger som følge af igangværende militæroperationer (Afghanistan, Libyen, indsatsen mod pirater for blot at nævne nogle få). |
| --- | --- |

4.8

Vedvarende budgetreduktioner, som under de nuværende forhold indebærer betydelige begrænsninger, bør opfattes som en advarsel. De påvirker budgetterne til investeringer og indkøb, navnlig når de operationelle og vedligeholdelsesrelaterede omkostninger forbliver på samme niveau eller stiger som følge af igangværende militæroperationer (Afghanistan, Libyen, indsatsen mod pirater for blot at nævne nogle få).

| 4.9 | Dette resulterer i udsættelsen eller endda aflysningen af investeringer, som har afgørende betydning for industriens muligheder for at sikre bibeholdelse og fornyelse af produktions- og udviklingskapaciteten. Derudover vil industrien selv være mindre parat til at investere i en sådan bibeholdelse eller nye aktiviteter i vanskelige tider. Kun ved at arbejde sammen på sammenhængende vis kan det sikres, at de nødvendige investeringer gennemføres. |
| --- | --- |

4.9

Dette resulterer i udsættelsen eller endda aflysningen af investeringer, som har afgørende betydning for industriens muligheder for at sikre bibeholdelse og fornyelse af produktions- og udviklingskapaciteten. Derudover vil industrien selv være mindre parat til at investere i en sådan bibeholdelse eller nye aktiviteter i vanskelige tider. Kun ved at arbejde sammen på sammenhængende vis kan det sikres, at de nødvendige investeringer gennemføres.

| 4.10 | EØSU er fortaler for en velgennemtænkt europæisk industripolitik for forsvarssektoren fra design af systemer til den operationelle fase. Det er et spørgsmål om at gennemføre en specifik industripolitik. Der i sagens natur tale om et offentligt marked: F&U skal finansieres med mere end startkapital som følge af de urentable fortjenstmargener i opstartsfasen og specifikke lovgivningsmæssige krav. Det er nødvendigt at kortlægge centrale europæiske industrikapaciteter samt investeringspolitikker, der skal støtte en solid europæisk produktion. Eftersom der ikke er noget enkeltstående land, der har tilstrækkelige ressourcer til at finansiere "den nye generation" af forsvarsmateriel, er det nødvendigt at koordinere nationale og europæiske mål samt nationale og europæiske ressourcer på såvel finansielt som industrielt plan. Styringen bør baseres på delte kompetencer mellem EU og medlemsstaterne i tråd med den aftalte Europa 2020-strategi. Dette er ligeledes en effektiv metode til at optimere koordineringen mellem EU's institutioner og internt i Kommissionen, som stadig langt fra udnytter sit potentiale. I den henseende kan den taskforce, som snart starter som en platform – bestående af Kommissionen, Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) og EU-Udenrigstjenesten – med det formål at diskutere prioriteter, kapacitet og mangler, yde en værdifuld støtte. |
| --- | --- |

4.10

EØSU er fortaler for en velgennemtænkt europæisk industripolitik for forsvarssektoren fra design af systemer til den operationelle fase. Det er et spørgsmål om at gennemføre en specifik industripolitik. Der i sagens natur tale om et offentligt marked: F&U skal finansieres med mere end startkapital som følge af de urentable fortjenstmargener i opstartsfasen og specifikke lovgivningsmæssige krav. Det er nødvendigt at kortlægge centrale europæiske industrikapaciteter samt investeringspolitikker, der skal støtte en solid europæisk produktion. Eftersom der ikke er noget enkeltstående land, der har tilstrækkelige ressourcer til at finansiere "den nye generation" af forsvarsmateriel, er det nødvendigt at koordinere nationale og europæiske mål samt nationale og europæiske ressourcer på såvel finansielt som industrielt plan. Styringen bør baseres på delte kompetencer mellem EU og medlemsstaterne i tråd med den aftalte Europa 2020-strategi. Dette er ligeledes en effektiv metode til at optimere koordineringen mellem EU's institutioner og internt i Kommissionen, som stadig langt fra udnytter sit potentiale. I den henseende kan den taskforce, som snart starter som en platform – bestående af Kommissionen, Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) og EU-Udenrigstjenesten – med det formål at diskutere prioriteter, kapacitet og mangler, yde en værdifuld støtte.

| 4.11 | F&U er et centralt emne. Forsvarsindustrien er baseret på højteknologiske og vidensintensive industrielle aktiviteter, som også er nødvendige ved udviklingen af prototyper. F&U er næsten aldrig udelukkende industriens ansvar. Udviklings- og systemlivscyklussen er ganske enkelt for lang og de finansielle konsekvenser for store til, at industrien kan påtage sig samtlige finansielle risici. De historiske erfaringer viser, at alle vellykkede programmer gennemføres af stater og industrien i fællesskab. |
| --- | --- |

4.11

F&U er et centralt emne. Forsvarsindustrien er baseret på højteknologiske og vidensintensive industrielle aktiviteter, som også er nødvendige ved udviklingen af prototyper. F&U er næsten aldrig udelukkende industriens ansvar. Udviklings- og systemlivscyklussen er ganske enkelt for lang og de finansielle konsekvenser for store til, at industrien kan påtage sig samtlige finansielle risici. De historiske erfaringer viser, at alle vellykkede programmer gennemføres af stater og industrien i fællesskab.

| 4.12 | En meget stor procentdel af den globale F&U inden for forsvarssektoren finansieres af staterne enten direkte eller indirekte gennem offentlige indkøb. Ikke overraskende undgår forsvarsindustrien gennemsnitligt set at påtage sig en overdreven finansiel risiko set i lyset af produkternes karakter. F&U i forsvarssektoren er i særlig grad sårbar over for statslige nedskæringer. |
| --- | --- |

4.12

En meget stor procentdel af den globale F&U inden for forsvarssektoren finansieres af staterne enten direkte eller indirekte gennem offentlige indkøb. Ikke overraskende undgår forsvarsindustrien gennemsnitligt set at påtage sig en overdreven finansiel risiko set i lyset af produkternes karakter. F&U i forsvarssektoren er i særlig grad sårbar over for statslige nedskæringer.

| 4.13 | Som konsekvens heraf er der, ud over en industriel konsolidering, brug for en tilstrækkelig finansiering og sammenlægning af ressourcer, der er aftalt mellem medlemsstaterne, Kommissionen og industrien med det formål at fremme forskning, teknologi og udvikling. Investeringer i forsvarssektoren kræver en høj grad af finansiering til F&U og teknologiske projekter. Derudover skal adgangen til kritiske teknologier sikres. Hvis kritiske teknologier til udvikling og produktion ikke længere var tilgængelige pga. eksportrestriktioner udstedt af tredjeparter, ville det blive vanskeligt at opfylde europæiske målsætninger på sikkerhedsområdet. |
| --- | --- |

4.13

Som konsekvens heraf er der, ud over en industriel konsolidering, brug for en tilstrækkelig finansiering og sammenlægning af ressourcer, der er aftalt mellem medlemsstaterne, Kommissionen og industrien med det formål at fremme forskning, teknologi og udvikling. Investeringer i forsvarssektoren kræver en høj grad af finansiering til F&U og teknologiske projekter. Derudover skal adgangen til kritiske teknologier sikres. Hvis kritiske teknologier til udvikling og produktion ikke længere var tilgængelige pga. eksportrestriktioner udstedt af tredjeparter, ville det blive vanskeligt at opfylde europæiske målsætninger på sikkerhedsområdet.

| 4.14 | F&U udført uden for forsvarsorganisationer spiller en stadig større rolle pga. fremskridtene inden for den uafhængige videnskab og teknologi på mange områder. Ofte er det kun i de sidste udviklingsfaser, at den endelige anvendelse afgør, om F&U kan beskrives som "forsvarsrelateret" eller "civil". F&U med dobbelt anvendelse får stadig større betydning for forsvarsapplikationer, jf. f.eks. IT. Det er dermed yderst vigtigt for det europæiske forsvars industrielle og teknologiske basis (EDITB) at fremme F&U med dobbelt anvendelse, især da det skaber muligheder for at finde finansiering uden for forsvarssektorerne. |
| --- | --- |

4.14

F&U udført uden for forsvarsorganisationer spiller en stadig større rolle pga. fremskridtene inden for den uafhængige videnskab og teknologi på mange områder. Ofte er det kun i de sidste udviklingsfaser, at den endelige anvendelse afgør, om F&U kan beskrives som "forsvarsrelateret" eller "civil". F&U med dobbelt anvendelse får stadig større betydning for forsvarsapplikationer, jf. f.eks. IT. Det er dermed yderst vigtigt for det europæiske forsvars industrielle og teknologiske basis (EDITB) at fremme F&U med dobbelt anvendelse, især da det skaber muligheder for at finde finansiering uden for forsvarssektorerne.

| 4.15 | Offentlig F&U-finansiering på EU-niveau bør aftales medlemsstaterne imellem. Den kan gennemføres via det kommende 8. rammeprogram (RP8) eller via en særskilt fond, helst med udgangspunkt i pakker af avancerede forskningsområder, f.eks. nanoteknologi og kunstig intelligens. Der skal etableres særlige procedurer set i lyset af forbindelserne mellem forsvarsindustrien og den offentlige sektor. |
| --- | --- |

4.15

Offentlig F&U-finansiering på EU-niveau bør aftales medlemsstaterne imellem. Den kan gennemføres via det kommende 8. rammeprogram (RP8) eller via en særskilt fond, helst med udgangspunkt i pakker af avancerede forskningsområder, f.eks. nanoteknologi og kunstig intelligens. Der skal etableres særlige procedurer set i lyset af forbindelserne mellem forsvarsindustrien og den offentlige sektor.

| 4.16 | Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) bør have en fremtrædende rolle, som planlagt i det europæiske rammesamarbejde, også med henblik på at undgå daglig politisk indblanding. EDA bør få lejlighed til at udfylde sin rolle fuldt ud som fastlagt i Lissabontraktaten (7). |
| --- | --- |

4.16

Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) bør have en fremtrædende rolle, som planlagt i det europæiske rammesamarbejde, også med henblik på at undgå daglig politisk indblanding. EDA bør få lejlighed til at udfylde sin rolle fuldt ud som fastlagt i Lissabontraktaten (7).

| 4.17 | En kompetent arbejdsstyrke med opdaterede færdigheder spiller en afgørende rolle for et industrielt program og et F&U-program på forsvarsområdet (8). Dette er endnu et stærkt argument for en stabil ramme for F&U og industrien i stedet for en ukontrolleret omstrukturering. Man skal huske på, at arbejdsstyrken i forsvarsindustrien er det fundament, som den fremtidige forsvarskapacitet bygger på. Høring af og kommunikation med industrien, F&U-institutter, højere uddannelsesinstitutioner, militære organisationer og interesserede fagforbund skal bidrage til at sikre, at såvel den igangværende omstrukturering som den fremtidsorienterede produktion af forsvarsmateriel i Europa organiseres på effektiv vis. |
| --- | --- |

4.17

En kompetent arbejdsstyrke med opdaterede færdigheder spiller en afgørende rolle for et industrielt program og et F&U-program på forsvarsområdet (8). Dette er endnu et stærkt argument for en stabil ramme for F&U og industrien i stedet for en ukontrolleret omstrukturering. Man skal huske på, at arbejdsstyrken i forsvarsindustrien er det fundament, som den fremtidige forsvarskapacitet bygger på. Høring af og kommunikation med industrien, F&U-institutter, højere uddannelsesinstitutioner, militære organisationer og interesserede fagforbund skal bidrage til at sikre, at såvel den igangværende omstrukturering som den fremtidsorienterede produktion af forsvarsmateriel i Europa organiseres på effektiv vis.

| 4.18 | Budgetmæssige begrænsninger gør det nødvendigt at imødegå overlapninger og manglende effektivitet. En kontrolleret konsolidering er ikke nødvendigvis lig med etableringen af store virksomheder. Den handler om at opbygge en tilstrækkelig kritisk masse og kvalitet efter internationale standarder, som sikrer en konkurrencedygtig position på hjemmemarkeder og i tredjelande. Det bliver mere og mere nødvendigt, at medlemsstaterne, de relevante EU-aktører og industrien koordinerer projektplanlægningen på europæisk niveau. |
| --- | --- |

4.18

Budgetmæssige begrænsninger gør det nødvendigt at imødegå overlapninger og manglende effektivitet. En kontrolleret konsolidering er ikke nødvendigvis lig med etableringen af store virksomheder. Den handler om at opbygge en tilstrækkelig kritisk masse og kvalitet efter internationale standarder, som sikrer en konkurrencedygtig position på hjemmemarkeder og i tredjelande. Det bliver mere og mere nødvendigt, at medlemsstaterne, de relevante EU-aktører og industrien koordinerer projektplanlægningen på europæisk niveau.

| 4.19 | Det er et faktum, at der er forskel på industriernes størrelse og output. Der er stor forskel på medlemsstaternes industrielle betydning. Et element i aftalen mellem de deltagende lande bør være at sikre, at industrierne i ikke-LoI-lande (=de væsentligste producenter) vil blive tilknyttet relevante projekter. Denne tilgang er ikke kun politisk hensigtsmæssig, den fremmer også et frugtbart samarbejde mellem store og små virksomheder samt forskningsinstitutter. Som leverandører bør SMV'er effektivt bidrage til intelligente specialiseringskæder. |
| --- | --- |

4.19

Det er et faktum, at der er forskel på industriernes størrelse og output. Der er stor forskel på medlemsstaternes industrielle betydning. Et element i aftalen mellem de deltagende lande bør være at sikre, at industrierne i ikke-LoI-lande (=de væsentligste producenter) vil blive tilknyttet relevante projekter. Denne tilgang er ikke kun politisk hensigtsmæssig, den fremmer også et frugtbart samarbejde mellem store og små virksomheder samt forskningsinstitutter. Som leverandører bør SMV'er effektivt bidrage til intelligente specialiseringskæder.

| 4.20 | Lande i Centraleuropa føler, at de på grund af deres udsatte geografiske beliggenhed er sårbare, hvilket der må tages særligt hånd om. Af hensyn til såvel behovet for, at befolkningen i disse lande føler sig godt beskyttede, som ønsket om fuldt ud at udnytte den specifikke tekniske viden inden for forsvarsområdet fremhæver EØSU, at det er nødvendigt i passende omfang at integrere den viden og de kompetencer, der findes i landene i Centraleuropa, i aktuelle og fremtidige forsvarsprojekter. |
| --- | --- |

4.20

Lande i Centraleuropa føler, at de på grund af deres udsatte geografiske beliggenhed er sårbare, hvilket der må tages særligt hånd om. Af hensyn til såvel behovet for, at befolkningen i disse lande føler sig godt beskyttede, som ønsket om fuldt ud at udnytte den specifikke tekniske viden inden for forsvarsområdet fremhæver EØSU, at det er nødvendigt i passende omfang at integrere den viden og de kompetencer, der findes i landene i Centraleuropa, i aktuelle og fremtidige forsvarsprojekter.

| 4.21 | Et integreret europæisk marked for forsvarsprodukter ville skabe et mere stabilt hjemmemarked. Ud over at kombinere eksisterende nationale markeder ville et europæisk marked fremme en harmonisering eller endda en standardisering af kriterier og regler for offentlige indkøb mellem de forskellige medlemsstater. En større harmonisering eller standardisering ville forbedre de finansielle og økonomiske vilkår og fremme de europæiske virksomheders konkurrenceevne på det globale marked. |
| --- | --- |

4.21

Et integreret europæisk marked for forsvarsprodukter ville skabe et mere stabilt hjemmemarked. Ud over at kombinere eksisterende nationale markeder ville et europæisk marked fremme en harmonisering eller endda en standardisering af kriterier og regler for offentlige indkøb mellem de forskellige medlemsstater. En større harmonisering eller standardisering ville forbedre de finansielle og økonomiske vilkår og fremme de europæiske virksomheders konkurrenceevne på det globale marked.

| 4.22 | Et europæisk forsvarsmarked ville have kritisk masse. På den baggrund peger EØSU på de ødelæggende konsekvenser, hvis medlemsstaterne fortsætter med at købe "lagervarer" i udlandet, navnlig USA. For det første underminerer dette industriens fordele ved et europæisk marked, og priserne for sådanne forsvarsprodukter ville som konsekvens heraf stige for europæiske kunder, hvis industrien blev forhindret i at sælge i tredjelande, hvor (den statslige) konkurrence uden tvivl vil blive stadig hårdere. For det andet betaler europæiske lande, som køber "lagervarer" i USA, for amerikanernes udgifter på teknologiområdet, som er inkluderet i prisen på disse produkter. |
| --- | --- |

4.22

Et europæisk forsvarsmarked ville have kritisk masse. På den baggrund peger EØSU på de ødelæggende konsekvenser, hvis medlemsstaterne fortsætter med at købe "lagervarer" i udlandet, navnlig USA. For det første underminerer dette industriens fordele ved et europæisk marked, og priserne for sådanne forsvarsprodukter ville som konsekvens heraf stige for europæiske kunder, hvis industrien blev forhindret i at sælge i tredjelande, hvor (den statslige) konkurrence uden tvivl vil blive stadig hårdere. For det andet betaler europæiske lande, som køber "lagervarer" i USA, for amerikanernes udgifter på teknologiområdet, som er inkluderet i prisen på disse produkter.

| 4.23 | Set i lyset af de finansielle og internationale politiske perspektiver er det nødvendigt at gennemføre en grundlæggende europæisk debat og drage operationelle konklusioner. Hvis ikke alle medlemsstater er parate til at deltage under en fælles ramme, bør princippet om "forstærket samarbejde" gælde. Mere integration og en positiv holdning til køb af europæiske produkter vil vise sig at være den eneste måde, hvorpå der kan realiseres markedsstørrelser, der kan sammenlignes med markederne i USA. Uden et effektivt hjemmemarked er der alvorlig tvivl om, hvorvidt europæisk industri har en chance for at konkurrere på verdensplan. |
| --- | --- |

4.23

Set i lyset af de finansielle og internationale politiske perspektiver er det nødvendigt at gennemføre en grundlæggende europæisk debat og drage operationelle konklusioner. Hvis ikke alle medlemsstater er parate til at deltage under en fælles ramme, bør princippet om "forstærket samarbejde" gælde. Mere integration og en positiv holdning til køb af europæiske produkter vil vise sig at være den eneste måde, hvorpå der kan realiseres markedsstørrelser, der kan sammenlignes med markederne i USA. Uden et effektivt hjemmemarked er der alvorlig tvivl om, hvorvidt europæisk industri har en chance for at konkurrere på verdensplan.

5.   Enkelte specifikke spørgsmål

| 5.1 | Industrilandskabet mellem de forskellige væbnede styrker – land, sø, luft – er i høj grad forskelligt fra land til land. På en række områder er der ikke længere noget enkelt land, som kan betragtes som værende i stand til at udvikle nye generationer af forsvarsmateriel på selvstændig basis. |
| --- | --- |

5.1

Industrilandskabet mellem de forskellige væbnede styrker – land, sø, luft – er i høj grad forskelligt fra land til land. På en række områder er der ikke længere noget enkelt land, som kan betragtes som værende i stand til at udvikle nye generationer af forsvarsmateriel på selvstændig basis.

| 5.2 | I landsektoren findes der kun et begrænset antal store systemintegrerende virksomheder, som er i stand til at udvikle og producere tunge kampvogne og lettere militærkøretøjer. De største europæiske producenter befinder sig i Frankrig, Tyskland og Det Forenede Kongerige. Der findes en bred vifte af delsystemsproducenter og tertiære leverandører, hvor Centraleuropa er underrepræsenteret. |
| --- | --- |

5.2

I landsektoren findes der kun et begrænset antal store systemintegrerende virksomheder, som er i stand til at udvikle og producere tunge kampvogne og lettere militærkøretøjer. De største europæiske producenter befinder sig i Frankrig, Tyskland og Det Forenede Kongerige. Der findes en bred vifte af delsystemsproducenter og tertiære leverandører, hvor Centraleuropa er underrepræsenteret.

| 5.3 | Mange lande udvikler deres "egen" skibsbygningsindustri, og der bygges skibe af meget varierende størrelse og kompleksitet fra land til land. LoI-landene og Nederlandene indtager en førerposition, også når det drejer sig om modeldesign og komplekse søværnsforskningsfaciliteter, som i væsentlig grad adskiller sig fra udviklingen af civil skibsbygning. Også her findes der en bred vifte af delsystemsproducenter og tertiære leverandører. |
| --- | --- |

5.3

Mange lande udvikler deres "egen" skibsbygningsindustri, og der bygges skibe af meget varierende størrelse og kompleksitet fra land til land. LoI-landene og Nederlandene indtager en førerposition, også når det drejer sig om modeldesign og komplekse søværnsforskningsfaciliteter, som i væsentlig grad adskiller sig fra udviklingen af civil skibsbygning. Også her findes der en bred vifte af delsystemsproducenter og tertiære leverandører.

| 5.4 | Militærfly udvikles og produceres kun i enkelte lande. Industrien er koncentreret om et beskedent antal store multinationale virksomheder, der driver virksomhed på europæisk niveau og derudover. Industrien er primært koncentreret om EADS, BEA-Systems, Dassault og Saab-Aircraft. Den avancerede aerodynamiske forskning er begrænset til enkelte lande. |
| --- | --- |

5.4

Militærfly udvikles og produceres kun i enkelte lande. Industrien er koncentreret om et beskedent antal store multinationale virksomheder, der driver virksomhed på europæisk niveau og derudover. Industrien er primært koncentreret om EADS, BEA-Systems, Dassault og Saab-Aircraft. Den avancerede aerodynamiske forskning er begrænset til enkelte lande.

| 5.5 | Elektroniksektoren, herunder kommando, kontrol og kommunikation, får stigende betydning på forsvarsområdet og omfatter vigtige industrielle aktører som Thales, BEA-Systems og Finmeccanica. For de største europæiske industrikoncerner som Philips og Siemens er forsvarsområdet mindre vigtigt. For disse virksomheder er produktionsvolumen for en omkostningseffektiv masseproduktion af specifikke elektroniske komponenter såsom integrerede kredsløb til forsvarsformål alligevel for lille. Inddragelsen af disse store industrikoncerner understreger imidlertid vigtigheden af "dobbelt anvendelse" på dette område. |
| --- | --- |

5.5

Elektroniksektoren, herunder kommando, kontrol og kommunikation, får stigende betydning på forsvarsområdet og omfatter vigtige industrielle aktører som Thales, BEA-Systems og Finmeccanica. For de største europæiske industrikoncerner som Philips og Siemens er forsvarsområdet mindre vigtigt. For disse virksomheder er produktionsvolumen for en omkostningseffektiv masseproduktion af specifikke elektroniske komponenter såsom integrerede kredsløb til forsvarsformål alligevel for lille. Inddragelsen af disse store industrikoncerner understreger imidlertid vigtigheden af "dobbelt anvendelse" på dette område.

| 5.6 | Med hensyn til ammunition og eksplosive stoffer er antallet af industrier gradvist faldet gennem de sidste årtier til dels pga. miljømæssige restriktioner. Den offentlige sikkerhed tvinger sådanne industrier til enten at flytte gamle produktionssteder eller lukke disse. |
| --- | --- |

5.6

Med hensyn til ammunition og eksplosive stoffer er antallet af industrier gradvist faldet gennem de sidste årtier til dels pga. miljømæssige restriktioner. Den offentlige sikkerhed tvinger sådanne industrier til enten at flytte gamle produktionssteder eller lukke disse.

| 5.7 | Adgangen til kritiske teknologier er afgørende og bør støttes inden for rammerne af en FSFP. Det samme gælder for bestemte materialer som kulstoffibre eller materialer til elektroniske komponenter. |
| --- | --- |

5.7

Adgangen til kritiske teknologier er afgørende og bør støttes inden for rammerne af en FSFP. Det samme gælder for bestemte materialer som kulstoffibre eller materialer til elektroniske komponenter.

| 5.8 | Forsvarspakken fra 2007, der blev vedtaget i 2009, kan yde stor støtte. Medlemsstaterne skulle have omsat direktiverne i sommeren 2011. Det er stadig for tidligt at afgive en positiv eller kritisk vurdering af direktivernes følgevirkninger for etableringen af ét indre marked. Processen er endnu ikke afsluttet, og spørgsmålene vedrørende gennemførelsen af målet om overførsel af forsvarsprodukter internt i EU samt opfattelsen af væsentlige nationale sikkerhedsinteresser er endnu ikke besvarede. |
| --- | --- |

5.8

Forsvarspakken fra 2007, der blev vedtaget i 2009, kan yde stor støtte. Medlemsstaterne skulle have omsat direktiverne i sommeren 2011. Det er stadig for tidligt at afgive en positiv eller kritisk vurdering af direktivernes følgevirkninger for etableringen af ét indre marked. Processen er endnu ikke afsluttet, og spørgsmålene vedrørende gennemførelsen af målet om overførsel af forsvarsprodukter internt i EU samt opfattelsen af væsentlige nationale sikkerhedsinteresser er endnu ikke besvarede.

| 5.9 | EUF-traktatens artikel 346 indeholder en undtagelse fra EU's lovgivning om offentlige indkøb, når det drejer sig om at beskytte væsentlige nationale sikkerhedsinteresser. Denne brede formulering kan forhindre en fornuftig markedsudvikling, navnlig hvad angår hensigtsmæssige forsyningskæder. EØSU er fortaler for en mere specifik fortolkning af artikel 346, som giver tilstrækkelige muligheder for europæiske løsninger og optimale europæiske forsyningskæder, der fremmer forsyningssikkerheden og tilgængelige specialteknikker i medlemsstaterne og nytteværdi for pengene. |
| --- | --- |

5.9

EUF-traktatens artikel 346 indeholder en undtagelse fra EU's lovgivning om offentlige indkøb, når det drejer sig om at beskytte væsentlige nationale sikkerhedsinteresser. Denne brede formulering kan forhindre en fornuftig markedsudvikling, navnlig hvad angår hensigtsmæssige forsyningskæder. EØSU er fortaler for en mere specifik fortolkning af artikel 346, som giver tilstrækkelige muligheder for europæiske løsninger og optimale europæiske forsyningskæder, der fremmer forsyningssikkerheden og tilgængelige specialteknikker i medlemsstaterne og nytteværdi for pengene.

| 5.10 | Den nationale informationssikkerhed skaber problemer af samme type som dem, der nævnes i punkt 5.9, og skal derfor også evalueres. Det er også et vigtigt og følsomt emne i forbindelse med europæiske virksomheders deltagelse i forsvarsprojekter i USA. |
| --- | --- |

5.10

Den nationale informationssikkerhed skaber problemer af samme type som dem, der nævnes i punkt 5.9, og skal derfor også evalueres. Det er også et vigtigt og følsomt emne i forbindelse med europæiske virksomheders deltagelse i forsvarsprojekter i USA.

| 5.11 | "Sammenlægning og deling", herunder fælles uddannelsesprogrammer, bør iværksættes som et fremadrettet program. En grundlæggende forudsætning er, at hensigtserklæringer erstattes med konkrete planer og en målrettet strategi indeholdende præcise tiltag. Så længe der ikke er enighed om forsvarsdoktrinerne, vil det imidlertid være meget vanskeligt at realisere "sammenlægning og deling" på en effektiv måde. |
| --- | --- |

5.11

"Sammenlægning og deling", herunder fælles uddannelsesprogrammer, bør iværksættes som et fremadrettet program. En grundlæggende forudsætning er, at hensigtserklæringer erstattes med konkrete planer og en målrettet strategi indeholdende præcise tiltag. Så længe der ikke er enighed om forsvarsdoktrinerne, vil det imidlertid være meget vanskeligt at realisere "sammenlægning og deling" på en effektiv måde.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se "Mod et stærkere Europa", en rapport fra et uafhængigt undersøgelseshold, som blev nedsat af forsvarsministrene i landene i den uafhængige europæiske programgruppe med det sigte at fremsætte forslag til at forbedre konkurrenceevnen i Europas forsvarsmaterielindustri.

1

(2)  Den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik som en integrerende del af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, traktaten om Den Europæiske Union (TEU), art. 42 ff. EUT C 115 af 9.5.2008.

2

(3)  Direktiv 2009/43/EF (EUT L 146 af 10.6.2009) og 2009/81/EF (EUT L 216 af 20.8.2009). Forsvarspakken blev vedtaget af Rådet og Parlamentet i 2009. Den skulle have været omsat til national lovgivning i medlemsstaterne i løbet af sommeren 2011. Forsvarspakken omfattede også meddelelsen "En strategi for en styrket og mere konkurrencedygtig europæisk forsvarsindustri", COM(2007) 764 af 5.12.2007.

3

(4)  EU's fonde bør bruges i denne forbindelse: det kommende 8. rammeprogram, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Socialfond.

4

(5)  Tale om Unions tilstand, november 2011.

5

(6)  Europa-Parlamentets beslutning af 14. december 2011 om finanskrisens følger for forsvarssektoren i EU's medlemsstater (2011/2177(INI)).

6

(7)  Jf. art. 45, stk. 1 og art. 42, stk. 3 i EU-traktaten, EUT C 115, 09/05/2008.

7

(8)  Jf. A comprehensive analysis of emerging competences and skill needs for optimal preparation and management of change in the EU defence industry, Final report, maj 2009, rapport udarbejdet af Eurostrategies for Kommissionen.

8

A comprehensive analysis of emerging competences and skill needs for optimal preparation and management of change in the EU defence industry, Final report

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/24 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/24

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kvindelige iværksættere – målrettede politikker til fremme af vækst og beskæftigelse i EU« (initiativudtalelse)

2012/C 299/05

Ordfører: Madi SHARMA

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Kvindelige iværksættere – målrettede politikker til fremme af vækst og beskæftigelse i EU".

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 28. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 121 stemmer for, 7 imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger til fremme af kvinders iværksættermuligheder i Europa

1.1   Denne udtalelse fremsætter fire konkrete og nødvendige forslag til politiske foranstaltninger, der kan fremme og udvikle kvinders iværksættermuligheder og dermed støtte den bæredygtige vækst i Europa. Den omhandler udelukkende iværksættermulighederne for kvinder og ikke det bredere spørgsmål om kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet og i beslutningsprocessen.

1.2   De politiske anbefalinger er ikke omkostningsneutrale, men de små beløb, der vil skulle investeres af Kommissionen og medlemsstaterne, vil blive opvejet af afkastet af investeringerne i form af det større økonomiske udbytte, der vil blive genereret af flere virksomheder ejet af kvinder i økonomien og af jobskabelsen i disse virksomheder. Midler kunne også omfordeles fra projekter uden særlig virkning, så de i højere grad understøtter målsætningerne.

1.3   Desuden kræver de politiske anbefalinger ingen nye strukturer, men kan integreres i de ministerier for økonomisk udvikling, som allerede findes, dog ikke i ligestillingsministerier, da kvinders iværksættervirksomhed er et spørgsmål af "økonomisk" karakter.

1.4   Anbefalingerne kan underbygges af dokumentation for, at investeringerne betaler sig, idet lignende foranstaltninger i USA har fordoblet antallet af kvindelige iværksættere, resulteret i en stigning i antallet af nye job og øget det økonomiske input til samfundet. Det var det obligatoriske krav om indsamling og tilvejebringelse af data, der gjorde den største forskel (1).

EØSU foreslår:

1.5   Oprettelse af et europæisk kontor for kvindelige virksomhedsejere under Kommissionen og i de kompetente ministerier (helst ikke i ligestillingsministerierne, da ansvaret for økonomiske aktiviteter bør holdes adskilt fra ansvaret for ligestilling mellem mænd og kvinder) i medlemsstaterne uden at etablere en helt ny struktur.

1.6   Udpegelse af en direktør/ansvarlig eller højtstående repræsentant for kvindelige erhvervsdrivende og iværksættere i Kommissionen og medlemsstaternes erhvervsministerier, der skal have til opgave at skabe opmærksomhed på tværs af afdelinger om de økonomiske gevinster ved at tilskynde flere kvinder til at opstarte og udvikle virksomheder.

1.7   Indsamling af data og årlig opdatering af politik og forskning om kvinders erhvervsvirksomhed i Europas regioner, så kønsopdelte data bliver stadig mere tilgængelige i alle ministerier og agenturer.

1.8   Håndhævelse af den gældende ligestillingslovgivning. Her bør der bl.a. fokuseres på at sikre, at fordelingen af ressourcer og midler analyseres i forhold til køn for at sikre gennemsigtighed, ansvarlighed og den nødvendige omhu i dokumentationen af, at reglerne om ligestilling reelt overholdes.

1.9   Følgende faktorer bør også medtænkes, når der etableres gunstige rammer for kvindelige iværksættere:

| — | inddragelse af mænd i debatten og kommunikationen; |
| --- | --- |

—

inddragelse af mænd i debatten og kommunikationen;

| — | udryddelse af fastlåste kønsrollemønstre, først og fremmest på uddannelsesområdet, og når det gælder karrieremuligheder; |
| --- | --- |

—

udryddelse af fastlåste kønsrollemønstre, først og fremmest på uddannelsesområdet, og når det gælder karrieremuligheder;

| — | fremme af de akademiske uddannelser, som kan få kvinder til at opstarte nye virksomheder; |
| --- | --- |

—

fremme af de akademiske uddannelser, som kan få kvinder til at opstarte nye virksomheder;

| — | sikring af lige adgang til midler og ressourcer og |
| --- | --- |

—

sikring af lige adgang til midler og ressourcer og

| — | bedre social sikring for selvstændige. |
| --- | --- |

—

bedre social sikring for selvstændige.

2.   Baggrund

2.1   Vækst i EU og små og mellemstore virksomheder (SMV)

2.1.1   Europa-Parlamentets beslutning om kvindelige iværksættere i små og mellemstore virksomheder (2) anerkendte, at "der er store forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til antallet af kvindelige iværksættere; [...] færre kvinder end mænd overvejer en karriere som iværksætter, og på trods af opsvinget i de sidste ti år med hensyn til antallet af kvinder, der driver små og mellemstore virksomheder, er kun én ud af ti kvinder iværksættere i EU, i modsætning til én ud af fire mænd; [...] kvinder udgør omkring 60 % af alle universitetskandidater, men er underrepræsenteret i fuldtidsarbejde på arbejdsmarkedet, især inden for erhvervslivet; [...]det er afgørende at styrke kvinder og tilskynde dem til at gå i gang med iværksætterprojekter med henblik på at mindske de eksisterende uligheder mellem kønnene".

2.1.2   I en tid med finansiel krise i Europa blev økonomiske stramninger nøgleordene i forsøgene på at komme ud af krisen. Først for nylig er man i tillæg til økonomiske stramninger begyndt at tale om investeringer. Politikker, der fremmer vækst, må gives størst prioritet.

2.1.3   I en verden i forandring præget af usikkerhed, kontinuerlige ændringer og langt større international konkurrence er en af de væsentligste faktorer for at skabe en konkurrencedygtig og dynamisk økonomi i Europa, at iværksætternes rolle i at omdanne disse investeringer til et økonomisk opsving anerkendes. Kommissionen har anerkendt SMV'ernes rolle i vores samfund og nu gjort udnyttelse af SMV'ernes potentiale til en prioritet.

2.1.4   Iværksættere er blevet endnu vigtigere som aktører, der skaber job og velfærd i lokale og regionale samfund (3). Med Lissabonstrategien for vækst og beskæftigelse, Small Business Act, Europa 2020 og det nye COSME-program (4) har EU således meget tydeligt sat SMV'ernes behov i centrum for sine aktiviteter og opnået positive resultater.

2.1.5   De nationale og lokale forhold, som SMV'er driver virksomhed under i EU, varierer betydeligt, ligesom også SMV'erne selv er meget forskellige. Politikker rettet mod at opfylde SMV'ernes behov må derfor fuldt ud medregne denne mangfoldighed og til fulde respektere nærhedsprincippet (Tænk småt først – en "Small Business Act" for Europa).

2.1.6   I sin nylige udtalelse om meddelelsen "Små virksomheder i en stor verden – et nyt partnerskab for SMV'ernes udnyttelse af de globale muligheder" (5) konstaterer EØSU, at Kommissionen forudsætter, at der er ligestilling mellem mænd og kvinder i erhvervslivet, men ikke formulerer konkrete anbefalinger til, hvordan kvindeligt ejede SMV'er, som ønsker at vokse internationalt, kan støttes.

2.1.7   Europa mangler en infrastruktur, som specifikt støtter kvindelige iværksættere. Ingen af ovennævnte politikker, efterfølgende foranstaltninger eller bestemmelser har fuldt ud anerkendt de kønsspecifikke problemstillinger, der knytter sig til virksomhedsejerskab; heller ikke vækstmuligheder eller variationen af virksomheder (hjemmebaserede, mikro-, familieejede virksomheder) er blevet kortlagt.

2.2   Nuværende politik for virksomheder ejet af kvinder

2.2.1   En sund europæisk økonomi afhænger bl.a. af, at kvinder ejer virksomheder. I mere end et årti har regeringer og en række organisationer i den offentlige, private og akademiske sektor anerkendt den såvel politiske som praktiske værdi af at støtte kvindelige iværksættere. Resultatet har været øget bevidsthed om disse virksomheders bidrag til økonomien.

2.2.2   For øjeblikket ser Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne på, hvordan man kan få bugt med de faktorer, der afholder kvinder fra at slå sig ned som iværksættere, og en række initiativer er blevet iværksat, bl.a.:

| — | EU-netværket af mentorer for kvindelige iværksættere lanceret ved et arrangement under det polske formandskab den 15. november 2011. Netværket er et af de tiltag, der foreslås i statussen over "Small Business Act" fra 2011, og gennemfører og supplerer de tiltag, der har som sigte at fremme, støtte og tilskynde iværksættervirksomhed blandt kvinder. |
| --- | --- |

—

EU-netværket af mentorer for kvindelige iværksættere lanceret ved et arrangement under det polske formandskab den 15. november 2011. Netværket er et af de tiltag, der foreslås i statussen over "Small Business Act" fra 2011, og gennemfører og supplerer de tiltag, der har som sigte at fremme, støtte og tilskynde iværksættervirksomhed blandt kvinder.

| — | EU-netværket for politikere til fremme af kvinders iværksættermuligheder. |
| --- | --- |

—

EU-netværket for politikere til fremme af kvinders iværksættermuligheder.

| — | Portalen for kvindelige iværksættere (6). |
| --- | --- |

—

Portalen for kvindelige iværksættere (6).

3.   Det økonomiske potentiale

3.1   Trods en lovende udvikling skal der fortsat gøres en betydelig indsats på EU-niveau, før det fulde potentiale i virksomheder og især SMV'er ejet af kvinder frigøres. Kvinder er alt for ofte usynlige i erhvervslivet – i medierne, i repræsentative erhvervsorganisationer, og når politikker skal påvirkes.

3.2   Målt på iværksættervirksomhed er der stadig stor forskel på mænd og kvinder, idet der er færre kvindelige iværksættere. I dag er kun 30 % af iværksætterne i Europa kvinder, hvilket øger det uudnyttede potentiale for økonomisk vækst.

3.3   I 2012 er betydningen af virksomheder ejet af kvinder større end nogensinde før. Overalt i Europa og i naboregioner som Euromed (7) og i alle sektorer ejer kvinder virksomheder, og deres betydning for at få økonomien til at vokse og skabe og fastholde nye job er afgørende for genopretning og vækst.

3.4   Det mest bekymrende er, at politikker om støtte til virksomheder ejet af kvinder trods de prisværdige ord helt er forsvundet fra dagsordenen på et tidspunkt, hvor regeringerne i mange lande har skåret kraftigt i midlerne til virksomhedsstøtte, og hvor mange virksomheder kæmper for at overleve og vokse. Virksomheder ejet af kvinder rummer muligheder, der er mange milliarder euro (8) værd, hvilket må anerkendes og ikke affærdiges.

3.5   Et af de største problemer forbundet med at sætte tal på kvinders erhvervsvirksomhed i Europa er manglen på både kvantitative og kvalitative data. Virksomhedsregistre og mange af de kilder, der bruges i myndighedernes statistikker (herunder momsregistrering), er ikke kønsopdelte. Ligesom heller ikke banker eller erhvervsstøtteorganisationer umiddelbart stiller kønsopdelt information til rådighed.

3.6   Trods disse mangler kan der fra flere samstemmende informationskilder om iværksættervirksomhed og selvstændig virksomhed hentes oplysninger om mænds og kvinders erhvervsaktiviteter, bl.a. fra Global Entrepreneurship Monitor (GEM) og de årlige befolkningsundersøgelser i de fleste europæiske lande (befolkningstælling). Dataindsamlingen i USA viser potentialet for Europa (9).

3.7   Undersøgelser viser (10), at virksomheder ejet af kvinder investerer mere i uddannelse af deres ansatte end arbejdsgivere generelt, og at omkring to tredjedele stiler efter at forbedre deres chefers lederkompetencer. Investeringer i støtte til vækstorienterede virksomheder ejet af kvinder vil derfor efter al sandsynlighed give et større afkast end investeringer i virksomheder generelt.

3.8   De fleste statistikker er konservative prognoser, og der er omfattende dokumentation for, at vækstambitionerne hos kvindelige iværksættere er endnu større, også hos de kvinder, der har børn (11). En undersøgelse iværksat af Natwest Bank i Storbritannien konkluderede, at 88 % af kvinderne regnede med, at deres virksomhed ville vokse, sammenlignet med kun 74 % af mændene. I gennemsnit regnede de med en vækst på 25 %.

4.   Ligestilling i erhvervslivet

4.1   EU har en etisk pligt til at give kvinder det, de virkelig fortjener. Ligestillingsdagsordenen må altid spille en fremtrædende rolle i EU's beslutningstagning. I krisetider bliver "retfærdighed mellem kønnene" endnu vigtigere. Både mænd og kvinder må deltage i debatten, da spørgsmål, der vedrører kvinder, alt for ofte kun får kvinderne i tale.

4.2   Overalt i Europa er ligestillingsaspektet indarbejdet i politikker og lovgivning, men man er ikke altid opmærksom på, at der skal foretages en analyse af fordelingen af ressourcer eller midler mellem mænd og kvinder. For at sikre gennemsigtighed, ansvarlighed og den nødvendige omhu i dokumentationen af, at reglerne om ligestilling reelt overholdes, skal der foretages en sådan analyse.

4.3   I Storbritannien er dette et lovkrav i medfør af pligten til at sikre ligestilling mellem kønnene (12), som pålægger alle offentlige myndigheder, at de ved udførelsen af alle deres opgaver tager behørigt hensyn til, at

| — | ulovlig forskelsbehandling og chikane på grund af køn skal udryddes, og |
| --- | --- |

—

ulovlig forskelsbehandling og chikane på grund af køn skal udryddes, og

| — | lige muligheder for mænd og kvinder fremmes. |
| --- | --- |

—

lige muligheder for mænd og kvinder fremmes.

Heri bør ligge et krav om en analyse af fordelingen af ressourcer og midler for at dokumentere kønsneutralitet.

4.4   Ligestillingspligten er vigtig for at sikre ligestilling mellem kønnene gennem ansvarlighed og evaluering af ressourcefordelingen og indsamling af kønsopdelte data. Den gør det lettere for politikerne at vurdere den egentlige forskel, som kvindelige iværksættere gør. (Eksempel: midler til regional udvikling (EFRU) eller socialfondsmidler (ESF): EU tildeler medlemsstaterne midler, som så viderefordeles til det regionale niveau. Midlerne bruges ofte til at skabe arbejdspladser ved at etablere virksomheder, men på intet tidspunkt bringes spørgsmålet om køn op.) Af hensyn til gennemsigtigheden af ligestillingen mellem mænd og kvinder bør hvert niveau i den politiske beslutningstagning sætte spørgsmålstegn ved og analysere, hvordan pengene fordeler sig på køn.

4.5   Køn kan fungere som en "linse", hvorigennem uligheder af andre årsager (race, handicap eller alder) kan forstås og gribes ind over for. Ligestillingsaspektet vil kun blive indarbejdet effektivt i politikker i hele Europa, hvis der anlægges en integreret tilgang som fremhævet i OECD's rapport "Tackle gender gap to boost growth" (13). Fokus på køn omfatter alle aspekter af ligestilling og berører alle – mænd såvel som kvinder. Det er en erkendelse af, at uligheder mellem mænd og kvinder skyldes urimeligheder eller fastlåste kønsroller, hvilket berører alle.

4.6   En kønsanalyse er nødvendig for at undgå spild af ressourcer inden for uddannelsessystemet, stigende helbredsproblemer og økonomiske omkostninger for virksomheder, som ikke værdsætter kvinders kompetencer og ikke anerkender deres potentiale og talent. Endvidere er støtte til karrierevejledning, til udryddelse af fastlåste kønsrollemønstre og til at bryde de usynlige barrierer for at nå til tops helt afgørende for at sikre kvinder i alle aldre større indflydelse og flere muligheder. Der er også behov for, at kvindelige rollemodeller og ledere optræder mere markant i medierne og i samfundet for at skabe opmærksom om de positive ændringer, som kvinder tilfører økonomien.

5.   Anbefalinger

5.1   Politiske tiltag

5.1.1   EØSU er klar over, at den økonomiske situation i Europa er vanskelig, men enkle specifikke politikker for virksomheder ejet af kvinder kunne resultere i et investeringsafkast, der opvejer de små beløb, som det vil koste EU og medlemsstaterne at gennemføre disse fire forslag.

5.1.2   Forslagene er ikke vilkårligt valgt, men konklusionen af høringer af kvindelige iværksættere og erhvervsorganisationer. Europa-Parlamentets beslutning indeholdt lignende anbefalinger (14). Og endnu vigtigere blev nogenlunde samme foranstaltninger gennemført i USA med loven om virksomheder ejet af kvinder ("Women's Business Ownership Act") fra 1988. Det var det obligatoriske krav om indsamling og tilvejebringelse af data, der gjorde den største forskel. I USA er forholdet mellem kvindelige og mandlige iværksættere nu på omkring 2:1 (i procent af alle virksomheder steg andelen af kvindelige virksomhedsejere i USA fra 26 % i 1992 til 57 % i 2002). Loven førte til en fordobling af antallet af kvindelige iværksættere, der blev skabt flere nye job, og det økonomiske input til samfundet øgedes.

5.1.3   Forslagene vedrører:

| 5.1.3.1 | Oprettelse af et kontor for kvindelige virksomhedsejere under Kommissionen og i medlemsstaternes kompetente ministerier. Det skal helst ikke lægges under ligestillingsministerierne, da ansvaret for økonomisk virksomhed bør holdes klart adskilt fra ansvaret for ligestilling mellem mænd og kvinder. Kontoret skal have et vægtigt mandat med mål og ressourcer. For øjeblikket beskæftiger 1 ud af 900 ansatte i Kommissionens Generaldirektorat for Erhvervspolitik sig udelukkende med kvindelige iværksættere i Europa! |
| --- | --- |

5.1.3.1

Oprettelse af et kontor for kvindelige virksomhedsejere under Kommissionen og i medlemsstaternes kompetente ministerier. Det skal helst ikke lægges under ligestillingsministerierne, da ansvaret for økonomisk virksomhed bør holdes klart adskilt fra ansvaret for ligestilling mellem mænd og kvinder. Kontoret skal have et vægtigt mandat med mål og ressourcer. For øjeblikket beskæftiger 1 ud af 900 ansatte i Kommissionens Generaldirektorat for Erhvervspolitik sig udelukkende med kvindelige iværksættere i Europa!

| 5.1.3.2 | Udpegelse af en direktør/ansvarlig eller højtstående repræsentant for kvindelige erhvervsdrivende og iværksættere i Kommissionen og medlemsstaternes erhvervsministerier, der skal have til opgave at skabe opmærksomhed på tværs af afdelinger om de økonomiske gevinster ved at tilskynde flere kvinder til at opstarte og udvikle virksomheder. Disse hverv bør være tidsbegrænsede (4-10 år, afhængigt af økonomi og finansieringsstruktur) og have et helt klart mandat med konkrete mål og ansvar. Direktøren/Den ansvarlige eller højtstående repræsentant kunne også få til opgave at skabe interesse for erhverv og studier, som vil få flere kvinder til at blive iværksættere, bl.a. forskning, videnskab, højteknologi, direkte salg og online/it-udvikling. |
| --- | --- |

5.1.3.2

Udpegelse af en direktør/ansvarlig eller højtstående repræsentant for kvindelige erhvervsdrivende og iværksættere i Kommissionen og medlemsstaternes erhvervsministerier, der skal have til opgave at skabe opmærksomhed på tværs af afdelinger om de økonomiske gevinster ved at tilskynde flere kvinder til at opstarte og udvikle virksomheder. Disse hverv bør være tidsbegrænsede (4-10 år, afhængigt af økonomi og finansieringsstruktur) og have et helt klart mandat med konkrete mål og ansvar. Direktøren/Den ansvarlige eller højtstående repræsentant kunne også få til opgave at skabe interesse for erhverv og studier, som vil få flere kvinder til at blive iværksættere, bl.a. forskning, videnskab, højteknologi, direkte salg og online/it-udvikling.

| 5.1.3.3 | Indsamling af vigtige data, som gør det muligt at måle og kvantificere bevillingen af ressourcer til kvindelige iværksættere – en af de væsentligste årsager til, at kvinder forskelsbehandles i erhvervslivet, navnlig i opstartsfasen. Støtte til den årlige opdatering af politikker og forskning i kvinders erhvervsvirksomhed i Europas regioner. Forøgelse af mængden af kønsopdelte data og større adgang til dem i alle myndighedskontorer og -agenturer. Det er absolut nødvendigt, at Generaldirektoratet for Erhvervspolitik og medlemsstaternes ministerier for økonomisk udvikling foretager en kønsspecifik konsekvensanalyse ved at indsamle relevante data omfattende antallet af kvindelige iværksættere, antallet af virksomheder ejet af kvinder, antallet af ansatte i disse virksomheder og ressourcer bevilget til disse virksomheder og iværksættere. Det er vigtigt at anerkende, at lande som Australien, Canada og USA har haft held til at øge andelen af kvindelige iværksættere ved at indsamle og analysere denne type data. |
| --- | --- |

5.1.3.3

Indsamling af vigtige data, som gør det muligt at måle og kvantificere bevillingen af ressourcer til kvindelige iværksættere – en af de væsentligste årsager til, at kvinder forskelsbehandles i erhvervslivet, navnlig i opstartsfasen. Støtte til den årlige opdatering af politikker og forskning i kvinders erhvervsvirksomhed i Europas regioner. Forøgelse af mængden af kønsopdelte data og større adgang til dem i alle myndighedskontorer og -agenturer. Det er absolut nødvendigt, at Generaldirektoratet for Erhvervspolitik og medlemsstaternes ministerier for økonomisk udvikling foretager en kønsspecifik konsekvensanalyse ved at indsamle relevante data omfattende antallet af kvindelige iværksættere, antallet af virksomheder ejet af kvinder, antallet af ansatte i disse virksomheder og ressourcer bevilget til disse virksomheder og iværksættere. Det er vigtigt at anerkende, at lande som Australien, Canada og USA har haft held til at øge andelen af kvindelige iværksættere ved at indsamle og analysere denne type data.

| 5.1.3.4 | Håndhævelse af den gældende ligestillingslovgivning. Nye tal viser, at arbejdsløsheden blandt kvinder i Europa er den højeste i 23 år. Også antallet af ikke-erhvervsaktive unge, herunder nyuddannede kvinder, er højere end nogensinde tidligere. Der er stadig forskelle i mænds og kvinders løn og et underskud af kvinder i beslutningsprocessen overalt i Europa. Det er vigtigt, at EU og medlemsstaterne opfylder deres ligestillingsforpligtelse og kønsopdeler information, særligt når der indsamles data, og ressourcer fordeles. |
| --- | --- |

5.1.3.4

Håndhævelse af den gældende ligestillingslovgivning. Nye tal viser, at arbejdsløsheden blandt kvinder i Europa er den højeste i 23 år. Også antallet af ikke-erhvervsaktive unge, herunder nyuddannede kvinder, er højere end nogensinde tidligere. Der er stadig forskelle i mænds og kvinders løn og et underskud af kvinder i beslutningsprocessen overalt i Europa. Det er vigtigt, at EU og medlemsstaterne opfylder deres ligestillingsforpligtelse og kønsopdeler information, særligt når der indsamles data, og ressourcer fordeles.

5.2   Civilsamfundstiltag

5.2.1   Forslag:

| 5.2.1.1 | Eftersom alle aktiviteter, der skal få flere kvinder til at blive iværksættere eller eje virksomhed, har samfundsmæssige og økonomiske fordele, der gavner alle, bør mænd opmuntres til at deltage i denne debat og anerkende den merværdi, der skabes ved at fremme kvinders iværksætteraktiviteter. Information, netværk og uddannelse i den henseende bør omfatte begge køn, og den sociale sikring bør garantere ligebehandling af alle i samfundet. |
| --- | --- |

5.2.1.1

Eftersom alle aktiviteter, der skal få flere kvinder til at blive iværksættere eller eje virksomhed, har samfundsmæssige og økonomiske fordele, der gavner alle, bør mænd opmuntres til at deltage i denne debat og anerkende den merværdi, der skabes ved at fremme kvinders iværksætteraktiviteter. Information, netværk og uddannelse i den henseende bør omfatte begge køn, og den sociale sikring bør garantere ligebehandling af alle i samfundet.

| 5.2.1.2 | Alle bør have mulighed for at blive iværksættere ved at sikre, at uddannelse på alle niveauer udrydder kønsstereotype opfattelser af iværksættere, og ved omhyggeligt at vælge det sprog og de betegnelser, der bruges til at beskrive iværksættere. Samtidig skal det sikres, at den støtte, universiteter og højere uddannelsesinstitutioner for øjeblikket tilbyder iværksættere, appellerer til og kan bruges af unge kvinder, således at kløften i antallet af unge mænd og unge kvinder, der starter virksomhed, lukkes. |
| --- | --- |

5.2.1.2

Alle bør have mulighed for at blive iværksættere ved at sikre, at uddannelse på alle niveauer udrydder kønsstereotype opfattelser af iværksættere, og ved omhyggeligt at vælge det sprog og de betegnelser, der bruges til at beskrive iværksættere. Samtidig skal det sikres, at den støtte, universiteter og højere uddannelsesinstitutioner for øjeblikket tilbyder iværksættere, appellerer til og kan bruges af unge kvinder, således at kløften i antallet af unge mænd og unge kvinder, der starter virksomhed, lukkes.

| 5.2.1.3 | Traditionelle og utraditionelle karriereforløb må fremmes over for kvinder i alle aldre på en kønsneutral måde. Europa har mange højtkvalificerede, veluddannede kvinder, hvoraf mange på grund af krisen for øjeblikket er arbejdsløse, og som måske ikke har overvejet egen virksomhed som en mulighed. |
| --- | --- |

5.2.1.3

Traditionelle og utraditionelle karriereforløb må fremmes over for kvinder i alle aldre på en kønsneutral måde. Europa har mange højtkvalificerede, veluddannede kvinder, hvoraf mange på grund af krisen for øjeblikket er arbejdsløse, og som måske ikke har overvejet egen virksomhed som en mulighed.

| 5.2.1.4 | Der bør oprettes særlige erhvervscentre for kvinder, som tilbyder vigtig erhvervsinformation, netværk, videndeling, kurser og mentorordninger. I nogle EU-lande findes der slet ikke den slags centre, og i EU generelt er de ofte lagt under erhvervsorganisationer eller handelskamre og mangler ressourcer. Men centre med øremærkede ressourcer kan være yderst effektive til at fremme iværksættervirksomhed blandt kvinder. I Tyskland er der mange eksempler på bedste praksis. |
| --- | --- |

5.2.1.4

Der bør oprettes særlige erhvervscentre for kvinder, som tilbyder vigtig erhvervsinformation, netværk, videndeling, kurser og mentorordninger. I nogle EU-lande findes der slet ikke den slags centre, og i EU generelt er de ofte lagt under erhvervsorganisationer eller handelskamre og mangler ressourcer. Men centre med øremærkede ressourcer kan være yderst effektive til at fremme iværksættervirksomhed blandt kvinder. I Tyskland er der mange eksempler på bedste praksis.

| 5.2.1.5 | Kvinder, som ønsker at starte egen virksomhed eller videreudvikle deres forskning eller innovationer, må støttes og have adgang til information, midler og ressourcer til forskning, videnskab og teknologi. |
| --- | --- |

5.2.1.5

Kvinder, som ønsker at starte egen virksomhed eller videreudvikle deres forskning eller innovationer, må støttes og have adgang til information, midler og ressourcer til forskning, videnskab og teknologi.

| 5.2.1.6 | De finansielle institutioner bør gennemgå deres offentliggjorte oplysninger om udlån i forhold til køn. Undersøgelser viser, at der gives få lån til kvinder og ofte til meget højere rente end til mænd (15). |
| --- | --- |

5.2.1.6

De finansielle institutioner bør gennemgå deres offentliggjorte oplysninger om udlån i forhold til køn. Undersøgelser viser, at der gives få lån til kvinder og ofte til meget højere rente end til mænd (15).

| 5.2.1.7 | De sociale sikringsordninger for iværksættere bør gennemgås, særligt bør der ses på de praktiske aspekter forbundet med ydelser til kvindelige iværksættere under graviditet, som har børn eller plejeforpligtelser. Kommissionens Handlingsplan: Den europæiske dagsorden for iværksætterkultur (16) understreger behovet for bedre sociale sikringsordninger, men går ikke langt nok i de forslag, der fremsættes. |
| --- | --- |

5.2.1.7

De sociale sikringsordninger for iværksættere bør gennemgås, særligt bør der ses på de praktiske aspekter forbundet med ydelser til kvindelige iværksættere under graviditet, som har børn eller plejeforpligtelser. Kommissionens Handlingsplan: Den europæiske dagsorden for iværksætterkultur (16) understreger behovet for bedre sociale sikringsordninger, men går ikke langt nok i de forslag, der fremsættes.

| 5.2.1.8 | En offentlig medieaftale omfattende hele EU bør udformes og implementeres, og public service-kanaler i medlemsstaterne bør tilskyndes til at forpligte sig til at fastlægge mål om, at mediedækningen af iværksættere skal fordele sig ligeligt mellem mænd og kvinder – så kvinder fjernes fra "kvindesiderne" og i stedet flyttes til erhvervssiderne! Undersøgelser viser, at medieomtale kan have stor positiv betydning for opfattelsen af og holdningen til kvindelige iværksættere. Større medieomtale af succesrige kvindelige iværksættere som rollemodeller vil have en målbar effekt på holdningen til kvindelige iværksættere i samfundet. |
| --- | --- |

5.2.1.8

En offentlig medieaftale omfattende hele EU bør udformes og implementeres, og public service-kanaler i medlemsstaterne bør tilskyndes til at forpligte sig til at fastlægge mål om, at mediedækningen af iværksættere skal fordele sig ligeligt mellem mænd og kvinder – så kvinder fjernes fra "kvindesiderne" og i stedet flyttes til erhvervssiderne! Undersøgelser viser, at medieomtale kan have stor positiv betydning for opfattelsen af og holdningen til kvindelige iværksættere. Større medieomtale af succesrige kvindelige iværksættere som rollemodeller vil have en målbar effekt på holdningen til kvindelige iværksættere i samfundet.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  1988: Women’s Business Ownership Act (HR5050) http://www.nwbc.gov/sites/default/files/nwbc05.pdf.

1

(2)  (2010/2275(INI)).

2

(3)  EØSU's udtalelse om beskæftigelse og iværksætterånd - civilsamfundets, arbejdsmarkedets parters og de regionale og lokale instansers rolle set i et kønsperspektiv (EUT C 256 af 27.10.2007, s. 114).

3

(4)  Program for virksomheders konkurrenceevne og SMV'er (COSME) 2014-2020.

4

(5)  COM(2011) 702 final.

5

(6)  Se: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/promoting-entrepreneurship/women/portal/.

6

(7)  EØSU's udtalelse om støtte til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen (EUT C 256 af 27.10.2007).

7

(8)  Se www.wescotland.co.uk/wepg.

8

(9)  http://womeninbusiness.about.com/od/wibtrendsandstatistics/a/statswibindustr.htm

9

(10)  http://www.bis.gov.uk/assets/biscore/enterprise/docs/b/11-1078-bis-small-business-survey-2010-women-led-businesses-boost.pdf

10

(11)  http://www.enterprising-women.org/static/ew_growthreport.pdf

11

(12)  http://freedownload.is/doc/overview-of-the-gender-equality-duty-11622854.html

12

(13)  http://www.oecd.org/document/0,3746,fr_21571361_44315115_50401407_1_1_1_1,00.html

13

(14)  (2010/2275(INI)).

14

(15)  Se f.eks. "Women and banks - Are female customers facing discrimination?", rapport fra IPPR, november 2011, på: http://www.wireuk.org/uploads/files/women-banks_Nov2011_8186.pdf; "Women’s business ownership: a review of the academic, popular and internet literature", på: http://www.bis.gov.uk/files/file38362.pdf.

15

(16)  COM(2004) 70 final.

16

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/29 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/29

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kvindernes rolle som drivkraft for en udviklings- og innovationsmodel inden for landbruget og i landdistrikterne« (initiativudtalelse)

2012/C 299/06

Ordfører: Daniela RONDINELLI

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Kvindernes rolle som drivkraft for en udviklings- og innovationsmodel inden for landbruget og i landdistrikterne".

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 26. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli, følgende udtalelse med 204 stemmer for, 5 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det potentiale, som udgøres af de kvinder, der arbejder og/eller driver forretning i landbrugs- og landdistrikterne, bør analyseres, opgøres og udnyttes i alle EU's politikker og ikke stækkes af nogen af dem: dette er forudsætningen for, at kvinder kan blive drivkraft for udvikling og innovation og på denne måde hjælpe hele sektoren med at komme ud af krisen. |
| --- | --- |

1.1

Det potentiale, som udgøres af de kvinder, der arbejder og/eller driver forretning i landbrugs- og landdistrikterne, bør analyseres, opgøres og udnyttes i alle EU's politikker og ikke stækkes af nogen af dem: dette er forudsætningen for, at kvinder kan blive drivkraft for udvikling og innovation og på denne måde hjælpe hele sektoren med at komme ud af krisen.

| 1.2 | Der bør garanteres ligebehandling, lige muligheder og tiltag til forbedring af kvinders vilkår i hele EU's lovgivning og programmer via en effektiv integration af kønsaspektet og ved at forenkle procedurerne for adgang til midler og regelmæssigt evaluere resultaterne. |
| --- | --- |

1.2

Der bør garanteres ligebehandling, lige muligheder og tiltag til forbedring af kvinders vilkår i hele EU's lovgivning og programmer via en effektiv integration af kønsaspektet og ved at forenkle procedurerne for adgang til midler og regelmæssigt evaluere resultaterne.

| 1.3 | Kvinder bør inddrages i udviklingsplanerne for sektoren på territorialt og regionalt plan: dette forudsætter, at de bliver i stand til at deltage og udtrykke deres behov, erfaringer og projekter (kapacitetsopbygning). |
| --- | --- |

1.3

Kvinder bør inddrages i udviklingsplanerne for sektoren på territorialt og regionalt plan: dette forudsætter, at de bliver i stand til at deltage og udtrykke deres behov, erfaringer og projekter (kapacitetsopbygning).

| 1.4 | Der bør være en interaktion mellem universiteter og forskningscentre og de berørte kvinder med det mål at analysere potentiale og behov, stille uddannelsesmæssige og teknologiske instrumenter til rådighed for at støtte udviklingen af virksomheder, der ledes af kvinder, og forbedre arbejds- og livskvaliteten for kvinderne i landbruget. |
| --- | --- |

1.4

Der bør være en interaktion mellem universiteter og forskningscentre og de berørte kvinder med det mål at analysere potentiale og behov, stille uddannelsesmæssige og teknologiske instrumenter til rådighed for at støtte udviklingen af virksomheder, der ledes af kvinder, og forbedre arbejds- og livskvaliteten for kvinderne i landbruget.

| 1.5 | Ikt (1) er af grundlæggende betydning for udviklingen og forbedringen af kvindernes aktivitet i landbruget, forudsat at teknologierne er effektive, jævnt fordelt over territoriet, tilgængelige og ikke for dyre (bredbånd). Dette kan også skabe job til ikt-teknikere. |
| --- | --- |

1.5

Ikt (1) er af grundlæggende betydning for udviklingen og forbedringen af kvindernes aktivitet i landbruget, forudsat at teknologierne er effektive, jævnt fordelt over territoriet, tilgængelige og ikke for dyre (bredbånd). Dette kan også skabe job til ikt-teknikere.

| 1.6 | Oprettelsen af netværk mellem kvinder ved hjælp af velfungerende informations- og kommunikationsteknologier udvikler kontakter, understøtter deltagelsen og fremmer forbindelser og udveksling af god praksis mellem kvinder i EU og kvinder i kandidat- og tredjelande til gavn for det internationale samarbejde og handelen. |
| --- | --- |

1.6

Oprettelsen af netværk mellem kvinder ved hjælp af velfungerende informations- og kommunikationsteknologier udvikler kontakter, understøtter deltagelsen og fremmer forbindelser og udveksling af god praksis mellem kvinder i EU og kvinder i kandidat- og tredjelande til gavn for det internationale samarbejde og handelen.

| 1.7 | Uddannelsen bør rette sig mod de berørte kvinders behov og potentiale. Innovative former for formidling kan kvinderne selv tage sig af (diskussionsgrupper og selvindlæring, avisrubrikker, oplysningstiltag i uddannelsesinstitutionerne osv.). |
| --- | --- |

1.7

Uddannelsen bør rette sig mod de berørte kvinders behov og potentiale. Innovative former for formidling kan kvinderne selv tage sig af (diskussionsgrupper og selvindlæring, avisrubrikker, oplysningstiltag i uddannelsesinstitutionerne osv.).

| 1.8 | For at kvinder kan organisere sig og medvirke til at udvikle deres eget potentiale er der behov for effektive, tilgængelige og fleksible offentlige tjenester, som kan frigøre noget af den tid, der går med pasningsopgaver. Dette gælder for sektorerne sundhed, transport, kredit, distribution, marketing, pleje af ældre familiemedlemmer og børn, men også for velfærdssystemer, som sikrer beskyttelse af de kvinder, der ikke er forsikrede. Også i disse tilfælde skabes der afledt beskæftigelse inden for de berørte serviceområder. |
| --- | --- |

1.8

For at kvinder kan organisere sig og medvirke til at udvikle deres eget potentiale er der behov for effektive, tilgængelige og fleksible offentlige tjenester, som kan frigøre noget af den tid, der går med pasningsopgaver. Dette gælder for sektorerne sundhed, transport, kredit, distribution, marketing, pleje af ældre familiemedlemmer og børn, men også for velfærdssystemer, som sikrer beskyttelse af de kvinder, der ikke er forsikrede. Også i disse tilfælde skabes der afledt beskæftigelse inden for de berørte serviceområder.

| 1.9 | Alle medlemsstater i EU bør fremme den juridiske anerkendelse af medhjælpende hustruer med henblik på social sikring, herunder sygesikring. På EU-plan bør der fastlægges en retlig ramme for fælles sociale sikringsrettigheder evt. via en særlig status for landbokvinder. |
| --- | --- |

1.9

Alle medlemsstater i EU bør fremme den juridiske anerkendelse af medhjælpende hustruer med henblik på social sikring, herunder sygesikring. På EU-plan bør der fastlægges en retlig ramme for fælles sociale sikringsrettigheder evt. via en særlig status for landbokvinder.

| 1.10 | Kvinder kan bidrage til bæredygtigheden i landbruget og landdistrikterne, hvis de får de nødvendige informationsmæssige og teknologiske redskaber stillet til rådighed (grønne teknologier, forvaltning og effektiv udnyttelse af ressourcerne, produktion af ren energi). Til etablering af denne type innovative og bæredygtige virksomheder bør der indføres en hurtig procedure for forenklet adgang til midlerne (især under 2. søjle i den fælles landbrugspolitik). |
| --- | --- |

1.10

Kvinder kan bidrage til bæredygtigheden i landbruget og landdistrikterne, hvis de får de nødvendige informationsmæssige og teknologiske redskaber stillet til rådighed (grønne teknologier, forvaltning og effektiv udnyttelse af ressourcerne, produktion af ren energi). Til etablering af denne type innovative og bæredygtige virksomheder bør der indføres en hurtig procedure for forenklet adgang til midlerne (især under 2. søjle i den fælles landbrugspolitik).

| 1.11 | Kvinder kan sætte gang i en genoplivning af håndværk, traditionelle kvalitetsprodukter og økologiske produkter bl.a. via et tættere samspil mellem producenter og forbrugere, som bør nærmere undersøges og udnyttes (som i tilfældet med de korte forsyningskæder). |
| --- | --- |

1.11

Kvinder kan sætte gang i en genoplivning af håndværk, traditionelle kvalitetsprodukter og økologiske produkter bl.a. via et tættere samspil mellem producenter og forbrugere, som bør nærmere undersøges og udnyttes (som i tilfældet med de korte forsyningskæder).

| 1.12 | Reformen af den fælles landbrugspolitik og politikkerne for landdistriktsudvikling bør medvirke til at opgradere kvinders arbejde og aktiviteter navnlig via tematiske programmer forbeholdt for kvinder (2. søjle). |
| --- | --- |

1.12

Reformen af den fælles landbrugspolitik og politikkerne for landdistriktsudvikling bør medvirke til at opgradere kvinders arbejde og aktiviteter navnlig via tematiske programmer forbeholdt for kvinder (2. søjle).

| 1.13 | Medlemsstater, regioner, lokalforvaltninger og arbejdsmarkedets parter er alle ansvarlige for at fremhjælpe det potentiale, som landbokvinder har, ved at tilvejebringe retlige rammebetingelser og indføre et relevant retsgrundlag, som sikrer, at princippet om ligebehandling og ligelig repræsentation af mænd og kvinder bliver overholdt, også internt i deres egne rækker. Positive eksempler i enkelte medlemsstater bør tilskynde til, at kvinder – som krævet af Europa-Parlamentet – bliver repræsenteret i alle politiske, økonomiske og sociale organer inden for landbrugssektoren og i landdistrikterne på passende vis. |
| --- | --- |

1.13

Medlemsstater, regioner, lokalforvaltninger og arbejdsmarkedets parter er alle ansvarlige for at fremhjælpe det potentiale, som landbokvinder har, ved at tilvejebringe retlige rammebetingelser og indføre et relevant retsgrundlag, som sikrer, at princippet om ligebehandling og ligelig repræsentation af mænd og kvinder bliver overholdt, også internt i deres egne rækker. Positive eksempler i enkelte medlemsstater bør tilskynde til, at kvinder – som krævet af Europa-Parlamentet – bliver repræsenteret i alle politiske, økonomiske og sociale organer inden for landbrugssektoren og i landdistrikterne på passende vis.

2.   Et potentiale, som skal frigøres

| 2.1 | Det potentiale, som kvinderne repræsenterer i landbruget og i landdistrikterne, er undervurderet: rapporten om den fælles landbrugspolitik 2010 (2) kommer kun ind på kvindernes situation via Eurostats statistikker, og rapporten om landdistriktsudvikling 2010 (Rural Development in the European Union – Statistical and Economic Information Report 2010) nævner kort forskellen i erhvervsfrekvens (mænd 76 %, kvinder 62 % (3)). Også i Rådets interessante afgørelse af 20. februar 2006 om "Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne" (4) nævnes kvinderne kun i forbindelse med fremme af kvinders adgang til arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

2.1

Det potentiale, som kvinderne repræsenterer i landbruget og i landdistrikterne, er undervurderet: rapporten om den fælles landbrugspolitik 2010 (2) kommer kun ind på kvindernes situation via Eurostats statistikker, og rapporten om landdistriktsudvikling 2010 (Rural Development in the European Union – Statistical and Economic Information Report 2010) nævner kort forskellen i erhvervsfrekvens (mænd 76 %, kvinder 62 % (3)). Også i Rådets interessante afgørelse af 20. februar 2006 om "Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne" (4) nævnes kvinderne kun i forbindelse med fremme af kvinders adgang til arbejdsmarkedet.

| 2.2 | Europa-Parlamentet opregner derimod i sin beslutning fra 2011 om kvinders rolle i landbrug og landdistrikter (5) lige præcis de vigtigste problemer, som kvinder står over for, og peger på nogle strategiske fremgangsmåder til forbedring af kvinders sociale og økonomiske situation. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) tilslutter sig helt og fuldt EP's analyse og er enigt i konklusionerne. Det har i øvrigt selv afgivet en række udtalelser (6). |
| --- | --- |

2.2

Europa-Parlamentet opregner derimod i sin beslutning fra 2011 om kvinders rolle i landbrug og landdistrikter (5) lige præcis de vigtigste problemer, som kvinder står over for, og peger på nogle strategiske fremgangsmåder til forbedring af kvinders sociale og økonomiske situation. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) tilslutter sig helt og fuldt EP's analyse og er enigt i konklusionerne. Det har i øvrigt selv afgivet en række udtalelser (6).

| 2.3 | EØSU værdsætter Kommissionens forslag til forordning om fælles bestemmelser for strukturfondene og de ledsagende arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene (7) såvel som meddelelsen om det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed (8): disse tekster indeholder interessante elementer, som giver håb om større bevågenhed fra institutionernes side omkring kønsaspekterne. Udvalget ser gerne, at Rådet følger dette op med passende beslutninger. |
| --- | --- |

2.3

EØSU værdsætter Kommissionens forslag til forordning om fælles bestemmelser for strukturfondene og de ledsagende arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene (7) såvel som meddelelsen om det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed (8): disse tekster indeholder interessante elementer, som giver håb om større bevågenhed fra institutionernes side omkring kønsaspekterne. Udvalget ser gerne, at Rådet følger dette op med passende beslutninger.

| 2.4 | EØSU anerkender udtrykkeligt de aktiviteter, der udføres af organisationer for kvinder i landdistrikter og lignende netværk i en række medlemsstater. Disse er for en dels vedkommende selvstændige, mens andre er integrerede i landbrugsorganisationerne. Der findes ligeledes ungdomslandbrugsorganisationer, der i betragtelig grad arbejder for ligestilling mellem kønnene. Herved får mange kvinder de fornødne kvalifikationer og motiveres til yderligere iværksætterrelaterede, sociale, faglige og politiske aktiviteter. Disse organisationer har ligeledes en stor del af æren for de hidtil realiserede fremskridt, f.eks. i forbindelse med landbofamiliers adgang til social sikring. I visse landbrugsorganisationer – hidtil traditionelt domineret af mænd – er kvinder i dag aktive og har stor indflydelse (9). Sådanne eksempler bør tjene som et forbillede i alle medlemsstater." |
| --- | --- |

2.4

EØSU anerkender udtrykkeligt de aktiviteter, der udføres af organisationer for kvinder i landdistrikter og lignende netværk i en række medlemsstater. Disse er for en dels vedkommende selvstændige, mens andre er integrerede i landbrugsorganisationerne. Der findes ligeledes ungdomslandbrugsorganisationer, der i betragtelig grad arbejder for ligestilling mellem kønnene. Herved får mange kvinder de fornødne kvalifikationer og motiveres til yderligere iværksætterrelaterede, sociale, faglige og politiske aktiviteter. Disse organisationer har ligeledes en stor del af æren for de hidtil realiserede fremskridt, f.eks. i forbindelse med landbofamiliers adgang til social sikring. I visse landbrugsorganisationer – hidtil traditionelt domineret af mænd – er kvinder i dag aktive og har stor indflydelse (9). Sådanne eksempler bør tjene som et forbillede i alle medlemsstater."

| 2.5 | Denne udtalelse vil på linje med de nævnte dokumenter søge at indkredse nogle kriterier og foranstaltninger, som kan hjælpe kvinder med at frigøre deres potentiale som arbejdstagere og iværksættere ved at påtage sig en innovativ rolle for at fremme en bæredygtig udvikling og kvalitetsbeskæftigelse. Ved at definere det potentiale og de behov, som gør sig gældende for kvindelige arbejdstagere og iværksættere på landet, kan man forbedre produktionen, opgradere den, give den strategiske fremtidsudsigter, diversificere den og skabe større sammenhæng mellem den fælles landbrugspolitik og politikkerne for landdistriktsudvikling og territorial samhørighed. |
| --- | --- |

2.5

Denne udtalelse vil på linje med de nævnte dokumenter søge at indkredse nogle kriterier og foranstaltninger, som kan hjælpe kvinder med at frigøre deres potentiale som arbejdstagere og iværksættere ved at påtage sig en innovativ rolle for at fremme en bæredygtig udvikling og kvalitetsbeskæftigelse. Ved at definere det potentiale og de behov, som gør sig gældende for kvindelige arbejdstagere og iværksættere på landet, kan man forbedre produktionen, opgradere den, give den strategiske fremtidsudsigter, diversificere den og skabe større sammenhæng mellem den fælles landbrugspolitik og politikkerne for landdistriktsudvikling og territorial samhørighed.

3.   Data og referencerammer

| 3.1 | De forskellige reformer af den fælles landbrugspolitik har udvisket begrebsgrænserne mellem landbrugsøkonomi, landdistriktsøkonomi og forvaltning/udnyttelse af landdistrikterne. Dette udvider det scenarie (10), hvori kvinders problemer skal analyseres, men det gør det også mere nødvendigt at råde over præcise kønsopdelte og kvalitative data. Den indsats, som Eurostat allerede har påbegyndt i denne retning, bør forstærkes. I EP's beslutning antages det, at der er 26,7 mio. mennesker, som er "fast beskæftiget inden for landbruget", hvoraf 42 % (dvs. 11,2 mio.) er kvinder. Denne beskæftigelse omfatter alle de aktiviteter i landbruget og landdistrikterne, hvor der gøres en arbejdsindsats af en hvilken som helst art (som dog ofte ikke er de pågældendes eneste, endsige vigtigste, erhvervsaktivitet). Eurostat derimod opgør beskæftigelsen i landbruget på grundlag af ÅAE (årsarbejdsenhed), hvilket reducerer det samlede antal mænd og kvinder, som under en eller anden form er beskæftiget i sektoren, til 11,1 mio. i 2010 (fordelt på landbrug, skovbrug, jagt og fiskeri) og dermed kvindernes andel til ca. 4,7 mio. (11). |
| --- | --- |

3.1

De forskellige reformer af den fælles landbrugspolitik har udvisket begrebsgrænserne mellem landbrugsøkonomi, landdistriktsøkonomi og forvaltning/udnyttelse af landdistrikterne. Dette udvider det scenarie (10), hvori kvinders problemer skal analyseres, men det gør det også mere nødvendigt at råde over præcise kønsopdelte og kvalitative data. Den indsats, som Eurostat allerede har påbegyndt i denne retning, bør forstærkes. I EP's beslutning antages det, at der er 26,7 mio. mennesker, som er "fast beskæftiget inden for landbruget", hvoraf 42 % (dvs. 11,2 mio.) er kvinder. Denne beskæftigelse omfatter alle de aktiviteter i landbruget og landdistrikterne, hvor der gøres en arbejdsindsats af en hvilken som helst art (som dog ofte ikke er de pågældendes eneste, endsige vigtigste, erhvervsaktivitet). Eurostat derimod opgør beskæftigelsen i landbruget på grundlag af ÅAE (årsarbejdsenhed), hvilket reducerer det samlede antal mænd og kvinder, som under en eller anden form er beskæftiget i sektoren, til 11,1 mio. i 2010 (fordelt på landbrug, skovbrug, jagt og fiskeri) og dermed kvindernes andel til ca. 4,7 mio. (11).

| 3.2 | Denne henvisning til statistiske metoder viser, at problemet ikke drejer sig om, hvor mange personer der er tale om, men om landbrugets og landdistrikternes strategiske rolle i samspillet med byerne og de bynære områder og deres bæredygtige udvikling (miljømæssigt og socialt). Kvinders situation i landbruget og landdistrikterne vil således blive behandlet med fokus på to aspekter: det europæiske landbrugs høje produktionsstandarder og det potentiale, som kvinder udgør og som kan frigøres gennem indsættelse af få ressourcer, når blot de anvendes effektivt og målrettet. Det tages med i betragtning, at vi endnu befinder os i en dyb krise, som skaber vanskeligheder – men også muligheder – for de kvinder, som lever og arbejder i landbrugsområder og landdistrikter. |
| --- | --- |

3.2

Denne henvisning til statistiske metoder viser, at problemet ikke drejer sig om, hvor mange personer der er tale om, men om landbrugets og landdistrikternes strategiske rolle i samspillet med byerne og de bynære områder og deres bæredygtige udvikling (miljømæssigt og socialt). Kvinders situation i landbruget og landdistrikterne vil således blive behandlet med fokus på to aspekter: det europæiske landbrugs høje produktionsstandarder og det potentiale, som kvinder udgør og som kan frigøres gennem indsættelse af få ressourcer, når blot de anvendes effektivt og målrettet. Det tages med i betragtning, at vi endnu befinder os i en dyb krise, som skaber vanskeligheder – men også muligheder – for de kvinder, som lever og arbejder i landbrugsområder og landdistrikter.

4.   Landbrugs- og landdistriktsøkonomien og krisens indvirkning

| 4.1 | Nylige undersøgelser af situationen for landbruget og landdistrikterne tyder på, at sektoren – efter en nedgang i produktion og beskæftigelse på grund af opbremsningen i forbrug og eksport – nu atter er i vækst og har en større indtjening. Især det indre marked har en vis forkærlighed for kvalitet og bæredygtighed: f.eks. bliver forbrugerne stadig mere positivt indstillede over for indkøb af lokale produkter ("nul-kilometer" distribution eller korte forsyningskæder (12)) og/eller indkøb af økologiske produkter. |
| --- | --- |

4.1

Nylige undersøgelser af situationen for landbruget og landdistrikterne tyder på, at sektoren – efter en nedgang i produktion og beskæftigelse på grund af opbremsningen i forbrug og eksport – nu atter er i vækst og har en større indtjening. Især det indre marked har en vis forkærlighed for kvalitet og bæredygtighed: f.eks. bliver forbrugerne stadig mere positivt indstillede over for indkøb af lokale produkter ("nul-kilometer" distribution eller korte forsyningskæder (12)) og/eller indkøb af økologiske produkter.

| 4.2 | Hvad angår beskæftigelsen gik der ca. 900 000 arbejdspladser tabt i landbruget fra 2007 til 2008, mens saldoen for 2008-2009 er -200 000 ÅAE (13). Den negative beskæftigelsesudvikling kan således være et udtryk for, at der på grund af rationaliseringen af bedrifterne rent fysisk er blevet nedlagt arbejdspladser med det resultat, at andelen af ufaglærte arbejdstagere er gået tilbage til fordel for faguddannet arbejdskraft. |
| --- | --- |

4.2

Hvad angår beskæftigelsen gik der ca. 900 000 arbejdspladser tabt i landbruget fra 2007 til 2008, mens saldoen for 2008-2009 er -200 000 ÅAE (13). Den negative beskæftigelsesudvikling kan således være et udtryk for, at der på grund af rationaliseringen af bedrifterne rent fysisk er blevet nedlagt arbejdspladser med det resultat, at andelen af ufaglærte arbejdstagere er gået tilbage til fordel for faguddannet arbejdskraft.

| 4.3 | Trods disse positive tegn er vi ikke kommet ud af krisen, og kvindernes situation er heller ikke forbedret: en stor del af landbrugsproduktionen foregår stadig med uformelt ansat kvindelig arbejdskraft, som i forvejen tegner sig for en meget lille andel af beskæftigelsen på såvel fuldtid (26 % af kvinderne mod 52 % af mændene) som deltid (9,7 % af mændene mod 11,8 % af kvinderne) (14). Hertil kommer sæsonarbejdet (som udgør den altovervejende ansættelsesform, mens tidsubestemt kontraktansættelse er sjælden), uformelt arbejde og illegalt arbejde, som er en stor usynlig eller problematisk sektor, for hvilken der ikke foreligger data, og hvor der bør gøres en indsats for at fremme lovliggørelsen af det arbejde, der ellers udføres sort, og så vidt muligt stabiliseringen af kvinders beskæftigelse. |
| --- | --- |

4.3

Trods disse positive tegn er vi ikke kommet ud af krisen, og kvindernes situation er heller ikke forbedret: en stor del af landbrugsproduktionen foregår stadig med uformelt ansat kvindelig arbejdskraft, som i forvejen tegner sig for en meget lille andel af beskæftigelsen på såvel fuldtid (26 % af kvinderne mod 52 % af mændene) som deltid (9,7 % af mændene mod 11,8 % af kvinderne) (14). Hertil kommer sæsonarbejdet (som udgør den altovervejende ansættelsesform, mens tidsubestemt kontraktansættelse er sjælden), uformelt arbejde og illegalt arbejde, som er en stor usynlig eller problematisk sektor, for hvilken der ikke foreligger data, og hvor der bør gøres en indsats for at fremme lovliggørelsen af det arbejde, der ellers udføres sort, og så vidt muligt stabiliseringen af kvinders beskæftigelse.

| 4.3.1 | De kvindelige indvandreres situation er meget bekymrende (hvad enten de kommer fra lande i eller uden for EU), idet de ofte nægtes de mest elementære rettigheder og må finde sig i forsinket udbetaling af løn eller uberettigede og urimelige lønnedskæringer. Denne situation er forværret, siden krisen satte ind og kan ikke retfærdiggøres af vanskelighederne med kreditgivningen til små landbrugsbedrifter og forarbejdningsvirksomheder; mange kvinder har måttet vende tilbage til deres hjemland uden at have fået løn eller er blevet ofre for udnyttelse, kriminalitet eller handel med arbejdskraft, som desværre i nogle EU-lande endnu ikke er strafbar. |
| --- | --- |

4.3.1

De kvindelige indvandreres situation er meget bekymrende (hvad enten de kommer fra lande i eller uden for EU), idet de ofte nægtes de mest elementære rettigheder og må finde sig i forsinket udbetaling af løn eller uberettigede og urimelige lønnedskæringer. Denne situation er forværret, siden krisen satte ind og kan ikke retfærdiggøres af vanskelighederne med kreditgivningen til små landbrugsbedrifter og forarbejdningsvirksomheder; mange kvinder har måttet vende tilbage til deres hjemland uden at have fået løn eller er blevet ofre for udnyttelse, kriminalitet eller handel med arbejdskraft, som desværre i nogle EU-lande endnu ikke er strafbar.

| 4.3.2 | Bl.a. på grund af bedrifternes spredte beliggenhed og for manges vedkommende ringe størrelse er det en kompliceret opgave at føre kontrol med, om ansættelsesvilkårene opfylder lovens krav. En omhyggelig forvaltning fra de lokale myndigheders side sammen med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer kan danne udgangspunkt for bekæmpelsen af uregelmæssigheder og kriminalitet og således garantere alle parters rettigheder og sikkerhed. |
| --- | --- |

4.3.2

Bl.a. på grund af bedrifternes spredte beliggenhed og for manges vedkommende ringe størrelse er det en kompliceret opgave at føre kontrol med, om ansættelsesvilkårene opfylder lovens krav. En omhyggelig forvaltning fra de lokale myndigheders side sammen med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer kan danne udgangspunkt for bekæmpelsen af uregelmæssigheder og kriminalitet og således garantere alle parters rettigheder og sikkerhed.

5.   For at forbedre leve- og arbejdsvilkårene for landbokvinder ...

| 5.1 | Landbrugsproduktionens kvalitative dimension er et vigtigt aspekt af kvindernes arbejde, hvad enten de er producenter, medhjælpere, forbrugere eller formidlere af ægte traditioner, kreativitet og adfærd. For at udnytte denne realitet er det nødvendigt at træffe samordnede valg på lokalt plan. |
| --- | --- |

5.1

Landbrugsproduktionens kvalitative dimension er et vigtigt aspekt af kvindernes arbejde, hvad enten de er producenter, medhjælpere, forbrugere eller formidlere af ægte traditioner, kreativitet og adfærd. For at udnytte denne realitet er det nødvendigt at træffe samordnede valg på lokalt plan.

| 5.2 | Ved udviklingen og anvendelsen af avancerede produktionsteknikker, forskning, erhvervsvejledning og -uddannelse bør forskningscentre og universiteter interagere med landbruget og landdistrikterne ved at lade kvinders behov og analysen af deres potentiale indgå i deres studier. |
| --- | --- |

5.2

Ved udviklingen og anvendelsen af avancerede produktionsteknikker, forskning, erhvervsvejledning og -uddannelse bør forskningscentre og universiteter interagere med landbruget og landdistrikterne ved at lade kvinders behov og analysen af deres potentiale indgå i deres studier.

| 5.3 | Ofte tror man, at ethvert problem vedrørende forbedring af kvaliteten og konkurrenceevnen kan løses ved at tilbyde en eller anden form for uddannelse. Dette kan give stødet til en kvantitativ, men ikke kvalitativ og målrettet vækst i uddannelsestilbuddene, som ofte ikke modsvarer erhvervslivets og de relevante sociale aktørers konkrete behov og ikke indgår i deltagelsesbaserede strategier for bæredygtig udvikling. Landbruget og landdistrikterne har brug for kvindelige arbejdstagere og iværksættere med den nødvendige uddannelsesmæssige baggrund, men uddannelse alene giver ikke direkte adgang til beskæftigelse, erhvervsaktivitet eller et arbejds- og familieliv, hvis de nødvendige strukturer og tjenester ikke er til stede, og hvis der ikke skabes bæredygtige kvalitetsjob. |
| --- | --- |

5.3

Ofte tror man, at ethvert problem vedrørende forbedring af kvaliteten og konkurrenceevnen kan løses ved at tilbyde en eller anden form for uddannelse. Dette kan give stødet til en kvantitativ, men ikke kvalitativ og målrettet vækst i uddannelsestilbuddene, som ofte ikke modsvarer erhvervslivets og de relevante sociale aktørers konkrete behov og ikke indgår i deltagelsesbaserede strategier for bæredygtig udvikling. Landbruget og landdistrikterne har brug for kvindelige arbejdstagere og iværksættere med den nødvendige uddannelsesmæssige baggrund, men uddannelse alene giver ikke direkte adgang til beskæftigelse, erhvervsaktivitet eller et arbejds- og familieliv, hvis de nødvendige strukturer og tjenester ikke er til stede, og hvis der ikke skabes bæredygtige kvalitetsjob.

6.   ... analyse af behov og potentiale ud fra en lokal synsvinkel

| 6.1 | Ethvert tilbud om uddannelse, offentlige tjenesteydelser eller rationalisering bør tage udgangspunkt i en analyse af de konkrete vilkår for de kvinder, som bor og arbejder på landet, og deres egne ønsker. Dette indebærer en nøje analyse af de lokale forhold og den relevante befolkningsgruppes potentiale og forventninger, og den bør gennemføres med de berørte kvinders aktive deltagelse. Deltagelse er en proces, som de nationale, regionale og lokale myndigheder, men også erhvervs- og arbejdsmarkedsorganisationerne er ansvarlige for. Det samlede potentiale i et givet område kan øges, hvis de derboende kvinders potentiale bliver frigjort. Målrettede og effektive programmer til udvikling af innovation, iværksætteri og beskæftigelse for kvinder kan skabe arbejdspladser (især for de unge) og dermed bremse og undertiden ligefrem vende tendensen til affolkning af landdistrikterne. |
| --- | --- |

6.1

Ethvert tilbud om uddannelse, offentlige tjenesteydelser eller rationalisering bør tage udgangspunkt i en analyse af de konkrete vilkår for de kvinder, som bor og arbejder på landet, og deres egne ønsker. Dette indebærer en nøje analyse af de lokale forhold og den relevante befolkningsgruppes potentiale og forventninger, og den bør gennemføres med de berørte kvinders aktive deltagelse. Deltagelse er en proces, som de nationale, regionale og lokale myndigheder, men også erhvervs- og arbejdsmarkedsorganisationerne er ansvarlige for. Det samlede potentiale i et givet område kan øges, hvis de derboende kvinders potentiale bliver frigjort. Målrettede og effektive programmer til udvikling af innovation, iværksætteri og beskæftigelse for kvinder kan skabe arbejdspladser (især for de unge) og dermed bremse og undertiden ligefrem vende tendensen til affolkning af landdistrikterne.

| 6.1.1 | Både universiteter og lokalområder bør medvirke til undersøgelsen af dette potentiale: forskningscentre bør inddrages i udformningen og evalueringen af udviklingsplanerne. Dette kræver, at der etableres effektiv kontakt via avancerede, tilgængelige ikt-tjenester mellem universiteter og kvinder med henblik på forskning og afprøvning af resultaterne i marken (15). |
| --- | --- |

6.1.1

Både universiteter og lokalområder bør medvirke til undersøgelsen af dette potentiale: forskningscentre bør inddrages i udformningen og evalueringen af udviklingsplanerne. Dette kræver, at der etableres effektiv kontakt via avancerede, tilgængelige ikt-tjenester mellem universiteter og kvinder med henblik på forskning og afprøvning af resultaterne i marken (15).

| 6.1.2 | De regionale udviklingsplaner bør indeholde specifikke uddannelsestilbud til kvindelige arbejdstagere, medhjælpende hustruer og iværksættere med henblik på at udnytte deres evne til tilpasning, innovation og formidling af viden og fremgangsmåder. De kvinder, som har fået en faglig uddannelse, bør tilskyndes til at videregive deres viden til andre kvinder via formelle kanaler (kooperativer, strukturer for medindflydelse på de lokale myndigheders beslutninger, aktionsgrupper vedrørende landdistriktsudvikling osv.) og uformelle kanaler (diskussions- og selvuddannelsesgrupper, oplysningstiltag i uddannelsesinstitutionerne, radio- og tv-udsendelser, avisrubrikker, sociale virksomheder osv.). Det nødvendige incitament består ikke kun i finansielle midler, men kan også opnås ved at give kvinder mere tid til rådighed gennem lettelser og gode lokale servicetilbud (betalt orlov til løsning af plejeopgaver, børnepasningsfaciliteter, effektiv og gratis transport (16), afløsningsordninger i forbindelse med plejeopgaver, gårdbørnehaver osv.). |
| --- | --- |

6.1.2

De regionale udviklingsplaner bør indeholde specifikke uddannelsestilbud til kvindelige arbejdstagere, medhjælpende hustruer og iværksættere med henblik på at udnytte deres evne til tilpasning, innovation og formidling af viden og fremgangsmåder. De kvinder, som har fået en faglig uddannelse, bør tilskyndes til at videregive deres viden til andre kvinder via formelle kanaler (kooperativer, strukturer for medindflydelse på de lokale myndigheders beslutninger, aktionsgrupper vedrørende landdistriktsudvikling osv.) og uformelle kanaler (diskussions- og selvuddannelsesgrupper, oplysningstiltag i uddannelsesinstitutionerne, radio- og tv-udsendelser, avisrubrikker, sociale virksomheder osv.). Det nødvendige incitament består ikke kun i finansielle midler, men kan også opnås ved at give kvinder mere tid til rådighed gennem lettelser og gode lokale servicetilbud (betalt orlov til løsning af plejeopgaver, børnepasningsfaciliteter, effektiv og gratis transport (16), afløsningsordninger i forbindelse med plejeopgaver, gårdbørnehaver osv.).

| 6.2 | En effektiv, hurtig (bredbånd) og ikke for dyr internetdækning er en forudsætning, når man tager i betragtning, at det i nogle EU-lande stadig er under 60 % af husstandene, som er tilsluttet nettet. Mere udbredt anvendelse af ikt kan også lette adgangen til fjernundervisning og kommunikation mellem fjerntliggende områder og kan tilskynde til at kommunikere med landbokvinder i andre lande og dermed vække interessen for at lære sprog og udveksle erfaringer. |
| --- | --- |

6.2

En effektiv, hurtig (bredbånd) og ikke for dyr internetdækning er en forudsætning, når man tager i betragtning, at det i nogle EU-lande stadig er under 60 % af husstandene, som er tilsluttet nettet. Mere udbredt anvendelse af ikt kan også lette adgangen til fjernundervisning og kommunikation mellem fjerntliggende områder og kan tilskynde til at kommunikere med landbokvinder i andre lande og dermed vække interessen for at lære sprog og udveksle erfaringer.

| 6.2.1 | Desuden kan ikt fremme oprettelsen af netværk mellem kvindelige iværksættere, medhjælpende hustruer og kvindelige arbejdstagere, som – stimuleret af indvandrerkvinder fra lande uden for EU – herigennem kan kommunikere og interagere med kvinder fra kandidatlande og tredjelande. Disse netværk kan skabe en frugtbar udveksling af erfaringer, et bedre udviklingssamarbejde og ligefrem større handelsmæssig integration samt bidrage til at løse fødevareudfordringen på verdensplan. |
| --- | --- |

6.2.1

Desuden kan ikt fremme oprettelsen af netværk mellem kvindelige iværksættere, medhjælpende hustruer og kvindelige arbejdstagere, som – stimuleret af indvandrerkvinder fra lande uden for EU – herigennem kan kommunikere og interagere med kvinder fra kandidatlande og tredjelande. Disse netværk kan skabe en frugtbar udveksling af erfaringer, et bedre udviklingssamarbejde og ligefrem større handelsmæssig integration samt bidrage til at løse fødevareudfordringen på verdensplan.

| 6.3 | Landbokvinders helbred må prioriteres højt. Effektive sundhedstjenester bør bl.a. med anvendelse af telemedicin og telediagnostik og medicinsk udstyr af kvalitet overvåge sundhed, sikkerhed og erhvervssygdomme på arbejdspladserne, hvilket også kan skabe arbejdspladser for specialiseret personale. Sådanne tjenester (især vedrørende reproduktiv sundhed og forebyggende gynækologiske undersøgelser) bør være gratis. Under alle omstændigheder bør prisen altid stå i forhold til indkomst og forsørgerbyrder. Et vigtigt aspekt er, at ældre kvinder udgør en stor andel af befolkningen: i nogle stærkt landbrugsprægede lande har kvinder en meget længere forventet levetid end mænd, og derfor er kvinderne i overtal i aldersgruppen over 60 år (17). For disse kvinder er det vigtigt, at der er mulighed for lægehjælp, sundhedspleje og hjemmehjælp også for ikke at vælte flere omsorgsbyrder over på de yngre kvinder. |
| --- | --- |

6.3

Landbokvinders helbred må prioriteres højt. Effektive sundhedstjenester bør bl.a. med anvendelse af telemedicin og telediagnostik og medicinsk udstyr af kvalitet overvåge sundhed, sikkerhed og erhvervssygdomme på arbejdspladserne, hvilket også kan skabe arbejdspladser for specialiseret personale. Sådanne tjenester (især vedrørende reproduktiv sundhed og forebyggende gynækologiske undersøgelser) bør være gratis. Under alle omstændigheder bør prisen altid stå i forhold til indkomst og forsørgerbyrder. Et vigtigt aspekt er, at ældre kvinder udgør en stor andel af befolkningen: i nogle stærkt landbrugsprægede lande har kvinder en meget længere forventet levetid end mænd, og derfor er kvinderne i overtal i aldersgruppen over 60 år (17). For disse kvinder er det vigtigt, at der er mulighed for lægehjælp, sundhedspleje og hjemmehjælp også for ikke at vælte flere omsorgsbyrder over på de yngre kvinder.

| 6.4 | Vilkårene for medhjælpende hustruer i landbruget varierer stadig meget fra land til land. Formelt anerkendes de ikke som arbejdstagere, skønt de arbejder hårdt i sektoren og i visse medlemsstater stadig ikke har nogen sygesikring eller pension (bortset fra den almindelige forsikring, hvis velfærdssystemet omfatter en sådan). Der er brug for instrumenter, som kan sikre disse kvinder dækning via f.eks. specifikke pensionsfonde oprettet af arbejdsmarkedets parter eller de regionale myndigheder. Det vil også være hensigtsmæssigt at fastlægge en retlig ramme for fælles sociale sikringsrettigheder evt. via en særlig europæisk status for landbokvinder. |
| --- | --- |

6.4

Vilkårene for medhjælpende hustruer i landbruget varierer stadig meget fra land til land. Formelt anerkendes de ikke som arbejdstagere, skønt de arbejder hårdt i sektoren og i visse medlemsstater stadig ikke har nogen sygesikring eller pension (bortset fra den almindelige forsikring, hvis velfærdssystemet omfatter en sådan). Der er brug for instrumenter, som kan sikre disse kvinder dækning via f.eks. specifikke pensionsfonde oprettet af arbejdsmarkedets parter eller de regionale myndigheder. Det vil også være hensigtsmæssigt at fastlægge en retlig ramme for fælles sociale sikringsrettigheder evt. via en særlig europæisk status for landbokvinder.

| 6.5 | Kvinder spiller en stor rolle i rationel energiudnyttelse og bortskaffelse af affald, for så vidt som de administrerer familiens økonomi. Affaldssortering og passende komposterings- og forarbejdningsfaciliteter (biomasse) kan bidrage til målene om energibesparelser og til fremkomsten af gode cirkler i landbrugsproduktionen og den økologiske produktion, som reelt er selvforsynende på energiområdet. Adgangen til nye grønne teknologier til brug i produktionen og i en effektiv udnyttelse af ressourcerne bør fremmes og støttes med specifikke incitamenter til bedrifter og aktiviteter, der forvaltes af kvinder. |
| --- | --- |

6.5

Kvinder spiller en stor rolle i rationel energiudnyttelse og bortskaffelse af affald, for så vidt som de administrerer familiens økonomi. Affaldssortering og passende komposterings- og forarbejdningsfaciliteter (biomasse) kan bidrage til målene om energibesparelser og til fremkomsten af gode cirkler i landbrugsproduktionen og den økologiske produktion, som reelt er selvforsynende på energiområdet. Adgangen til nye grønne teknologier til brug i produktionen og i en effektiv udnyttelse af ressourcerne bør fremmes og støttes med specifikke incitamenter til bedrifter og aktiviteter, der forvaltes af kvinder.

| 6.6 | I mange lande har kvinder haft gode resultater med at gå sammen om landboturismeprojekter især i form af kooperativer, som har givet vældigt gode driftsresultater. På grund af den stigende interesse for denne form for turisme ville det være en god ide at etablere netværk for denne erhvervsaktivitet og udbrede bedste praksis. |
| --- | --- |

6.6

I mange lande har kvinder haft gode resultater med at gå sammen om landboturismeprojekter især i form af kooperativer, som har givet vældigt gode driftsresultater. På grund af den stigende interesse for denne form for turisme ville det være en god ide at etablere netværk for denne erhvervsaktivitet og udbrede bedste praksis.

| 6.7 | For at bidrage til bæredygtig udvikling og understøtte kvindernes arbejde (som ofte udføres på små jordlodder) bør distributionen være af høj kvalitet, funktionel og fleksibel: lokale distributionskooperativer, hvor omkostningerne holdes nede, kan bidrage til at fremme salg af egnstypiske produkter af kvalitet til mere overkommelige priser. Specifikke salgsfremstød for disse produkter har også vist sig at være nyttige. |
| --- | --- |

6.7

For at bidrage til bæredygtig udvikling og understøtte kvindernes arbejde (som ofte udføres på små jordlodder) bør distributionen være af høj kvalitet, funktionel og fleksibel: lokale distributionskooperativer, hvor omkostningerne holdes nede, kan bidrage til at fremme salg af egnstypiske produkter af kvalitet til mere overkommelige priser. Specifikke salgsfremstød for disse produkter har også vist sig at være nyttige.

| 6.8 | Det er vigtigt at forøge den handelsmæssige værdi af håndværksmæssigt fremstillede og egnstypiske produkter, som er ved at forsvinde. Målrettede oplysnings- og marketingstiltag kan hjælpe med til at bevare og skabe aktiviteter og arbejdspladser og dermed modvirke afvandringen fra landet og kvalitetsforringelsen som følge af masseimport. Der er derfor et uomgængeligt behov for at skabe et effektivt samspil mellem land og by gennem etablering af passende tjenesteydelser, teknologier og transportforbindelser, som kan forbinde landdistrikter og landbrugsområder med markederne i byerne (18). |
| --- | --- |

6.8

Det er vigtigt at forøge den handelsmæssige værdi af håndværksmæssigt fremstillede og egnstypiske produkter, som er ved at forsvinde. Målrettede oplysnings- og marketingstiltag kan hjælpe med til at bevare og skabe aktiviteter og arbejdspladser og dermed modvirke afvandringen fra landet og kvalitetsforringelsen som følge af masseimport. Der er derfor et uomgængeligt behov for at skabe et effektivt samspil mellem land og by gennem etablering af passende tjenesteydelser, teknologier og transportforbindelser, som kan forbinde landdistrikter og landbrugsområder med markederne i byerne (18).

| 6.9 | Det er nødvendigt at forbedre adgangen til finansiering med henblik på etablering af landbrugsbedrifter og -kooperativer samt håndværksvirksomheder gennem ansvarliggørelse af de traditionelle banker (især landbrugsbanker og lokale sparekasser), men også ved at fremme programmer for mikrokredit især med sigte på kvinder. |
| --- | --- |

6.9

Det er nødvendigt at forbedre adgangen til finansiering med henblik på etablering af landbrugsbedrifter og -kooperativer samt håndværksvirksomheder gennem ansvarliggørelse af de traditionelle banker (især landbrugsbanker og lokale sparekasser), men også ved at fremme programmer for mikrokredit især med sigte på kvinder.

7.   EU's politikker og inddragelsen af civilsamfundet

| 7.1 | I afventning af vedtagelsen af forslaget til forordning om fælles bestemmelser for strukturfondene (19), skal der mindes om, at ELFUL-forordningen understreger, at fondens midler skal støtte ligestilling mellem mænd og kvinder samt oplysning af og medindflydelse for organisationer, som arbejder for opfyldelsen af dette mål (20). Den nye fælles forordning kunne styrkes ved at indføre en hurtig procedure for kvinder, som etablerer innovative og bæredygtige landbrugsbedrifter eller håndværksvirksomheder på landet. Dette ville give de civilsamfundsorganisationer, som deltager i det partnerskab, der er omfattet af artikel 6 i den nævnte forordning, større styrke og kapacitet til at fremsætte forslag. |
| --- | --- |

7.1

I afventning af vedtagelsen af forslaget til forordning om fælles bestemmelser for strukturfondene (19), skal der mindes om, at ELFUL-forordningen understreger, at fondens midler skal støtte ligestilling mellem mænd og kvinder samt oplysning af og medindflydelse for organisationer, som arbejder for opfyldelsen af dette mål (20). Den nye fælles forordning kunne styrkes ved at indføre en hurtig procedure for kvinder, som etablerer innovative og bæredygtige landbrugsbedrifter eller håndværksvirksomheder på landet. Dette ville give de civilsamfundsorganisationer, som deltager i det partnerskab, der er omfattet af artikel 6 i den nævnte forordning, større styrke og kapacitet til at fremsætte forslag.

| 7.2 | Med hensyn til forslaget til fælles forordning om fondene, som behandles i EØSU's udtalelse (21), skal det her bekræftes, at udvalget er meget bekymret over de konsekvenser, som makroøkonomisk konditionalitet (art. 21) kan få for projekter rettet mod udvikling af initiativer til fordel for kvinder. EØSU anmoder om, at man via en specifik bestemmelse undgår direkte eller indirekte at ramme de svageste, herunder kvinder. |
| --- | --- |

7.2

Med hensyn til forslaget til fælles forordning om fondene, som behandles i EØSU's udtalelse (21), skal det her bekræftes, at udvalget er meget bekymret over de konsekvenser, som makroøkonomisk konditionalitet (art. 21) kan få for projekter rettet mod udvikling af initiativer til fordel for kvinder. EØSU anmoder om, at man via en specifik bestemmelse undgår direkte eller indirekte at ramme de svageste, herunder kvinder.

| 7.3 | EØSU håber, at Kommissionen – ud over den indsats, den allerede har gjort i de nævnte forslag – bliver bedre i stand til på et tidligt tidspunkt at opfange udviklingen i kvinders holdninger og krav og at den især undgår en ufleksibel udformning af indholdet og procedurerne i programmerne til forbedring af kvinders vilkår på landet. |
| --- | --- |

7.3

EØSU håber, at Kommissionen – ud over den indsats, den allerede har gjort i de nævnte forslag – bliver bedre i stand til på et tidligt tidspunkt at opfange udviklingen i kvinders holdninger og krav og at den især undgår en ufleksibel udformning af indholdet og procedurerne i programmerne til forbedring af kvinders vilkår på landet.

| 7.4 | En stærkere og bedre inddragelse af kvinder i udviklingen af landbruget og landdistrikterne bør systematisk indarbejdes også i EU-programmerne for forskning og udvikling, uddannelse (bl.a. Den Europæiske Socialfond) og arbejdstagernes mobilitet og naturligvis i gennemførelsen af politikken for økonomisk, social og territorial samhørighed. |
| --- | --- |

7.4

En stærkere og bedre inddragelse af kvinder i udviklingen af landbruget og landdistrikterne bør systematisk indarbejdes også i EU-programmerne for forskning og udvikling, uddannelse (bl.a. Den Europæiske Socialfond) og arbejdstagernes mobilitet og naturligvis i gennemførelsen af politikken for økonomisk, social og territorial samhørighed.

| 7.5 | Bestemmelser, programmer og projekter vedrørende gennemførelsen af 2. søjle bør underkastes regelmæssig kontrol i forbindelse med procedurerne for overvågning af den fælles landbrugspolitik for at efterprøve, om de effektivt bidrager til målet om lige muligheder, og om midlerne bruges hensigtsmæssigt. |
| --- | --- |

7.5

Bestemmelser, programmer og projekter vedrørende gennemførelsen af 2. søjle bør underkastes regelmæssig kontrol i forbindelse med procedurerne for overvågning af den fælles landbrugspolitik for at efterprøve, om de effektivt bidrager til målet om lige muligheder, og om midlerne bruges hensigtsmæssigt.

| 7.6 | Der bør også indføres tematiske delprogrammer for kvinder i forbindelse med politikken for landdistriktudvikling, og de erfaringer, som Leader-programmet har givet, bør udnyttes og spredes på passende vis. |
| --- | --- |

7.6

Der bør også indføres tematiske delprogrammer for kvinder i forbindelse med politikken for landdistriktudvikling, og de erfaringer, som Leader-programmet har givet, bør udnyttes og spredes på passende vis.

| 7.7 | For at kunne udvikle programmer, som først og fremmest sigter mod at frigøre kvinders potentiale, bør lokalområderne – i fysisk, administrativ og sociologisk forstand – spille hovedrollen i en deltagerbaseret proces. Arbejdsmarkeds- og civilsamfundsorganisationerne bør tage del som hovedpersoner i ansvaret for de valgte løsninger og deres gennemførelse. For at kunne gøre dette må de også vise sig i stand til i praksis og effektivt at repræsentere kvinders interesser og integrere dem på alle organisationsniveauer og i den forbindelse også medvirke til deres kapacitetsopbygning. |
| --- | --- |

7.7

For at kunne udvikle programmer, som først og fremmest sigter mod at frigøre kvinders potentiale, bør lokalområderne – i fysisk, administrativ og sociologisk forstand – spille hovedrollen i en deltagerbaseret proces. Arbejdsmarkeds- og civilsamfundsorganisationerne bør tage del som hovedpersoner i ansvaret for de valgte løsninger og deres gennemførelse. For at kunne gøre dette må de også vise sig i stand til i praksis og effektivt at repræsentere kvinders interesser og integrere dem på alle organisationsniveauer og i den forbindelse også medvirke til deres kapacitetsopbygning.

| 7.7.1 | EØSU opfordrer alle de organisationer, der er repræsenteret i dets midte, til at vende deres interesse mod de kvinder, som lever og arbejder på landet, og gøre sig til talsmænd for deres behov og ønsker samt systematisk indsætte kvinder i de forskellige horisontale og vertikale partnerskabsstrukturer. |
| --- | --- |

7.7.1

EØSU opfordrer alle de organisationer, der er repræsenteret i dets midte, til at vende deres interesse mod de kvinder, som lever og arbejder på landet, og gøre sig til talsmænd for deres behov og ønsker samt systematisk indsætte kvinder i de forskellige horisontale og vertikale partnerskabsstrukturer.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Informations- og kommunikationsteknologier.

1

(2)  Landbrug i EU – Statistiske og økonomiske oplysninger 2010, marts 2011.

2

(3)  Side 146, tabel 3.5.1.4, i den nævnte rapport.

3

(4)  Rådets afgørelse af 20. februar 2006, nr. 2006/144/EF (programmeringsperioden 2007/2013) – EUT L 55 af 25.2.2006, s. 20.

4

(5)  P7_TA(2011)0122.

5

(6)  Bl.a. henvises til udtalelserne CESE 1004/2007, EUT C 256 af 27.1.2007, s. 144-149, CESE, EUT C 317 af 23.12.2009, s. 49, CESE, EUT C 347 af 18.12.2010, s, 41, CESE, EUT C 376 af 22.12.2011, CESE, EUT C 143 af 22.5.2012, s. 35-39, CESE, EUT C 191 af 29.6.2012, s. 116-129.

6

(7)  COM(2011) 615 final/2 og Staff Working Document 61 final, del 1 og 2.

7

(8)  COM(2012) 79 final.

8

(9)  F.eks. står en kvindelig landmand som formand i spidsen for »Federation of Swedish Farmers« (LRF).

9

(10)  92 % af EU's territorium betragtes som landdistrikter og her bor ca. 56 % af befolkningen, som producerer 45 % af EU's værditilvækst (kilde: Rådets afgørelse, der citeres i punkt 2.1).

10

(11)  Kommissionen er ved at udarbejde en række rapporter og studier på området. EØSU håber, at de kommer til at indeholde endnu mere præcise kvalitative og kønsopdelte data.

11

(12)  Bemærk konferencen Local agricolture and short food supply chains (lokalt landbrug og korte fødevareforsyningskæder), Bruxelles, 20.4.2012.

12

Local agricolture and short food supply chains

(13)  Oplysninger fra Eurostat.

13

(14)  Rapport om den fælles landbrugspolitik 2010, tabel 3.5.1.4 (http://ec.europa.eu/agriculture/agrista/2010/table_en/index.htm).

14

(15)  Mange landbrugsegne og landdistrikter råder ikke over universitets- og forskningsstrukturer: det er her værd at bemærke oprettelsen af et universitet i Umeå (Sverige) i et område, som ikke er særligt udviklet, men som fik nyt liv, da uddannelses- og forskningscentret begyndte at fungere på normal vis.

15

(16)  I Kommissionens arbejdspapir, del 2, der er citeret i fodnote 7, nævnes det, at kvinder bruger den offentlige transport mere end mændene.

16

(17)  I Litauen lever kvinder gennemsnitligt 11 år længere end mænd; i Letland, 10 år; i Polen, Rumænien og Slovakiet 8 år; i Bulgarien, Tjekkiet, Portugal, Slovenien og Spanien 7 år.

17

(18)  Den håndværksmæssige produktions situation er indgående behandlet i udtalelsen CESE, EUT C 143 af 22.5.2012, s. 35-39.

18

(19)  COM(2011) 615 final/2.

19

(20)  Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 (EUT L 277 del 21.10.2005, s. 1-40), artikel 6, stk. 1, litra c); artikel 62, stk. 1, litra b); artikel 76, stk. 2, litra a).

20

(21)  CESE, EUT C 191 af 29.6.2012, s. 30-37, især punkt 3.3.3.

21

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/34 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/34

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forbindelserne mellem EU og Moldova: Hvilken rolle skal det organiserede civilsamfund spille?«

2012/C 299/07

Ordfører: Evelyne PICHENOT

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede på sin plenarforsamling den 13. og 14. juli 2011 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

"Forbindelserne mellem EU og Moldova: Hvilken rolle skal det organiserede civilsamfund spille?".

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 28. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 143 stemmer for og 9 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg anerkender, at både EU og Moldova har interesse i at knytte tættere bånd til hinanden. Med udgangspunkt i sin studietur i marts 2012 fremsætter udvalget følgende anbefalinger med det formål at:






  — | styrke civilsamfundets rolle, navnlig ved at oprette et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål |
| --- | --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg anerkender, at både EU og Moldova har interesse i at knytte tættere bånd til hinanden. Med udgangspunkt i sin studietur i marts 2012 fremsætter udvalget følgende anbefalinger med det formål at:

—

styrke civilsamfundets rolle, navnlig ved at oprette et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål

| — | opnå en vidtgående og bred frihandelsaftale |
| --- | --- |

—

opnå en vidtgående og bred frihandelsaftale

| — | genskabe Moldovas territoriale integritet. |
| --- | --- |

—

genskabe Moldovas territoriale integritet.

| 1.2 | I sine anbefalinger til Kommissionen og Europa-Parlamentet opfordrer udvalget først og fremmest til, at der indgås en vidtgående og bred frihandelsaftale, og at civilsamfundets organisationer inddrages i alle faser af forløbet. For at opnå en vidtgående og bred frihandelsaftale bør man koordinere Kommissionens arbejde med EU-Udenrigstjenestens indsats. Udvalget anbefaler, at Kommissionen:






  — | sikrer de moldoviske organers effektive deltagelse gennem adgang til den igangværende offentlige høring
   (1) samt til kommende høringer og møder, der berører civilsamfundet, som led i konsekvensanalysen af bæredygtig udvikling |
| --- | --- | --- |

1.2

I sine anbefalinger til Kommissionen og Europa-Parlamentet opfordrer udvalget først og fremmest til, at der indgås en vidtgående og bred frihandelsaftale, og at civilsamfundets organisationer inddrages i alle faser af forløbet. For at opnå en vidtgående og bred frihandelsaftale bør man koordinere Kommissionens arbejde med EU-Udenrigstjenestens indsats. Udvalget anbefaler, at Kommissionen:

—

sikrer de moldoviske organers effektive deltagelse gennem adgang til den igangværende offentlige høring
   (1) samt til kommende høringer og møder, der berører civilsamfundet, som led i konsekvensanalysen af bæredygtig udvikling

| — | afholder en konference om resultaterne af konsekvensanalysen i samarbejde med Moldovas parlament, EØSU og det moldoviske civilsamfund, og holder civilsamfundet løbende underrettet om indholdet af forhandlingerne |
| --- | --- |

—

afholder en konference om resultaterne af konsekvensanalysen i samarbejde med Moldovas parlament, EØSU og det moldoviske civilsamfund, og holder civilsamfundet løbende underrettet om indholdet af forhandlingerne

| — | fokuserer på at indkredse sociale og miljømæssige virkninger med udgangspunkt navnlig i kommentarerne i FN's rapport om milleniumudviklingsmålene (2) for at finjustere afsnittet om bæredygtig udvikling i fremtidige aftaler |
| --- | --- |

—

fokuserer på at indkredse sociale og miljømæssige virkninger med udgangspunkt navnlig i kommentarerne i FN's rapport om milleniumudviklingsmålene (2) for at finjustere afsnittet om bæredygtig udvikling i fremtidige aftaler

| — | iværksætter en undersøgelse af, hvordan Transdnestriens økonomi kan genintegreres i processen med åbning for handel |
| --- | --- |

—

iværksætter en undersøgelse af, hvordan Transdnestriens økonomi kan genintegreres i processen med åbning for handel

| — | øger uddannelsesmulighederne for samfundsøkonomiske beslutningstagere og mediefolk vedrørende effektiv gennemførelse af EU-lovgivningen på handelsområdet |
| --- | --- |

—

øger uddannelsesmulighederne for samfundsøkonomiske beslutningstagere og mediefolk vedrørende effektiv gennemførelse af EU-lovgivningen på handelsområdet

| — | tager hensyn til behovet for teknisk bistand, når det drejer sig om at opfylde standarderne i EU-lovgivningen, navnlig i landbrugsfødevaresektoren |
| --- | --- |

—

tager hensyn til behovet for teknisk bistand, når det drejer sig om at opfylde standarderne i EU-lovgivningen, navnlig i landbrugsfødevaresektoren

| — | etablerer tilstrækkelige ledsageforanstaltninger vha. en justeringsprocedure, så man kan drage fuld nytte af den reelle integration i den europæiske økonomi, og udviser særlig årvågenhed vedrørende sikkerheden ved de ydre grænser, også mht. de partnere, der deltager i ordningen |
| --- | --- |

—

etablerer tilstrækkelige ledsageforanstaltninger vha. en justeringsprocedure, så man kan drage fuld nytte af den reelle integration i den europæiske økonomi, og udviser særlig årvågenhed vedrørende sikkerheden ved de ydre grænser, også mht. de partnere, der deltager i ordningen

| — | planlægger oprettelsen af et fælles tilsynsudvalg for handelsaftalen og – med støtte fra udvalget – hjælper civilsamfundet med at blive inddraget i overvågningen af et fremtidigt vidtgående og omfattende frihandelsområde, og afsætter midler til at opbygge det moldoviske civilsamfunds strukturer |
| --- | --- |

—

planlægger oprettelsen af et fælles tilsynsudvalg for handelsaftalen og – med støtte fra udvalget – hjælper civilsamfundet med at blive inddraget i overvågningen af et fremtidigt vidtgående og omfattende frihandelsområde, og afsætter midler til at opbygge det moldoviske civilsamfunds strukturer

| — | inddrager de moldoviske arbejdsmarkedsparter i forummet om østpartnerskabet og sætter de sociale forhold på dagsordenen for østpartnerskabets femte arbejdsgruppe om "social dialog" |
| --- | --- |

—

inddrager de moldoviske arbejdsmarkedsparter i forummet om østpartnerskabet og sætter de sociale forhold på dagsordenen for østpartnerskabets femte arbejdsgruppe om "social dialog"

| — | fremmer kontakterne med civilsamfundet i Transdnestrien, med støtte fra OSCE, med henblik på at inddrage det i politikker, der sigter mod tilnærmelse til EU. |
| --- | --- |

—

fremmer kontakterne med civilsamfundet i Transdnestrien, med støtte fra OSCE, med henblik på at inddrage det i politikker, der sigter mod tilnærmelse til EU.

| 1.3 | I sine anbefalinger til Moldovas offentlige myndigheder opfordrer EØSU regeringen og parlamentet til at:






  — | underrette en lang række civilsamfundsorganisationer om de fremskridt, der sker i tilnærmelsen til EU og fremme en offentlig debat om tilnærmelsesprocessen med deltagelse af arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets forskellige interessegrupper (landmænd, forbrugere, miljøforkæmpere, kvinder, menneskerettighedsforkæmpere osv.) |
| --- | --- | --- |

1.3

I sine anbefalinger til Moldovas offentlige myndigheder opfordrer EØSU regeringen og parlamentet til at:

—

underrette en lang række civilsamfundsorganisationer om de fremskridt, der sker i tilnærmelsen til EU og fremme en offentlig debat om tilnærmelsesprocessen med deltagelse af arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets forskellige interessegrupper (landmænd, forbrugere, miljøforkæmpere, kvinder, menneskerettighedsforkæmpere osv.)

| — | fortsætte informationsudvekslingen med de berørte parter fra samfunds- og erhvervslivet under ledelse af ministeriet for europæiske anliggender, og opretholde den observatørstatus, som det nationale råd for deltagelse varetager over for regeringen |
| --- | --- |

—

fortsætte informationsudvekslingen med de berørte parter fra samfunds- og erhvervslivet under ledelse af ministeriet for europæiske anliggender, og opretholde den observatørstatus, som det nationale råd for deltagelse varetager over for regeringen

| — | oprette et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål, der bygger på de erfaringer, man har samlet inden for EU eller i forbindelse med naboskabsordningerne |
| --- | --- |

—

oprette et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål, der bygger på de erfaringer, man har samlet inden for EU eller i forbindelse med naboskabsordningerne

| — | inddrage de berørte parter i gennemførelsen af aftalerne med EU på områderne energi og forskning |
| --- | --- |

—

inddrage de berørte parter i gennemførelsen af aftalerne med EU på områderne energi og forskning

| — | styrke den sociale dialog og sikre, at Europarådets sociale charter gennemføres, navnlig ved at hæve forbeholdene og vedtage protokollen om proceduren for kollektive klager |
| --- | --- |

—

styrke den sociale dialog og sikre, at Europarådets sociale charter gennemføres, navnlig ved at hæve forbeholdene og vedtage protokollen om proceduren for kollektive klager

| — | give højeste prioritet til integrationen af unge og kvinder på arbejdsmarkedet |
| --- | --- |

—

give højeste prioritet til integrationen af unge og kvinder på arbejdsmarkedet

| — | bidrage til at gøre antikorruptionsmekanismerne mere effektive. |
| --- | --- |

—

bidrage til at gøre antikorruptionsmekanismerne mere effektive.

| 1.4 | I sine anbefalinger til civilsamfundsorganisationerne i Moldova ønsker udvalget at udbygge sine forbindelser til det moldoviske civilsamfund inden for rammerne af østpartnerskabet. Udvalget fremsætter følgende forslag til det moldoviske civilsamfund og er parat til at præsentere dem på en konference afholdt i Moldova for at konkretisere partnerskabets platform for "mellemfolkelig kontakt". Ud over at oprette et råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål anbefaler EØSU, at arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet:






  — | styrker forbindelserne med de største europæiske sektorbaserede platforme såsom den europæiske platform mod fattigdom eller arbejdsgiverorganisationerne i de forskellige medlemsstater samt gennem sin status som observatør i Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation |
| --- | --- | --- |

1.4

I sine anbefalinger til civilsamfundsorganisationerne i Moldova ønsker udvalget at udbygge sine forbindelser til det moldoviske civilsamfund inden for rammerne af østpartnerskabet. Udvalget fremsætter følgende forslag til det moldoviske civilsamfund og er parat til at præsentere dem på en konference afholdt i Moldova for at konkretisere partnerskabets platform for "mellemfolkelig kontakt". Ud over at oprette et råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål anbefaler EØSU, at arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet:

—

styrker forbindelserne med de største europæiske sektorbaserede platforme såsom den europæiske platform mod fattigdom eller arbejdsgiverorganisationerne i de forskellige medlemsstater samt gennem sin status som observatør i Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation

| — | styrker en enhed for overvågning inden for fagforbund og arbejdsgiverorganisationer samt den nationale kommission for kollektive overenskomster om europæiske anliggender |
| --- | --- |

—

styrker en enhed for overvågning inden for fagforbund og arbejdsgiverorganisationer samt den nationale kommission for kollektive overenskomster om europæiske anliggender

| — | skaber en social dialog i overensstemmelse med ILO's konventioner og Europarådets sociale charter |
| --- | --- |

—

skaber en social dialog i overensstemmelse med ILO's konventioner og Europarådets sociale charter

| — | fremmer den civile dialog som led i overvågningen af den vidtgående og brede frihandelsaftale |
| --- | --- |

—

fremmer den civile dialog som led i overvågningen af den vidtgående og brede frihandelsaftale

| — | udvikler ekspertise om miljømæssige tilgange som nedbringelse af drivhusgasemissionerne, livscyklusvurdering, CO2-fodspor og økosystemtjenester. |
| --- | --- |

—

udvikler ekspertise om miljømæssige tilgange som nedbringelse af drivhusgasemissionerne, livscyklusvurdering, CO2-fodspor og økosystemtjenester.

2.   Det moldoviske civilsamfunds rolle i tilnærmelsesprocessen til EU og østpartnerskabet

| 2.1 | Civilsamfundet i Moldova er allerede involveret i politikken for tilnærmelse til EU via en række mekanismer. I januar 2011 blev det nationale råd for deltagelse, som er et rådgivende organ bestående af 30 medlemmer, oprettet. Det samarbejder med regeringen, mens et andet organ varetager funktionen som rådgiver for parlamentet. Den nationale konvention for europæisk integration, der blev grundlagt i november 2010, fungerer som paraply for en række organisationer. Den har til opgave at fremsætte forslag og formidle information om EU-integrationsprocessen og dermed muliggøre en direkte og åben debat med de berørte parter. Derudover er der opstået adskillige tematiske platforme for civilsamfundsorganisationer på nationalt niveau. |
| --- | --- |

2.1

Civilsamfundet i Moldova er allerede involveret i politikken for tilnærmelse til EU via en række mekanismer. I januar 2011 blev det nationale råd for deltagelse, som er et rådgivende organ bestående af 30 medlemmer, oprettet. Det samarbejder med regeringen, mens et andet organ varetager funktionen som rådgiver for parlamentet. Den nationale konvention for europæisk integration, der blev grundlagt i november 2010, fungerer som paraply for en række organisationer. Den har til opgave at fremsætte forslag og formidle information om EU-integrationsprocessen og dermed muliggøre en direkte og åben debat med de berørte parter. Derudover er der opstået adskillige tematiske platforme for civilsamfundsorganisationer på nationalt niveau.

| 2.2 | Moldoviske organisationer deltager i forskellige grupper i østpartnerskabets civilsamfundsforum: demokrati, menneskerettigheder, god regeringsførelse og stabilitet, generelle anbefalinger, miljø, energi og klimaændringer samt mellemfolkelig kontakt. EØSU slår til lyd for, at der oprettes en femte arbejdsgruppe om den sociale dialog, der også mere generelt tager fat på de økonomiske og sociale spørgsmål (3). |
| --- | --- |

2.2

Moldoviske organisationer deltager i forskellige grupper i østpartnerskabets civilsamfundsforum: demokrati, menneskerettigheder, god regeringsførelse og stabilitet, generelle anbefalinger, miljø, energi og klimaændringer samt mellemfolkelig kontakt. EØSU slår til lyd for, at der oprettes en femte arbejdsgruppe om den sociale dialog, der også mere generelt tager fat på de økonomiske og sociale spørgsmål (3).

| 2.3 | Arbejdsmarkedets parter spiller en afgørende rolle, når det drejer sig om at skabe tættere bånd mellem EU og Moldova. Fagforbundenes uafhængighed, som er anerkendt i forfatningen, er forankret i loven af juli 2000, der garanterer foreningsfriheden, retten til at deltage i overenskomstforhandlinger samt beskyttelsen af fagforeningernes aktiver. Fagforeningslandskabet har ændret sig markant i de seneste år: de to eksisterende fagforeninger, CSRM og Solidaritate, er blevet samlet til ét organ, nemlig den nationale sammenslutning af fagforbund i Moldova (Confederatiei Nationale a Sindicatelor din Moldova, CNSM). CNSM er blevet medlem af Den Internationale Faglige Sammenslutning og er nu begyndt at deltage i internationale aktiviteter og møder. CNSM kan også søge om status som observatør i Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation. |
| --- | --- |

2.3

Arbejdsmarkedets parter spiller en afgørende rolle, når det drejer sig om at skabe tættere bånd mellem EU og Moldova. Fagforbundenes uafhængighed, som er anerkendt i forfatningen, er forankret i loven af juli 2000, der garanterer foreningsfriheden, retten til at deltage i overenskomstforhandlinger samt beskyttelsen af fagforeningernes aktiver. Fagforeningslandskabet har ændret sig markant i de seneste år: de to eksisterende fagforeninger, CSRM og Solidaritate, er blevet samlet til ét organ, nemlig den nationale sammenslutning af fagforbund i Moldova (Confederatiei Nationale a Sindicatelor din Moldova, CNSM). CNSM er blevet medlem af Den Internationale Faglige Sammenslutning og er nu begyndt at deltage i internationale aktiviteter og møder. CNSM kan også søge om status som observatør i Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation.

| 2.3.1 | Den mest repræsentative arbejdsgiverorganisation er den nationale sammenslutning af arbejdsgivere i Moldova, som blev grundlagt i 1996, har 32 medlemmer og definerer sig selv som værende upolitisk og uafhængig. Det nationale beskæftigelsesagentur forvalter mobilitetspartnerskabet mellem EU og Moldova for at sikre, at integrationen af Moldovas arbejdsmarked foregår uden gnidninger. Arbejdsgiverorganisationerne deltager i denne proces ved at gennemføre beslutningerne fra projektet på lokalt og regionalt niveau. |
| --- | --- |

2.3.1

Den mest repræsentative arbejdsgiverorganisation er den nationale sammenslutning af arbejdsgivere i Moldova, som blev grundlagt i 1996, har 32 medlemmer og definerer sig selv som værende upolitisk og uafhængig. Det nationale beskæftigelsesagentur forvalter mobilitetspartnerskabet mellem EU og Moldova for at sikre, at integrationen af Moldovas arbejdsmarked foregår uden gnidninger. Arbejdsgiverorganisationerne deltager i denne proces ved at gennemføre beslutningerne fra projektet på lokalt og regionalt niveau.

| 2.3.2 | Det vil desuden være hensigtsmæssigt at støtte arbejdsmarkedsparternes kommunikationsafdelinger i forbindelse med spørgsmål vedrørende den vidtgående og brede frihandelsaftale, i samarbejde med deres branchekolleger på EU-plan eller i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.3.2

Det vil desuden være hensigtsmæssigt at støtte arbejdsmarkedsparternes kommunikationsafdelinger i forbindelse med spørgsmål vedrørende den vidtgående og brede frihandelsaftale, i samarbejde med deres branchekolleger på EU-plan eller i medlemsstaterne.

| 2.4 | Nogle grupper i befolkningen, navnlig i landdistrikterne, befinder sig fortsat i en sårbar situation. Kvinderne er særlig hårdt ramt af den forværrede sociale situation, hvilket giver sig udslag i høj arbejdsløshed, tab af kvalifikationer, lønnedgang, sæsonarbejde og endnu ringere sociale ydelser. Kvinder har samme rettigheder som mænd, men er mere udsatte på arbejdsmarkedet. Derudover er kun 14 % af alle iværksættere i Moldova kvinder. Landbefolkningen er stadig overrepræsenteret i de dele af befolkningen, der lever under fattigdomsgrænsen (4), og andelen af fattige i landdistrikterne voksede i 2009. Børn i Moldova udsættes for en lang række farer: hjemløshed, børnearbejde, børnehandel og børneprostitution giver anledning til bekymring. Fænomenet med "socialt forældreløse" børn, som bliver sendt på børnehjem af deres familier pga. fattigdom, er fortsat udbredt. |
| --- | --- |

2.4

Nogle grupper i befolkningen, navnlig i landdistrikterne, befinder sig fortsat i en sårbar situation. Kvinderne er særlig hårdt ramt af den forværrede sociale situation, hvilket giver sig udslag i høj arbejdsløshed, tab af kvalifikationer, lønnedgang, sæsonarbejde og endnu ringere sociale ydelser. Kvinder har samme rettigheder som mænd, men er mere udsatte på arbejdsmarkedet. Derudover er kun 14 % af alle iværksættere i Moldova kvinder. Landbefolkningen er stadig overrepræsenteret i de dele af befolkningen, der lever under fattigdomsgrænsen (4), og andelen af fattige i landdistrikterne voksede i 2009. Børn i Moldova udsættes for en lang række farer: hjemløshed, børnearbejde, børnehandel og børneprostitution giver anledning til bekymring. Fænomenet med "socialt forældreløse" børn, som bliver sendt på børnehjem af deres familier pga. fattigdom, er fortsat udbredt.

| 2.5 | Mediernes rolle er blevet forbedret i de seneste år. Koordineringsudvalget for audiovisuelle medier vedtog en ny metode for tilsyn med mediedækningen af politik i slutningen af oktober 2010, med støtte fra EU og Europarådet. Derudover så to nye tv-stationer (Jurnal TV og Publika TV) og fire nye radiostationer (Radio Sport, Aquarelle FM, Publika FM og Prime FM) dagens lys i 2010. Der bør gives høj prioritet til at afholde kurser for journalister om europæiske anliggender. Fremskridtene på området ytringsfrihed vil gøre det lettere at informere offentligheden og erhvervslivet – navnlig landbrugerne – om de udfordringer, der er forbundet med tilnærmelsesprocessen. |
| --- | --- |

2.5

Mediernes rolle er blevet forbedret i de seneste år. Koordineringsudvalget for audiovisuelle medier vedtog en ny metode for tilsyn med mediedækningen af politik i slutningen af oktober 2010, med støtte fra EU og Europarådet. Derudover så to nye tv-stationer (Jurnal TV og Publika TV) og fire nye radiostationer (Radio Sport, Aquarelle FM, Publika FM og Prime FM) dagens lys i 2010. Der bør gives høj prioritet til at afholde kurser for journalister om europæiske anliggender. Fremskridtene på området ytringsfrihed vil gøre det lettere at informere offentligheden og erhvervslivet – navnlig landbrugerne – om de udfordringer, der er forbundet med tilnærmelsesprocessen.

| 2.6 | Selv om der er sket ubestridelige fremskridt på området, kæmper civilsamfundet fortsat med alvorlige organisatoriske vanskeligheder. Der er stadig territoriale uligheder: ngo-sektoren er aktiv i de vigtigste byområder – Chișinău, Balti, Cahul and Ungheni – men er stort set inaktiv i store områder af landet. Fagforeningerne har derimod et større netværk i hele landet. Som følge af løsrivelsesprocessen er samarbejdet på tværs af Dnestr-floden stadig yderst begrænset. Desuden er ngo'erne i vid udstrækning afhængige af eksterne donorer, hvilket kan sætte deres uafhængighed og bæredygtighed på spil. Endelig er ekspertnetværkene – selv om de er af høj kvalitet – ofte baseret på en meget snæver kreds af specialister, fordi antallet af store ngo'er næsten ikke er vokset i de seneste år. |
| --- | --- |

2.6

Selv om der er sket ubestridelige fremskridt på området, kæmper civilsamfundet fortsat med alvorlige organisatoriske vanskeligheder. Der er stadig territoriale uligheder: ngo-sektoren er aktiv i de vigtigste byområder – Chișinău, Balti, Cahul and Ungheni – men er stort set inaktiv i store områder af landet. Fagforeningerne har derimod et større netværk i hele landet. Som følge af løsrivelsesprocessen er samarbejdet på tværs af Dnestr-floden stadig yderst begrænset. Desuden er ngo'erne i vid udstrækning afhængige af eksterne donorer, hvilket kan sætte deres uafhængighed og bæredygtighed på spil. Endelig er ekspertnetværkene – selv om de er af høj kvalitet – ofte baseret på en meget snæver kreds af specialister, fordi antallet af store ngo'er næsten ikke er vokset i de seneste år.

3.   Civilsamfundet og den nye vidtgående og brede frihandelsaftale

| 3.1 | Forberedelserne til den nye vidtgående og brede frihandelsaftale mellem EU og Moldova omfatter varer, tjenesteydelser og investeringer, men dens vidtgående og brede karakter indebærer en effektiv gennemførelse og anvendelse af EU-lovgivningen på handelsområdet. Og det kræver tilstrækkelig støtte og væsentlige reformer. Moldovas økonomi er svækket af flere forskellige faktorer: en dårlig transportinfrastruktur (navnlig veje), hjemmemarkedets ringe størrelse, et ugunstigt klima for innovation, en kronisk ustabil politisk situation, dårlig adgang til finansiering samt korruption. Eksporten er ikke længere rettet mod postsovjetiske markeder alene. Det er en realitet, at eksporten i stigende grad er orienteret mod Europa: næsten halvdelen af landets eksport går denne vej. Dette skyldes den voksende eksport i tekstilsektoren (fra 10 % i 1999 til 22,7 % i 2008) (5) pga. den billige kvalificerede arbejdskraft. |
| --- | --- |

3.1

Forberedelserne til den nye vidtgående og brede frihandelsaftale mellem EU og Moldova omfatter varer, tjenesteydelser og investeringer, men dens vidtgående og brede karakter indebærer en effektiv gennemførelse og anvendelse af EU-lovgivningen på handelsområdet. Og det kræver tilstrækkelig støtte og væsentlige reformer. Moldovas økonomi er svækket af flere forskellige faktorer: en dårlig transportinfrastruktur (navnlig veje), hjemmemarkedets ringe størrelse, et ugunstigt klima for innovation, en kronisk ustabil politisk situation, dårlig adgang til finansiering samt korruption. Eksporten er ikke længere rettet mod postsovjetiske markeder alene. Det er en realitet, at eksporten i stigende grad er orienteret mod Europa: næsten halvdelen af landets eksport går denne vej. Dette skyldes den voksende eksport i tekstilsektoren (fra 10 % i 1999 til 22,7 % i 2008) (5) pga. den billige kvalificerede arbejdskraft.

| 3.2 | En bæredygtighedsvurdering, der blev iværksat samtidig med forhandlingerne og nu er under udarbejdelse, vil inden september 2012 kaste lys over de positive og negative virkninger, som åbningen af handelen medfører (6). Ifølge reglerne for rådgivning (7) skal EØSU konsulteres om de emner, som omfattes af forhandlingerne, samt vedrørende bidragene til den offentlige høring. Desuden vil man sætte særligt fokus på det positionspapir, Kommissionen skal udarbejde efter konsekvensanalysen samt gennemgå ledsageforanstaltningerne grundigt. |
| --- | --- |

3.2

En bæredygtighedsvurdering, der blev iværksat samtidig med forhandlingerne og nu er under udarbejdelse, vil inden september 2012 kaste lys over de positive og negative virkninger, som åbningen af handelen medfører (6). Ifølge reglerne for rådgivning (7) skal EØSU konsulteres om de emner, som omfattes af forhandlingerne, samt vedrørende bidragene til den offentlige høring. Desuden vil man sætte særligt fokus på det positionspapir, Kommissionen skal udarbejde efter konsekvensanalysen samt gennemgå ledsageforanstaltningerne grundigt.

| 3.3 | De risici, som aftalen indebærer for EU, er klart afgrænsede: de vedrører hovedsageligt standarder vedrørende sundhed og plantebeskyttelse samt investeringsgarantier. En øget indsats til bekæmpelse af korruption er en forudsætning for et bedre erhvervsklima, hvilket er nødvendigt for at tiltrække europæiske investeringer. Ifølge det internationale korruptionsindeks 2011 var Moldova nr. 112 på verdensranglisten, med en score på 2,9 (hvor 0 betyder meget korrupt, mens 10 betyder ikke korrupt) (8). Ansvaret for at håndtere problemet ligger hos Centre for Combating Economic Crime and Corruption samt den offentlige anklagers særlige antikorruptionsenhed. Der er indført passende lovgivning, men antikorruptionspolitikken gennemføres ikke korrekt. Man kan beklage manglen på politisk vilje, en noget fatalistisk holdning i offentligheden samt civilsamfundets mangelfulde engagement i disse spørgsmål. Bekæmpelse af korruption er en af hovedprioriteterne for de internationale donorer (Europarådet, EU, SIDA, Verdensbanken, UNDP, USAID osv.). Adskillige ngo-sammenslutninger har også taget emnet op (Centre for the Analysis and Prevention of Corruption, Transparency International Moldova, Anti-Corruption Alliance samt Centre for Investigative Journalism). Det politiske skift har hidtil ikke givet konkrete resultater på dette område. |
| --- | --- |

3.3

De risici, som aftalen indebærer for EU, er klart afgrænsede: de vedrører hovedsageligt standarder vedrørende sundhed og plantebeskyttelse samt investeringsgarantier. En øget indsats til bekæmpelse af korruption er en forudsætning for et bedre erhvervsklima, hvilket er nødvendigt for at tiltrække europæiske investeringer. Ifølge det internationale korruptionsindeks 2011 var Moldova nr. 112 på verdensranglisten, med en score på 2,9 (hvor 0 betyder meget korrupt, mens 10 betyder ikke korrupt) (8). Ansvaret for at håndtere problemet ligger hos Centre for Combating Economic Crime and Corruption samt den offentlige anklagers særlige antikorruptionsenhed. Der er indført passende lovgivning, men antikorruptionspolitikken gennemføres ikke korrekt. Man kan beklage manglen på politisk vilje, en noget fatalistisk holdning i offentligheden samt civilsamfundets mangelfulde engagement i disse spørgsmål. Bekæmpelse af korruption er en af hovedprioriteterne for de internationale donorer (Europarådet, EU, SIDA, Verdensbanken, UNDP, USAID osv.). Adskillige ngo-sammenslutninger har også taget emnet op (Centre for the Analysis and Prevention of Corruption, Transparency International Moldova, Anti-Corruption Alliance samt Centre for Investigative Journalism). Det politiske skift har hidtil ikke givet konkrete resultater på dette område.

| 3.4 | Frihandelsaftalen vil få vidtgående konsekvenser på det sociale område. I den forbindelse understreger EØSU, hvor vigtig den sociale dialog er for landets udvikling. Udvalget anbefaler, at Moldova vedtager den protokol i Europarådets sociale charter, der indeholder et system for kollektiv klageadgang, at man opgraderer arbejdsinspektoratet og indfører arbejdsretter. De moldoviske myndigheder samarbejder med ILO om problemet med sort arbejde med henblik på at opnå europæiske standarder, og deltager i Det europæiske år for aktiv aldring og solidaritet mellem generationerne (2012). Derudover bør migranter, der vender tilbage til Moldova, modtages bedre, og moldovere bør have flere rettigheder i andre lande. Omskoling og efteruddannelse af arbejdstagerne bør også have prioritet. |
| --- | --- |

3.4

Frihandelsaftalen vil få vidtgående konsekvenser på det sociale område. I den forbindelse understreger EØSU, hvor vigtig den sociale dialog er for landets udvikling. Udvalget anbefaler, at Moldova vedtager den protokol i Europarådets sociale charter, der indeholder et system for kollektiv klageadgang, at man opgraderer arbejdsinspektoratet og indfører arbejdsretter. De moldoviske myndigheder samarbejder med ILO om problemet med sort arbejde med henblik på at opnå europæiske standarder, og deltager i Det europæiske år for aktiv aldring og solidaritet mellem generationerne (2012). Derudover bør migranter, der vender tilbage til Moldova, modtages bedre, og moldovere bør have flere rettigheder i andre lande. Omskoling og efteruddannelse af arbejdstagerne bør også have prioritet.

| 3.5 | Landbrugs- og landbrugsfødevaresektoren spiller en central rolle i Moldova i forbindelse med forhandlingerne om aftalen. Der bør ske yderligere forbedringer inden for Moldovas landbrugssektor, der bør føres kontrol med overholdelsen af sundheds- og plantebeskyttelsesstandarderne samt konkurrencereglerne, hvis Moldova vil eksportere til EU og garantere fødevaresikkerheden. Foreløbigt er der blevet vedtaget standarder, men den konkrete gennemførelse er en langsommelig og dyr proces, navnlig når det gælder animalske produkter (i 2008 var honning det eneste animalske produkt, Moldova kunne eksportere). Tilpasningen til europæiske standarder giver betydelige meromkostninger for de små producenter: myndighederne skal føre en politik, der indebærer institutionelle reformer og støtte til landbrugs- og vinsektoren. Projekter finansieret af Kommissionens "Aid for Trade"-mekanisme vil kunne bidrage til at højne standarderne. |
| --- | --- |

3.5

Landbrugs- og landbrugsfødevaresektoren spiller en central rolle i Moldova i forbindelse med forhandlingerne om aftalen. Der bør ske yderligere forbedringer inden for Moldovas landbrugssektor, der bør føres kontrol med overholdelsen af sundheds- og plantebeskyttelsesstandarderne samt konkurrencereglerne, hvis Moldova vil eksportere til EU og garantere fødevaresikkerheden. Foreløbigt er der blevet vedtaget standarder, men den konkrete gennemførelse er en langsommelig og dyr proces, navnlig når det gælder animalske produkter (i 2008 var honning det eneste animalske produkt, Moldova kunne eksportere). Tilpasningen til europæiske standarder giver betydelige meromkostninger for de små producenter: myndighederne skal føre en politik, der indebærer institutionelle reformer og støtte til landbrugs- og vinsektoren. Projekter finansieret af Kommissionens "Aid for Trade"-mekanisme vil kunne bidrage til at højne standarderne.

| 3.6 | Industrien, som længe har været præget af afmatning, vil sandsynligvis kunne drage nytte af de prismæssige konkurrencefordele og nærheden til de europæiske markeder, hvilket den hurtige udvikling inden for tekstilsektoren vidner om. Der kan etableres let industri overalt i landet, navnlig i de ugunstigt stillede områder i den sydlige del af landet. Bilindustrien har for nylig opnået et gennembrud i den nordlige del af landet, takket være tyske investorer. Moldovas deltagelse i EU's strategi for Donauområdet og moderniseringen af store industrianlæg (særlig dem, der er placeret på Dnestr-flodens højre bred) vil kunne gavne udviklingen. |
| --- | --- |

3.6

Industrien, som længe har været præget af afmatning, vil sandsynligvis kunne drage nytte af de prismæssige konkurrencefordele og nærheden til de europæiske markeder, hvilket den hurtige udvikling inden for tekstilsektoren vidner om. Der kan etableres let industri overalt i landet, navnlig i de ugunstigt stillede områder i den sydlige del af landet. Bilindustrien har for nylig opnået et gennembrud i den nordlige del af landet, takket være tyske investorer. Moldovas deltagelse i EU's strategi for Donauområdet og moderniseringen af store industrianlæg (særlig dem, der er placeret på Dnestr-flodens højre bred) vil kunne gavne udviklingen.

| 3.7 | For at kunne betegnes som en dybtgående og bred aftale skal en sådan frihandelsaftale med EU bygge på Moldovas evne til at overholde EU-lovgivningen. Dette krav vil indebære finansiel støtte. Erfaringer med udvidelser af det indre marked har allerede peget på den afgørende rolle, som strukturfondene spiller med hensyn til at sikre social og økonomisk samhørighed. EØSU anbefaler derfor samordnede ledsageforanstaltninger af tilsvarende værdi for at mindske risikoen for øget social ulighed eller regionale forskelle. Med dette for øje skal tilsynsudvalget for aftalen navnlig sætte fokus på gennemførelsen af programmet for landbrug og udvikling af landdistrikter (ENPARD). |
| --- | --- |

3.7

For at kunne betegnes som en dybtgående og bred aftale skal en sådan frihandelsaftale med EU bygge på Moldovas evne til at overholde EU-lovgivningen. Dette krav vil indebære finansiel støtte. Erfaringer med udvidelser af det indre marked har allerede peget på den afgørende rolle, som strukturfondene spiller med hensyn til at sikre social og økonomisk samhørighed. EØSU anbefaler derfor samordnede ledsageforanstaltninger af tilsvarende værdi for at mindske risikoen for øget social ulighed eller regionale forskelle. Med dette for øje skal tilsynsudvalget for aftalen navnlig sætte fokus på gennemførelsen af programmet for landbrug og udvikling af landdistrikter (ENPARD).

| 3.8 | Miljøsituationen i Moldova er en kilde til alvorlig bekymring, når man tænker fremadrettet (jord, vand, energi), hvilket bør tages i betragtning i forhandlingerne om aftalen. Arven fra sovjettiden er særligt tung på dette punkt, navnlig vedrørende forvaltningen af toksiske reststoffer. De seneste års tilbagevendende tørkeperioder har vist, at Moldovas økonomi er sårbar over for forværringer af miljøet og klimaet. Desuden er over halvdelen af landets grundvand forurenet, hvilket rammer drikkevandsforsyningen til to tredjedele af befolkningen. Miljøpolitikken påvirkes af manglen på ressourcer, trods de internationale forpligtelser fra bl.a. Den Europæiske Investeringsbank. Der er også presserende behov for at varsle alle økonomiske aktører, som i det store og hele stadig er uvidende om problemerne inden for transport og byggeri. Moldova, som er tiltrådt det europæiske energifællesskab, er også i høj grad afhængig af importerede fossile brændstoffer, og energieffektiviteten er fortsat lav. EØSU går ind for at styrke miljøorganisationerne, når det gælder energibesparelser, rationel anvendelse af ressourcer samt affaldshåndtering. |
| --- | --- |

3.8

Miljøsituationen i Moldova er en kilde til alvorlig bekymring, når man tænker fremadrettet (jord, vand, energi), hvilket bør tages i betragtning i forhandlingerne om aftalen. Arven fra sovjettiden er særligt tung på dette punkt, navnlig vedrørende forvaltningen af toksiske reststoffer. De seneste års tilbagevendende tørkeperioder har vist, at Moldovas økonomi er sårbar over for forværringer af miljøet og klimaet. Desuden er over halvdelen af landets grundvand forurenet, hvilket rammer drikkevandsforsyningen til to tredjedele af befolkningen. Miljøpolitikken påvirkes af manglen på ressourcer, trods de internationale forpligtelser fra bl.a. Den Europæiske Investeringsbank. Der er også presserende behov for at varsle alle økonomiske aktører, som i det store og hele stadig er uvidende om problemerne inden for transport og byggeri. Moldova, som er tiltrådt det europæiske energifællesskab, er også i høj grad afhængig af importerede fossile brændstoffer, og energieffektiviteten er fortsat lav. EØSU går ind for at styrke miljøorganisationerne, når det gælder energibesparelser, rationel anvendelse af ressourcer samt affaldshåndtering.

| 3.9 | Konsekvensanalysen bør især fokusere på situationen i Transdnestrien for i lyset af det vidtgående og brede frihandelsområde at vurdere de mulige virkninger for grænsesikkerheden samt de økonomiske og sociale konsekvenser. Aftalen bør bidrage til at udjævne de interne uoverensstemmelser og sikre den territoriale integritet. |
| --- | --- |

3.9

Konsekvensanalysen bør især fokusere på situationen i Transdnestrien for i lyset af det vidtgående og brede frihandelsområde at vurdere de mulige virkninger for grænsesikkerheden samt de økonomiske og sociale konsekvenser. Aftalen bør bidrage til at udjævne de interne uoverensstemmelser og sikre den territoriale integritet.

4.   Forslag om etablering af et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål

| 4.1 | For at støtte civilsamfundet i at opnå bedre dialog og rådgivning anbefaler EØSU, at der oprettes et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål, lige som man har gjort i andre lande i regionen. En analyse af de erfaringer, man har gjort andre steder i Europa, vil gøre Moldova i stand til at finde sin egen vej. |
| --- | --- |

4.1

For at støtte civilsamfundet i at opnå bedre dialog og rådgivning anbefaler EØSU, at der oprettes et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål, lige som man har gjort i andre lande i regionen. En analyse af de erfaringer, man har gjort andre steder i Europa, vil gøre Moldova i stand til at finde sin egen vej.

| 4.2 | Projektet med et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål er en reaktion på behovet for at give civilsamfundet en klar struktur, og det vil øge dets indflydelse og relevans. De mange nye ad hoc-strukturer danner en fleksibel, eksperimenterende ramme, men det er usikkert, hvor længe de kan holde, og hvor stabilt de fungerer. Fordi arbejdsmarkedets parter, sammenslutninger og ngo'er arbejder tæt op ad hinanden, bliver sidstnævnte mindre synlige i den offentlige debat. |
| --- | --- |

4.2

Projektet med et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål er en reaktion på behovet for at give civilsamfundet en klar struktur, og det vil øge dets indflydelse og relevans. De mange nye ad hoc-strukturer danner en fleksibel, eksperimenterende ramme, men det er usikkert, hvor længe de kan holde, og hvor stabilt de fungerer. Fordi arbejdsmarkedets parter, sammenslutninger og ngo'er arbejder tæt op ad hinanden, bliver sidstnævnte mindre synlige i den offentlige debat.

| 4.3 | Et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål vil være et vigtigt bidrag til at opnå konsensus omkring de valg, samfundet står over for, fordi det vil kunne tage hensyn til forskellige interesser i udviklingsmodellen. Der skal udvikles en samarbejdsmetode, som bygger på rådgivning, omkring de tre søjler inden for bæredygtig udvikling. Det vil også være et afgørende skridt i retning af en bæredygtig strategi for at reintegrere Transdnestrien. |
| --- | --- |

4.3

Et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål vil være et vigtigt bidrag til at opnå konsensus omkring de valg, samfundet står over for, fordi det vil kunne tage hensyn til forskellige interesser i udviklingsmodellen. Der skal udvikles en samarbejdsmetode, som bygger på rådgivning, omkring de tre søjler inden for bæredygtig udvikling. Det vil også være et afgørende skridt i retning af en bæredygtig strategi for at reintegrere Transdnestrien.

| 4.4 | Et råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål vil være en garant for uafhængige analyser, fordi de ville være upartiske og ikke ville skele til finansieringskilderne, og samtidig gøre det muligt at lade forskellige synspunkter komme til udtryk. Rådet bør desuden håndtere spørgsmålet om, hvorledes man kan undgå forskelsbehandling på grund af køn, etnisk oprindelse eller religion. |
| --- | --- |

4.4

Et råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål vil være en garant for uafhængige analyser, fordi de ville være upartiske og ikke ville skele til finansieringskilderne, og samtidig gøre det muligt at lade forskellige synspunkter komme til udtryk. Rådet bør desuden håndtere spørgsmålet om, hvorledes man kan undgå forskelsbehandling på grund af køn, etnisk oprindelse eller religion.

| 4.5 | Et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål vil imødekomme behovet for vurdering af offentlige politikker, mens EU-lovgivningen indarbejdes. Institutionen kan fungere som vært for udvalget for overvågning af handelsaftalen i samarbejde med Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg. |
| --- | --- |

4.5

Et moldovisk råd for økonomiske, sociale og miljøpolitiske spørgsmål vil imødekomme behovet for vurdering af offentlige politikker, mens EU-lovgivningen indarbejdes. Institutionen kan fungere som vært for udvalget for overvågning af handelsaftalen i samarbejde med Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  GD for Handel: Høring om vidtgående og brede frihandelsområder/EU-Moldova 2012.

1

(2)  United Nations, The second millennium development goals report, Moldova 2010.

2

(3)  EØSU's udtalelse om "Civilsamfundets bidrag til østpartnerskabet", EUT C 248 af 25.8.2011, og EØSU's udtalelse om "En ny tilgang til nabolande i forandring", EUT C 43 af 15.2.2012.

3

(4)  Statistik om Moldova på portalen om fattigdom i landdistrikter (Rural Poverty Portal): http://www.ruralpovertyportal.org/web/guest/country/statistics/tags/moldova.

4

Rural Poverty Portal

(5)  Florent Parmentier: "Moldova, a Major European Success for the Eastern Partnership?" Fondation Robert Schuman, 22. november 2010, http://www.robert-schuman.eu/doc/questions_europe/qe-186-en.pdf.

5

(6)  EØSU's udtalelse om "Bæredygtighedsvurderinger og EU's handelspolitik", EUT C 218 af 23.7.2011.

6

(7)  "Trade Sustainability Impact Assessment in support of negotiations of DCFTAs between the EU and respectively Georgia and the Republic of Moldova", Ecorys, 6. februar 2012.

7

(8)  Kommissionens statusrapport om Republikken Moldova 2011, memo, Bruxelles, 15. maj 2012.

8

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/39 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/39

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Civilsamfundets rolle i flerpartshandelsaftalen mellem EU, Colombia og Peru«

2012/C 299/08

Ordfører: Giuseppe IULIANO

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Civilsamfundets rolle i flerpartshandelsaftalen mellem EU, Columbia og Peru".

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 28. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli 2012, følgende udtalelse med 139 stemmer for, 4 imod og 8 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   Da det ikke har været muligt at fuldføre forhandlingerne om en associeringsaftale med alle landene i Andesregionen, har EU efter anmodning fra Colombia og Peru besluttet at indgå nye handelsaftaler med disse to lande. Forhandlingerne herom afsluttedes i maj 2010, og handelsaftalen blev underskrevet af de tre parter den 24. marts 2011 og officielt godkendt den 13. april 2011. På nuværende tidspunkt er det op til Europa-Parlamentet enten at vedtage eller forkaste aftalen uden mulighed for at fremsætte ændringsforslag. I denne fase præsenterer EØSU sin vurdering samt en række retningslinjer, som alle involverede parter bør tage i betragtning i forbindelse med vedtagelse og ratificering af aftalen (1).

1.2   Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg finder, at en handelsaftale mellem EU, Colombia og Peru kan blive et positivt redskab både for EU og for de pågældende Andeslande. Ecuador og Bolivia er muligvis villige til at genoptage forhandlingerne. Handelsaftalen kan bidrage til at fremme vækst, konkurrenceevne og ordentlige arbejdspladser, da handel er en vigtig mekanisme til at sætte gang i udviklingen og mindske fattigdommen. Dog er det vigtigt for alle parter, at man overordnet set tager de økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser nøje i betragtning på en gennemsigtig måde. I denne sammenhæng både kan og bør civilsamfundet spille en vigtig rolle.

1.3   Under forhandlingerne om denne handelsaftale har dialogen med parternes civilsamfundsorganisationer været mangelfuld. For at råde bod på dette efterfølgende og for at inddrage civilsamfundet i processen på institutionelt niveau anbefaler EØSU, efter drøftelser med institutionelle aktører og aktører fra det organiserede civilsamfund i Peru og Colombia under udvalgets besøg for nylig i begge lande, at der nedsættes et blandet rådgivende udvalg bestående af repræsentanter fra de europæiske, peruvianske og colombianske civilsamfund. Dets opgave skal være at rådgive om emner, der har indvirkning på menneskerettigheder og bæredygtig udvikling, samt at vurdere handelsaftalens sektorspecifikke effekter. Det blandede rådgivende udvalg opstiller en række punkter til opfølgning (2) og kan høres om disse punkter efter anmodning fra aftalens parter eller afgive udtalelser, anbefalinger eller undersøgelser herom på eget initiativ. Det blandede rådgivende udvalg afholder et årligt møde med det organ, der repræsenterer aftalens parter, medmindre der i fællesskab aftales andet. Nedsættelsen af det blandede rådgivende udvalg er kompatibelt med det åbne møde med civilsamfundet og offentligheden, der nævnes i aftalens artikel 282. Det blandede rådgivende udvalg kan forhandle med parterne om muligheden for at fastsætte indikatorer for de sektorspecifikke effekter af aftalens gennemførelse.

De mekanismer, der er blevet vedtaget i EU-aftaler med andre lande og regioner, kan fungere som udgangspunkt for etableringen af et rådgivende organ af denne type.

1.4   EØSU finder det vigtigt at styrke samarbejdet mellem Europa-Parlamentet og de colombianske og peruvianske parlamenter og bifalder Europa-Parlamentets vedtagne resolution, der kan medføre, at der sættes parlamentariske mekanismer i gang, således at alle parter samtidigt følger op på deres forpligtelser. Særligt forpligtelserne vedrørende menneskerettighederne, ILO's dagsorden for ordentligt arbejde om arbejds- og fagforeningsvilkår, ligestilling mellem kønnene, lovlig immigration med garantier, aftalerne om miljøbeskyttelse og evt. etablering af et tvistbilæggelsesudvalg vedrørende klageadgang.

1.5   EØSU vurderer, at et sådant rådgivende udvalg vil kunne inddrage civilsamfundet i handelsaftalen, institutionalisere høringerne, påvirke aftalens udvikling, tage hånd om de medfølgende udfordringer, sikre en løbende og direkte dialog med de aktører, der er ansvarlige for gennemførelsen af aftalen, og udarbejde specifikke anbefalinger om de positive og negative følger af aftalens anvendelse.

1.6   I maj 2012 besøgte en delegation fra EØSU Colombia og Peru. Besøget efterlod et positivt resultat grundet et højt deltagerantal og -niveau samt nytten af de indhentede oplysninger, som har bidraget til, at udtalelsen indeholder synspunkter fra begge landes civilsamfund, og til forslaget om at etablere et blandet rådgivende udvalg med deltagelse af civilsamfundet med henblik på opfølgning af handelsaftalen. Udtalelsen analyserer de primære problemstillinger i Colombia og Peru, som bør overvåges af det blandede rådgivende udvalg.

2.   Generelle bemærkninger

2.1   De økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem Den Europæiske Union og Andesregionen, særligt Colombia og Peru, er i fremgang. EU er i dag Andeslandenes næststørste handelspartner efter USA. Handelen mellem EU og Andeslandene er steget betydeligt i løbet af de seneste ti år: den bilaterale handel steg fra 9,1 mia. EUR i år 2000 til 15,8 mia. EUR i 2007 med en gennemsnitlig årlig stigning på 8,25 % (3). I 2010 udgjorde den bilaterale varehandel mellem EU, Colombia og Peru ca. 16 mia. EUR.

2.2   Handelsaftalens parter har også etableret forbindelser på områder uden for det økonomiske område, bl.a. politisk dialog, kultur, uddannelse og forskning. EU har fulgt den demokratiske overgangsproces og bidraget til beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder samt påtaget sig solidaritetsforpligtelser, hvilket EØSU glæder sig over og tager del i.

2.3   Til grund for handelsaftalen ligger aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Andinske Fællesskab og dets medlemslande på den anden side, der blev underskrevet i 2003, samt de rettigheder og forpligtelser, som gælder for parterne som medlemmer af Verdenshandelsorganisationen (WTO) (4).

2.4   Handelsaftalen gør det muligt for parterne at udveksle varer og tjenesteydelser mellem de respektive nationale markeder med en mærkbar toldnedsættelse. Colombias og Perus industrisektorer vil opleve, at mange af deres produkter, som er underlagt strengere regler under GSP+ (5), vil få lettere adgang til de europæiske markeder. Der blev desuden forhandlet ændringer i andre sektorer, bl.a. for petrokemikalier, plastik, tekstiler og beklædning, fiskevarer, bananer, sukker og kaffe. Det bliver ligeledes vigtigt at overvåge effekten af handelsaftalens gennemførelse for parternes landbrugssektorer vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser, beskyttelsesklausuler og sektorspecifikke stabiliseringsordninger, som er elementer, der bør overvåges og vurderes. Udvalget bifalder henvisningerne til handelens store betydning for en bæredygtig udvikling og til fremme af retfærdig og rimelig handel (6).

2.5   Den uformelle økonomi har nået betragtelige højder i både Peru og Colombia, og en af de mest alvorlige følger heraf er den høje grad af uformelt arbejde i Andeslandene, som får EØSU til at udtrykke sine bekymringer om arbejdsstandarderne i Colombia og Peru. Særlig unge og kvinder har det svært, da de står over for større vanskeligheder i forbindelse med arbejdsløshed, ansættelses- og arbejdsvilkår. Konsekvensanalyserne bør tage kønsaspektet i betragtning og være opmærksomme på unges arbejdsvilkår, da kvinder og unge står over for særlige udfordringer (7). Desuden gentager EØSU nødvendigheden af at vedtage og iværksætte konkrete og effektive foranstaltninger, der gradvist kan gøre en ende på børnearbejde, som er et foruroligende fænomen, der eksisterer i begge lande.

2.6   Menneskerettighedssituationen i Colombia og Peru, herunder arbejds- og fagforeningsrettighederne, giver anledning til alvorlig bekymring for den colombianske og peruvianske befolkning og for det europæiske civilsamfund. EØSU glæder sig over, at det i handelsaftalens artikel 1 klart oplyses, at en manglende overholdelse af de demokratiske principper og grundlæggende rettigheder kan føre til en midlertidig eller endelig ophævelse af aftalen. EØSU bifalder desuden parternes løfter om at overholde ILO's grundlæggende konventioner i henhold til handelsaftalens artikel 269, stk. 3 (8), og håber, at man i gennemførelsen af aftalen overholder og reelt opfylder disse konventioner.

2.7   EØSU har ved gentagne lejligheder udtrykt sin holdning til, hvordan man bør forhandle om handelsaftaler. Ifølge udvalget må bilaterale aftaler anses for at være forenelige med den multilaterale proces (9). EØSU er af den holdning, at bilaterale forhandlinger ikke må føre til, at EU lemper sine krav på social-, arbejdsmarkeds- og miljøområdet. Det er meget vigtigt at tage disse faktorer og den økonomiske dimension i betragtning, og man bør finde ordninger, der kan harmonisere dem i forbindelse med gennemførelsen af aftalerne.

2.8   EØSU mener desuden, at erfaringen i overvejende grad tydeligt viser, at en aktiv inddragelse af civilsamfundet i anvendelsen af aftalerne gør det muligt at identificere de potentielt relevante partnere i partnerlandene, etablere forbindelser, der kommer alle parter til gode, og gøre det lettere at løse eventuelle uoverensstemmelser. Kravet om, at EU's indgåede handelsaftaler eller handelsaftaler, der er under forhandling, skal indeholde en social dimension, er et fasttømret synspunkt hos EØSU, som går igen i flere af udvalgets udtalelser (10).

2.9   EØSU har i tidligere udtalelser udtrykt sig positivt vedrørende EU's beslutning om at foretage bæredygtighedsvurderinger, der gør det muligt at fremlægge forslag og iværksætte korrigerende foranstaltninger, der maksimerer de positive virkninger og minimerer de mulige negative virkninger af en handelsaftale. Udvalget gentager sin opfordring til, at bæredygtighedsvurderingerne gennemføres med fuld deltagelse af civilsamfundet, således at de indgåede forpligtelser bliver overholdt, risiciene minimeres og de muligheder, der findes i en åben handel (11), udforskes.

2.10   EØSU kan ikke vende det blinde øje til, at forhandlingerne om aftalen med Colombia og Peru har været genstand for kritik og spørgsmål fra parternes arbejdsmarkedsorganisationer og fagbevægelser (12). EØSU deler navnlig bekymringerne vedrørende den manglende dialog med civilsamfundet under forhandlingerne. Derfor bifalder udvalget Europa-Parlamentets vedtagelse af en resolution, der understreger den store betydning af at etablere gennemsigtige overvågningsmekanismer med deltagelse af repræsentanter fra civilsamfundet i forbindelse med gennemførelsen af handelsaftalen (13).

2.11   Ud fra civilsamfundets synspunkt mener EØSU, at handelsaftalerne bør medføre, at der gennemføres ændringer, som bl.a. fremmer en udvikling af virksomhedernes sociale ansvar, opnår, at de europæiske virksomheder følger den arbejdspraksis, der gør sig gældende i deres hjemland, skaber sikre arbejdspladser af høj kvalitet, befordrer fremskridt i de kollektive forhandlinger, tillader en tæt overvågning af udnyttelsen af naturens ressourcer og bidrager til en afvikling af den uformelle økonomi og det uformelle arbejde. Desuden bør disse ændringer bidrage til at stoppe overtrædelser af menneskerettighederne, til kampen mod fattigdom og social ulighed og til at gøre det muligt at forbedre befolkningernes levevilkår, især blandt de mest udsatte grupper.

2.12   EØSU mener, at handelsaftalen indeholder artikler (som art. 1 om menneskerettighederne, art. 282 om dialog med civilsamfundet eller art. 286 om evaluering af virkningerne), der giver mulighed for en institutionel, repræsentativ og selvstændig deltagelse af begge parters civilsamfundsorganisationer (14) i mindre skala gennem nedsættelse af et blandet rådgivende udvalg, som er et åbent forum for alle dele af de peruvianske, colombianske og europæiske civilsamfund.

2.13   EØSU håber, at denne handelsaftale vil hjælpe parterne til at tage hånd om de mest presserende socioøkonomiske problemer, såsom fattigdom, social ulighed og vold, og at den vil gøre det muligt at forbedre befolkningernes levevilkår, særligt blandt de mest udsatte grupper. Til dette formål anser udvalget det for absolut nødvendigt, at parternes civilsamfund kan deltage aktivt i anvendelsen af aftalen og i evalueringen af virkningerne.

2.14   I maj 2012 besøgte en delegation fra EØSU Colombia og Peru. Besøget efterlod et positivt resultat grundet et højt deltagerantal og -niveau samt nytten af de indhentede oplysninger, som har bidraget til, at udtalelsen indeholder synspunkter fra begge landes civilsamfund, og til forslaget om at etablere et blandet rådgivende udvalg med deltagelse af civilsamfundet med henblik på opfølgning af handelsaftalen. Det gav mulighed for at få overblik over de aktuelle sociale, arbejdsmarkedsrelaterede og økonomiske problemer i begge lande og konstatere, hvor ringe tillid civilsamfundsorganisationerne (med undtagelse af arbejdsgiversammenslutningerne, der støtter handelsaftalen i begge lande), har til, at deres egne regeringer og handelsaftalen kan bidrage til en løsning af disse problemer. Besøget gjorde det klart, hvor langt der er mellem den holdning, som indtages af regeringerne, der bekræfter at have gennemført vidtrækkende høringer og oplysningsaktiviteter, og civilsamfundsorganisationernes opfattelse af disse aktiviteter (15).

2.15   Udtalelsen fremlægger nogle de største problemstillinger, som gør sig gældende i de to lande, der er omfattet af aftalen, og som bør overvåges af civilsamfundsorganisationer i aftalens partnerlande. I Colombias tilfælde lægges vægten på menneskerettighedssituationen, hvor der både er negative og positive aspekter, krænkelsen af fagforeningsrettighederne, den reelle anvendelse af loven om erstatning til ofre og tilbagegivelse af jord samt problemet med straffrihed. I Perus tilfælde behandles den sociale og arbejdsmarkedsmæssige situation, især i minerne, spørgsmålet om børnearbejde, udvandringen til Europa og de oprindelige folks rettigheder.

2.16   EØSU anmoder de involverede parter om at udforme en gennemsigtig og bindende handlingsplan for menneske-, miljø- og arbejdsmarkedsrettigheder, der kan supplere handelsaftalen, i samråd med civilsamfundet – ideelt set igennem det blandende rådgivende udvalg. Handlingsplanen bør fastlægge tydelige, tidsbestemte og resultatorienterede mål for hvert af de ovennævnte områder. EØSU bakker i denne forbindelse op om opfordringen i punkt 15 i Europa-Parlamentets resolution af 13. juni 2012.

3.   Colombia

3.1   Menneskerettighederne: stærke og svage sider

3.1.1   I 2010 fik landet en ny regering. Den nye præsident, Juan Manuel Santos, har ændret tonen i debatten om emneri forbindelse med menneskerettighederne. Vicepræsidenten er Angelino Garzón, tidligere generalsekretær for fagforbundet Central Unitaria de Trabajadores (CUT) og forhenværende arbejdsminister. I tråd med sine tidligere erfaringer arbejder han på at fremme en politik, der styrker den nationale sociale dialog. Præsident Santoshar en anden tilgang til menneskerettighederne end sin forgænger, Álvaro Uribe. I stedet for den retorik, der bragte menneskerettighedsforkæmperne i reel fare, har denne regering mildnet tonen og truffet foranstaltninger, der skal fremme dialogen. For første gang nogensinde har regeringen anerkendt, at der finder en væbnet konflikt sted i landet, og ser ud til at arbejde på løse den én gang for alle.

3.1.2   Colombia lider under konsekvenserne af en alvorlig intern konflikt, der har rystet landet i mere end 60 år. Det er en væbnet konflikt, hvori de forskellige aktører både er kilde til og deltagere i volden. På trods af regeringens bestræbelser, som anerkendes af Amnesty International, er situationen fortsat meget kompliceret (16).

3.1.3   I Colombia har Sydamerikas ældste guerillagruppe, Fuerzas Armadas Revolucionarias de Colombia (FARC), fortsat sit virke. Både FARC og Ejército de Liberación Nacional (ELN) rekrutterer stadig børnesoldater, som de bruger i den væbnede konflikt, og har i adskillige områder spredt antipersonelminer samt opnået finansiering gennem forbindelser til narkotikahandelen. Næst efter Den Demokratiske Republik Congo er Colombia det land, der har det største antal børnesoldater (17).

3.1.4   Mellem 1,5 og 3 mio. mennesker er fortrængt fra deres sædvanlige bopæl og arbejdssted. I februar 2012 oplyste FARC, at de vil sætte en stopper for bortførelserne, og satte 10 militære gidsler fri. Dog tilbageholder de stadigvæk et ukendt antal civile (18).

3.1.5   Igennem en årrække, særligt siden 1970'erne, er tusinder af bønder, arbejdere, fagforeningsfolk, lærere, menneskerettighedsforkæmpere, ledere af sociale organisationer fra kvarterer, byer og landområder blevet slået ihjel. Ifølge Escuela Nacional Sindical, som er en ngo, der er anerkendt for sit arbejde for menneske- og fagforeningsrettigheder, er samlet set flere end 2 900 fagforeningsfolk blevet dræbt siden 1986. Narkotikahandelen er fortsat en udbredt illegal aktivitet, der har forbindelser, der går ud over de nationale grænser og har internationale forgreninger. Bestræbelserne på at udrydde fænomenet med militære midler (manu militari) har ofte resulteret i en stigning i volden. Adskillige medlemmer af de væbnede styrker og sikkerhedsstyrkerne er af nationale og internationale menneskerettighedsorganisationer blevet anklaget for at myrde personer, som formodedes at være medlemmer af guerillaen, hvilket blev kendt som falsos positivos-sagen (19).

3.1.6   I det colombianske samfund er kvinder i dag fortsat udsat for ulighed og diskrimination. Uligheden mellem kvinder og mænd begynder i familien med et højt niveau af kønsbaseret vold. Den ses også på det økonomiske område med høje arbejdsløshedstal, en stigende andel af kvinder i uformelt arbejde (57 %) og en fasttømret indkomstforskel mellem kønnene samt på det politiske område, hvor kvinder er ringe repræsenteret i de vigtigste beslutningsprocesser.

3.1.7   Ifølge rapporter fra de store colombianske fagforbund (CUT, CTC, CGT) har den sociale dialog, der var stærkt forringet under tidligere regeringer, stadig ikke oplevet tilstrækkelige forandringer til, at det kan siges at gå i den rigtige retning. Fagforbundene fastholder, at den manglende sociale dialog har medført et fald i fagforeningstilslutningen fra 14 % til 4 %. Fagforeningsrettighederne i Colombia har de seneste år været under nøje observation af ILO (20), som har gennemført flere undersøgelsesmissioner og har en permanent enhed i landet for at følge op på krænkelser af menneske-, arbejdstager- og fagforeningsrettigheder. I 2011 blev 29 fagforeningsledere og -aktivister dræbt. I flere tilfælde stod "demobiliserede" paramilitære grupper bag. Yderligere ti fagforeningsfolk var udsat for drabsforsøg, og Daniel Aguirre, generalsekretær for den nationale fagforening for sukkerrørsplantagearbejdere blev dræbt den 27. april 2012, hvilket bringer det samlede antal af dræbte fagforeningsfolk op på 7 i år.

3.1.8   Dog bør det nævnes som et positivt punkt, at den nationale anklagemyndighed (FGN) har fået tildelt mere personale til opklaringen af disse forbrydelser. Ydermere har nationalkongressen på opfordring fra FGN vedtaget en ændring af straffelovens paragraf 200, der forlænger fængselsstraffene og forhøjer bøderne for den, der forhindrer eller forstyrrer møder eller udøvelsen af arbejdsrettigheder, eller som bruger repressalier mod lovlige strejker, møder eller forsamlinger (21). I januar 2012 indgik FGN og Escuela Nacional Sindical (den nationale fagforeningsskole) en aftale om udveksling af oplysninger og udvikling af en fælles metode for at definere, identificere og dokumentere forbrydelser mod medlemmer af faglige organisationer.

3.1.9   På trods af, at det voldelige klima i landet er blevet mindre dominerende, fortsætter terroraktionerne. Samme dag, som frihandelsaftalen med USA trådte i kraft, den 15. maj 2012, blev der begået et attentat mod forhenværende minister Hoyos, som kostede to livvagter livet og sårede 49 personer.

3.1.10   Loven om tilbagegivelse af jord til ofre. Denne lov, som blev vedtaget i 2011, anerkender tilstedeværelsen af en væbnet konflikt samt ofrenes rettigheder. Den fastsætter erstatning til de overlevende ofre for overgreb på menneskerettighederne, herunder de overgreb, som begås af personer i statslig tjeneste. Indtil videre er loven blevet anvendt uregelmæssigt og ufuldstændigt, men den udgør en vigtig ændring for ofrene, hvis rettigheder man tidligere slet ikke anerkendte. Under EØSU's besøg meddelte civilsamfundsorganisationer, at personer, som har fået deres jord tilbage, modtager trusler. EØSU's delegation blev af landbrugsministeriet orienteret om uddannelsen af dommere med henblik på tilbagegivelse af jord, som er blevet frataget ejerne ved hjælp af misbrug af retssystemet. Dette misbrug gjorde det lettere lovligt at erhverve sig jord til meget lave priser efter tvangsforflytning af de landmænd, der ejede jorden, som i mange tilfælde blev anvendt til illegal dyrkning af narkotika. Desuden tilbydes der beskyttelsesforanstaltninger til de familier, som bosatte sig på den beslaglagte jord under pres fra guerillaen, der på denne måde forsøgte at kontrollere landområderne.

3.1.11   Straffrihed: et endemisk problem i Colombia Der er sket visse fremskridt i de vigtigste undersøgelser om menneskerettighederne, herunder undersøgelserne om "parapolitik"-skandalen, som afslørede illegale forbindelser mellem lovgiverne og paramilitære grupper. Flere end 120 tidligere parlamentsmedlemmer blev efterforsket og ca. 40 blev kendt skyldige (22). I februar 2012 blev valget til rigsadvokaturen (23) dog erklæret ugyldigt. Rigsadvokaturen har ansvar for de største sager om korruption og sager mod paramilitære grupper, narkotikahandlere og guerillafolk og havde vist et stærkt engagement i at stoppe straffriheden. Efterforskningen afslørede den colombianske efterretningstjenestes (DAS) forbindelser til de paramilitære grupper og dens direkte ansvar i flere sager om trusler og mord på menneskerettighedsforkæmpere, embedsmænd, journalister, fagforeningsfolk og advokater (24). I oktober 2011 opløste regeringen DAS og oprettede en ny efterretningsenhed.

3.1.12   Regeringen har foreslået en kontroversiel reform af forfatningens artikel 221, der vil give militærets straffedomstole indledende kontrol over efterforskningen af mulige overtrædelser af menneskerettighederne begået af medlemmer af sikkerhedsstyrkerne. Reformforslaget ville etablere det princip, at alle forbrydelser, der begås af medlemmer af den offentlige sikkerhedstjenester i forbindelse med operationer eller procedurer, har "relevans for tjenesten", og at sagerne derfor, i hvert fald i første ombæring, skal være underlagt militærlovgivningen. Den Interamerikanske Kommission for Menneskerettigheder og FN har i flere tilfælde påpeget det militære retsvæsens manglende neutralitet og uafhængighed, hvilket forringer troværdigheden af dets afgørelser (25). De militære styrker og sikkerhedsstyrkerne er gentagne gange blevet beskyldt for udenretlige henrettelser, og Kontoret for FN's Højkommissær for Menneskerettigheder i Colombia anslår, at over 3 000 personer har været ofre for disse drab udført af statslige agenter mellem 2004 og 2008. Siden da er der sket et betydeligt fald i antallet af sager, men fænomenet er ikke forsvundet (26). Flere nationale og internationale organisationer har anmodet præsident Santos om at trække ændringsforslaget tilbage (27).

3.1.13   I modsætning til de ovennævnte synspunkter kan det ud fra samtaler med arbejdsgiversiden udledes, at handelsaftalen efter erhvervslivets mening vil styrke den lovlige økonomi, det formelle arbejde, menneskerettighederne og miljøet samt bidrage til et fald i omfanget af voldsforbrydelser.

4.   Peru

4.1   I løbet af det seneste årti er der sket et fald i fattigdommen, men 15 % af befolkningen lever stadig af mindre end 2 USD om dagen ifølge tal fra Verdensbanken (28). Der er fortsat væsentlige forskelle mellem by- og landdistrikterne. Derfor er væksten indtil nu blevet omsat til en meget ulige indkomstfordeling. Gennemsnitsindkomsten (og dermed det private forbrug) er steget, men ikke tilstrækkeligt, og i 2010 lå den på 404 USD.

4.2   Arbejdsmarkedet og fagforeninger. I 2009 havde næsten 73 % af lønmodtagerne ikke en ansættelseskontrakt, 7 % havde en tidsubegrænset kontrakt og 20 % en midlertidig kontrakt (29). ILO påpegede i 2011 en stigning i det uformelle arbejde og underbeskæftigelsen, et fald i den reelle mindsteløn og et tårnhøjt tal for børnearbejde (42 %). Peru befinder sig midt i et boom i eksporten af landbrugsprodukter, som stadig ikke kommer sektorens arbejdstagere til gode. I 2008, inden den internationale krise brød ud, kom godt 200 000 i arbejde. I første kvartal af 2011 oplevede man en konsolidering af opsvinget, hvor den lønnede beskæftigelse nåede det højeste niveau nogensinde. Dog kan arbejdsdagen i denne sektor være kumulativ, og lønnen er lavere end den normale mindsteløn (30). Desuden betales der mindre for overarbejde og der er en stærk tendens til midlertidige ansættelser (31).

4.3   EØSU ser positivt på de indgående forpligtelser i forbindelse med opfyldelsen af ILO's grundlæggende konventioner og agendaen for anstændige arbejdsforhold, men gentager, at det ville være nyttigt, at de organiserede civilsamfundet i Peru og Europa deltog i overvågningen i anvendelsen af ovennævnte aftaler. En af nøglebetingelserne for anstændige arbejdsforhold er den sociale dialog, altså inddragelsen af arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger i de kollektive forhandlinger. Disse forhandlinger er yderst relevante, da de supplerer lovgivningen med henblik på at forbedre arbejdsforholdene for arbejdstagerne. EØSU anbefaler desuden, at man formelt aftaler at udveksle erfaringer i forbindelse med den sociale dialog.

4.4   Børnearbejdet i Peru er en stor bekymring for de peruvianske civilsamfund. Det er især et problem i mineindustrien, hvor også piger arbejder. Tallene bør anvendes med forsigtighed, da de officielle statistikker ikke altid giver et retvisende billede af fænomenets udbredelse, men ifølge tal fra IPEC-ILO (32) arbejder børn under 18 år i to ud af tre minearbejderfamilier med udvinding, forarbejdning eller transport af minemateriale. Pigerne, der normalt ikke arbejder dybt nede i minerne, bliver mere og mere inddraget i aktiviteterne i selve minen og står for kommunikationen mellem folkene uden for og folkene nede i minen. ILO understreger, at udryddelsen af børnearbejde i minerne bidrager til at fremme teknologiske ændringer, til at forbedre den sociale beskyttelse og til at forbedre uddannelsesmulighederne for de pågældende børn. Det er afgørende, at civilsamfundet deltager i denne udviklingsproces. EU har indgået konkrete forpligtelser om udryddelse af børnearbejde med sine handelspartnere og europæiske virksomheder, der opererer på andre kontinenter. Spørgsmålet om virksomhedernes sociale ansvar samt arbejds- og menneskerettigheder stopper ikke ved de europæiske grænser. I gennemførelsen af handelsaftalen bør disse forpligtelser fornys, og man bør vurdere deres indvirkning på den nuværende situation med børnearbejde.

4.5   Indvandring i EU. Ifølge det nationale institut for statistik og databehandling (33) anslår man, at antallet af peruvianere i udlandet mellem 1990 og 2009 steg til 2 038 107. Næst efter Spanien (hvor der bor ca. 200 000 peruvianske statsborgere) er Italien et af de lande, der har modtaget flest peruvianere de seneste år (34). For EØSU er den lovlige indvandring med garantier et positivt og berigende element. Overvågningsmekanismen, som handelsaftalen etablerer, og som har deltagelse af civilsamfundet, bør inddrages i observation og overvågning af indvandreres menneskerettigheder og forebyggelse af menneskehandel.

4.6   Oprindelige folks rettigheder. EØSU bemærker, at loven om forudgående høring, der blev vedtaget i 2011 (35), er trådt i kraft. Loven anerkender de oprindelige folks rettigheder, og den kan bidrage til den sociale inklusion og medvirke til, at også de oprindelige folk får del i fordelene ved et demokratisk samfund. Den er et resultat af mange sociale aktørers bestræbelser, men mest af alt af de oprindelige folks anstrengelser. De har gentagne gange krævet en lovgivning, der reelt sikrer, at der foretages en forudgående høring. Den reelle gennemførelse af loven vil være et eksempel på Perus opfyldelse af de forpligtelser, det har påtaget sig under ILO's konvention nr. 169.

4.7   Da Ollanta Humalas regering kom til magten i 2011, blev den konfronteret med store udfordringer og forventninger. Undertegnelsen af en handelsaftale med EU kan bidrage til at overvinde udfordringerne på vellykket vis og forvandle forventningerne til reelle positive forandringer. Blot må man ikke tro, at undertegnelsen af aftalen i sig selv medfører de ønskede forandringer. Med denne udtalelse udtrykker EØSU sine intentioner om at bidrage til en bedre fremtid for forbindelserne mellem EU og Peru ved hjælp af et samarbejde med det peruvianske civilsamfund om de overvågningsmekanismer og konsekvensanalyser, som etableres. EØSU har fastholdt og gentager her vigtigheden af, at disse strukturer til inddragelse af civilsamfundet er repræsentative og uafhængige af den udøvende magt.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Handelsaftalen skal ratificeres af EU's 27 nationale parlamenter samt Colombias og Perus parlamenter.

1

(2)  Som fastlagt i f.eks. handlingsplanen for arbejdstagerrettigheder i aftalen mellem Colombia og USA og i den generelle præferenceordning plus (GSP+).

2

(3)  Bæredygtighedsvurdering af handelen udarbejdet af Development Solutions, Centre for Economic Policy Research og University of Manchester, 2009, efter anmodning fra Kommissionens GD for Handel.

3

(4)  Samt målene i protokollen om menneskerettigheder mellem EU og Colombia (2009), som blev ratificeret på det sjette ordinære møde i mekanismen for dialog om menneskerettigheder, som blev afholdt den 30. januar 2012 i Bogotá.

4

(5)  Den generelle præferenceordning plus.

5

(6)  Handelsaftalens art. 271 og 324.

6

(7)  EØSU's udtalelse om "Forhandlinger om nye handelsaftaler: EØSU's holdning". Ordførere: Jonathan Peel og Evelyne Pichenot (EUT C 211 af 19.8.2008, s. 82).

7

(8)  "Parterne forpligter sig til at fremme og effektivt gennemføre internationalt anerkendte grundlæggende arbejdsmarkedsstandarder som defineret i Den Internationale Arbejdsorganisations konventioner (i det følgende benævnt "ILO") i deres lovgivning og praksis og på hele deres territorium" (handelsaftalens art. 269, stk. 3).

8

(9)  EUT C 211 af 19.8.2008, s. 82.

9

(10)  "EØSU finder det væsentligt, at aftalen kommer til at indeholde en social dimension, som skal være kohærent med en aftale, der omfatter mere end handelsmæssige aspekter og har det overordnede mål at øge den sociale samhørighed". Ordfører: J. M. Zufiaur (EUT C 248 af 25.8.2011, s. 55).

10

(11)  EØSU's udtalelse om "Bæredygtighedsvurderinger og Den Europæiske Unions handelspolitik". Ordfører: Evelyne Pichenot (EUT C 218 af 23.7.2011, s. 14).

11

(12)  Meddelelse til Europa-Parlamentet fra Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation, Den Internationale Faglige Sammenslutning (IFS), det amerikanske fagforeningsforbund CSA/TUCA og Global Unions, februar 2012. De colombianske arbejderes fællesforbunds holdning til handelsaftalen mellem EU og Colombia, februar 2012.

12

(13)  Europa-Parlamentets resolution om handelsaftalen mellem Den Europæiske Union, Colombia og Peru, vedtaget den 13. juni 2012.

13

(14)  EØSU fra EU's side.

14

(15)  I bilag B findes rapporten og programmet for besøget.

15

(16)  Deklaration fra Amnesty International på det 19. møde i FN's Menneskerettighedsråd, 2012, Genève.

16

(17)  Rapport (2012) fra den internationale domstol for børneofre for krig og fattigdom, http://www.tribunalinternacionalinfancia.org.

17

(18)  Den 28. april 2012 brød de deres løfte og tilbageholdt journalisten R. Laglois, som blev frigivet nogle uger senere.

18

(19)  Ifølge colombiansk ret betragtes disse drab som drab på beskyttede personer.

19

(20)  Kilde: Rapporter fra udvalget for gennemførelse af normerne, internationale arbejdskonferencer, ILO.

20

(21)  Rapport modtaget fra Colombias ambassade i Bruxelles om den nationale anklagemyndigheds aktiviteter, marts 2012.

21

(22)  I februar 2011 blev forhenværende senator Mario Uribe, tidligere formand for kongressen og fætter til præsident Álvaro Uribe, kendt skyldig i at have forbindelser til paramilitære grupper.

22

(23)  Valget af Viviane Morales blev erklæret ugyldigt på grund af procesrelaterede uregelmæssigheder i forbindelse med hendes udnævnelse.

23

(24)  I september 2011 blev J. N. Cotes, leder af DAS fra 2002 til 2005, kendt skyldig i at stille efterretningstjenesten til rådighed for de paramilitære grupper og i mordet på en universitetsunderviser i 2004.

24

(25)  Rapport om Colombia, Den Interamerikanske Kommission for Menneskerettigheder.

25

(26)  Global rapport om menneskerettigheder, 2012, Human Rights Watch.

26

(27)  Brev til præsident Santos, Human Rights Watch, 9. februar 2012.

27

(28)  World Development Indicators, Verdensbanken, 2011.

28

(29)  Tal fra Perus arbejdsministerium.

29

(30)  Daglønnen ligger på mellem 8,84 og 10 USD, mens mindstelønnen er 259,61 USD om måneden.

30

(31)  Oliepalmeindustrien er et klart eksempel på den uhensigtsmæssige anvendelse af tidsbegrænsede ansættelser.

31

(32)  ILO's program for afskaffelse af børnearbejde, www.ilo.org.

32

(33)  Peru: statistik om peruvianernes internationale migration og indvandring fra udlandet 1990-2009. Lima 2010.

33

(34)  Siden 2011 har EU finansieret projektet "Perú Migrante".

34

(35)  Lov nr. 29785, lov om de oprindelige folk og stammefolks ret til forudgående høring, som anerkendes i ILO's konvention nr. 169.

35

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/45 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/45

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kooperativer og landbrugsfødevaresektorens udvikling« (initiativudtalelse)

2012/C 299/09

Ordfører: Carlos TRIAS PINTÓ

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede på sin plenarforsamling den 19. januar 2012 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Kooperativer og landbrugsfødevaresektorens udvikling"

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 26. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 144 stemmer for, 2 imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   I jagten på en mere bæredygtig økonomisk model viser kooperativerne sig som et konkurrencedygtigt og effektivt alternativ, der tilvejebringer nye løsninger på uligevægten i landbrugsfødevaresektorens værdikæde, og som fremmer beskæftigelsen og styrker de lokale fødevarekæder, fødevaresikkerheden samt den sociale deltagelse og ansvarlighed.

1.2   Det er nødvendigt at gennemføre strukturreformer på de nuværende markeder for landbrugsfødevarer i overensstemmelse med de udfordringer, der opstilles i Europa 2020-strategien og andre EU-initiativer. De traditionelle distributionskanaler sørger ikke for den nødvendige gennemsigtighed i forbindelse med prisdannelsen. Dette skaber en alvorlig ubalance i aktørernes forhandlingspositioner, hvilket skader producenterne og den endelige forbruger (som er de første og sidste led i kæden). Desuden opstår der unødvendige miljømæssige omkostninger på grund af en energimæssigt ineffektiv distribution, hvilket gør sig gældende for køle-/fryseoplagring af friske sæsonfødevarer og transport af disse varer til markeder, der ligger langt fra produktionsstedet.

1.3   Markedet bør nytænkes og gives et cirkulært design, der tilskynder til korte forsyningskæder for bedre at matche udbud og efterspørgsel i et net, der fremmes fra laveste niveau inden for en innovativ og højteknologisk ramme.

1.4   Ved hjælp af identitetsskabende principper og værdier bidrager kooperativerne til retfærdige og synergetiske handelsforbindelser, som fremmer en genskabelse af balancen i landbrugsfødevareværdikæden ved at samle interesser, optimere den fælles værdi og skabe et bæredygtigt grundlag for produktionsformerne og forbruget.

1.5   Derfor opfordrer EØSU de europæiske institutioner til at sørge for de nødvendige betingelser for at fremme kooperativmodellen gennem vedtagelse af EU-politikker, der indeholder hensigtsmæssige juridiske, økonomiske, skattemæssige og tekniske foranstaltninger, med henblik på at sikre en harmonisk markedsudvikling.

2.   Indledning

2.1   Kooperativmodellen bidrager til et sundere erhvervsmæssigt økosystem i EU og særligt til det økonomiske demokrati, da den tilskynder til en nødvendig omlægning af produktionsmetoderne.

2.2   2012, som af FN er blevet udnævnt til det internationale år for kooperativer, er en ideel lejlighed til at reflektere over kooperativernes rolle i udarbejdelsen af en ny bæredygtig og inklusiv drivkraft for vækst, der ud fra den nuværende krise kan skabe en stærk konkurrencedygtig social markedsøkonomi (1).

2.3   Den nuværende situation i EU's kooperativsektor er meget broget. Der er kooperativer, der fører handelsvirksomhed, der ikke er forskellig fra konkurrenterne, mens andre kombinerer deres forretning med "politiske" holdninger, der tilgodeser forbrugerne, miljøet, etc. igennem deres oplysnings- eller salgsstrategier. Der bør også skelnes mellem de kooperativer, der befinder sig i begyndelsen (produktion) og i slutningen (forbrug) af værdikæden, hvorimellem der ofte ingen koordinering er.

2.4   Den strukturelle reform af markederne med henblik på at finde frem til en bæredygtig produktions- og forbrugsmodel kræver, at man bringer landbrugsfødevaresektorens værdikæde (2) i balance ved at lade landbrugssammenslutninger generelt, og særligt kooperativerne, spille en modulerende og inkluderende rolle, der gør det muligt at gennemføre de nødvendige tilpasninger og ændringer ved hjælp af dialog og samarbejde på tværs af sektorerne.

2.5   Denne tilgang bygger videre på EØSU's synspunkter og har til formål at finde løsninger på fremtidens udfordringer i fællesskabspolitikken i tråd med Europa 2020-strategien, den nye landbrugspolitik og handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik samt akten for det indre marked.

2.6   I denne sammenhæng er det vigtigt at fremhæve, at dette initiativ tager udgangspunkt i princippet om intelligent, bæredygtig og inklusiv vidensbaseret vækst, en lavemissionsøkonomi (3), beskæftigelsesegnethed samt social og territorial samhørighed.

2.7   Endelig bidrager dette forslag til andre horisontale aspekter af vidtrækkende betydning for fællesskabspolitikker som f.eks. fødevaresuverænitet og -sikkerhed, territorial balance og bevarelse af lokale fødevarekæder (4), socialt iværksætteri, beskyttelse af forbrugernes rettigheder og interesser samt det organiserede civilsamfunds direkte deltagelse på landbrugsfødevareområdet (5).

3.   EØSU's bemærkninger

3.1   Analyse af det nuværende marked

3.1.1   Markedet burde fungere på en måde, hvor forbrugerne er sikret produkter af den type og den kvalitet, som de ønsker. Dette kræver, at forbrugernes ønsker videresendes igennem hele værdikæden og når frem til producenterne uden forstyrrelser. Desværre er det nuværende marked ofte meget lineært, hvilket umuliggør positive tilbagemeldinger, samt meget komplekst, hvilket vanskeliggør markedets egentlige opgave, nemlig at levere produkter til befolkningen på den mest tilfredsstillende måde.

3.1.2   Forbrugerne efterspørger i stigende grad sikre og bæredygtige produkter, der produceres på en innovativ, ansvarlig og miljøvenlig måde under ordentlige arbejds- og dyrevelfærdsforhold uden at glemme, at man også bør tage de billigste fødevarer i betragtning, da prisen fortsat er en afgørende faktor for indkøbsbeslutningerne. Desværre sender landbrugsfødevareindustriens værdikæde ikke de relevante oplysninger videre til de forskellige led (primærproduktion, pakning, oplagring, distribution og salg).

3.1.3   Forsyningskæderne, som har øget afstanden mellem leverandør og forbruger, har også mindsket processernes gennemskuelighed, hvilket forårsager, at produktionsomkostningerne undervurderes og producenternes indtægt ofte ikke når den minimumstærskel, der sikrer, at de kan overleve økonomisk.

3.1.4   Dertil kommer, at den ringe forhandlingsposition og den fastlåste afhængighed hos de aktører, der er udsat for urimelige priser på deres forretningsområde, øger den aktuelle ubalance i landbrugsfødevareforsyningskæden (6), hvilket fastholder en anomal markedsadfærd.

3.1.5   Derfor giver analysen af det nuværende marked, som er nødvendig for en reform, følgende vurdering: et fragmenteret udbud, en koncentreret distribution og en svingende efterspørgsel. Sådanne omstændigheder er de ideelle betingelser for en øget spekulation.

3.1.6   Man bør også erindre, at distributionsfasen har sociale og miljømæssige virkninger i forbindelse med transport over længere distancer, forlænget oplagring på køl, udflytning af virksomheder, etc.

3.2   Mod et mere kooperativt marked: fokus på nye produktionsmetoder og et bæredygtigt forbrug

Den kooperative identitet styrkes gennem værdier som demokrati, lighed, solidaritet, gennemsigtighed og socialt ansvar. Den Internationale Kooperative Alliance har opstillet syv principper for kooperativer: "frivilligt og åbent medlemskab, demokratisk kontrol udøvet af medlemmerne, medlemmernes økonomiske deltagelse, uafhængighed for kooperativet, almen og faglig uddannelse og oplysning, samarbejde mellem kooperativerne og hensyntagen til samfundets behov" (7).

Et kooperativmarked på landbrugsfødevareområdet tager udgangspunkt i fødevareudbuddet og -efterspørgslen samt i principperne om gensidighed eller gensidig gavn og sigter mod en mere rimelig og effektiv værdikæde, hvad angår de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter. Helt konkret handler det om at skabe et marked, der har form af et plussumsspil, hvor alle vinder, og hvor der skabes størst mulig fælles værdi gennem etablering af langsigtede forbindelser og aftaler mellem de primære aktører (producenter og forbrugere) på grundlag af lige vilkår og fair konkurrence. I tråd med denne udtalelses principper er følgende nøglefaktorer vigtige for at ændre markedet:

| 3.2.1 | Produktionspyramiden bør vendes om og gives et tværnationalt kooperativt fokus samt en kritisk masse, der sikrer den nødvendige produktionsstørrelse og -omfang. Med udgangspunkt i enkeltmands- eller familieproducenter bør man fremme sammenslutninger eller kooperativer i praksis, hvilket stimulerer landdistrikternes økonomi, og lade dem indgå i strukturer af større dimension (regionale net og konkurrencedygtige klynger), som bringer landmændene tættere på de dele af distributionskæden, hvor værditilvæksten er størst. Denne kooperative omstrukturering vil gøre det muligt at maksimere udbyttet og dække den mangfoldige efterspørgsel ved at forkorte distributionskæderne mellem produktions- og forbrugscentrene (8). Desuden vil en kooperativ integration (9) medføre en større sporbarhed igennem hele processen, både hvad angår kvalitet og prisdannelse, hvilket vil føre til en bedre udnyttelse af ressourcerne og en højere effektivitet. |
| --- | --- |

3.2.1

Produktionspyramiden bør vendes om og gives et tværnationalt kooperativt fokus samt en kritisk masse, der sikrer den nødvendige produktionsstørrelse og -omfang. Med udgangspunkt i enkeltmands- eller familieproducenter bør man fremme sammenslutninger eller kooperativer i praksis, hvilket stimulerer landdistrikternes økonomi, og lade dem indgå i strukturer af større dimension (regionale net og konkurrencedygtige klynger), som bringer landmændene tættere på de dele af distributionskæden, hvor værditilvæksten er størst. Denne kooperative omstrukturering vil gøre det muligt at maksimere udbyttet og dække den mangfoldige efterspørgsel ved at forkorte distributionskæderne mellem produktions- og forbrugscentrene (8). Desuden vil en kooperativ integration (9) medføre en større sporbarhed igennem hele processen, både hvad angår kvalitet og prisdannelse, hvilket vil føre til en bedre udnyttelse af ressourcerne og en højere effektivitet.

| 3.2.2 | Socialt kooperativt overskud. Kooperativernes overskud tilgår kooperativernes egne medlemmer, hvilket øger deres muligheder for at forbedre deres markedsposition, øger beskæftigelsesegnetheden og giver en mere vidtrækkende adgang til grundlæggende ressourcer på mere rimelige betingelser for producenter og forbrugere, hvilket vil skabe synergier inden for den nye handelsramme. |
| --- | --- |

3.2.2

Socialt kooperativt overskud. Kooperativernes overskud tilgår kooperativernes egne medlemmer, hvilket øger deres muligheder for at forbedre deres markedsposition, øger beskæftigelsesegnetheden og giver en mere vidtrækkende adgang til grundlæggende ressourcer på mere rimelige betingelser for producenter og forbrugere, hvilket vil skabe synergier inden for den nye handelsramme.

| 3.2.3 | Koncentration af efterspørgslen
   (10). Ved hjælp af forbrugerkooperativer samt fremme af forbrugernetværk, der samler borgernes efterspørgsel, vil man give bedre adgang til kvalitetsprodukter til gunstige priser. Den direkte kontakt med producenterne kan ske på lokal- og nærmarkederne og ved at optimere onlinehandlen. Denne fremgangsmåde er i overensstemmelse med EU's største landbrugsorganisationer og landbrugsfødevarekooperativers mål, som er at fremme/støtte landmændenes initiativer til at sælge deres produkter direkte til slutbrugeren (f.eks. direkte salg fra gårdene igennem landbrugskooperativer, på lokale markeder ved hjælp af kollektive platforme eller gennem virksomheder, der styres af producenterne) (11). |
| --- | --- |

3.2.3

Koncentration af efterspørgslen
   (10). Ved hjælp af forbrugerkooperativer samt fremme af forbrugernetværk, der samler borgernes efterspørgsel, vil man give bedre adgang til kvalitetsprodukter til gunstige priser. Den direkte kontakt med producenterne kan ske på lokal- og nærmarkederne og ved at optimere onlinehandlen. Denne fremgangsmåde er i overensstemmelse med EU's største landbrugsorganisationer og landbrugsfødevarekooperativers mål, som er at fremme/støtte landmændenes initiativer til at sælge deres produkter direkte til slutbrugeren (f.eks. direkte salg fra gårdene igennem landbrugskooperativer, på lokale markeder ved hjælp af kollektive platforme eller gennem virksomheder, der styres af producenterne) (11).

| 3.2.4 | En cirkulær
   (12)
  markedsmodel ved hjælp af en forkortelse af distributionskæderne. For at modvirke overvægten af aktører, der ikke tilføjer værdi til landbrugsfødevarebranchens distributionskæde, bør man fremme muligheden for distributionskæder, der samler produktions- og forbrugselementerne så meget som muligt, dvs. hhv. primære producenter og slutbrugere (13). På denne måde kan man fremme markedssløjfer, der gør det muligt at tilpasse midler og omkostninger mellem befolkningens behov og produktionsmidlerne og dermed undgå over- eller underskud i produktionen, som er fænomener, der kan påvirke priserne kunstigt. Alt dette vil medføre en mere fair, gennemsigtig og afbalanceret produktion i landbrugsfødevarekæden, som kan gøre op med flere urimelige og illoyale forretningsmetoder, der går ud over den fair konkurrence. |
| --- | --- |

3.2.4

En cirkulær
   (12)
  markedsmodel ved hjælp af en forkortelse af distributionskæderne. For at modvirke overvægten af aktører, der ikke tilføjer værdi til landbrugsfødevarebranchens distributionskæde, bør man fremme muligheden for distributionskæder, der samler produktions- og forbrugselementerne så meget som muligt, dvs. hhv. primære producenter og slutbrugere (13). På denne måde kan man fremme markedssløjfer, der gør det muligt at tilpasse midler og omkostninger mellem befolkningens behov og produktionsmidlerne og dermed undgå over- eller underskud i produktionen, som er fænomener, der kan påvirke priserne kunstigt. Alt dette vil medføre en mere fair, gennemsigtig og afbalanceret produktion i landbrugsfødevarekæden, som kan gøre op med flere urimelige og illoyale forretningsmetoder, der går ud over den fair konkurrence.

| 3.2.5 | Ny teknologi
   (14). Den teknologiske innovation er hjørnestenen i udviklingen af et mere kooperativt marked, både hvad angår den innovative udvikling inden for fødevareproduktionsteknikker og de logistiske strukturer, der er nødvendige for at øge effektiviteten af kommunikationsvejene i forbindelse med anvendelsen af intelligente produktions-, distributions- og forbrugsnet (som organisationsformer, der har et højt niveau af selvorganisering og udviklingsfrihed, og som har kapacitet til at ændre adfærd for at nå sine målsætninger). Disse net er virale, interoperable og internt forbundne i en digitaliseret verden og kan erstatte tomme mellemled. Derfor bør ny teknologi være det redskab, man anvender til at tilrettelægge processen mod en øget kollektiv effektivitet, da den gør det muligt at forandre tingenes tilstand og indføre innovation i fødevarekæden. |
| --- | --- |

3.2.5

Ny teknologi
   (14). Den teknologiske innovation er hjørnestenen i udviklingen af et mere kooperativt marked, både hvad angår den innovative udvikling inden for fødevareproduktionsteknikker og de logistiske strukturer, der er nødvendige for at øge effektiviteten af kommunikationsvejene i forbindelse med anvendelsen af intelligente produktions-, distributions- og forbrugsnet (som organisationsformer, der har et højt niveau af selvorganisering og udviklingsfrihed, og som har kapacitet til at ændre adfærd for at nå sine målsætninger). Disse net er virale, interoperable og internt forbundne i en digitaliseret verden og kan erstatte tomme mellemled. Derfor bør ny teknologi være det redskab, man anvender til at tilrettelægge processen mod en øget kollektiv effektivitet, da den gør det muligt at forandre tingenes tilstand og indføre innovation i fødevarekæden.

3.3   Vejen mod et mere kooperativt marked

Den overordnede overgang til en ansvarlig og bæredygtig produktion kræver en multiinteressenttilgang og afhænger af, at alle interessegrupper kan påvirke og blive påvirket af de kooperative aktiviteter (kooperativernes sociale medansvar). Et strategisk punkt, som man bør tage i betragtning i forbindelse med fremme af kooperative og interkooperative forbrugs- og produktionsmodeller, er udarbejdelsen af institutionelle instrumenter og mekanismer, der kan gøre modellerne konkurrencedygtige i forhold til den traditionelle værdikæde. Der er visse overvejelser, man bør gøre i den kommende beslutningsproces, herunder:

| 3.3.1 | Vedtagelse af foranstaltninger inden for rammerne af EU-politikker. Ved hjælp af en reform af den juridiske ramme og en politik med incitamenter bør man etablere støtteforanstaltninger til fremme af kooperativer ved hjælp af udviklingsagenturer, finanslån, etc. samt foranstaltninger for kooperativ integration og internationalisering, foranstaltninger til samhørighed og social innovation samt foranstaltninger, der kan fremme partnerskaber mellem de offentlige institutioner, SMV'er, kooperativer, forbrugerorganisationer og andre sammenslutninger. |
| --- | --- |

3.3.1

Vedtagelse af foranstaltninger inden for rammerne af EU-politikker. Ved hjælp af en reform af den juridiske ramme og en politik med incitamenter bør man etablere støtteforanstaltninger til fremme af kooperativer ved hjælp af udviklingsagenturer, finanslån, etc. samt foranstaltninger for kooperativ integration og internationalisering, foranstaltninger til samhørighed og social innovation samt foranstaltninger, der kan fremme partnerskaber mellem de offentlige institutioner, SMV'er, kooperativer, forbrugerorganisationer og andre sammenslutninger.

| 3.3.2 | Kooperativernes offentlige indkøb
   (15). De senere års fremskridt inden for grønne offentlige indkøb og senest vedtagelsen af etiske kriterier for offentlige myndigheders indkøb har haft en stor betydning for den sociale og økonomiske udbredelse af bæredygtigheds- og samarbejdsaktioner. De offentlige indkøb har potentiale til at gå forrest som eksempel og står for store mængdeindkøb, hvilket uden tvivl gør dem til et uundværligt instrument til at fremme de mål, som forfølges. Det kan være afgørende for en ny produktions- og forbrugsmodel, at man stimulerer markedsstrømmene mellem de offentlige myndigheder og kooperativnettene. |
| --- | --- |

3.3.2

Kooperativernes offentlige indkøb
   (15). De senere års fremskridt inden for grønne offentlige indkøb og senest vedtagelsen af etiske kriterier for offentlige myndigheders indkøb har haft en stor betydning for den sociale og økonomiske udbredelse af bæredygtigheds- og samarbejdsaktioner. De offentlige indkøb har potentiale til at gå forrest som eksempel og står for store mængdeindkøb, hvilket uden tvivl gør dem til et uundværligt instrument til at fremme de mål, som forfølges. Det kan være afgørende for en ny produktions- og forbrugsmodel, at man stimulerer markedsstrømmene mellem de offentlige myndigheder og kooperativnettene.

| 3.3.3 | Kvalitetsmærker
   (16). Kvalitetsmærker er indirekte fremmende instrumenter, der bekræfter produkternes oprindelse, kendetegn og egenskaber samt, i dette tilfælde, merværdien af det sociale aspekt i den kooperative produktion ("kooperative mærker"). Dette image vil øge kendskabet til produkterne og gøre det muligt for landbrugsorganisationerne at fokusere på markedet frem for produktionen. |
| --- | --- |

3.3.3

Kvalitetsmærker
   (16). Kvalitetsmærker er indirekte fremmende instrumenter, der bekræfter produkternes oprindelse, kendetegn og egenskaber samt, i dette tilfælde, merværdien af det sociale aspekt i den kooperative produktion ("kooperative mærker"). Dette image vil øge kendskabet til produkterne og gøre det muligt for landbrugsorganisationerne at fokusere på markedet frem for produktionen.

| 3.3.4 | Gennemsigtighed og forbrugeroplysning
   (17). Sammenkædet med informations- og oplysningskampagner om købsbeslutninger på et kooperativt marked er gennemsigtighed (særligt vedrørende kvalitet og sporbarhed) en afbalancerende faktor i værdikæden, der fører til mere ensartede oplysninger og til koordinerede aktioner mellem produktion og forbrug. Dette er vigtigt for effektiviteten i en model, der bygger på bæredygtighed, og sammenkæder udbud og efterspørgsel både tidsmæssigt og geografisk i integrationen af de respektive salgsprocesser. Man bør ligeledes prioritere forbrugerorganisationer samt distributionskanaler, der fører til en koncentration af den endelige efterspørgsel efter landbrugsfødevarer. |
| --- | --- |

3.3.4

Gennemsigtighed og forbrugeroplysning
   (17). Sammenkædet med informations- og oplysningskampagner om købsbeslutninger på et kooperativt marked er gennemsigtighed (særligt vedrørende kvalitet og sporbarhed) en afbalancerende faktor i værdikæden, der fører til mere ensartede oplysninger og til koordinerede aktioner mellem produktion og forbrug. Dette er vigtigt for effektiviteten i en model, der bygger på bæredygtighed, og sammenkæder udbud og efterspørgsel både tidsmæssigt og geografisk i integrationen af de respektive salgsprocesser. Man bør ligeledes prioritere forbrugerorganisationer samt distributionskanaler, der fører til en koncentration af den endelige efterspørgsel efter landbrugsfødevarer.

| 3.3.5 | Uddannelse inden for socialt iværksætteri og kooperativbevægelsen
   (18). Selv om dette er et åbenlyst proaktivt instrument, som ikke skaber umiddelbare resultater, er det ikke desto mindre afgørende for konsolideringen af de ændringer, der finder sted på markedet. Kendskabet til og tilegnelsen af de kooperative principper på uddannelsesinstitutionerne vil ikke blot skabe en positiv holdning til kooperativmodellen og til samarbejde som en kilde til tillid tidligt i livet. Det kan også påvirke elevernes forældre og tilskynde dem til forbrugsmønstre, der er i overensstemmelse med de foreslåede aktioner. Det er især vigtigt at fremme iværksætterånden blandt unge ved at tilskynde og motivere til oprettelse og konsolidering af kooperativer, hvad enten det drejer sig om produktions-, salgs- eller forbrugsfasen. Alt dette vil uden tvivl bidrage til oplysning om, udveksling og udbredelse af god kooperativ praksis. |
| --- | --- |

3.3.5

Uddannelse inden for socialt iværksætteri og kooperativbevægelsen
   (18). Selv om dette er et åbenlyst proaktivt instrument, som ikke skaber umiddelbare resultater, er det ikke desto mindre afgørende for konsolideringen af de ændringer, der finder sted på markedet. Kendskabet til og tilegnelsen af de kooperative principper på uddannelsesinstitutionerne vil ikke blot skabe en positiv holdning til kooperativmodellen og til samarbejde som en kilde til tillid tidligt i livet. Det kan også påvirke elevernes forældre og tilskynde dem til forbrugsmønstre, der er i overensstemmelse med de foreslåede aktioner. Det er især vigtigt at fremme iværksætterånden blandt unge ved at tilskynde og motivere til oprettelse og konsolidering af kooperativer, hvad enten det drejer sig om produktions-, salgs- eller forbrugsfasen. Alt dette vil uden tvivl bidrage til oplysning om, udveksling og udbredelse af god kooperativ praksis.

| 3.3.6 | Differentieret skattebehandling
   (19). Det er afgørende, at et mere retfærdigt skattesystem kan lede forbruget hen mod en effektiv udnyttelse af ressourcerne (20), således at der tages et større hensyn til de enkelte produkters indhold, hvad angår sociale og miljømæssige aspekter samt den sociale merværdi, der opnås ved den kooperative model. Med udgangspunkt i en særlig skatteordning er skattemæssige incitamenter og udligningsstøtte blandt de mest direkte og potentielt effektive instrumenter til at opnå de opstillede mål. Erfaringer fra flere medlemsstater viser, at vedtagelsen af en differentieret skattebehandling fremmer selvstændighed og finansiel uafhængighed, men kræver en forudgående konsekvensanalyse på lige fod med nogle af de ovennævnte initiativforslag. |
| --- | --- |

3.3.6

Differentieret skattebehandling
   (19). Det er afgørende, at et mere retfærdigt skattesystem kan lede forbruget hen mod en effektiv udnyttelse af ressourcerne (20), således at der tages et større hensyn til de enkelte produkters indhold, hvad angår sociale og miljømæssige aspekter samt den sociale merværdi, der opnås ved den kooperative model. Med udgangspunkt i en særlig skatteordning er skattemæssige incitamenter og udligningsstøtte blandt de mest direkte og potentielt effektive instrumenter til at opnå de opstillede mål. Erfaringer fra flere medlemsstater viser, at vedtagelsen af en differentieret skattebehandling fremmer selvstændighed og finansiel uafhængighed, men kræver en forudgående konsekvensanalyse på lige fod med nogle af de ovennævnte initiativforslag.

| 3.3.7 | Anvendelse af teknologi. Teknologiske fremskridt og den universelle adgang hertil er den bedste vej til at nå de fastlagte mål. I denne sammenhæng bør følgende tiltag fremhæves: forskning og innovation inden for landbrugsfødevareproduktion, oprettelse af nye marketingområder og distributionskanaler samt den stigende anvendelse af kvalitetscertificering ved tildeling af points på baggrund af næringsværdi, forsyningsgaranti og andre fordele for befolkningen og fratrækning af points for sociale og miljømæssige omkostninger, etc., således at man tilgodeser kriterier såsom sundhed og fødevaresikkerhed, det økologiske og sociale fodaftryk, og at de værdiansættes af forbrugerne i forhold til prisen og de tilhørende produktions- og distributionsomkostninger. Hvis man skal indføre et sådant certificeringsredskab kræver det samtidig andre instrumenter såsom intelligent telefoni, specifikke it-applikationer og sociale netværk. |
| --- | --- |

3.3.7

Anvendelse af teknologi. Teknologiske fremskridt og den universelle adgang hertil er den bedste vej til at nå de fastlagte mål. I denne sammenhæng bør følgende tiltag fremhæves: forskning og innovation inden for landbrugsfødevareproduktion, oprettelse af nye marketingområder og distributionskanaler samt den stigende anvendelse af kvalitetscertificering ved tildeling af points på baggrund af næringsværdi, forsyningsgaranti og andre fordele for befolkningen og fratrækning af points for sociale og miljømæssige omkostninger, etc., således at man tilgodeser kriterier såsom sundhed og fødevaresikkerhed, det økologiske og sociale fodaftryk, og at de værdiansættes af forbrugerne i forhold til prisen og de tilhørende produktions- og distributionsomkostninger. Hvis man skal indføre et sådant certificeringsredskab kræver det samtidig andre instrumenter såsom intelligent telefoni, specifikke it-applikationer og sociale netværk.

3.4   Kooperativmarkedets konkurrencemæssige fordele

Ud over de åbenlyse fordele ved en model, der baserer sig på bæredygtighed og socialt og økonomisk samarbejde, medfører kooperativmarkedet en række konkurrencemæssige fordele for aspekter med stor betydning for EU's politikker på følgende områder:

| 3.4.1 | Økonomi: stabil og sikker adgang til markederne for landbrugsprodukter, bæredygtig finansiering, socialt ansvarlige investeringer, stimulering af markedet, bevarelse af konkurrencen, beskyttelse af forbrugernes rettigheder og interesser, etc. |
| --- | --- |

3.4.1

Økonomi: stabil og sikker adgang til markederne for landbrugsprodukter, bæredygtig finansiering, socialt ansvarlige investeringer, stimulering af markedet, bevarelse af konkurrencen, beskyttelse af forbrugernes rettigheder og interesser, etc.

| 3.4.2 | Samfund: fysisk planlægning, landdistrikternes udvikling og inklusion, kulturarv samt lokal og regional identitet, fødevaresuverænitet og -sikkerhed, en ende på overproduktion samt adgang til fødevarer, produkternes sociale sporbarhed, en bremsning af udflytningen af virksomheder, garanti for ordentlige lønninger, forbedring af arbejdsforhold, socialt ansvar og bæredygtigt forbrug, befolkningssundhed og sund livsstil, befolkningens direkte deltagelse i beslutningsprocesserne hos de institutioner, der repræsenterer den, etc. |
| --- | --- |

3.4.2

Samfund: fysisk planlægning, landdistrikternes udvikling og inklusion, kulturarv samt lokal og regional identitet, fødevaresuverænitet og -sikkerhed, en ende på overproduktion samt adgang til fødevarer, produkternes sociale sporbarhed, en bremsning af udflytningen af virksomheder, garanti for ordentlige lønninger, forbedring af arbejdsforhold, socialt ansvar og bæredygtigt forbrug, befolkningssundhed og sund livsstil, befolkningens direkte deltagelse i beslutningsprocesserne hos de institutioner, der repræsenterer den, etc.

| 3.4.3 | Miljø: energibesparelser, bevarelse af økosystemer, økologiske fodaftryk, miljøvenligt landbrug, fornuftig og ansvarlig anvendelse af råmaterialer og naturlige ressourcer, landbrugsfødevareprodukternes livscyklus, oprettelse af grønne job som en strategi til udvidelse af markedet, etc. |
| --- | --- |

3.4.3

Miljø: energibesparelser, bevarelse af økosystemer, økologiske fodaftryk, miljøvenligt landbrug, fornuftig og ansvarlig anvendelse af råmaterialer og naturlige ressourcer, landbrugsfødevareprodukternes livscyklus, oprettelse af grønne job som en strategi til udvidelse af markedet, etc.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Kommissionens meddelelse: "Akten for det indre marked", COM(2011) 206 final.

1

(2)  Kommissionens meddelelse om handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik, COM(2008) 397 final.

2

(3)  EØSU's udtalelse om "Køreplan for en lavemissionsøkonomi i 2050", EUT C 376 af 22.12.2011, s. 110-116.

3

(4)  FN's Generalforsamling: "Report submitted by the Special Rapporteur on the right to food", Olivier de Schutter (A/HRC/19/59 – 26. december 2011).

4

(5)  Formand Staffan Nilssons konklusioner på konferencen "Fødevarer til alle – mod en global aftale".

5

(6)  EØSU's udtalelse om "En bedre fungerende fødevareforsyningskæde i Europa", EUT C 48 af 15.2.2011, s. 145.

6

(7)  EØSU's udtalelse om "Kooperativer og omstruktureringer", EUT C 191 af 29.6.2012, s. 24-30.

7

(8)  Kommissionens meddelelse: "Integreret produktpolitik", COM(2003) 302 final.

8

(9)  I denne sammenhæng er det integrerede kooperativ eller andelsselskabet af kollektiv interesse – som en virksomhedsform i fremvækst – en virksomhed, der producerer varer eller tjenesteydelser med henblik på at dække et områdes samlede efterspørgsel ved hjælp af en fælles mobilisering af de relevante aktører.

9

integrerede kooperativ

andelsselskabet af kollektiv interesse

(10)  Kommissionens meddelelse "Den fælles landbrugspolitik på vej mod 2020: Morgendagens udfordringer: fødevarer, naturressourcer og landområder", COM(2010) 672 final.

10

(11)  Den fælles landbrugspolitik efter 2013. Landmændenes og landbrugskooperativernes reaktion på Kommissionens lovgivningsforslag (COPA-COGECA, 2012).

11

(12)  Salcedo Aznal, Alejandros. “¿Sociedad de consumo o redes de consumidores? Esbozo para un análisis social del consumidor actual” (2008). (Forbrugssamfund eller forbrugernetværk? Udkast til en social analyse af nutidens forbruger. Foreligger d.d. ikke på dansk).

12

¿Sociedad de consumo o redes de consumidores? Esbozo para un análisis social del consumidor actual

(13)  Kommissionens meddelelse om handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik, COM(2008) 397 final.

13

(14)  EØSU's udtalelse om "Fællesskabets landbrugsmodel: produktkvalitet og forbrugeroplysning som konkurrenceparametre", EUT C 18 af 19.1.2011, s. 5.

14

(15)  Kommissionens meddelelse: "En ny EU-strategi 2011-2014 for virksomhedernes sociale ansvar", COM(2011) 681 final.

15

(16)  Kommissionens meddelelse: "Den fælles landbrugspolitik på vej mod 2020: Morgendagens udfordringer: fødevarer, naturressourcer og landområder", COM(2010) 672 final.

16

(17)  Kommissionens meddelelse om handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik, COM(2008) 397 final.

17

(18)  Kommissionens meddelelse: "Initiativ for socialt iværksætteri – At skabe et gunstigt klima for sociale virksomheder som kerneelementer i den sociale økonomi og den sociale innovation", COM(2011) 682 final.

18

(19)  EØSU's udtalelse om "Forskellige virksomhedsformer", EUT C 318 af 23.12.2009, s. 22-28.

19

(20)  COM(2011) 571 final og EØSU's udtalelse om "Fremme af en bæredygtig produktion og et bæredygtigt forbrug i EU", EUT C 191 af 29.6.2012, s. 6.

20

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/49 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/49

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Revision af retningslinjerne fra 1994 og 2005 om luftfart og lufthavne i EU« (tillægsudtalelse)

2012/C 299/10

Ordfører: Jacek KRAWCZYK

Medordfører: Nico WENNMACHER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 14. juli 2011 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at afgive tillægsudtalelse om:

"Revision af retningslinjerne fra 1994 og 2005 om luftfart og lufthavne i EU".

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommissionen for Industrielle Ændringer, som vedtog sin udtalelse den 11. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 143 stemmer for, 2 imod og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner

1.1   Kommissionen har planer om at revidere dels retningslinjerne fra 1994 for anvendelse af EF-traktatens artikel 92 og 93 på statsstøtte i luftfartssektoren, dels retningslinjerne fra 2005 for finansiering af lufthavne og statslig startstøtte til luftfartsselskaber, som opererer fra regionale lufthavne (i det følgende omtalt som luftfartsretningslinjerne).

1.2   Medlemsstater har siden 2005 undladt at oplyse Kommissionen om mange tilfælde, hvor lufthavne eller lokalsamfund har tildelt støtte.

1.3   EØSU er enig med de større aktører om, at en revision af de nuværende luftfartsretningslinjer er bydende nødvendig, og for at skabe reelle lige konkurrencevilkår for alle er der behov for, at det sker med det samme. Udvikling af regionale lufthavne er en vigtig faktor for økonomisk vækst og territorial samhørighed, og der er behov for klare regler om statsstøtte på området.

1.4   Udvalget mener, at det er nødvendigt at udarbejde en undersøgelse, som giver et aktuelt overblik over statsstøtte og lignende praksis, for så vidt angår gennemførelse af luftfartsretningslinjerne. Den bør, ud over en analyse af gældende praksis på området, også indeholde detaljerede oplysninger om beløbsstørrelse og -type for de tildelte midler, deres betydning for den konkrete økonomiske udvikling samt den kvantitative og kvalitative indvirkning på beskæftigelsen.

1.5   I sine anbefalinger vedrørende en revision af luftfartsretningslinjerne i denne udtalelses punkt 5:

| — | bakker EØSU op om behovet for et sæt standardiserede EU-regler, der gælder for hele luftfartssektoren, og som sætter en stopper for ukontrollerede subsidieordninger og sikrer lige konkurrencevilkår for alle markedsaktører, også på lokalt niveau, |
| --- | --- |

—

bakker EØSU op om behovet for et sæt standardiserede EU-regler, der gælder for hele luftfartssektoren, og som sætter en stopper for ukontrollerede subsidieordninger og sikrer lige konkurrencevilkår for alle markedsaktører, også på lokalt niveau,

| — | er udvalget enigt i, at private investeringer som et overordnet princip ikke kan betragtes som statsstøtte. Samtidig kan en offentlig operatør optræde som privat investor, hvis investeringen kan retfærdiggøres ud fra et kommercielt synspunkt, |
| --- | --- |

—

er udvalget enigt i, at private investeringer som et overordnet princip ikke kan betragtes som statsstøtte. Samtidig kan en offentlig operatør optræde som privat investor, hvis investeringen kan retfærdiggøres ud fra et kommercielt synspunkt,

| — | anbefaler EØSU, at der kun bør være mulighed for at tildele statsstøtte til investeringer i lufthavnsinfrastruktur og startstøtte til flyselskaber i klart definerede tilfælde, og at denne støtte tilpasses efter tidsperiode og intensitet, |
| --- | --- |

—

anbefaler EØSU, at der kun bør være mulighed for at tildele statsstøtte til investeringer i lufthavnsinfrastruktur og startstøtte til flyselskaber i klart definerede tilfælde, og at denne støtte tilpasses efter tidsperiode og intensitet,

| — | tilslutter udvalget sig behovet for fuld offentliggørelse af hvilken støtte, der er tilgængelig for lufthavne og flyselskaber, og under hvilke betingelser denne støtte kan tildeles, |
| --- | --- |

—

tilslutter udvalget sig behovet for fuld offentliggørelse af hvilken støtte, der er tilgængelig for lufthavne og flyselskaber, og under hvilke betingelser denne støtte kan tildeles,

| — | opfordrer EØSU til at fremme den sociale dialog og undgå social dumping i sektoren, |
| --- | --- |

—

opfordrer EØSU til at fremme den sociale dialog og undgå social dumping i sektoren,

| — | fremhæver udvalget vigtigheden af en korrekt gennemførelse af retningslinjerne, og at håndhævelse er en afgørende faktor, |
| --- | --- |

—

fremhæver udvalget vigtigheden af en korrekt gennemførelse af retningslinjerne, og at håndhævelse er en afgørende faktor,

| — | anbefaler EØSU, at der udarbejdes en langsigtet politik for udvikling af regionale lufthavne. Det er en forudsætning for en vellykket håndhævelse af luftfartsretningslinjerne, at man bliver enige om klare politiske prioriteter for udvikling af regionale lufthavne. |
| --- | --- |

—

anbefaler EØSU, at der udarbejdes en langsigtet politik for udvikling af regionale lufthavne. Det er en forudsætning for en vellykket håndhævelse af luftfartsretningslinjerne, at man bliver enige om klare politiske prioriteter for udvikling af regionale lufthavne.

2.   Indledning

2.1   Gennem de seneste to årtier har den europæiske luftfartsindustri oplevet en række omvæltninger, som hovedsageligt skyldes markedets liberalisering og den efterfølgende etablering af lavprisselskaber. Samtidig med at det indre luftfartsmarked har givet flere europæiske borgere adgang til lufttransport pga. fremkomsten af nye luftfartsselskaber, nye regionale lufthavne og lavere billetpriser, har det haft en ikke ubetydelig indvirkning på beskæftigelsen og forholdet mellem arbejdsmarkedets parter i sektoren.

2.2   For at sikre lige konkurrencevilkår for luftfartsselskaber vedtog Kommissionen i 1994 i forbindelse med liberaliseringen af markedet for luftfartstjenester de første retningslinjer for luftfarten i EU med bestemmelser om vurdering af social støtte og omstruktureringsstøtte til luftfartsselskaber. De blev i 2005 suppleret med retningslinjer for offentlig finansiering af lufthavne og statslig startstøtte til luftfartstjenester fra regionale lufthavne.

2.3   Kommissionen har planer om at revidere dels retningslinjerne fra 1994 for anvendelse af EF-traktatens artikel 92 og 93 på statsstøtte i luftfartssektoren, dels retningslinjerne fra 2005 for finansiering af lufthavne og statslig startstøtte til luftfartsselskaber, som opererer fra regionale lufthavne.

2.4   En række europæiske ruteselskaber, hvoraf de fleste er medlemmer af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber (AEA) anfører, at de i de seneste år har oplevet en ny form for konkurrence fra luftfartsselskaber, der får betydelige indtægter fra lokalsamfund og lufthavne. AEA-selskaberne mener, at denne støtte er uretmæssig, og giver eksempler på flere grove tilfælde, hvor statsstøtte har resulteret i en alvorlig konkurrenceforvridning på det europæiske marked for lufttransport.

2.5   Ifølge Sammenslutningen af lavprisluftfartsselskaber (ELFAA) har øget konsolidering mellem ruteselskaber og fokus på at betjene deres knudepunkter givet færre alternativer til regioner og regionale lufthavne, der forsøger at udvikle et større udvalg af direkte forbindelser fra punkt til punkt. I mange tilfælde er lavprisselskaberne de regionale lufthavnes eneste mulighed for vækst på det europæiske marked. Den seneste EU-udvidelse har åbent op for nye markedsmuligheder, og mange af disse markeder er stærkt afhængige af lavprisforretningsmodellerne, når det kommer til udvikling og fastholdelse af trafikstrømme. ELFAA anfører, at disse ruter har en social og økonomisk værdi i forhold til europæisk samhørighed og regional udvikling.

2.6   Medlemsstater har siden 2005 undladt at oplyse Kommissionen om mange tilfælde, hvor lufthavne eller lokalsamfund har tildelt støtte. Luftfartsretningslinjerne fra 2005 udstikker ikke en kurs med hensyn til opstillingen af nationale ordninger med en præcis definition af, hvilke betingelser der giver mulighed for støtte. Hvad der måske er endnu værre, er, at afgørelsen i de få tilfælde, hvor der blev indgivet en anmeldelse, som gav anledning til, at Kommissionen iværksatte en formel procedure, i bedste fald har været længe under vejs og efterladt mange uafklarede spørgsmål. Det har bidraget til, at der er opstået en vis form for straffrihed og passivitet.

2.7   Idéen om lufthavnen som en økonomisk drivkraft for økonomisk udvikling i den enkelte region har fået næring af en stadigt større mangel på et direkte (finansielt) engagement fra de enkelte medlemsstater, som har overladt forpligtelsen til at overvåge, forvalte og finansiere disse nødvendige infrastrukturer til regioner og andre lokale myndigheder. Regionale myndigheder betragter i stadig højere grad lufthavne som et af de vigtigste værktøjer til udvikling af den lokale økonomi.

2.8   Kommissionen har for nuværende modtaget mange klager på dette område fra tidligere nationale flyselskaber mod lavprisflyselskaberne og vice versa. Siden 2005 har antallet af anmeldelser til Kommissionen været noget lave i forhold til den store udbredelse af regionale lufthavne i EU.

2.9   De vigtigste resultater af Kommissionens offentlige høring viser følgende:

| — | et behov for at forenkle retningslinjerne og gøre dem mere gennemsigtige, |
| --- | --- |

—

et behov for at forenkle retningslinjerne og gøre dem mere gennemsigtige,

| — | støtte til større håndhævelse af reglerne om statsstøtte til flyselskaber og lufthavne, |
| --- | --- |

—

støtte til større håndhævelse af reglerne om statsstøtte til flyselskaber og lufthavne,

| — | en ny kategori af regler for at forhindre konkurrenceforvridning mellem lufthavne i samme opland og |
| --- | --- |

—

en ny kategori af regler for at forhindre konkurrenceforvridning mellem lufthavne i samme opland og

| — | mere klarhed og forudsigelighed i forhold til regler om investeringsstøtte (klare definitioner af finansielle parametre). |
| --- | --- |

—

mere klarhed og forudsigelighed i forhold til regler om investeringsstøtte (klare definitioner af finansielle parametre).

2.10   EØSU er således enigt med de større aktører i, at en revision af de nuværende luftfartsretningslinjer er bydende nødvendig, og for at skabe reelle og lige konkurrencevilkår for alle er der behov for, at det sker med det samme. Udvikling af regionale lufthavne er en vigtig faktor for økonomisk vækst og territorial samhørighed, og der er behov for klare regler om statsstøtte på området.

2.11   Udvalget mener, at det er nødvendigt at udarbejde en undersøgelse, som giver et aktuelt overblik over statsstøtte og lignende praksis, for så vidt angår gennemførelse af luftfartsretningslinjerne. Med henblik på at vurdere hvorvidt og i hvilket omfang gældende praksis forvrider de lige konkurrencevilkår mellem lufthavne samt luftfartsselskaber, bør undersøgelsen indeholde detaljerede oplysninger om beløbsstørrelse og -type for de tildelte midler, deres betydning for den konkrete økonomiske udvikling/effektivitet samt den kvantitative og kvalitative indvirkning på beskæftigelsen.

2.12   Den aktuelle globale økonomiske krise og især det stadig større budgetpres i EU og medlemsstaterne kan spænde ben for den eksisterende statsstøttepolitik for udvikling af regionale lufthavne. Det er vigtigt at få en bedre forståelse af, i hvilket omfang man i det lange løb kan holde fast i den nuværende økonomiske driftsmodel for regionale lufthavne. Som de nuværende forhandlinger om FFR 2014-2020 vidner om, er det en stor udfordring at opnå flere resultater i EU med færre tilgængelige midler, hvilket tydeligvis også er tilfældet for emnet i denne udtalelse.

3.   Markedet

3.1   Der er ca. 460 lufthavne i EU's medlemsstater, der anvendes til kommerciel luftfart. I 2010 havde omkring 60 % af EU's lufthavne færre end 1 mio. passagerer.

3.2   Markedet for lufttransport har været igennem en rivende udvikling i de seneste år: lavprisselskaberne har udviklet nye og omfattende forretningsmodeller, der er knyttet til regionale lufthavne, og sidder nu på betydelige markedsandele. Samtidig har de tidligere nationale flyselskaber næsten alle gennemført en omstruktureringsproces og derved konsolideret deres position i Europa yderligere.

3.3   I 2005 var lavprisselskabernes europæiske markedsandel på 25 %, mens den i 2010 var vokset til 39 %. Ser man kun på punkt til punkt-trafik, stiger andelen til 43 %. Mellem 2008 og 2010 led de traditionelle ruteselskaber (medlemmer af AEA) store tab på deres europæiske aktiviteter, og på trods af positive resultater inden for langdistanceflyvninger (1. mia. EUR i 2008, 100 mio. EUR i 2009 og 1,1 mia. EUR i 2010) endte det endelige driftsresultat i minus som følge af den negative vækst i europæiske kortdistanceflyvninger.

3.4   ELFAA forventer ud fra aktuelle tendenser og planer om udskiftning af flyflåden, at lavprisselskabernes andel vil stige til mellem 45 % og 53 % af europæiske passagerflyvninger inden 2020. For rejser fra punkt til punkt forventes det, at lavprisselskabernes andel vil stige til mellem 50 % og 60 %. Lavprisselskaberne har under den seneste krise ikke lidt tab i samme omfang som ruteselskaber.

3.5   Lavprisselskaberne er langt de største aktører i de regionale punkt til punkt-flyvninger. I lavpriskategorien tegner tre selskaber sig for mere end 52 % af lavprismarkedet, mens de tre største ruteselskaber kun har en andel på 22 % af det indre rutemarked. Ved at se på både a) lavprisselskabernes stigende andel af europæiske ruter og b) stadigt flere regionale punkt til punkt-ruter i forhold til traditionelle ruter mellem fordelingslufthavne i sammenhæng kan man udlede, at der i dag er et langt større udbud end tidligere, men at en del af dette stigende udbud (især ved punkt til punkt-ruter) kan tilskrives et begrænset antal konkurrenter.

3.6   Med undtagelse af de større europæiske fordelingslufthavne samt de største regionale lufthavne er en lang række af de europæiske regionale lufthavne ikke økonomisk bæredygtige, når man se på de reelle omkostninger til infrastruktur. Mange små regionale lufthavne kan ikke bære omkostningerne til infrastruktur, som finansieres ved hjælp af andre tilgængelige midler, oftest på regionalt niveau. Et stort antal lufthavne ville simpelthen være nødt til at lukke, hvis de skulle betale de reelle udgifter til infrastruktur.

3.7   Det vigtigt at have in mente, at Europa kommer til at mangle lufthavnskapacitet i de kommende år. EUROCONTROL's undersøgelse "Challenges of growth" (2008) og en ny "Long Term Forecast" (2010) peger på, at europæiske lufthavne vil komme til at mangle kapacitet i lyset af den forventede trafiktilvækst frem til 2030 (16,9 mio. flyafgange, 1,8 gange flere end i 2009). Ifølge disse officielle rapporter vil der på trods af planer om at øge kapaciteten i det europæiske lufthavnsnetværk med 41 % inden 2030 som følge af utilstrækkelig lufthavnskapacitet mangle plads til, hvad der svarer til skræmmende 10 % af alle flyvninger.

3.8   Selvom ekstern finansiering af infrastruktur generelt ikke er et vigtigt spørgsmål for større lufthavne, spiller den en afgørende rolle for mange regionale lufthavne, som ikke har stordriftsfordele og kommercielle indtægter, der kan give tilstrækkelig luft i budgettet til at finansiere egen infrastruktur.

3.9   Et nyt punkt til punkt-marked er både en mulighed, men samtidig også en årsag til usikkerhed i visse regionale lufthavne på grund af et meget lunefuldt marked. Især lavprisselskaber er i stand til at omfordele deres flyflåde og -personale i Europa med meget kort frist, alt afhængig af det økonomiske potentiale i at flyve en ny rute til en alternativ lufthavn. Det handler om stabilitet og forudsigelighed i indtægter for disse lufthavne.

3.10   Startstøtte under de nuværende retningslinjer har ført til et "investeringskapløb" mellem forskellige regioner om at udvikle deres regionale lufthavne, og ofte også ved hjælp af EU-midler. Hvis en regional lufthavn kommer i finansielle vanskeligheder, søger regionen om yderligere støtte med den begrundelse, at disse regionale lufthavne er underudnyttede og udgør en nødvendig omkostning for lokalsamfundene.

4.   Særlige bemærkninger

4.1   Ud fra et langsigtet perspektiv er luftfartsindustrien en meget lidt profitabel industri, og den er allerede præget af stor konkurrence. I en sådan situation kan selv små subsidier påvirke konkurrenceevnen, og der er derfor behov for at være meget varsom i håndteringen af dette spørgsmål.

4.2   Det vigtigste spørgsmål er, hvilken fremgangsmåde der er den rigtige i udarbejdelsen af nye luftfartsretningslinjer, for der er i bedste fald adskillige.

4.2.1   Ifølge ELFAA er det afgørende at frigøre de regionale lufthavnes potentiale for at kunne fortsætte processen for territorial samhørighed og regional udvikling i EU samt aflaste ruteselskabernes fordelingslufthavne for trafikpropper. Udvikling af regionale lufthavne fører til højere beskæftigelse, større muligheder for virksomheder i EU's yderkantsområder, færre emissioner ved direkte forbindelser mellem regioner i stedet for indirekte flyvninger via fordelingslufthavne og mindre trafikrelateret forurening, da passagerer vil benytte sig af deres lokale lufthavn. Man bør ifølge ELFAA fremme de regionale lufthavnes vækst ved hjælp af fleksible retningslinjer for statsstøtte, som har fokus på det markedsøkonomiske investorprincip frem for strenge regler, der bremser væksten i områder, hvor der er behov for den.

4.2.2   AEA mener, at de nye retningslinjer bør sigte mod at beskytte alle flyselskaber i sektoren mod diskriminering og uklar finansiel støtte til flyselskaber fra regionale lufthavne og lokalsamfund. Det bør kun være muligt at modtage denne form for støtte i klart definerede tilfælde, og den bør begrænses alt efter tidsperiode og intensitet. Desuden bør denne form for støtte kun tildeles enkeltvis under hensyntagen til principperne om gennemsigtighed, ligebehandling og ikke-diskriminering mellem operatører.

4.2.3   Ifølge ACI EUROPE bør det gennemgående princip for vurdering af foranstaltninger om statsstøtte være en given lufthavns mulige konkurrenceforvridning i forhold til trafikintensitet.

4.2.3.1   Fritagelse af kategori D-lufthavne (op til 1. mio. passagerer): Det er alment anerkendt, at lufthavne under en vis tærskel generelt ikke er kommercielt bæredygtige, og at de kan have brug for offentlig støtte. Desuden er disse mindre lufthavne ofte med til at sikre territorial konnektivitet for regioner og byområder og har som regel ikke nogen negativ indvirkning på handelsvilkårene i EU på grund af deres begrænsede trafikintensitet. Man bør derfor ifølge ACI tillade, at der bruges offentlige midler til at udvikle ny infrastruktur og nye flyruter uden forudgående notifikation. Dog bør enhver form for offentlig støtte ophøre, så snart tærsklen på en mio. passagerer nås.

4.2.3.2   Offentlig finansiering af infrastruktur og finansiering af startstøtte til lufthavne med over en mio. passagerer skal være i overensstemmelse med kriteriet om den private investor, som er tilpasset lufthavnssektorens specifikke behov.

4.3   For så vidt angår en revision af den generelle tilgang til statsstøtte i retningslinjerne, støtter EØSU Kommissionens holdning om, at følgende principper håndhæves:

| — | der må ikke ske nogen konkurrenceforvridning, |
| --- | --- |

—

der må ikke ske nogen konkurrenceforvridning,

| — | man bør forbedre regional udvikling og adgang ved hjælp af yderligere realisering af regional lufttransport, |
| --- | --- |

—

man bør forbedre regional udvikling og adgang ved hjælp af yderligere realisering af regional lufttransport,

| — | duplikering af urentable lufthavne bør undgås, og |
| --- | --- |

—

duplikering af urentable lufthavne bør undgås, og

| — | man bør lige ledes undgå at skabe og fastholde overkapacitet. |
| --- | --- |

—

man bør lige ledes undgå at skabe og fastholde overkapacitet.

4.4   Udvikling af lufthavne, der er i stand til dække egne udgifter, bør fremmes sammen med større inddragelse af private investorer, men samtidig forstår og støtter EØSU behovet for at pålægge en public service-forpligtelse på luftfartstjenester, som har økonomisk interesse, især med hensyn til at forbinde fjernereliggende regioner og øer.

5.   Anbefalinger

5.1   EØSU bakker op om behovet for et sæt standardiserede EU-regler, der gælder for hele luftfartssektoren, og som sætter en stopper for ukontrollerede subsidieordninger og sikrer lige konkurrencevilkår for alle markedsaktører, også på lokalt niveau.

5.2   Som et overordnet princip kan private investeringer ikke betragtes som statsstøtte. Samtidig kan en offentlig operatør fungere som privat investor, hvis investeringen kan retfærdiggøres ud fra et kommercielt synspunkt.

5.3   De nye retningslinjer, der skal fremlægges af Kommissionen, bør sigte mod at beskytte alle luftfartsselskaber og lufthavne mod diskriminerende, uklar og konkurrenceforvridende finansiel støtte fra regionale regeringer eller lufthavne. Offentlig støtte må ikke skabe konkurrenceforvridning mellem hverken lufthavne eller flyselskaber. Hvad angår fremme af regional udvikling, mener EØSU, at en gruppefritagelse af visse kategorier af lufthavne eller flyselskaber ikke er nødvendig.

5.3.1   Det bør kun være muligt at yde statsstøtte til investeringer i lufthavnsinfrastruktur og startstøtte til flyselskaber i klart definerede tilfælde, og støtten bør begrænses alt efter tidsperiode og intensitet. Desuden bør denne form for støtte kun tildeles i undtagelsestilfælde og under behørig hensyntagen til principperne om gennemsigtighed, ligebehandling og ikke-diskriminering.

5.3.2   Hvad angår gennemsigtighed bør man offentliggøre betingelserne for tildeling af offentlig støtte. Der bør være fuld offentliggørelse af hvilken støtte, der er tilgængelig for lufthavne og flyselskaber, og under hvilke betingelser denne støtte kan tildeles.

5.3.3   De nye retningslinjer bør opstilles ved hjælp af et klart og enkelt sæt regler for at opnå retssikkerhed i den europæiske luftfartssektor. EØSU ønsker at understrege, at en korrekt gennemførelse af retningslinjerne er vigtig, og at håndhævelse ligeledes er en afgørende faktor.

5.4   De nye retningslinjer skal tage højde for medarbejdernes og passagernes interesser. Set i lyset af at menneskelige ressourcer er en væsentlig faktor for kvaliteten af lufttransportsystemet er det nødvendigt, at en bæredygtig civil luftfartsindustri tilbyder arbejdspladser af høj kvalitet og gode arbejdsvilkår. I den henseende er det vigtigt at fremme den sociale dialog og undgå social dumping i sektoren.

5.5   EØSU opfordrer til, at der udarbejdes en langsigtet politik for udvikling af regionale lufthavne. Det er en forudsætning for en vellykket håndhævelse af luftfartsretningslinjerne, at man bliver enige om klare politiske prioriteter for udvikling af regionale lufthavne. Det bør tilfalde Kommissionen at opstille denne politiske dagsorden, og det bør ske så hurtigt som muligt.

5.6   EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udvise stærk opbakning og engagement i forberedelsen og gennemførelsen af de nye retningslinjer. Ved statsstøtte skal der indgives en anmeldelse.

5.7   Færdiggørelsen af en effektiv samordning mellem jernbane- og lufttransport skal undersøges nærmere og iværksættes med det formål at åbne bestemte områder og imødekomme miljømæssige krav.

5.8   Dette er især relevant i lyset af tildelingen af EU-midler under den nye flerårige finansielle ramme, hvor der vil være behov for klare prioriteter, hvis der skal skabes flere resultater med færre midler. Regional udvikling er et meget vigtigt emne, men det bør ikke længere retfærdiggøre en udvikling af lufthavne, hvor der ikke eksisterer nogen mulighed for at skabe tilstrækkelig efterspørgsel.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

III Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

482. plenarmøde den 11. og 12. juli 2012

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/54 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/54

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Omstruktureringer og foregribelse af forandringer: Hvilken lære kan vi drage af den økonomiske krise?« (Grønbog)

COM(2012) 7 final

2012/C 299/11

Ordfører: Antonello PEZZINI

Medordfører: Thomas STUDENT

Kommissionen besluttede den 17. januar 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om grønbogen:

"Omstruktureringer og foregribelse af forandringer: Hvilken lære kan vi drage af den økonomiske krise?"

COM(2012) 7 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI), som vedtog sin udtalelse den 11. juni 2011.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 134 stemmer for og 7 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) ønsker allerførst at understrege, at virksomheder pr. definition er de vigtigste aktører i tilpasningsstrategierne for de enheder, som opererer på markederne, og at virksomheder derfor er i centrum for omstruktureringerne. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) ønsker allerførst at understrege, at virksomheder pr. definition er de vigtigste aktører i tilpasningsstrategierne for de enheder, som opererer på markederne, og at virksomheder derfor er i centrum for omstruktureringerne.

| 1.2 | EØSU understreger den vigtige rolle, som Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI) har spillet og fortsat spiller som forum for konstruktiv dialog og udvikling af idéer og forslag henvendt til Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

1.2

EØSU understreger den vigtige rolle, som Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI) har spillet og fortsat spiller som forum for konstruktiv dialog og udvikling af idéer og forslag henvendt til Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet.

| 1.3 | EØSU minder om, at omstruktureringer som regel er komplekse processer. Ved at foregribe ændringerne rustes virksomheder og arbejdstagere til at tackle de nye udfordringer, de sociale konsekvenser af forandringerne minimimeres, og chancerne for, at forandringerne bliver vellykkede, optimeres, samtidig med at der opbygges gensidig tillid, og arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund konsekvent inddrages. |
| --- | --- |

1.3

EØSU minder om, at omstruktureringer som regel er komplekse processer. Ved at foregribe ændringerne rustes virksomheder og arbejdstagere til at tackle de nye udfordringer, de sociale konsekvenser af forandringerne minimimeres, og chancerne for, at forandringerne bliver vellykkede, optimeres, samtidig med at der opbygges gensidig tillid, og arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund konsekvent inddrages.

| 1.4 | Arbejdstagere og virksomheder i EU står over for:






  — | indre markeder og internationale referencemarkeder i hastig forandring; |
| --- | --- | --- |

1.4

Arbejdstagere og virksomheder i EU står over for:

—

indre markeder og internationale referencemarkeder i hastig forandring;

| — | nye internationale partneres indtog; |
| --- | --- |

—

nye internationale partneres indtog;

| — | indførelse af nye teknologiske anvendelser, hvilket fremskynder forældelsen af teknikker, procedurer osv.; |
| --- | --- |

—

indførelse af nye teknologiske anvendelser, hvilket fremskynder forældelsen af teknikker, procedurer osv.;

| — | forbrugere, der er stadig mere bevidste om at kunne påvirke forbrug og investeringer i en retning, der er god for miljøet og den bæredygtige udvikling; |
| --- | --- |

—

forbrugere, der er stadig mere bevidste om at kunne påvirke forbrug og investeringer i en retning, der er god for miljøet og den bæredygtige udvikling;

| — | en demografisk udvikling, som forstærker arbejdsstyrkens aldring; |
| --- | --- |

—

en demografisk udvikling, som forstærker arbejdsstyrkens aldring;

| — | store forandringer på arbejdsmarkederne med enorme konsekvenser i form af social dumping; |
| --- | --- |

—

store forandringer på arbejdsmarkederne med enorme konsekvenser i form af social dumping;

| — | og for øjeblikket vedvarende alvorlige problemer som følge af den økonomiske og finansielle krise og af Europas åbenlyst svage stilling på de internationale markeder. |
| --- | --- |

—

og for øjeblikket vedvarende alvorlige problemer som følge af den økonomiske og finansielle krise og af Europas åbenlyst svage stilling på de internationale markeder.

| 1.5 | EØSU mener derfor, at grønbogen kommer på det helt rigtige tidspunkt, men ser gerne, at lanceringen af overvejelserne og debatterne følges op af konkrete og effektive aktioner iværksat ved hjælp af en integreret tilgang omfattende alle niveauer inden for produktion, forbrug og tjenester. Dette forudsætter samarbejde og informationsudveksling mellem de forskellige led i produktions- og distributionskæden suppleret af udveksling af god praksis på området og en nøjagtigt fastlagt tidsplan for gennemførelsen af retningslinjer, standarder og referencerammer udarbejdet på grundlag af europæiske standarder og fælles værdier. |
| --- | --- |

1.5

EØSU mener derfor, at grønbogen kommer på det helt rigtige tidspunkt, men ser gerne, at lanceringen af overvejelserne og debatterne følges op af konkrete og effektive aktioner iværksat ved hjælp af en integreret tilgang omfattende alle niveauer inden for produktion, forbrug og tjenester. Dette forudsætter samarbejde og informationsudveksling mellem de forskellige led i produktions- og distributionskæden suppleret af udveksling af god praksis på området og en nøjagtigt fastlagt tidsplan for gennemførelsen af retningslinjer, standarder og referencerammer udarbejdet på grundlag af europæiske standarder og fælles værdier.

| 1.6 | EØSU anser det for væsentligt, at arbejdsmarkedets parters, det organiserede civilsamfunds og forbrugernes rolle i foregribelse af forandringer og omstruktureringer styrkes på EU-, medlemsstats-, regionalt og lokalt niveau og i virksomhederne, og at de ansvarlige på lokalt og regionalt plan og viden- og kompetencenetværk inddrages. |
| --- | --- |

1.6

EØSU anser det for væsentligt, at arbejdsmarkedets parters, det organiserede civilsamfunds og forbrugernes rolle i foregribelse af forandringer og omstruktureringer styrkes på EU-, medlemsstats-, regionalt og lokalt niveau og i virksomhederne, og at de ansvarlige på lokalt og regionalt plan og viden- og kompetencenetværk inddrages.

| 1.7 | Den sociale dialog, forhandlinger og deltagelse er efter EØSU's opfattelse ikke blot grundlæggende værdier i den europæiske sociale model, men tillige instrumenter, som med gode resultater har understøttet og fremmet den sociale samhørighed, kvalitetsbeskæftigelse, skabelse af arbejdspladser og styrket innovationen og de europæiske økonomiers konkurrenceevne. |
| --- | --- |

1.7

Den sociale dialog, forhandlinger og deltagelse er efter EØSU's opfattelse ikke blot grundlæggende værdier i den europæiske sociale model, men tillige instrumenter, som med gode resultater har understøttet og fremmet den sociale samhørighed, kvalitetsbeskæftigelse, skabelse af arbejdspladser og styrket innovationen og de europæiske økonomiers konkurrenceevne.

| 1.8 | EU's struktur-, samhørigheds-, innovations- og forskningspolitikker bør efter udvalgets opfattelse tilrettelægges, så de proaktivt understøtter de mekanismer, som foregriber og ledsager omstruktureringerne, så der etableres systemer, der gavner såvel arbejdstagere som virksomheder. |
| --- | --- |

1.8

EU's struktur-, samhørigheds-, innovations- og forskningspolitikker bør efter udvalgets opfattelse tilrettelægges, så de proaktivt understøtter de mekanismer, som foregriber og ledsager omstruktureringerne, så der etableres systemer, der gavner såvel arbejdstagere som virksomheder.

| 1.9 | EØSU finder det vigtigt, at økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter i langt højere grad deltager i strukturfondenes tilsynsorganer for at garantere, at EU's strukturpolitik bliver vellykket. |
| --- | --- |

1.9

EØSU finder det vigtigt, at økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter i langt højere grad deltager i strukturfondenes tilsynsorganer for at garantere, at EU's strukturpolitik bliver vellykket.

| 1.10 | EØSU anbefaler en tæt kobling og koordinering mellem de strukturpolitiske foranstaltninger og foranstaltningerne til støtte for forskning og innovation, og at omstillingen til en europæisk lavemissionsøkonomi understøttes med investeringer og industripolitikker. |
| --- | --- |

1.10

EØSU anbefaler en tæt kobling og koordinering mellem de strukturpolitiske foranstaltninger og foranstaltningerne til støtte for forskning og innovation, og at omstillingen til en europæisk lavemissionsøkonomi understøttes med investeringer og industripolitikker.

| 1.11 | EU's programmer for almen og erhvervsfaglig uddannelse og videreuddannelse bør ifølge EØSU være de offentlige myndigheders og virksomhedernes vigtigste værktøjer til proaktiv foregribelse af forandringer og flankere den indsats, som løbende ydes af de økonomiske aktører, først og fremmest SMV'er og arbejdstagere. |
| --- | --- |

1.11

EU's programmer for almen og erhvervsfaglig uddannelse og videreuddannelse bør ifølge EØSU være de offentlige myndigheders og virksomhedernes vigtigste værktøjer til proaktiv foregribelse af forandringer og flankere den indsats, som løbende ydes af de økonomiske aktører, først og fremmest SMV'er og arbejdstagere.

| 1.12 | EØSU anbefaler en tættere koordinering på EU-niveau mellem Kommissionens politikker og tjenester, agenturer og de mange observatorier for entydigt og konsekvent at understøtte de beslutninger, der træffes i virksomheder under omstrukturering. Særligt bør der for SMV'er og mikrovirksomheder, som har indlysende vanskeligheder med at foregribe omstruktureringer, være ordninger, som yder passende støtte og vejledning. |
| --- | --- |

1.12

EØSU anbefaler en tættere koordinering på EU-niveau mellem Kommissionens politikker og tjenester, agenturer og de mange observatorier for entydigt og konsekvent at understøtte de beslutninger, der træffes i virksomheder under omstrukturering. Særligt bør der for SMV'er og mikrovirksomheder, som har indlysende vanskeligheder med at foregribe omstruktureringer, være ordninger, som yder passende støtte og vejledning.

| 1.13 | EØSU gentager, at statsstøtten til at understøtte beskæftigelsen i virksomheder i vanskeligheder som følge af globaliseringen bør gives på betingelser, der garanterer fri og fair konkurrence. |
| --- | --- |

1.13

EØSU gentager, at statsstøtten til at understøtte beskæftigelsen i virksomheder i vanskeligheder som følge af globaliseringen bør gives på betingelser, der garanterer fri og fair konkurrence.

| 1.14 | Endelig opfordrer EØSU til, at EU optrapper sin støtte til udarbejdelse af participative fremsynsanalyser på regionalt og sektorielt niveau med henblik på at opstille fælles visioner, så der bl.a. ved i højere grad at udnytte de regionale og lokale muligheder kan skabes flere og bedre arbejdspladser i sunde og konkurrencedygtige virksomheder. |
| --- | --- |

1.14

Endelig opfordrer EØSU til, at EU optrapper sin støtte til udarbejdelse af participative fremsynsanalyser på regionalt og sektorielt niveau med henblik på at opstille fælles visioner, så der bl.a. ved i højere grad at udnytte de regionale og lokale muligheder kan skabes flere og bedre arbejdspladser i sunde og konkurrencedygtige virksomheder.

| 1.15 | Med tanke på den demografiske udvikling i Europa finder EØSU det særligt vigtigt, at der føres en aktiv politik i forhold til befolkningsaldringen og det såkaldte "seniormarked", og at produktion og tjenester tilpasses disse nye muligheder. |
| --- | --- |

1.15

Med tanke på den demografiske udvikling i Europa finder EØSU det særligt vigtigt, at der føres en aktiv politik i forhold til befolkningsaldringen og det såkaldte "seniormarked", og at produktion og tjenester tilpasses disse nye muligheder.

2.   Indledning

| 2.1 | Det vil tage tid, før den europæiske økonomi kommer sig over den værste recession i Europa i årtier. Krisen sætter de nationale budgetter og regeringerne under et stort pres og udmønter sig i rationaliseringer, omstruktureringer og i afhændelse af virksomheder i realøkonomien med voldsomme følgevirkninger for arbejdsløsheden. |
| --- | --- |

2.1

Det vil tage tid, før den europæiske økonomi kommer sig over den værste recession i Europa i årtier. Krisen sætter de nationale budgetter og regeringerne under et stort pres og udmønter sig i rationaliseringer, omstruktureringer og i afhændelse af virksomheder i realøkonomien med voldsomme følgevirkninger for arbejdsløsheden.

| 2.2 | Omstruktureringerne er komplekse og meget forskelligartede processer, og indebærer tilpasninger af virksomhedsstrategier som følge af omorganiseringer og ændringer i virksomhedsform, størrelse og aktivitet. |
| --- | --- |

2.2

Omstruktureringerne er komplekse og meget forskelligartede processer, og indebærer tilpasninger af virksomhedsstrategier som følge af omorganiseringer og ændringer i virksomhedsform, størrelse og aktivitet.

| 2.2.1 | Især på sektorniveau bør der fastlægges forskellige økonomiske og driftsmæssige mål afpasset efter situationen på de globale markeder og i de sektorer, hvor virksomheden driver forretning. |
| --- | --- |

2.2.1

Især på sektorniveau bør der fastlægges forskellige økonomiske og driftsmæssige mål afpasset efter situationen på de globale markeder og i de sektorer, hvor virksomheden driver forretning.

| 2.3 | Metoden hertil er at foregribe beskæftigelsesmulighederne i nye sektorer under passende hensyntagen til forbrugernes interesser og adfærd, og i den forbindelse bør der især være fokus på SMV'er, som er dem, der er hårdest ramt af den aktuelle krise. |
| --- | --- |

2.3

Metoden hertil er at foregribe beskæftigelsesmulighederne i nye sektorer under passende hensyntagen til forbrugernes interesser og adfærd, og i den forbindelse bør der især være fokus på SMV'er, som er dem, der er hårdest ramt af den aktuelle krise.

| 2.4 | Ved at foregribe ændringerne rustes virksomhederne og arbejdstagerne til den fremtidige udvikling, og de kan træffe forholdsregler, så de sociale konsekvenser af de omstruktureringer, der skal til for at tackle disse udfordringer, minimimeres, stabiliteten garanteres, omkostninger nedbringes, og samtidig værnes der om miljøet og den bæredygtige udvikling. Konkrete fremtidsudsigter for arbejdstagere og virksomheder kan indhentes fra de europæiske teknologiplatforme og deres analyser. |
| --- | --- |

2.4

Ved at foregribe ændringerne rustes virksomhederne og arbejdstagerne til den fremtidige udvikling, og de kan træffe forholdsregler, så de sociale konsekvenser af de omstruktureringer, der skal til for at tackle disse udfordringer, minimimeres, stabiliteten garanteres, omkostninger nedbringes, og samtidig værnes der om miljøet og den bæredygtige udvikling. Konkrete fremtidsudsigter for arbejdstagere og virksomheder kan indhentes fra de europæiske teknologiplatforme og deres analyser.

| 2.5 | I de sidste tyve år har vi været vidner til en acceleration af ompositionering på markederne, udflytninger, omstruktureringer og/eller lukninger af produktionsenheder, fusioner, opkøb og/eller udlicitering af aktiviteter. Alligevel er behovet for at blive bedre til at foregribe denne udvikling blevet stadig mere presserende i Europa i de sidste fire år i takt med de hastige forandringer og de omstruktureringer, som den forværrede økonomiske og finansielle krise og krisen på markederne har gjort tvingende nødvendige. Også eksplosionen i internetsalg og handel på tværs af grænser påvirker markederne i de forskellige lande. |
| --- | --- |

2.5

I de sidste tyve år har vi været vidner til en acceleration af ompositionering på markederne, udflytninger, omstruktureringer og/eller lukninger af produktionsenheder, fusioner, opkøb og/eller udlicitering af aktiviteter. Alligevel er behovet for at blive bedre til at foregribe denne udvikling blevet stadig mere presserende i Europa i de sidste fire år i takt med de hastige forandringer og de omstruktureringer, som den forværrede økonomiske og finansielle krise og krisen på markederne har gjort tvingende nødvendige. Også eksplosionen i internetsalg og handel på tværs af grænser påvirker markederne i de forskellige lande.

| 2.6 | Den økonomiske og finansielle krise har ikke blot fremskyndet omstruktureringer på forskellige niveauer, men tillige resulteret i stramninger og nedskæringer i de offentlige udgifter med store tab af arbejdspladser i den offentlige sektor til følge og i mange lande desuden undermineret de forskellige ordninger, iværksat for at hjælpe arbejdstagere, lokalsamfund og virksomheder. |
| --- | --- |

2.6

Den økonomiske og finansielle krise har ikke blot fremskyndet omstruktureringer på forskellige niveauer, men tillige resulteret i stramninger og nedskæringer i de offentlige udgifter med store tab af arbejdspladser i den offentlige sektor til følge og i mange lande desuden undermineret de forskellige ordninger, iværksat for at hjælpe arbejdstagere, lokalsamfund og virksomheder.

| 2.7 | Kommissionens målsætning i forhold til omstruktureringer er at medvirke til at styrke og udbrede en kultur, hvor omstruktureringer foregribes, og hvor der tænkes i nye baner med hensyn til, hvordan omstruktureringerne gennemføres: Unionen og medlemsstaterne har et fælles ansvar for at nå de mål, der er fastsat i artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union (art. 145 i EUF-traktaten). |
| --- | --- |

2.7

Kommissionens målsætning i forhold til omstruktureringer er at medvirke til at styrke og udbrede en kultur, hvor omstruktureringer foregribes, og hvor der tænkes i nye baner med hensyn til, hvordan omstruktureringerne gennemføres: Unionen og medlemsstaterne har et fælles ansvar for at nå de mål, der er fastsat i artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union (art. 145 i EUF-traktaten).

| 2.8 | Allerede i sin meddelelse om omstruktureringer og beskæftigelse fra 2005 anerkendte Kommissionen de problemer i form af sociale omkostninger, der er forbundet med omstruktureringer, ikke blot for arbejdstagerne, hvis beskæftigelsessituation bliver stadig mere usikker, men også for de forskellige sektorer i økonomien. |
| --- | --- |

2.8

Allerede i sin meddelelse om omstruktureringer og beskæftigelse fra 2005 anerkendte Kommissionen de problemer i form af sociale omkostninger, der er forbundet med omstruktureringer, ikke blot for arbejdstagerne, hvis beskæftigelsessituation bliver stadig mere usikker, men også for de forskellige sektorer i økonomien.

| 2.9 | Selv om omstruktureringer primært reguleres af national og regional lovgivning, har EU et stort ansvar i forbindelse med styringen, kontrollen og fremskyndelsen af disse omstruktureringer, da det dels skal overvåge, at EU-lovgivningen på området fungerer korrekt med hensyn til såvel information og høring som beskyttelse af arbejdstagerne (1), dels skal det i medfør af Europa 2020-strategien og forpligtelserne i traktaten spille en aktiv rolle. |
| --- | --- |

2.9

Selv om omstruktureringer primært reguleres af national og regional lovgivning, har EU et stort ansvar i forbindelse med styringen, kontrollen og fremskyndelsen af disse omstruktureringer, da det dels skal overvåge, at EU-lovgivningen på området fungerer korrekt med hensyn til såvel information og høring som beskyttelse af arbejdstagerne (1), dels skal det i medfør af Europa 2020-strategien og forpligtelserne i traktaten spille en aktiv rolle.

| 2.10 | Hvis EU skal klare de udfordringer, der er opstået som følge af den finansielle og økonomiske krise, globaliseringen, klimaændringerne, den demografiske udvikling og de sociale omkostninger i form af voksende ulighed ved de økonomiske stramninger, er det nødt til at udvikle og forbedre proaktive strategier for foregribelse og styring af omstruktureringer med udgangspunkt i en fælles ramme af værdier og praksis, der er i overensstemmelse med traktatens overordnede sociale og økonomiske mål. |
| --- | --- |

2.10

Hvis EU skal klare de udfordringer, der er opstået som følge af den finansielle og økonomiske krise, globaliseringen, klimaændringerne, den demografiske udvikling og de sociale omkostninger i form af voksende ulighed ved de økonomiske stramninger, er det nødt til at udvikle og forbedre proaktive strategier for foregribelse og styring af omstruktureringer med udgangspunkt i en fælles ramme af værdier og praksis, der er i overensstemmelse med traktatens overordnede sociale og økonomiske mål.

| 2.11 | Inden for rammerne af de "integrerede retningslinjer" for Europa 2020 (vedtaget af Rådet den 22. april 2010) skal EU og medlemsstaterne således gennemføre reformer for at skabe "intelligent vækst" baseret på viden og innovation med fokus på forbrugernes behov og adfærd og






  — | fremme koordinerede strukturreformer, som effektivt bidrager til vækst og beskæftigelse og styrker EU's konkurrenceevne på verdensplan; |
| --- | --- | --- |

2.11

Inden for rammerne af de "integrerede retningslinjer" for Europa 2020 (vedtaget af Rådet den 22. april 2010) skal EU og medlemsstaterne således gennemføre reformer for at skabe "intelligent vækst" baseret på viden og innovation med fokus på forbrugernes behov og adfærd og

—

fremme koordinerede strukturreformer, som effektivt bidrager til vækst og beskæftigelse og styrker EU's konkurrenceevne på verdensplan;

| — | garantere arbejdsmarkedernes funktion med investeringer, der sikrer, at omstillingen bliver vellykket, at der udvikles de rette kompetencer, at kvaliteten af arbejdspladser forbedres, og at den strukturelle arbejdsløshed, langtidsledighed og ledighed bekæmpes; |
| --- | --- |

—

garantere arbejdsmarkedernes funktion med investeringer, der sikrer, at omstillingen bliver vellykket, at der udvikles de rette kompetencer, at kvaliteten af arbejdspladser forbedres, og at den strukturelle arbejdsløshed, langtidsledighed og ledighed bekæmpes;

| — | forbedre erhvervsmiljøet og fremme skabelsen af nye virksomheder og nye arbejdspladser, specielt i den grønne økonomi og på seniormarkedet; |
| --- | --- |

—

forbedre erhvervsmiljøet og fremme skabelsen af nye virksomheder og nye arbejdspladser, specielt i den grønne økonomi og på seniormarkedet;

| — | forbedre kvaliteten af uddannelse med garanteret adgang for alle og tættere forbindelser mellem uddannelse, den akademiske verden og arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

—

forbedre kvaliteten af uddannelse med garanteret adgang for alle og tættere forbindelser mellem uddannelse, den akademiske verden og arbejdsmarkedet;

| — | fremme gode eksempler på proaktive modeller, som kan foregribe de virksomhedsomstruktureringer, der er nødvendige på et arbejdsmarked i forandring; |
| --- | --- |

—

fremme gode eksempler på proaktive modeller, som kan foregribe de virksomhedsomstruktureringer, der er nødvendige på et arbejdsmarked i forandring;

| — | videreudvikle lovrammerne og i den forbindelse fremme innovation og videnoverførsel i hele EU; |
| --- | --- |

—

videreudvikle lovrammerne og i den forbindelse fremme innovation og videnoverførsel i hele EU;

| — | skabe incitamenter for iværksættere og medvirke til at omsætte kreative ideer til produkter, tjenester og processer, som gør det muligt at skabe kvalitetsarbejdspladser; |
| --- | --- |

—

skabe incitamenter for iværksættere og medvirke til at omsætte kreative ideer til produkter, tjenester og processer, som gør det muligt at skabe kvalitetsarbejdspladser;

| — | fremme den territoriale, økonomiske og sociale samhørighed; |
| --- | --- |

—

fremme den territoriale, økonomiske og sociale samhørighed;

| — | være bedre til at tackle udfordringerne i Europa og på verdensplan. |
| --- | --- |

—

være bedre til at tackle udfordringerne i Europa og på verdensplan.

| 2.12 | Omstruktureringen af virksomheder og sektorer må understøttes af tidlige varslingssystemer (jf. Den Europæiske Overvågning af Omstrukturering (European Restructuring Monitor - ERM)) i virksomheder, hvilket er en forudsætning for, at omstruktureringsprocessen kan planlægges effektivt af alle parter i fællesskab, at give arbejdstagerne mulighed for at efteruddanne sig i passende omfang og at sikre, at der dannes branchenetværk og netværk på tværs af brancher, så omstillingen kommer til at forløbe på en sammenhængende måde, ligesom der må tilbydes karriererådgivning, som garanterer stor beskæftigelsesegnethed. |
| --- | --- |

2.12

Omstruktureringen af virksomheder og sektorer må understøttes af tidlige varslingssystemer (jf. Den Europæiske Overvågning af Omstrukturering (European Restructuring Monitor - ERM)) i virksomheder, hvilket er en forudsætning for, at omstruktureringsprocessen kan planlægges effektivt af alle parter i fællesskab, at give arbejdstagerne mulighed for at efteruddanne sig i passende omfang og at sikre, at der dannes branchenetværk og netværk på tværs af brancher, så omstillingen kommer til at forløbe på en sammenhængende måde, ligesom der må tilbydes karriererådgivning, som garanterer stor beskæftigelsesegnethed.

| 2.13 | Den 18. april 2012 fremlagde Kommissionen i Strasbourg sin nye beskæftigelsespakke (som EØSU vil afgive udtalelse om senere), hvori medlemsstaterne tilskyndes til at styrke deres nationale beskæftigelsespolitikker, og hvori der lægges op til en tættere samordning og overvågning af beskæftigelsespolitikkerne. |
| --- | --- |

2.13

Den 18. april 2012 fremlagde Kommissionen i Strasbourg sin nye beskæftigelsespakke (som EØSU vil afgive udtalelse om senere), hvori medlemsstaterne tilskyndes til at styrke deres nationale beskæftigelsespolitikker, og hvori der lægges op til en tættere samordning og overvågning af beskæftigelsespolitikkerne.

3.   Kommissionens grønbog

| 3.1 | Kommissionen har iværksat en offentlig høring om omstrukturering af virksomheder og foregribelse af forandringer med det mål "at få identificeret praksis og politikker, der giver resultater inden for omstruktureringer og tilpasning til forandringer". |
| --- | --- |

3.1

Kommissionen har iværksat en offentlig høring om omstrukturering af virksomheder og foregribelse af forandringer med det mål "at få identificeret praksis og politikker, der giver resultater inden for omstruktureringer og tilpasning til forandringer".

| 3.2 | I grønbogen formuleres en række spørgsmål om læren af krisen, de mulige økonomiske og industrielle tilpasninger, virksomhedernes og arbejdstagernes tilpasningsevne, de regionale og lokale myndigheders rolle, hvordan uddannelse kan bruges i styringen af menneskelige ressourcer og i dialogen mellem økonomiske aktører og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

3.2

I grønbogen formuleres en række spørgsmål om læren af krisen, de mulige økonomiske og industrielle tilpasninger, virksomhedernes og arbejdstagernes tilpasningsevne, de regionale og lokale myndigheders rolle, hvordan uddannelse kan bruges i styringen af menneskelige ressourcer og i dialogen mellem økonomiske aktører og arbejdsmarkedets parter.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | Efter udvalgets opfattelse bør grønbogen ses som en fortsættelse af 2005-meddelelsen om omstruktureringer og beskæftigelse, der havde til sigte at definere en rolle for EU i at foregribe og styre omstruktureringerne med det mål at skabe beskæftigelse. |
| --- | --- |

4.1

Efter udvalgets opfattelse bør grønbogen ses som en fortsættelse af 2005-meddelelsen om omstruktureringer og beskæftigelse, der havde til sigte at definere en rolle for EU i at foregribe og styre omstruktureringerne med det mål at skabe beskæftigelse.

| 4.2 | Meddelelsen fra 2005 har ifølge udvalget haft den positive virkning, at der på EU-niveau er blevet udviklet forskellige aktiviteter for at fremme en europæisk tilgang til foregribelse af forandringer og omstruktureringer, herunder mange tematiske konferencer på højt niveau og seminarer for eksperter (omstruktureringsfora), initiativer inden for rammerne af ESF, forskellige komparative analyser og udformning af en "værktøjskasse" og retningslinjer, hvilket tjenestegrenenes arbejdsdokument Restructuring in Europe 2011, som ledsager grønbogen, er et tydeligt eksempel på. |
| --- | --- |

4.2

Meddelelsen fra 2005 har ifølge udvalget haft den positive virkning, at der på EU-niveau er blevet udviklet forskellige aktiviteter for at fremme en europæisk tilgang til foregribelse af forandringer og omstruktureringer, herunder mange tematiske konferencer på højt niveau og seminarer for eksperter (omstruktureringsfora), initiativer inden for rammerne af ESF, forskellige komparative analyser og udformning af en "værktøjskasse" og retningslinjer, hvilket tjenestegrenenes arbejdsdokument Restructuring in Europe 2011, som ledsager grønbogen, er et tydeligt eksempel på.

| 4.3 | Det bekymrer EØSU, at grønbogen ikke indeholder forslag til aktioner til iværksættelse efter en stram og nøje fastlagt tidsplan for at imødegå den aktuelle alvorlige krise, men i stedet stiller en række åbne spørgsmål uden nærmere at præcisere en tidshorisont og gennemførelsesforanstaltninger. Derimod forekommer foranstaltninger foreslået i andre instrumenter at kunne have større gennemslagskraft, bl.a. foranstaltningerne i beskæftigelsespakken fra maj 2012, som EØSU vil afgive udtalelse om. |
| --- | --- |

4.3

Det bekymrer EØSU, at grønbogen ikke indeholder forslag til aktioner til iværksættelse efter en stram og nøje fastlagt tidsplan for at imødegå den aktuelle alvorlige krise, men i stedet stiller en række åbne spørgsmål uden nærmere at præcisere en tidshorisont og gennemførelsesforanstaltninger. Derimod forekommer foranstaltninger foreslået i andre instrumenter at kunne have større gennemslagskraft, bl.a. foranstaltningerne i beskæftigelsespakken fra maj 2012, som EØSU vil afgive udtalelse om.

| 4.4 | Selv om virksomheder pr. definition er de vigtigste aktører i tilpasningsstrategierne og i at få placeret deres forretningsenheder på markedet og dermed i de omstruktureringer, der følger af disse operationelle strategier, kan der ikke ses bort fra:






  — | økonomiernes globalisering, hvor nye lande med stadig mere lovende og konkurrencedygtige sektorer trænger ind på det europæiske og de internationale markeder; |
| --- | --- | --- |

4.4

Selv om virksomheder pr. definition er de vigtigste aktører i tilpasningsstrategierne og i at få placeret deres forretningsenheder på markedet og dermed i de omstruktureringer, der følger af disse operationelle strategier, kan der ikke ses bort fra:

—

økonomiernes globalisering, hvor nye lande med stadig mere lovende og konkurrencedygtige sektorer trænger ind på det europæiske og de internationale markeder;

| — | de enkelte EU-landes og tredjelandes særlige kendetegn; |
| --- | --- |

—

de enkelte EU-landes og tredjelandes særlige kendetegn;

| — | den flerdimensionale referenceramme bestående af EU-politikker, som via gældende regler og de strategiske og driftsmæssige muligheder, de skaber, indvirker direkte på virksomhedernes drift og de valg, der træffes; |
| --- | --- |

—

den flerdimensionale referenceramme bestående af EU-politikker, som via gældende regler og de strategiske og driftsmæssige muligheder, de skaber, indvirker direkte på virksomhedernes drift og de valg, der træffes;

| — | nationale/regionale rammer, som fastlægger de tekniske og driftsmæssige vilkår for virksomheden og arbejdstagerne; |
| --- | --- |

—

nationale/regionale rammer, som fastlægger de tekniske og driftsmæssige vilkår for virksomheden og arbejdstagerne;

| — | den lokale/regionale situation, dér hvor omstruktureringen og de processer, der gør, at den kan foregribes, finder sted, herunder koordinering med eksterne parter og virksomheder og de i praksis anvendte vejledende mekanismer og støtteordninger, navnlig for SMV'er; |
| --- | --- |

—

den lokale/regionale situation, dér hvor omstruktureringen og de processer, der gør, at den kan foregribes, finder sted, herunder koordinering med eksterne parter og virksomheder og de i praksis anvendte vejledende mekanismer og støtteordninger, navnlig for SMV'er;

| — | rammerne for den sociale dialog og kollektive forhandlinger og den måde, hvorpå arbejdsmarkedets parter og virksomhedsrepræsentanter forvalter deres rolle. Gode partnerskaber mellem arbejdsmarkedets parter er vigtigere end nogensinde tidligere, for at produktionen, arbejdets tilrettelæggelse og arbejdsvilkårene under krisen kan tilpasses hurtigt skiftende omstændigheder. |
| --- | --- |

—

rammerne for den sociale dialog og kollektive forhandlinger og den måde, hvorpå arbejdsmarkedets parter og virksomhedsrepræsentanter forvalter deres rolle. Gode partnerskaber mellem arbejdsmarkedets parter er vigtigere end nogensinde tidligere, for at produktionen, arbejdets tilrettelæggelse og arbejdsvilkårene under krisen kan tilpasses hurtigt skiftende omstændigheder.

| 4.5 | For at kunne gennemføre en udviklingsstrategi på EU-niveau gentager EØSU sine synspunkter i en tidligere udtalelse (2) om, at "arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund som helhed [bør] stræbe efter at indføre et "socialt ansvarligt område", hvor man kan iværksætte forskellige indbyrdes koordinerede strategier":






  — | en modstands- og overlevelsesstrategi, der gør det muligt at drive forretning på modne markeder via en bedre markedsspecialisering, hvor omkostningerne reduceres, eller hvor der sker en stærk diversificering inden for beslægtede sektorer; |
| --- | --- | --- |

4.5

For at kunne gennemføre en udviklingsstrategi på EU-niveau gentager EØSU sine synspunkter i en tidligere udtalelse (2) om, at "arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund som helhed [bør] stræbe efter at indføre et "socialt ansvarligt område", hvor man kan iværksætte forskellige indbyrdes koordinerede strategier":

—

en modstands- og overlevelsesstrategi, der gør det muligt at drive forretning på modne markeder via en bedre markedsspecialisering, hvor omkostningerne reduceres, eller hvor der sker en stærk diversificering inden for beslægtede sektorer;

| — | strategier for proces-, produkt- og tjenesteinnovation med nye markeder og teknologier og nye materialer, der resulterer i nye produkter; |
| --- | --- |

—

strategier for proces-, produkt- og tjenesteinnovation med nye markeder og teknologier og nye materialer, der resulterer i nye produkter;

| — | nye initiativer (såsom lead markets), der ved hjælp af fremsynsanalyser finder nye lovende produkter og tjenester, som skal være genstand for nye investeringer; |
| --- | --- |

—

nye initiativer (såsom lead markets), der ved hjælp af fremsynsanalyser finder nye lovende produkter og tjenester, som skal være genstand for nye investeringer;

| — | regional markedsføring, hvor der satses på topkvalitet, via aftaler med forskningscentre med det sigte at øge den teknologiske udbredelse; |
| --- | --- |

—

regional markedsføring, hvor der satses på topkvalitet, via aftaler med forskningscentre med det sigte at øge den teknologiske udbredelse;

| — | finansiel støtte via udviklingsfinansieringsinstitutioner og bl.a. ved hjælp af Den Europæiske Investeringsfonds garanti og strukturfondene; |
| --- | --- |

—

finansiel støtte via udviklingsfinansieringsinstitutioner og bl.a. ved hjælp af Den Europæiske Investeringsfonds garanti og strukturfondene;

| — | kreditter, der giver mikrovirksomheder og små virksomheder betalingshenstand med det primære formål at bevare beskæftigelsesniveauet; |
| --- | --- |

—

kreditter, der giver mikrovirksomheder og små virksomheder betalingshenstand med det primære formål at bevare beskæftigelsesniveauet;

| — | konsolidering af kortfristet gæld for at give mikrovirksomheder og små virksomheder mulighed for at koncentrere sig om produktion, markedsføring og eftersalgsservice af deres produkter; |
| --- | --- |

—

konsolidering af kortfristet gæld for at give mikrovirksomheder og små virksomheder mulighed for at koncentrere sig om produktion, markedsføring og eftersalgsservice af deres produkter;

| — | støtte til en innovativ servicesektor (grøn økonomi) og personlige tjenesteydelser (seniormarkedet) ved hjælp af de muligheder for nye uddannelser, som Den Europæiske Socialfond giver; |
| --- | --- |

—

støtte til en innovativ servicesektor (grøn økonomi) og personlige tjenesteydelser (seniormarkedet) ved hjælp af de muligheder for nye uddannelser, som Den Europæiske Socialfond giver;

| — | udvikling af personlige tjenesteydelser af høj kvalitet, bl.a. ved at styrke social- og sundhedssystemet (3), |
| --- | --- |

—

udvikling af personlige tjenesteydelser af høj kvalitet, bl.a. ved at styrke social- og sundhedssystemet (3),

| — | infrastrukturpolitikker, som gør det muligt at træffe mere innovative valg for at skabe en lavemissionsøkonomi; |
| --- | --- |

—

infrastrukturpolitikker, som gør det muligt at træffe mere innovative valg for at skabe en lavemissionsøkonomi;

| — | højere miljø- og energieffektivitetskrav især i offentlige indkøbskontrakter; |
| --- | --- |

—

højere miljø- og energieffektivitetskrav især i offentlige indkøbskontrakter;

| — | bedre adgang til information; |
| --- | --- |

—

bedre adgang til information;

| — | tilvejebringelse af strategier for intelligent specialisering i regionerne med inddragelse af det organiserede civilsamfund og alle de økonomiske og sociale aktører. |
| --- | --- |

—

tilvejebringelse af strategier for intelligent specialisering i regionerne med inddragelse af det organiserede civilsamfund og alle de økonomiske og sociale aktører.

| 4.6 | EU's struktur-, samhørigheds-, innovations- og forskningspolitikker bør efter EØSU's opfattelse tilrettelægges, så de proaktivt understøtter de mekanismer, som foregriber og ledsager omstruktureringerne, så der etableres systemer, der gavner arbejdstagere og virksomheder. Strukturfondene, navnlig Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, kan spille en stor rolle i at øge arbejdstagernes beskæftigelsesegnethed og dæmme så meget som muligt op for de sociale konsekvenser af afskedigelser. |
| --- | --- |

4.6

EU's struktur-, samhørigheds-, innovations- og forskningspolitikker bør efter EØSU's opfattelse tilrettelægges, så de proaktivt understøtter de mekanismer, som foregriber og ledsager omstruktureringerne, så der etableres systemer, der gavner arbejdstagere og virksomheder. Strukturfondene, navnlig Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, kan spille en stor rolle i at øge arbejdstagernes beskæftigelsesegnethed og dæmme så meget som muligt op for de sociale konsekvenser af afskedigelser.

| 4.7 | EØSU finder det vigtigt, at arbejdsmarkedets parter, økonomiske interesseorganisationer og civilsamfundsorganisationer i langt højere grad involveres i strukturfondenes samarbejds- og tilsynsorganer, og understreger, at det er de specifikke kompetencer hos de berørte parter i lokalområdet, der afgør, om EU's strukturpolitik bliver vellykket. |
| --- | --- |

4.7

EØSU finder det vigtigt, at arbejdsmarkedets parter, økonomiske interesseorganisationer og civilsamfundsorganisationer i langt højere grad involveres i strukturfondenes samarbejds- og tilsynsorganer, og understreger, at det er de specifikke kompetencer hos de berørte parter i lokalområdet, der afgør, om EU's strukturpolitik bliver vellykket.

| 4.8 | Udvalget finder det især vigtigt, at omstruktureringspolitikkerne og industripolitikkerne for omstilling til en lavemissionsøkonomi samordnes, således at der tages hensyn til klimaet og miljøet, og der med den rigtige finansiering skabes nye "grønne" arbejdspladser og kompetencer, som fremhævet af EØSU i tidligere udtalelser (4). |
| --- | --- |

4.8

Udvalget finder det især vigtigt, at omstruktureringspolitikkerne og industripolitikkerne for omstilling til en lavemissionsøkonomi samordnes, således at der tages hensyn til klimaet og miljøet, og der med den rigtige finansiering skabes nye "grønne" arbejdspladser og kompetencer, som fremhævet af EØSU i tidligere udtalelser (4).

| 4.8.1 | 2012 er europæisk år for aktiv aldring og bl.a. af den grund, mener EØSU, at det er vigtigt, at der i ngo'er, socialøkonomien og i virksomheder udvikles kompetencer inden for tjenesteydelser, der understøtter en sund, aktiv og værdig aldring, og at der udvikles produkter og tjenester, som opfylder disse forbrugeres behov (5). |
| --- | --- |

4.8.1

2012 er europæisk år for aktiv aldring og bl.a. af den grund, mener EØSU, at det er vigtigt, at der i ngo'er, socialøkonomien og i virksomheder udvikles kompetencer inden for tjenesteydelser, der understøtter en sund, aktiv og værdig aldring, og at der udvikles produkter og tjenester, som opfylder disse forbrugeres behov (5).

| 4.9 | Desuden bør EU's programmer for almen og erhvervsfaglig uddannelse og videreuddannelse ifølge EØSU være de vigtigste værktøjer til proaktiv foregribelse af forandringer og flankere den løbende indsats fra virksomhedernes og arbejdstagernes side: som påpeget af Businesseurope har 72 % af virksomhederne i EU identificeret et behov for systematisk at videreuddanne deres egne ansatte, og 32 % af arbejdstagerne i EU deltog i 2010 i uddannelseskurser betalt af deres arbejdsgiver. |
| --- | --- |

4.9

Desuden bør EU's programmer for almen og erhvervsfaglig uddannelse og videreuddannelse ifølge EØSU være de vigtigste værktøjer til proaktiv foregribelse af forandringer og flankere den løbende indsats fra virksomhedernes og arbejdstagernes side: som påpeget af Businesseurope har 72 % af virksomhederne i EU identificeret et behov for systematisk at videreuddanne deres egne ansatte, og 32 % af arbejdstagerne i EU deltog i 2010 i uddannelseskurser betalt af deres arbejdsgiver.

| 4.10 | Som sociale løsninger på krisen har de nationale hjælpepakker og de forslag, man hidtil har vedtaget, været utilstrækkelige. Behovet for at skabe arbejdspladser og iværksætte foranstaltninger, der kan sætte gang i efterspørgslen (såsom bedre koordinerede pakker med skatteincitamenter og lønpolitikker), er ikke blevet taget tilstrækkeligt alvorligt. |
| --- | --- |

4.10

Som sociale løsninger på krisen har de nationale hjælpepakker og de forslag, man hidtil har vedtaget, været utilstrækkelige. Behovet for at skabe arbejdspladser og iværksætte foranstaltninger, der kan sætte gang i efterspørgslen (såsom bedre koordinerede pakker med skatteincitamenter og lønpolitikker), er ikke blevet taget tilstrækkeligt alvorligt.

| 4.10.1 | Statsstøtten og støtten fra strukturfondene til at fastholde beskæftigelsen i virksomheder ramt af globaliseringen eller kreditstramninger bør ydes på betingelser, der garanterer, at støtten ikke skaber hindringer for den fri konkurrence, først og fremmest gives for at fastholde beskæftigelsesniveauet og er i overensstemmelse med kollektive overenskomster. Der må ses på udviklingen i Holland, hvor modeller med "selvstændige uden ansatte" fungerer rigtig godt. Via dette system får arbejdsløse en chance for at stille deres sagkundskab til rådighed og skabe deres eget job. |
| --- | --- |

4.10.1

Statsstøtten og støtten fra strukturfondene til at fastholde beskæftigelsen i virksomheder ramt af globaliseringen eller kreditstramninger bør ydes på betingelser, der garanterer, at støtten ikke skaber hindringer for den fri konkurrence, først og fremmest gives for at fastholde beskæftigelsesniveauet og er i overensstemmelse med kollektive overenskomster. Der må ses på udviklingen i Holland, hvor modeller med "selvstændige uden ansatte" fungerer rigtig godt. Via dette system får arbejdsløse en chance for at stille deres sagkundskab til rådighed og skabe deres eget job.

| 4.11 | Efter EØSU's opfattelse bør der på EU-niveau være en tættere koordinering mellem Kommissionens politikker og tjenestegrene for entydigt og konsekvent at understøtte de beslutninger, der træffes i virksomheder under omstrukturering.






  1. | EU's beskæftigelses- og uddannelsespolitik, forsknings- og innovationspolitik, virksomheds-, industri-, energi- og miljøpolitik, politik for grøn økonomi og ikt, handelspolitik og udenrigspolitik bør opstille en fælles, entydig vision for ledelsen og arbejdstagerne i europæiske virksomheder, som de kan basere deres tilpasning af strategier og kvalifikationer på. |
| --- | --- | --- |

4.11

Efter EØSU's opfattelse bør der på EU-niveau være en tættere koordinering mellem Kommissionens politikker og tjenestegrene for entydigt og konsekvent at understøtte de beslutninger, der træffes i virksomheder under omstrukturering.

1.

EU's beskæftigelses- og uddannelsespolitik, forsknings- og innovationspolitik, virksomheds-, industri-, energi- og miljøpolitik, politik for grøn økonomi og ikt, handelspolitik og udenrigspolitik bør opstille en fælles, entydig vision for ledelsen og arbejdstagerne i europæiske virksomheder, som de kan basere deres tilpasning af strategier og kvalifikationer på.

| 2. | Europæiske agenturer som Cedefop i Thessaloniki og Eurofound i Dublin, observatorier som Det Europæiske Observationscenter for SMV og Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer, institutter under Det Fælles Forskningscenter som IPTS i Sevilla og fremsynsanalyser under afsnittet Viden og Samfund i det 7. rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration bør koordinere og afstemme deres aktiviteter og forsyne virksomheder og arbejdstagere med klare og forståelige rammer for forandringer. |
| --- | --- |

2.

Europæiske agenturer som Cedefop i Thessaloniki og Eurofound i Dublin, observatorier som Det Europæiske Observationscenter for SMV og Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer, institutter under Det Fælles Forskningscenter som IPTS i Sevilla og fremsynsanalyser under afsnittet Viden og Samfund i det 7. rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration bør koordinere og afstemme deres aktiviteter og forsyne virksomheder og arbejdstagere med klare og forståelige rammer for forandringer.

| 4.12 | EØSU finder det helt afgørende, at arbejdsmarkedets parters og det organiserede civilsamfunds rolle styrkes på alle niveauer: Den sociale dialog, forhandlinger og deltagelse er ikke blot grundlæggende værdier i den europæiske sociale model, som altid har haft EØSU's opbakning, men tillige instrumenter, som med gode resultater har understøttet og fremmet den sociale samhørighed, kvalitetsbeskæftigelse, skabelse af arbejdspladser og styrket innovationen og de europæiske økonomiers konkurrenceevne. |
| --- | --- |

4.12

EØSU finder det helt afgørende, at arbejdsmarkedets parters og det organiserede civilsamfunds rolle styrkes på alle niveauer: Den sociale dialog, forhandlinger og deltagelse er ikke blot grundlæggende værdier i den europæiske sociale model, som altid har haft EØSU's opbakning, men tillige instrumenter, som med gode resultater har understøttet og fremmet den sociale samhørighed, kvalitetsbeskæftigelse, skabelse af arbejdspladser og styrket innovationen og de europæiske økonomiers konkurrenceevne.

| 4.13 | EØSU understreger i denne forbindelse den rolle, Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI) spiller som et privilegeret forum for konstruktiv dialog og udvikling af idéer og forslag takket være den erfaring, den har opbygget gennem årene siden EKSF-traktaten. |
| --- | --- |

4.13

EØSU understreger i denne forbindelse den rolle, Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI) spiller som et privilegeret forum for konstruktiv dialog og udvikling af idéer og forslag takket være den erfaring, den har opbygget gennem årene siden EKSF-traktaten.

| 4.14 | Som utallige undersøgelser og analyser af god praksis viser, er tillid mellem arbejdsmarkedets parter og en effektiv social dialog på både EU-niveau og i medlemsstaterne væsentlige forudsætninger for bedst muligt at kunne foregribe og styre forandringer. |
| --- | --- |

4.14

Som utallige undersøgelser og analyser af god praksis viser, er tillid mellem arbejdsmarkedets parter og en effektiv social dialog på både EU-niveau og i medlemsstaterne væsentlige forudsætninger for bedst muligt at kunne foregribe og styre forandringer.

| 4.15 | Navnlig opfatter EØSU dialog, høring og forhandlinger som væsentlige betingelser i forbindelse med reformer og overgang til flexicurity. På den ene side må der opstilles rammebetingelser, som under hensyntagen til de forskellige nationale forhold giver virksomhederne mulighed for hurtigt og med en vis fleksibilitet at tilpasse sig innovationer, markeder og brugernes/forbrugernes ønsker, og på den anden side må arbejdstagerne støttes og hjælpes i at omstille sig og udvikle sig fagligt. |
| --- | --- |

4.15

Navnlig opfatter EØSU dialog, høring og forhandlinger som væsentlige betingelser i forbindelse med reformer og overgang til flexicurity. På den ene side må der opstilles rammebetingelser, som under hensyntagen til de forskellige nationale forhold giver virksomhederne mulighed for hurtigt og med en vis fleksibilitet at tilpasse sig innovationer, markeder og brugernes/forbrugernes ønsker, og på den anden side må arbejdstagerne støttes og hjælpes i at omstille sig og udvikle sig fagligt.

| 4.16 | I øvrigt fungerer flexicurity kun, som EØSU allerede har understreget, hvis arbejdstagerne er veluddannede. Der er rent faktisk en tæt forbindelse mellem skabelsen af nye kompetencer og nye arbejdspladser. Endvidere bør foranstaltninger, der gennem stabile arbejdspladser "fremmer flexicurity-modellens sikkerhedsaspekt (i videst mulig forstand) ... efter EØSU's mening prioriteres højest i den givne situation". |
| --- | --- |

4.16

I øvrigt fungerer flexicurity kun, som EØSU allerede har understreget, hvis arbejdstagerne er veluddannede. Der er rent faktisk en tæt forbindelse mellem skabelsen af nye kompetencer og nye arbejdspladser. Endvidere bør foranstaltninger, der gennem stabile arbejdspladser "fremmer flexicurity-modellens sikkerhedsaspekt (i videst mulig forstand) ... efter EØSU's mening prioriteres højest i den givne situation".

| 4.17 | Det er vigtigt, at offentlige myndigheder, uddannelsesinstitutioner og virksomheder gør en fælles indsats for at forbedre udbuddet af beskæftigelse og uddannelse ved at udvikle nye bredt anvendelige erhvervsprofiler og faglige kompetencer og støtte uddannelsesforløb igennem hele det aktive liv. |
| --- | --- |

4.17

Det er vigtigt, at offentlige myndigheder, uddannelsesinstitutioner og virksomheder gør en fælles indsats for at forbedre udbuddet af beskæftigelse og uddannelse ved at udvikle nye bredt anvendelige erhvervsprofiler og faglige kompetencer og støtte uddannelsesforløb igennem hele det aktive liv.

| 4.18 | EØSU understreger den afgørende betydning af mekanismer, der sikrer adgang til uddannelse og videreuddannelse, og som sigter på at opfylde behovet for nye faglige profiler og nye kvalifikationer, især for unge, i tråd med perspektiverne i "En dagsorden for nye kvalifikationer og job", som EØSU har afgivet udtalelse om (6). |
| --- | --- |

4.18

EØSU understreger den afgørende betydning af mekanismer, der sikrer adgang til uddannelse og videreuddannelse, og som sigter på at opfylde behovet for nye faglige profiler og nye kvalifikationer, især for unge, i tråd med perspektiverne i "En dagsorden for nye kvalifikationer og job", som EØSU har afgivet udtalelse om (6).

| 4.19 | EØSU betoner vigtigheden af et tæt samarbejde mellem de forskellige aktører på lokalt niveau, da en god social dialog – især på det niveau – der bygger på tillid, og en positiv indstilling til forandringer, er vigtige faktorer for at kunne forebygge eller begrænse de negative sociale konsekvenser. |
| --- | --- |

4.19

EØSU betoner vigtigheden af et tæt samarbejde mellem de forskellige aktører på lokalt niveau, da en god social dialog – især på det niveau – der bygger på tillid, og en positiv indstilling til forandringer, er vigtige faktorer for at kunne forebygge eller begrænse de negative sociale konsekvenser.

| 4.20 | Der bør efter EØSU's opfattelse være særlig fokus på SMV'er, hvilket indebærer, at offentlige myndigheder og private organisationer, heriblandt arbejdsgiver- og erhvervsorganisationer, handels-, industri- og håndværkskamre og andre institutioner især på lokalt og regionalt plan, bør iværksætte passende foranstaltninger, som giver dem lettere adgang til kredit og uddannelse, ligesom bureaukratiet og administrationen bør forenkles med hensigtsmæssige tiltag. |
| --- | --- |

4.20

Der bør efter EØSU's opfattelse være særlig fokus på SMV'er, hvilket indebærer, at offentlige myndigheder og private organisationer, heriblandt arbejdsgiver- og erhvervsorganisationer, handels-, industri- og håndværkskamre og andre institutioner især på lokalt og regionalt plan, bør iværksætte passende foranstaltninger, som giver dem lettere adgang til kredit og uddannelse, ligesom bureaukratiet og administrationen bør forenkles med hensigtsmæssige tiltag.

| 4.21 | Yderligere høringer og en definition af en politik til foregribelse af forandringer og omstruktureringer bør bygge på resultaterne af de mere end syv års undersøgelser, studier og rapporter, der har fundet sted i EU. |
| --- | --- |

4.21

Yderligere høringer og en definition af en politik til foregribelse af forandringer og omstruktureringer bør bygge på resultaterne af de mere end syv års undersøgelser, studier og rapporter, der har fundet sted i EU.

| 4.22 | Mens fokus hidtil klart har været på analyser og udveksling af information om god praksis (7) og erfaringer med nyskabelser, bør EU fremover i højere grad koncentrere sig om konkrete aktioner, dvs. om udvikling og vækst og fremme gennemførelsen af fælles retningslinjer, standarder og referencerammer udarbejdet på grundlag af europæiske standarder og fælles værdier. |
| --- | --- |

4.22

Mens fokus hidtil klart har været på analyser og udveksling af information om god praksis (7) og erfaringer med nyskabelser, bør EU fremover i højere grad koncentrere sig om konkrete aktioner, dvs. om udvikling og vækst og fremme gennemførelsen af fælles retningslinjer, standarder og referencerammer udarbejdet på grundlag af europæiske standarder og fælles værdier.

| 4.23 | Sidst men ikke mindst understreger EØSU betydningen af det menneskelige aspekt: de mennesker – og deres familier, som rammes af omstruktureringer i sektorer og virksomheder, gennemlever ofte personlige tragedier, som der ikke altid tages tilstrækkeligt hensyn til. Sideløbende med nye nødvendige investeringer, genskabelse af væksten og udviklingen af bæredygtige arbejdspladser må der være foranstaltninger om psykologisk og social støtte. |
| --- | --- |

4.23

Sidst men ikke mindst understreger EØSU betydningen af det menneskelige aspekt: de mennesker – og deres familier, som rammes af omstruktureringer i sektorer og virksomheder, gennemlever ofte personlige tragedier, som der ikke altid tages tilstrækkeligt hensyn til. Sideløbende med nye nødvendige investeringer, genskabelse af væksten og udviklingen af bæredygtige arbejdspladser må der være foranstaltninger om psykologisk og social støtte.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Direktivet om europæiske samarbejdsudvalg 2009/38/EF, EUT L 22 af 2009, direktiv 2002/14/EF, EFT L 80 af 2002, direktiv 2001/23/EF, EFT L 82 af 2001, direktiv 98/59/EF, EFT L 225 af 1998, Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000, EFT L 160 af 2000.

1

(2)  EØSU's udtalelse om den globale krises effekt på de store europæiske fremstillings- og tjenesteydelsessektorer, EUT C 318 af 2009.

2

(3)  Jf. lead market-initiativet til fordel for Europa (COM(2007) 860 final).

3

(4)  Jf. EØSU's udtalelse om fremme af bæredygtige, grønne job af hensyn til EU's energi- og klimapakke, EUT C 44 af 2011.

4

(5)  Jf. EØSU's udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om det europæiske år for aktiv aldring (2012), EUT C 51 af 2011.

5

(6)  EØSU's udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: "En dagsorden for nye kvalifikationer og job: et europæisk bidrag til fuld beskæftigelse", EUT C 318 af 2011.

6

(7)  Eksempler på god praksis: The Restructuring Toolbox http://www.evta.net/restructuringtoolbox/toolbox/index.html. Projektet Going Local to Respond Employment Challenges http://www.evta.net/going_local/catalogue/index.html med mål om gennemførelse af regionale aktioner knyttet til politikker og tjenester, som foregriber virksomhedskriser; skabelse af et netværk af aktører og praksis, således at de uddannelsesinstitutioner, der deltager i projektet, kan foretage en stadig sammenlignende evaluering.

7

foregriber virksomhedskriser

stadig sammenlignende evaluering

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/60 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/60

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Grønbog om mulighederne for at indføre stabilitetsobligationer«

COM(2011) 818 final

2012/C 299/12

Ordfører: Gérard DANTIN

Kommissionen besluttede den 23. november 2011 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Grønbog om mulighederne for at indføre stabilitetsobligationer"

COM(2011) 818 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som vedtog sin udtalelse den 13. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli 2012, følgende udtalelse med 135 stemmer for, 33 imod og 25 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   Der er brug for mere EU – ikke mindre EU – for at overvinde den nuværende krise, undgå langvarig recession og skabe betingelserne for ny vækst og en positiv udvikling i beskæftigelsen. Dette forudsætter en stærk vilje fra Kommissionens side til at konsolidere og anvende
  fællesskabsmetoden
  . Hvad dette angår, hilses grønbogen velkommen.

1.2   Men derudover skal Kommissionen fuldt ud udøve sin initiativret i forbindelse med alle parametre og formulere forslag, der passer til krisens omfang, i stedet for at vælge mellemstatslige lapperier.

1.3   Mere EU: et nyt EU bør forene solidaritet, ansvar og gensidig tillid. Essensen af sidstnævnte består især i symmetri og ligevægt i den økonomiske styring af en budgetmæssig og skattemæssig harmonisering, der er effektiv og uomgængelig. Mere EU for at sikre budgetansvar og integration. Mere EU for at skabe gensidig dækning for risici knyttet til statsgæld, for at genoprette kreditværdigheden på længere sigt, fremme og gennemføre strukturelle reformer og mobilisere investeringer i vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse i hele EU med henblik på at realisere et socialt Europa og skabe velfærd for alle.

1.4   EØSU glæder sig derfor meget over offentliggørelsen af grønbogen om stabilitetsobligationer. Grønbogens indhold følger en logik, hvorefter Den Europæiske Union i stadig stigende omfang integreres – med et fælles marked, herunder et europæisk kapitalmarked – og udgør et nødvendigt supplement til den eksisterende fælles valutapolitik i eurozonen. Samtidig vil euroobligationer kunne øge tilliden hos potentielle investorer og således stabilisere efterspørgslen efter statsobligationer og få rentesatserne til at falde.

1.5   EØSU mener ikke desto mindre, at man kan sætte spørgsmålstegn ved, om risikoen for moralsk hasard og det konkrete udtryk, som en sådan tillægges i grønbogen, præsenteres på den rigtige måde, samt at dette emne bør undersøges nærmere, inden man drager problematiske konklusioner. Hvis grønbogens hypotese var rigtig, altså at markedsdisciplinens svækkelse som følge af ensretningen af rentesatserne vil medføre en uansvarlig forøgelse af de offentlige udgifter og højere budgetunderskud, så ville man have kunnet konstatere en sådan udvikling siden indførelsen af euroen. Men det er ikke tilfældet.

1.6   Udvalget er enigt med Kommissionen i, at stabilitetsobligationer skal have høj kreditkvalitet for at blive accepteret af investorerne og medlemsstaterne i eurozonen. På grund af tøvende og sene politiske indgreb er usikkerheden i dag dog blevet så stor, at selv euroobligationer med solidarisk garanti formentlig ikke vil få samme modtagelse i morgen som for bare få måneder siden.

1.6.1   Efter EØSU's opfattelse er det derfor absolut nødvendigt, at Den Europæiske Centralbank (ECB) i højere grad inddrages i løsningen af krisen, f.eks. ved at udstede en banklicens til den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF) eller til den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM).

1.7   Når det gælder de forskellige "muligheder for udstedelse af stabilitetsobligationer", synes udvalget, at metode nr. 2, som består i "delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti", er den mest acceptable, idet den ligger generelt set mest ligefor.

1.8   Udstedelsen af sådanne stabilitetsobligationer skal naturligvis, som også påpeget af formanden for Det Europæiske Råd, ske inden for nogle "solide rammer for budgetdisciplin og konkurrenceevne for at undgå moralsk risiko og fremme ansvarlighed og overholdelse. Processen mod udstedelsen af fælles gældsbeviser bør baseres på kriterier og ske i faser, således at fremskridt med at samle den budgetrelaterede beslutningstagning følges op af tilsvarende skridt mod en samling af risici" (1). EØSU er enigt i, at "de centrale byggesten" i denne proces skal være en integreret finansiel ramme, en integreret budgetramme og en integreret ramme for økonomisk politik. De bør ledsages af en sammenhængende og dertil svarende ramme af demokratisk legitimitet og ansvarlighed på europæisk plan uden at skærpe stramningerne. EØSU foreslår i den forbindelse, at den potentielle moralske risiko gøres til genstand for en grundig undersøgelse fra Kommissionens side, som gør det muligt at finde passende løsninger inden for denne struktur.

2.   Indledning

2.1   Grønbogen skal lancere en stor offentlig høring om stabilitetsobligationer
   (2) blandt de berørte aktører. Denne høring skal tjene som grundlag for Kommissionens forslag til en politik på området.

2.2   Intensiveringen af euroområdets statsgældskrise har udløst en bred debat om mulighederne for fælles udstedelse. Idéen er ofte blevet fremført som et effektivt instrument til at løse de likviditetsproblemer, som flere medlemsstater i eurozonen slås med. På denne baggrund anmodede Europa-Parlamentet Kommissionen om at undersøge mulighederne for fælles udstedelse i forbindelse med vedtagelsen af lovpakken om euroområdets økonomiske styring, og understregede, at den fælles udstedelse af stabilitetsobligationer også forudsætter yderligere skridt i retning af en fælles økonomisk politik og finanspolitik (3).

2.3   Det Økonomiske og Sociale Udvalg har i flere udtalelser beskæftiget sig med denne problematik og har især fremlagt sin holdning i initiativudtalelsen om "Vækst og statsgæld i EU: To nyskabende forslag" (4).

2.4   EØSU glæder sig over offentliggørelsen af denne grønbog, over debatten, som den vil rejse, og den valgte tilgang, som senere skal danne grundlag for Kommissionens forslag. I forbindelse med dette emne har Kommissionen langt om længe fundet fællesskabsmetoden frem igen.

3.   Indholdet i grønbogen

3.1   Efter en beskrivelse af grønbogens kontekst præsenteres og forklares adskillige aspekter, som danner grundlag for og berettiger forslagene i den.

3.1.1   Grønbogens argumenter

3.1.1.1   Udsigten til indførelse af stabilitetsobligationer kan muligvis afbøde den aktuelle statsgældskrise, idet højtrente-medlemsstater vil kunne drage fordel af lavrente-medlemsstaters større kreditværdighed. Hvis denne virkning skal vare ved, vil en køreplan i retning af fælles udstedelse af obligationer dog skulle ledsages af parallelaftaler om en strammere økonomisk styring, der sikrer gennemførelsen af de nødvendige budgetmæssige og strukturelle tilpasninger, som kan garantere bæredygtighed i de offentlige finanser og forhindre moralsk hasard.

3.1.1.2   Stabilitetsobligationer vil gøre euroområdets finansielle system mere modstandsdygtigt over for fremtidige negative chok og således styrke den finansielle stabilitet. Stabilitetsobligationer vil give alle deltagende medlemsstater en mere sikker adgang til refinansiering og forhindre, at de pludseligt mister adgang til markedet. Samtidig vil banksystemet i euroområdet have fordel af adgangen til stabilitetsobligationer.

3.1.1.3   Stabilitetsobligationer ville fremskynde effekten af euroområdets pengepolitik og virke befordrende på effektiviteten på euroområdets statsobligationsmarked og i euroområdets finanssystem i bredere forstand. De vil også lette porteføljeinvesteringer i euro og fremme et mere afbalanceret globalt finanssystem.

3.1.2   Forudsætninger

Efter at have konstateret, at stabilitetsobligationer giver betydelige fordele i form af finansiel stabilitet og økonomisk effektivitet, opregner grønbogen deres potentielle ulemper.

3.1.2.1   I Kommissionens forslag nævnes følgende former for moralsk hasard:

| — | visse former for stabilitetsobligationer vil reducere forpligtelsen til budgetdisciplin eller helt fjerne den, når medlemsstaterne i euroområdet sammenlægger kreditrisikoen for dele af eller hele deres offentlige gæld. Derved opstår en risiko for moralsk hasard, fordi en kreditrisiko, som opstår på grund af et enkelt lands manglende budgetdisciplin, skal deles af alle andre deltagende lande, |
| --- | --- |

—

visse former for stabilitetsobligationer vil reducere forpligtelsen til budgetdisciplin eller helt fjerne den, når medlemsstaterne i euroområdet sammenlægger kreditrisikoen for dele af eller hele deres offentlige gæld. Derved opstår en risiko for moralsk hasard, fordi en kreditrisiko, som opstår på grund af et enkelt lands manglende budgetdisciplin, skal deles af alle andre deltagende lande,

| — | eftersom udstedelse af stabilitetsobligationer kan svække markedsdisciplinen, kræves der betydelige ændringer i rammerne for den økonomiske styring i euroområdet, hvilket vil kunne få følger for den budgetmæssige suverænitet, |
| --- | --- |

—

eftersom udstedelse af stabilitetsobligationer kan svække markedsdisciplinen, kræves der betydelige ændringer i rammerne for den økonomiske styring i euroområdet, hvilket vil kunne få følger for den budgetmæssige suverænitet,

| — | stabilitetsobligationer skal have en høj kreditkvalitet for at blive accepteret af investorerne, |
| --- | --- |

—

stabilitetsobligationer skal have en høj kreditkvalitet for at blive accepteret af investorerne,

| — | det vil også være vigtigt at opnå en høj kreditkvalitet for at sikre, at alle medlemsstaterne i euroområdet accepterer stabilitetsobligationer,
  kreditvurderingen for stabilitetsobligationer vil primært afhænge af de deltagende medlemsstaters kreditkvalitet og den underliggende garantistruktur. |
| --- | --- |

—

det vil også være vigtigt at opnå en høj kreditkvalitet for at sikre, at alle medlemsstaterne i euroområdet accepterer stabilitetsobligationer,

kreditvurderingen for stabilitetsobligationer vil primært afhænge af de deltagende medlemsstaters kreditkvalitet og den underliggende garantistruktur.

3.1.2.2   Overensstemmelse med EU-traktaten vil være af afgørende betydning for at sikre en vellykket indførelse af stabilitetsobligationer. Visse optioner kan være i modstrid med TEUF og kræve ændringer af traktaten, især artikel 125, der forbyder en medlemsstat at påtage sig en anden medlemsstats forpligtelser. Udstedelse af stabilitetsobligationer med solidarisk garanti vil principielt udgøre en overtrædelse af "redningsforbuddet". Udstedelse af stabilitetsobligationer med pro rata-garanti (ikke solidarisk) vil derimod være forenelig med de nugældende traktatbestemmelser.

3.2   Muligheder for udstedelse af stabilitetsobligationer

3.2.1   Ud over de mange forslag vedrørende stabilitetsobligationer, som er kommet frem under den offentlige debat, foreslår grønbogen tre metoder på grundlag af graden af substitution af nationale udstedelser (fuldstændig eller delvis) og arten af den underliggende sikkerhedsstillelse (solidarisk garanti eller pro rata-garanti). De tre metoder er følgende:

| 3.2.1.1 | Metode nr. 1: Fuldstændig substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti

  Med denne metode dækkes euroområdets offentlige finansiering fuldt ud ved udstedelse af stabilitetsobligationer, og nationale udstedelser ophører. Det vil sandsynligvis være kreditvurderingen for de største medlemsstater i euroområdet, der vil dominere ved bestemmelse af stabilitetsobligationernes kreditvurdering, hvilket betyder, at en stabilitetsobligation udstedt i dag kunne forventes at få en høj kreditvurdering. Denne metode vil mest effektivt levere fordelene ved udstedelse af stabilitetsobligationer, men samtidig indebærer den størst risiko for moralsk hasard. Denne metode forudsætter meget robuste rammer for at sikre overholdelse af budgetdisciplinen, den økonomiske konkurrenceevne og mindskelse af de makroøkonomiske skævheder i de enkelte lande. |
| --- | --- |

3.2.1.1

Metode nr. 1: Fuldstændig substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti

Med denne metode dækkes euroområdets offentlige finansiering fuldt ud ved udstedelse af stabilitetsobligationer, og nationale udstedelser ophører. Det vil sandsynligvis være kreditvurderingen for de største medlemsstater i euroområdet, der vil dominere ved bestemmelse af stabilitetsobligationernes kreditvurdering, hvilket betyder, at en stabilitetsobligation udstedt i dag kunne forventes at få en høj kreditvurdering. Denne metode vil mest effektivt levere fordelene ved udstedelse af stabilitetsobligationer, men samtidig indebærer den størst risiko for moralsk hasard. Denne metode forudsætter meget robuste rammer for at sikre overholdelse af budgetdisciplinen, den økonomiske konkurrenceevne og mindskelse af de makroøkonomiske skævheder i de enkelte lande.

| 3.2.1.2 | Metode nr. 2: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti

  Ved denne metode understøttes udstedelsen af stabilitetsobligationer med solidarisk garanti, men det er kun en begrænset del af de nationale udstedelser, der erstattes.
  Den del af udstedelsen, som ikke er stabilitetsobligationer, vil fortsat være omfattet af de respektive nationale garantier. Følgelig vil markedet for statsobligationer i euroområdet bestå af to særskilte dele: stabilitetsobligationer og statsobligationer. Et vigtigt aspekt ved denne metode vil være de specifikke kriterier for fastlæggelse af de relative andele af stabilitetsobligationer og nationale obligationer. |
| --- | --- |

3.2.1.2

Metode nr. 2: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti

Ved denne metode understøttes udstedelsen af stabilitetsobligationer med solidarisk garanti, men det er kun en begrænset del af de nationale udstedelser, der erstattes.

Den del af udstedelsen, som ikke er stabilitetsobligationer, vil fortsat være omfattet af de respektive nationale garantier. Følgelig vil markedet for statsobligationer i euroområdet bestå af to særskilte dele: stabilitetsobligationer og statsobligationer. Et vigtigt aspekt ved denne metode vil være de specifikke kriterier for fastlæggelse af de relative andele af stabilitetsobligationer og nationale obligationer.

| 3.2.1.3 | Metode nr. 3: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med pro rata-garanti

  Med denne metode substitueres de nationale obligationer kun delvis med stabilitetsobligationer og understøttes med pro rata-garanti af medlemsstaterne i euroområdet. Denne metode er forskellig fra metode nr. 2, for så vidt som medlemsstaterne fortsat hæfter for deres respektive andel af de udstedte stabilitetsobligationer og for deres nationale udstedelser. |
| --- | --- |

3.2.1.3

Metode nr. 3: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med pro rata-garanti

Med denne metode substitueres de nationale obligationer kun delvis med stabilitetsobligationer og understøttes med pro rata-garanti af medlemsstaterne i euroområdet. Denne metode er forskellig fra metode nr. 2, for så vidt som medlemsstaterne fortsat hæfter for deres respektive andel af de udstedte stabilitetsobligationer og for deres nationale udstedelser.

4.   Generelle bemærkninger

4.1   Grønbogen skal ses i lyset af den krise, som går gennem Europa. Krisen har mange facetter: den handler på én gang om økonomi og finanser, betalingsbalancer, statsgæld, miljø og sociale forhold (med 23 mio. arbejdsløse) og rammer selve fundamentet for den europæiske integrationsproces. Krisen har især sat spot på visse mangler i grundprincipperne bag Den Økonomiske og Monetære Union. Det er ikke nok med en fælles centralbank og en stabilitets- og vækstpagt for at sikre den fælles valuta mod kriser med forskelle i konkurrenceevne, makroøkonomiske skævheder, forstyrrede betalingsbalancer og høje "spreads" for statsobligationernes rentesatser.

4.2   Der er brug for mere og et bedre EU – ikke mindre EU – for at overvinde den nuværende krise, undgå langvarig recession og skabe betingelserne for ny vækst og en positiv udvikling i beskæftigelsen. Mere EU for at sikre budgetansvar og integration. Mere EU for at skabe gensidig dækning for risici knyttet til statsgæld, for at genoprette kreditværdigheden på længere sigt, fremme og gennemføre strukturelle reformer og mobilisere investeringer i vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse i hele EU med henblik på at realisere et socialt Europa og skabe velfærd for alle. Et bedre Europa, som kan opfylde disse mål på et bæredygtigt grundlag, og som råder over effektive mekanismer til at undgå moralsk hasard.

4.2.1   Dette forudsætter en stærk vilje fra Kommissionens side til at konsolidere og anvende fællesskabsmetoden. Hvad dette angår, hilses grønbogen velkommen. Men derudover skal Kommissionen fuldt ud udøve sin initiativret i forbindelse med alle parametre og formulere forslag, der passer til krisens omfang, i stedet for at vælge mellemstatslige lapperier, som på trods af deres antal i alt væsentligt har vist sig at være utilstrækkelige, nytteløse og kræve en usikker og langvarig implementering (5).

4.2.2   Mere EU: et nyt Europa forudsætter, at man grundlæggende er fælles om ressourcerne og deler ansvaret. Dette koncept, som forbinder solidaritet og fælles ansvar, skal bindes sammen af en slags tillidsbro mellem konceptets to dele. Essensen af sidstnævnte består især i symmetri og ligevægt i den økonomiske styring af en budgetmæssig og skattemæssig harmonisering, der er effektiv og uomgængelig.

4.2.2.1   En sådan tilgang bør foretrækkes i en situation, hvor medlemsstaternes regeringer ikke længere er i stand til at modstå trykket fra markedet, kreditorer og private kreditbureauer alene. Der er nødvendigt med et stort spring fremad for europæisk integration for ikke blot at skabe vækstinstrumenter og en troværdig vækstmodel for investorerne, men også – og det er det allervigtigste – for at konsolidere en demokratisk styreform.

4.2.2.2   I den forbindelse har Europa brug for at styrke den økonomiske styring for at garantere finanspolitisk disciplin i medlemsstaterne, særligt i euroområdet. Reformens seks lovforslag ("six-pack'en") samt de nye lovinitiativer og "det europæiske halvår", som går i retning af en bedre samordning af budgetpolitikkerne og en styrkelse af EU's overvågning, må, selv om de ikke er tilstrækkelige til at bringe Europa ud af krisen (6), gennemføres korrekt. I praksis er gennemførelsen af reformerne først lige gået i gang og skal overvåges nøje. Der vil først kunne drages konklusioner om disse reformers succes på grundlag af konkrete resultater, som har fjernet makroøkonomiske ubalancer. Man bør desuden tillægge de makroøkonomiske skævheder, som ligger bag de vanskeligheder, som visse medlemsstater slås med, lige så stor vægt.

4.3   Derfor bifalder udvalget grønbogen om mulighederne for at indføre stabilitetsobligationer. Efter udvalgets mening vil indførelsen af nye strenge regler vedrørende økonomisk styring og fælles garantier for hele eurozonen, der sigter mod at gøre den med statsgæld forbundne risiko til en gensidig forpligtelse, medvirke til at løse op for det fastlåste forhold mellem stramninger og vækst. En fortsat fastlåst situation ville uundgåeligt føre EU ud i en dyb recession.

4.4   Fremskridt på dette område vil også kunne give Den Europæiske Centralbank (ECB) mulighed for at udfase det opkøbsprogram for statsobligationer på de sekundære markeder, som for nærværende er nødvendigt for at sikre, at individuelle medlemsstater kan refinansiere deres offentlige gæld. I stedet kunne ECB beslutte at støtte de nye stabilitetsobligationer og på den måde skabe øget tillid hos markedsaktørerne i en overgangsperiode (7).

4.5   Man kunne i dette øjemed udstede en banklicens til den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF) eller til den europæiske stabilitetsmekanisme, hvilket vil gøre en ende på den problematiske sammenblanding af penge- og budgetpolitikker i Den Europæiske Centralbank og sikre dens uafhængighed.

5.   Særlige bemærkninger

5.1   EØSU er meget glad for offentliggørelsen af grønbogen om stabilitetsobligationer. Indførelsen af EU-obligationer i eurozonen (disse kaldes også euroobligationer (8) og beskrives i grønbogen som "stabilitetsobligationer") følger en logik, hvorefter Den Europæiske Union i stadig stigende omfang integreres – med et fælles marked, herunder et europæisk kapitalmarked – og udgør et nødvendigt supplement til den eksisterende fælles valutapolitik i eurozonen. Euroobligationer gør det kompliceret at spekulere og fremmer stabile finansmarkeder og den monetære politiks effektivitet.

5.2   Samtidig vil sådanne euroobligationer kunne skabe en fælles ansvarsfølelse, øge tilliden hos potentielle investorer her og nu og på kort sigt og således stabilisere efterspørgslen efter statsobligationer og få markedernes rentesatser til at falde for de lande, som slås med store finansieringsproblemer. EØSU bifalder i den forbindelse, at Kommissionen lancerer den længe ventede debat om euroobligationer og giver en korrekt indføring i fordelene ved disse i grønbogen.

5.3   Forudsætninger med hensyn til budgetdisciplinen

5.3.1   Ligesom den generelle debat om løsninger på den aktuelle krise understreger grønbogen flere steder behovet for at bekæmpe negative konsekvenser, den moralske hasard, og peger på, at markederne vil kunne tvinge medlemsstaterne til at underlægge budgetpolitikken den nødvendige disciplin. Kommissionen beklager, at der efter lanceringen af euroen "har været en uensartet markedsdisciplin i budgetpolitikken i de deltagende medlemsstater", og frygter, at indførelsen af et fælles ansvar for stabilitetsobligationerne vil blive uden effekt for markedsdisciplinen. Men selv medlemsstater, der har overholdt stabilitets- og vækstpagtens budgetbegrænsninger, er nu så forgældede på grund af ubalancer, som skyldes gældsætningen i den private sektor, at de må overvåges.

5.3.2   Man er generelt nervøs for, at et fælles ansvar og dermed den manglende mulighed for sanktioner i form af højere rentesatser skabt af markedet vil føre til en uansvarlig budgetforvaltning fra regeringernes side, eller med andre ord store budgetunderskud. Regeringerne kan tænkes at øge de offentlige udgifter på en uansvarlig måde, hvis de ikke lægges under pres fra højere rentesatser på markedet. EØSU mener ikke desto mindre, at man kan sætte spørgsmålstegn ved, om risikoen for moralsk hasard og det konkrete udtryk, som en sådan tillægges i grønbogen, præsenteres på den rigtige måde, og at dette emne bør undersøges nærmere, inden man drager problematiske konklusioner.

5.3.3   En præcis analyse af moralsk hasard ville også gør det muligt at finde skræddersyede løsninger på problemet. Der er flere grunde til at rokke ved tilliden til "markedsdisciplinen" og omfanget af problemet med moralsk hasard:

5.3.3.1   Grønbogen gør gældende, at udviklingen i de offentlige budgetter påvirker afkastet af statsobligationerne, og konstaterer, at "den høje grad af konvergens inden for statsobligationsafkast i euroområdet i de første ti år af euroen, ..., når man ser tilbage, ikke [var] begrundet i medlemsstaternes budgetmæssige resultater". Selv om der således tydeligvis ikke var konvergens mellem budgetpolitikkerne, kunne man dog konstatere en høj grad af konvergens i statsobligationsafkastene og dermed i rentesatserne for statsobligationer. De græske, spanske, italienske, irske og finske statsobligationer er blandt dem, der har oplevet de laveste afkast efter indførelsen af euroen. Hvis afkastet af de finske 10års-statsobligationer endnu lå på omkring 8,8 % i 1995, så var det faldet til 3,4 % i 2005, dvs. til samme niveau som de tyske statsobligationer.

5.3.3.2   Dette skyldes, at opfattelsen af, at alle statsobligationer i eurozonen var relativt sikre, bredte sig blandt investorerne efter indførelsen af euroen. I tiden mellem indførelsen af eurozonen i 1999 og "Lehman Brothers"-krisen i 2008 herskede således allerede en situation svarende til den, man kan forvente efter indførelsen af euroobligationer. Markederne fremtvang ikke disciplin i budgetpolitikkerne i de år, der fulgte efter oprettelsen af eurozonen.

5.3.3.3   Hvis grønbogens hypotese var rigtig, altså at markedsdisciplinens svækkelse som følge af ensretningen af rentesatserne vil medføre en uansvarlig forøgelse af de offentlige udgifter og højere budgetunderskud, så ville man have kunnet konstatere en sådan udvikling siden indførelsen af euroen.

5.3.3.4   Dette er dog ikke tilfældet: i Finland er de offentlige udgifter f.eks. faldet lidt i forhold til BNP efter indførelsen af euroen og har hele tiden holdt sig under de offentlige indtægter. I Spanien er forholdet mellem de offentlige udgifter (betaling af renter ikke medregnet) og BNP forblevet konstant, mens indtægterne endog er steget. I Italien er de offentlige udgifter generelt faldet med et lille fald i det beløb, som betales i renter. Man har dog også kunnet konstatere et fald i statens indtægter. Også i Grækenland har de offentlige udgifter i forhold til BNP generelt været stabile efter landets indtræden i eurozonen og konvergensen af obligationsrenterne, og man har konstateret et nettofald i udgifterne til rentebetaling. Faldet i de offentlige indtægter (i forhold til BNP) har dog været meget større i Grækenland end i Italien.

5.3.3.5   Det er åbenlyst for enhver, at den manglende markedsdisciplin og den høje grad af konvergens i rentesatserne for obligationer ikke har medført moralsk hasard som følge af den overordnede sikkerhed, som investorerne har haft tillid til. Der er ikke konstateret nogen stigning i de offentlige udgifter i forhold til BNP, tværtimod. Man kan under alle omstændigheder sige, at lave og ensartede rentesatser mange steder har bidraget til et fald i skatteindtægterne – et fald i indtægterne har man i det mindste kunnet konstatere i to af ovennævnte tre tilfælde.

5.3.4   Det sidste punkt synes at vise, at kampen mod moralsk hasard netop bør centreres om indtægterne. En øget samordning af skattepolitikkerne ville forhindre skattemæssig dumping. Man kunne også i visse tilfælde straffe skattelettelser i forbindelse med samordningen af de økonomiske politikker og en styrket EU-styring. Dette ville sikre symmetri i de økonomiske styringsforanstaltninger, hvilket EØSU allerede har stået til lyd for i tidligere udtalelser (9).

5.3.5   Det er i øvrigt meget lidt sandsynligt, at investorerne virkeligt først og fremmest vil interessere sig for budgetpolitikkens soliditet i de medlemsstater, som de vil låne penge. Budgetunderskuddets og den offentlige gælds størrelse er i realiteten ikke så relevant for markedets renteniveau, som grønbogen lader forstå. Beviset herfor er netop, at Spanien, klassens duks hvad angår budgetpolitik, i øjeblikket har refinansieringsproblemer, mens andre lande med lige så høj gæld, som f.eks. Storbritannien, finder finansiering til historisk lave renter.

5.3.6   EØSU mener derfor, at Kommissionen med tanke på de etaper, der følger efter offentliggørelsen af grønbogen, skal skynde sig at revidere sine teser om moralsk hasard og markedsdisciplin. Disse kan hurtigt føre til forkerte konklusioner, hvis økonomiske konsekvenser kan blive ødelæggende: hvis kampen mod det formodede problem med moralsk hasard f.eks. giver anledning til endnu strengere regler vedrørende gæld i stabilitets- og vækstpagten eller automatiske bremseklodser for gældsætningen, kan man forvente et kontraproduktivt (og ifølge Kommissionen ineffektivt) pres på de offentlige udgifter. For at overbevise sig om, at en drastisk reduktion af statsudgifterne – i modsætning til, hvad Kommissionen formoder og ønsker – kan få negativ indflydelse på tilliden hos potentielle købere af obligationer, er det nok at se på, hvad der sker i lande i krise, hvor en streng politik har skabt endnu større usikkerhed og fået rentesatserne til at stige.

5.3.7   EØSU mener i øvrigt også, at tesen om, at markederne nødvendigvis skal pålægge demokratisk valgte regeringer disciplin kan drages alvorligt i tvivl. I et sådant scenario er markederne i sidste ende synonyme med kapitalindskydere, der optræder som regeringernes kreditorer. Det er komplet uforståeligt, hvorfor man skal glæde sig over, at et relativt lille antal kapitalindskydere har større indflydelse på det offentlige budget end et folkevalgt parlament.

5.4   Forudsætninger for markedets accept af stabilitetsobligationer som meget sikre aktiver

5.4.1   Udvalget er enigt med Kommissionen i, at stabilitetsobligationer skal have høj kreditkvalitet for at blive accepteret af investorerne og medlemsstater i eurozonen, der allerede nyder godt af den højeste kreditvurdering. En høj kreditkvalitet er også en forudsætning for at etablere stabilitetsobligationer som et internationalt benchmark og for at underbygge udviklingen og den effektive funktion af beslægtede futures- og optionsmarkeder, der er uundværlige for obligationsmarkedets likviditetsforsyning.

5.4.2   EØSU er overbevist om, at euroobligationer baseret på fælles samlet ansvar vil blive meget tiltrækkende for potentielle kapitalindskydere, som søger sikre investeringer. Størrelsen og likviditeten på et marked med fælles obligationer vil sandsynligvis tiltrække nye investorer fra lande uden for Europa. EØSU er enig i, at internationale makroøkonomiske skævheder kræver, at man gør alt for at kanalisere betydelige likviditetsstrømme fra vækstøkonomierne ind i euroobligationer som stabile finansielle investeringer. Disse obligationer vil således også blive et vigtigt stabiliseringselement for finansmarkederne uden for EU's grænser.

5.4.3   Usikkerheden omkring de europæiske obligationsmarkeder er i mellemtiden vokset markant på grund af medlemsstatsregeringernes tøvende indgriben, dårlige politiske beslutninger og manglende vilje til at løse krisen i sin helhed. Usikkerheden er således i dag så stor, at selv euroobligationer med solidarisk garanti (metode nr. 1 – se punkt 3.2.1.1 ovenfor) i dag ikke ville blive genstand for så stor efterspørgsel som for bare få måneder siden. Stabilitetsobligationernes evne til at afhjælpe krisen lider også herunder, og måske vil de end ikke være i stand til at opfylde deres oprindelige formål, nemlig at skabe stabilitet.

5.4.4   Efter EØSU's opfattelse er det derfor absolut nødvendigt, at Den Europæiske Centralbank (ECB) i højere grad inddrages i løsningen af krisen, f.eks. ved at udstede en banklicens til den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF) eller til den europæiske stabilitetsmekanisme, der træder i kraft 1. juli 2012. Til forskel fra "Federal Reserve", Japans nationalbank og Bank of England er ECB i sidste instans ikke per automatik kreditgiver for medlemsstaterne. Dette forklarer til overmål forskellen i rentesatser mellem eurozonen og de langt mere gældsplagede økonomier og bidrager i vidt omfang til at udbrede det indtryk, at krisen aldrig vil slutte.

5.4.5   Det er omvendt illusorisk at tro, at markedets accept og dermed lave rentesatser for euroobligationer kræver en stram politik og en budgetkonsolidering, der er så håndfast som muligt. EØSU har i flere udtalelser udtrykkeligt kritiseret de negative konsekvenser for de økonomiske konjunkturer af en sådan politik og understreget, at en konsolidering af de offentlige budgetter først og fremmest går via økonomisk vækst (10).

5.5   Muligheder for udstedelse af stabilitetsobligationer

5.5.1   Metode nr. 1: Fuldstændig substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti

Efter EØSU's opfattelse er dette den mest fornuftige metode på langt sigt og den metode, der er mest i tråd med Den Europæiske Unions målsætning om en økonomisk og social union. Samtidig kan den vise sig som den mest effektive metode til på kort sigt at løse finansieringsproblemerne og sætte punktum for krisen. Metoden er dog den, der kræver den mest omfattende europæiske integration. Gennemførelsen af den vil derfor skabe flest problemer af politisk art, hvorfor fuldstændig substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti, synes at være den mindst sandsynlige løsning i den nære fremtid.

5.5.2   Metode nr. 2: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti

5.5.2.1   Dette er den mest farbare og acceptable metode, fordi den grundlæggende svarer til den ovenfor beskrevne, idet medlemsstaterne dog bevarer en vis handlefrihed over for de finansielle markeder. Medlemsstaterne vil blive underlagt markedsvilkår og finansieringsvilkår, der varierer fra stat til stat i forhold til deres forskellige kreditvurderinger. Denne metode kan under alle omstændigheder vise sig at blive meget effektiv på mellemlangt og langt sigt. Den gør det desuden muligt på afgørende vis at tage brodden af de argumenter, som er baseret på den påståede risiko for moralsk hasard. Derfor er dette en af de to metoder, som EØSU formelt går ind for.

5.5.2.2   Det er dog ikke desto mindre stadig absolut nødvendigt, inden man tillader udstedelse af stabilitetsobligationer, at træffe beslutning om vilkår og øvre grænse for gæld for reelt at løse dette delikate problem i medlemsstater, som har vanskeligheder med finansiering. EØSU mener derfor ikke, at man straks bør konvertere alle eksisterende nationale til stabilitetsobligationer (som angivet på side 17 i grønbogen), eftersom den grænse, der fastsættes for udstedelse af disse ("blå obligationer"), i så fald hurtigt vil blive nået, så det igen vil blive nødvendigt at udstede nationale obligationer ("røde obligationer") med henblik på refinansiering (11).

5.5.3   Metode nr. 3: delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med pro rata-garanti, men ikke solidarisk garanti.

5.5.3.1   EØSU er enig med Kommissionen i, at denne metode har det mest begrænsede anvendelsesområde af de tre, eftersom den kun delvis dækker medlemsstaternes behov for finansiering (ligesom metode nr. 2) og ikke opererer med solidarisk garanti men kun med pro rata-garanti. Denne metode vil derfor sandsynligvis kun have begrænset effekt hvad angår stabilitet og integration. Den kan indføres forholdsvis hurtigt, eftersom den synes at være i fuld overensstemmelse med den gældende EU-traktat.

5.5.3.2   For at sådanne finansieringsinstrumenter kan opnå en tilstrækkelig god kreditvurdering, vil medlemsstaterne blive tvunget til at fremlægge supplerende garantier. Stabilitetsobligationer, der udstedes efter metode nr. 3, vil komme til at ligne de obligationer, som udstedes af Den Europæiske Finansielle Stabilitetsfacilitet (EFSF), meget, selv om de kan forventes at få større rækkevidde og lidt større effekt på markederne og integrationen. Da man kan forudse, at denne metode vil være uden den helt store effekt, er den længst fra at opfylde EØSU's ønsker.

5.6   De finanspolitiske rammer for stabilitetsobligationer

5.6.1   EØSU gentager, at det er overbevist om, at en styrkelse af stabilitets- og vækstpagten via "six-pack'en", Rådets resolution om en europagt+ og generel indførelse af gyldne regler i alt væsentligt er utilstrækkelige til at overvinde krisen, og at de sociale konsekvenser heraf risikerer at bringe EU i en tilstand af opløsning (12).

5.6.2   De ekstraforanstaltninger, som Kommissionen og Rådet skal vedtage ud over forslagene i den her behandlede grønbog, bør ikke kun basere reduktionen af budgetunderskuddene og medlemsstaternes gældsætning på besparelser på de offentlige budgetter (stramninger). Sådanne besparelser indvirker som regel negativt på væksten, beskæftigelsen og velfærdsstaten. De begrænser på en uhensigtsmæssig måde mulighederne for at føre en passende konjunkturudlignende budgetpolitik og sidst men ikke mindst: de leverer ikke den succes, som Kommissionen regner med.

5.6.3   I Den Monetære Unions medlemslande er det dog nødvendigt at træffe foranstaltninger, der muliggør en ensartet udvikling i de nationale økonomier, mindsker skævheder og supplerer den fælles monetære politik. Det er desuden absolut nødvendigt at føre en fælles økonomisk politik, der sigter mod opfyldelsen af de rigtige mål. Idéen om en "styrket konkurrenceevne", der flere gange trækkes frem i grønbogen og tager form af mindre omkostninger og pres på lønningerne, er ensidig og lader hånt om den rolle, som efterspørgslen spiller på det makroøkonomiske plan.

5.6.4   Et fald i indtægterne i lande, der har underskud på de løbende poster, kan f.eks. medføre nedgang i efterspørgslen og et fald i importen. Selv om man på den måde kan skabe balance på de løbende poster i eurozonen, er prisen herfor mindre produktion og en økonomisk performans, der i sidste ende vil falde til et lavere niveau. EØSU gentager, at det er overbevist om, at en afbalanceret økonomisk politik er helt afgørende for at indfri 2020-strategiens målsætninger.

5.6.5   Derfor må man rette samordningen af den økonomiske politik mod en styrkelse af vækstfaktorer og nationale indtægter. De medlemsstater, der i de senere år har været vidne til relativt beskedne offentlige investeringsniveauer og en svag indenlandsk efterspørgsel, må træffe korrigerende foranstaltninger til støtte for efterspørgslen, hvorimod medlemsstater, der har relativt høje underskud på de løbende poster og budgettet, bør søge at skabe bedre balance mellem deres indtægter og udgifter. EØSU mener, at indførelsen af stabilitetsobligationer i EU i henhold til metode 2 varigt kan understøtte den tiltrængte og fornødne reduktion af makroøkonomiske skævheder internt i EU.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  "Hen imod en egentlig økonomisk og monetær union", rapport fremlagt af Herman Van Rompuy, formand for Det Europæiske Råd, den 26. juni 2012, del II, pkt. 2, 3. afsnit (EUCO 120/12).

1

http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/da/ec/131291.pdf

(2)  I den offentlige debat og i litteraturen anvendes sædvanligvis udtrykket "eurobonds". Kommissionen mener, at det centrale aspekt af et sådant instrument vil være øget finansiel stabilitet i euroområdet. I denne grønbog tales der derfor om "stabilitetsobligationer" i overensstemmelse med kommissionsformandens tale den 28. september 2011.

2

(3)  Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2011 om den finansielle, økonomiske og sociale krise (2010/2242 (INT)).

3

(4)  Se EØSU's udtalelse om "Vækst og statsgæld i EU: To nyskabende forslag", EUT C 143 af 22.5.2012, s. 10, samt EØSU's udtalelse "Intelligente strategier for finanspolitisk konsolidering – kortlægning af drivkræfter for vækst i Europa: Hvordan kan vi udnytte vores økonomiers arbejdskraftpotentiale i lyset af det tvingende behov for finanspolitisk tilpasning", EUT C 248 af 25.8.2011, s. 8.

4

(5)  Se kreditvurderingsbureauet Standard & Poor's begrundelse fra 13. januar 2012 for at degradere statsobligationerne fra 16 medlemsstater fra euro-zonen: "the policy initiatives that have been taken by European policymakers in recent weeks may be insufficient to fully address ongoing sys temic stresses in the eurozone" ("de politiske initiativer, som de europæiske beslutningstagere har truffet de seneste uger, er måske utilstrækkelige til helt at overvinde systemisk stress i eurozonen"). Se (på engelsk):

5

the policy initiatives that have been taken by European policymakers in recent weeks may be insufficient to fully address ongoing sys temic stresses in the eurozone

http://www.standardandpoors.com/prot/ratings/articles/en/eu/?articleType=HTML&assetID=1245327399569. Standard & Poor’s bemærkede endvidere: “We believe a reform process based on a pillar of fiscal austerity alone risks becoming self-defeating, as domestic demand falls in line with consumers’ rising concerns about job security and disposable incomes, eroding national tax revenues”. (“Vi mener, at en reformproces, der udelukkende er baseret på en stram finanspolitik, bliver selvdestruerende, eftersom efterspørgslen på hjemmemarkedet vil falde i takt med forbrugernes stigende bekymring for jobsikkerhed og disponibel indkomst, hvilket vil underminere skatteindtægterne”).

We believe a reform process based on a pillar of fiscal austerity alone risks becoming self-defeating, as domestic demand falls in line with consumers’ rising concerns about job security and disposable incomes, eroding national tax revenues

(6)  Se punkt 5.6.

6

(7)  ECB's næsten ubegrænsede manøvremargin ville kunne udstrækkes fra en simpel erklæring om pengepolitikkens fremtidige tendens til massive tilbagekøb af statsgæld, der er under angreb i spekulationsøjemed.

7

(8)  I denne udtalelse anvendes "euroobligationer", når talen er om målsætningen om en politisk union som tillæg til den økonomiske og monetære union. I alle andre tilfælde anvendes Kommissionens term, altså "stabilitetsobligationer". Begrebsmæssigt er der i realiteten ingen forskel på de to termer.

8

(9)  Jf. opregningen i EØSU's udtalelse om "Årlig vækstundersøgelse: En hurtigere samlet EU-løsning på krisen", EUT C 132 af 3.5.2011, s. 26, og EØSU's udtalelse om "De sociale konsekvenser af lovgivningen om den nye økonomiske styring", EUT C 143 af 22.5.2012, s. 23.

9

(10)  Se fodnote 8 ovenfor.

10

(11)  Delpla, J. og von Weizsäcker, J. (2010), The Blue Bond Proposal, Breugel Policy Briefs 420, Bruegel, Bruxelles 2010 Forfatterne foreslår en grænse for udstedelsen af blå obligationer på 60 % af BNP, hvilket svarer til det kriterium, som oprindelig blev fastsat i Maastrichttraktaten som loft for den samlede offentlige gæld. Blandt et voksende antal mere eller mindre detaljerede studier og forslag se f.eks. den tyske regerings økonomiske vismænds forslag til en europæisk tilbagekøbspagt

11

The Blue Bond Proposal

(http://www.sachverstaendigenrat-wirtschaft.de/fileadmin/dateiablage/Pressemitteilungen/A_european_redemption_pact.pdf) eller Varoufakis, Y. and Holland, S. (2011), A modest proposal for overcoming the euro crisis, Levy Economics Institute of Bard College Policy Note 3/2011, http://www.levyinstitute.org/pubs/pn_11_03.pdf.

A modest proposal for overcoming the euro crisis

(12)  Jf. fodnote 5.3 ovenfor.

12

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under afstemningen, men opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne:

Ændr. 3 – Punkt 3.2.1.2

Tekst indføjes som følger:

| "3.2.1.2 | Metode nr. 2: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti

  Ved denne metode understøttes udstedelsen af stabilitetsobligationer med solidarisk garanti, men det er kun en begrænset del af de nationale udstedelser, der erstattes.


  Den del af udstedelsen, som ikke er stabilitetsobligationer, vil fortsat være omfattet af de respektive nationale garantier. Følgelig vil markedet for statsobligationer i euroområdet bestå af to særskilte dele: stabilitetsobligationer og statsobligationer. Et vigtigt aspekt ved denne metode vil være de specifikke kriterier for fastlæggelse af de relative andele af stabilitetsobligationer og nationale obligationer." |
| --- | --- |

"3.2.1.2

Ved denne metode understøttes udstedelsen af stabilitetsobligationer med solidarisk garanti, men det er kun en begrænset del af de nationale udstedelser, der erstattes.

Den del af udstedelsen, som ikke er stabilitetsobligationer, vil fortsat være omfattet af de respektive nationale garantier. Følgelig vil markedet for statsobligationer i euroområdet bestå af to særskilte dele: stabilitetsobligationer og statsobligationer. Et vigtigt aspekt ved denne metode vil være de specifikke kriterier for fastlæggelse af de relative andele af stabilitetsobligationer og nationale obligationer."

Begrundelse

Begrundelse

Gives mundtligt.

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 117 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 46 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 18 |

Stemmer for

:

117

Stemmer imod

:

46

Stemmer hverken for eller imod

:

18

Ændr. 4 – Punkt 3.2.1.3

Ændr. 4 – Punkt 3.2.1.3

Tekst indføjes som følger:

| "3.2.1.3 | Metode nr. 3: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med pro rata-garanti

  Med denne metode substitueres de nationale obligationer kun delvis med stabilitetsobligationer og understøttes med pro rata-garanti af medlemsstaterne i euroområdet. Denne metode er forskellig fra metode nr. 2, for så vidt som medlemsstaterne fortsat hæfter for deres respektive andel af de udstedte stabilitetsobligationer og for deres nationale udstedelser." |
| --- | --- |

"3.2.1.3

Med denne metode substitueres de nationale obligationer kun delvis med stabilitetsobligationer og understøttes med pro rata-garanti af medlemsstaterne i euroområdet. Denne metode er forskellig fra metode nr. 2, for så vidt som medlemsstaterne fortsat hæfter for deres respektive andel af de udstedte stabilitetsobligationer og for deres nationale udstedelser."

Begrundelse

Begrundelse

Gives mundtligt.

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 127 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 50 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 6 |

Stemmer for

:

127

Stemmer imod

:

50

Stemmer hverken for eller imod

:

6

Følgende to ændringsforslag blev sat under afstemning samlet:

Følgende to ændringsforslag blev sat under afstemning samlet:

Ændr. 7 – Punkt 4.3

Ændr. 7 – Punkt 4.3

Ændres som følger:

| "4.3 | Derfor bifalder udvalget grønbogen om mulighederne for at indføre stabilitetsobligationer. Efter udvalgets mening vil indførelsen af nye strenge regler vedrørende økonomisk styring og fælles garantier for hele eurozonen, der sigter mod at den med statsgæld forbundne risiko , medvirke til at løse " |
| --- | --- |

"4.3

Begrundelse

Begrundelse

Gives mundtligt.

Ændr. 1 – Punkt 1.5

Ændr. 1 – Punkt 1.5

Ændres som følger:

| "1.5 | EØSU mener ikke desto mindre, at man kan sætte spørgsmålstegn ved, om risikoen for moralsk hasard og det konkrete udtryk, som en sådan tillægges i grønbogen, præsenteres på den rigtige måde, samt at dette emne bør undersøges nærmere, inden man drager problematiske konklusioner. Hvis grønbogens hypotese var rigtig, altså at markedsdisciplinens svækkelse som følge af ensretningen af rentesatserne vil medføre en uansvarlig forøgelse af de offentlige udgifter og højere budgetunderskud, så ville man have kunnet konstatere en sådan udvikling siden indførelsen af euroen. Men det er ikke tilfældet. " |
| --- | --- |

"1.5

Begrundelse

Begrundelse

Grønbogen omhandler muligheden for gennemførelse af en ny mekanisme, de såkaldte stabilitetsobligationer, i en ubegrænset periode, med det mål for øje at reducere omkostningerne ved gældsbetjening (udstedelse af obligationer) for medlemsstater med ringe budgetdisciplin til skade for lande med en god budgetadfærd, som bliver nødt til at betale højere afkast på sådanne obligationer i forhold til egne gældsinstrumenter. Modtagerne under en sådan ordning vil udnytte fordelen ved et enkelt (og, fra deres synsvinkel, lavere) afkast fra sådanne obligationer, og solidarisk hæftelse (garanti) i hele euroområdet. Kommissionen har selv opstillet 5 mulige former for "moralsk hasard" (en part træffer beslutningen om, hvor stor en risiko der skal løbes, mens en anden bærer udgifterne, hvis det går galt), som udstedelse af denne type gældspapir skaber.

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 131 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 49 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 9 |

Stemmer for

:

131

Stemmer imod

:

49

Stemmer hverken for eller imod

:

9

Ændr. 8 – Punkt 5.3.4

Ændr. 8 – Punkt 5.3.4

Ændres som følger:

| "5.3.4 | Det sidste punkt synes at vise, at kampen mod moralsk hasard netop bør centreres om indtægterne.  (1). Man kunne også i visse tilfælde straffe skattelettelser i forbindelse med samordningen af de økonomiske politikker og en styrket EU-styring. Dette ville sikre symmetri i de økonomiske styringsforanstaltninger, hvilket EØSU allerede har stået til lyd for i tidligere udtalelser (2)." |
| --- | --- |

"5.3.4

Det sidste punkt synes at vise, at kampen mod moralsk hasard netop bør centreres om indtægterne.  (1). Man kunne også i visse tilfælde straffe skattelettelser i forbindelse med samordningen af de økonomiske politikker og en styrket EU-styring. Dette ville sikre symmetri i de økonomiske styringsforanstaltninger, hvilket EØSU allerede har stået til lyd for i tidligere udtalelser (2)."

Begrundelse

Begrundelse

Heller ikke udtalelsens punkt 5.3.4 kan accepteres. Påstanden om, at man i fremtiden også kan straffe skattelettelser med sanktioner er vilkårlig og kan ikke understøttes af nogen undersøgelser eller forskning. Eventuelle skattelettelser og deres virkning falder uden for udtalelsens emne.

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 124 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 54 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 9 |

Stemmer for

:

124

Stemmer imod

:

54

Stemmer hverken for eller imod

:

9

Følgende seks ændringsforslag blev sat under afstemning samlet:

Følgende seks ændringsforslag blev sat under afstemning samlet:

Ændr. 10 – Punkt 5.4.2

Ændr. 10 – Punkt 5.4.2

Ændres som følger:

| "5.4.2 | EØSU er overbevist om, at euroobligationer vil blive meget tiltrækkende for potentielle kapitalindskydere, som søger sikre investeringer. Størrelsen og likviditeten på et marked med fælles obligationer vil sandsynligvis tiltrække nye investorer fra lande uden for Europa. EØSU er enig i, at internationale makroøkonomiske skævheder kræver, at man gør alt for at kanalisere betydelige likviditetsstrømme fra vækstøkonomierne ind i euroobligationer som stabile finansielle investeringer. Disse obligationer vil således også blive et vigtigt stabiliseringselement for finansmarkederne uden for EU's grænser." |
| --- | --- |

"5.4.2

Begrundelse

Begrundelse

Gives mundtligt.

Ændr. 11 – Punkt 5.5.1

Ændr. 11 – Punkt 5.5.1

Ændres som følger:

| "5.5.1 | Metode nr. 1: Fuldstændig substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti

  Metoden er dog den, der kræver den mest omfattende europæiske integration . Gennemførelsen af den vil derfor skabe flest problemer af politisk art, hvorfor fuldstændig substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti, synes at være den mindst sandsynlige løsning i den nære fremtid. " |
| --- | --- |

"5.5.1

Metoden er dog den, der kræver den mest omfattende europæiske integration . Gennemførelsen af den vil derfor skabe flest problemer af politisk art, hvorfor fuldstændig substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti, synes at være den mindst sandsynlige løsning i den nære fremtid. "

Begrundelse

Begrundelse

Med hensyn til de forskellige muligheder for udstedelse af stabilitetsobligationer foreslås det i udtalelsen at støtte metode nr. 2: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti. Dette bør afvises. Vi finder det uacceptabelt, at visse medlemsstater kan anvende deres midler på en ødsel og i praksis desværre ansvarsløs måde, mens andre stater skal hæfte herfor. Samtidig bør man henvise til, at solidarisk garanti er i direkte modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge hvilke en medlemsstat ikke hæfter for en anden medlemsstats forpligtelser. I modsætning hertil minimerer metode nr. 3 (som ifølge dette ændringsforslag bør støttes) risikoen for moralsk hasard i den økonomiske politik og finanspolitikken. I modsætning til metode nr. 2 ville denne metode indebære pro rata, men ikke solidariske, statsgarantier, og ville derfor kunne gennemføres forholdsvis hurtigt uden at ændre EU-traktaterne.

støtte metode nr. 2

solidarisk garanti er i direkte modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge hvilke en medlemsstat ikke hæfter for en anden medlemsstats forpligtelser.

Ændr. 12 – Punkt 5.5.2.1

Ændr. 12 – Punkt 5.5.2.1

Ændres som følger:

| "5.5.2.1 | metode svarer til den ovenfor beskrevne, idet medlemsstaterne dog bevarer en vis handlefrihed over for de finansielle markeder. Medlemsstaterne vil blive underlagt markedsvilkår og finansieringsvilkår, der varierer fra stat til stat i forhold til deres forskellige kreditvurderinger. " |
| --- | --- |

"5.5.2.1

Begrundelse

Begrundelse

Med hensyn til de forskellige muligheder for udstedelse af stabilitetsobligationer foreslås det i udtalelsen at støtte metode nr. 2: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti. Dette bør afvises. Vi finder det uacceptabelt, at visse medlemsstater kan anvende deres midler på en ødsel og i praksis desværre ansvarsløs måde, mens andre stater skal hæfte herfor. Samtidig bør man henvise til, at solidarisk garanti er i direkte modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge hvilke en medlemsstat ikke hæfter for en anden medlemsstats forpligtelser. I modsætning hertil minimerer metode nr. 3 (som ifølge dette ændringsforslag bør støttes) risikoen for moralsk hasard i den økonomiske politik og finanspolitikken. I modsætning til metode nr. 2 ville denne metode indebære pro rata, men ikke solidariske, statsgarantier, og ville derfor kunne gennemføres forholdsvis hurtigt uden at ændre EU-traktaterne.

støtte metode nr. 2

solidarisk garanti er i direkte modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge hvilke en medlemsstat ikke hæfter for en anden medlemsstats forpligtelser.

Ændr. 13 – Punkt 5.5.3.1

Ændr. 13 – Punkt 5.5.3.1

Ændres som følger:

| "5.5.3.1 | EØSU er enig med Kommissionen i, at denne metode har det mest begrænsede anvendelsesområde af de tre, eftersom den kun delvis dækker medlemsstaternes behov for finansiering (ligesom metode nr. 2) og ikke opererer med solidarisk garanti men kun med pro rata-garanti. Denne metode vil . Den kan indføres forholdsvis hurtigt, eftersom den synes at være i fuld overensstemmelse med den gældende EU-traktat." |
| --- | --- |

"5.5.3.1

Begrundelse

Begrundelse

Gives mundtligt.

Ændr. 14 – Punkt 5.6.5

Ændr. 14 – Punkt 5.6.5

Ændres som følger:

| "5.6.5 | Derfor må man rette samordningen af den økonomiske politik mod en styrkelse af vækstfaktorer og nationale indtægter. De medlemsstater, der i de senere år har været vidne til relativt beskedne offentlige investeringsniveauer og en svag indenlandsk efterspørgsel, må træffe korrigerende foranstaltninger til støtte for efterspørgslen, hvorimod medlemsstater, der har relativt høje underskud på de løbende poster og budgettet, bør søge at skabe bedre balance mellem deres indtægter og udgifter. EØSU mener, at indførelsen af stabilitetsobligationer i EU i henhold til metode varigt understøtte den tiltrængte og fornødne reduktion af makroøkonomiske skævheder internt i EU." |
| --- | --- |

"5.6.5

Begrundelse

Begrundelse

Med hensyn til de forskellige muligheder for udstedelse af stabilitetsobligationer foreslås det i udtalelsen at støtte metode nr. 2: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti. Dette bør afvises. Vi finder det uacceptabelt, at visse medlemsstater kan anvende deres midler på en ødsel og i praksis desværre ansvarsløs måde, mens andre stater skal hæfte herfor. Samtidig bør man henvise til, at solidarisk garanti er i direkte modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge hvilke en medlemsstat ikke hæfter for en anden medlemsstats forpligtelser. I modsætning hertil minimerer metode nr. 3 (som ifølge dette ændringsforslag bør støttes) risikoen for moralsk hasard i den økonomiske politik og finanspolitikken. I modsætning til metode nr. 2 ville denne metode indebære pro rata, men ikke solidariske, statsgarantier, og ville derfor kunne gennemføres forholdsvis hurtigt uden at ændre EU-traktaterne.

støtte metode nr. 2

solidarisk garanti er i direkte modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge hvilke en medlemsstat ikke hæfter for en anden medlemsstats forpligtelser.

Ændr. 2 – Punkt 1.7

Ændr. 2 – Punkt 1.7

| "1.7 | Når det gælder de forskellige "muligheder for udstedelse af stabilitetsobligationer", synes udvalget, at metode nr. , som består i "delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti", er den mest acceptable, idet den ligger generelt set mest ligefor." |
| --- | --- |

"1.7

Begrundelse

Begrundelse

Med hensyn til de forskellige muligheder for udstedelse af stabilitetsobligationer foreslås det i udtalelsen at støtte metode nr. 2: Delvis substitution af national udstedelse med stabilitetsobligationer, med solidarisk garanti. Dette bør afvises. Vi finder det uacceptabelt, at visse medlemsstater kan anvende deres midler på en ødsel og i praksis desværre ansvarsløs måde, mens andre stater skal hæfte herfor. Samtidig bør man henvise til, at solidarisk garanti er i direkte modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge hvilke en medlemsstat ikke hæfter for en anden medlemsstats forpligtelser. I modsætning hertil minimerer metode nr. 3 (som ifølge dette ændringsforslag bør støttes) risikoen for moralsk hasard i den økonomiske politik og finanspolitikken. I modsætning til metode nr. 2 ville denne metode indebære pro rata, men ikke solidariske, statsgarantier, og ville derfor kunne gennemføres forholdsvis hurtigt uden at ændre EU-traktaterne.

støtte metode nr. 2

solidarisk garanti er i direkte modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge hvilke en medlemsstat ikke hæfter for en anden medlemsstats forpligtelser.

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 129 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 59 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 5 |

Stemmer for

:

129

Stemmer imod

:

59

Stemmer hverken for eller imod

:

5

---

(1)

1

(2)  Jf. opregningen i EØSU's udtalelse om "Årlig vækstundersøgelse: En hurtigere samlet EU-løsning på krisen", EUT C 132 af 3.5.2011, s. 26, og EØSU's udtalelse om "De sociale konsekvenser af lovgivningen om den nye økonomiske styring", EUT C 143 af 22.5.2012, s. 23.

2

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/72 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/72

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets operationelle aktiviteter (fra 2014 og frem)«

COM(2011) 831 final

2012/C 299/13

Ordfører: Edgardo Maria IOZIA

Kommissionen besluttede den 30. november 2011 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets operationelle aktiviteter (fra 2014 og frem)"

COM(2011) 831 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 12. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli 2012, følgende udtalelse med 178 stemmer for, 2 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bekræfter sin kraftige støtte til den europæiske rumfartspolitik, herunder ikke mindst til de store europæiske projekter Galileo og GMES, som udvalget finder af strategisk betydning for den økonomiske og forskningsmæssige udvikling i Europa. I alle sine udtalelser om emnet (1) har EØSU understreget behovet for at skænke rumfartsaktiviteter større opmærksomhed og flere ressourcer, eftersom dette er et område, hvor EU bør fastholde sin position i første række. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bekræfter sin kraftige støtte til den europæiske rumfartspolitik, herunder ikke mindst til de store europæiske projekter Galileo og GMES, som udvalget finder af strategisk betydning for den økonomiske og forskningsmæssige udvikling i Europa. I alle sine udtalelser om emnet (1) har EØSU understreget behovet for at skænke rumfartsaktiviteter større opmærksomhed og flere ressourcer, eftersom dette er et område, hvor EU bør fastholde sin position i første række.

| 1.2 | EØSU er kategorisk imod Kommissionens forslag om at lægge den nødvendige finansiering til udvikling og gennemførelse af GMES-programmet over i en særlig ekstern fond. |
| --- | --- |

1.2

EØSU er kategorisk imod Kommissionens forslag om at lægge den nødvendige finansiering til udvikling og gennemførelse af GMES-programmet over i en særlig ekstern fond.

| 1.3 | EØSU fremhæver, at der er presserende behov for at sikre fortsættelsen af et program, der er på vej ind i sin operationelle fase, for ellers risikerer programmet at blive en fiasko. Hele forslaget om at indføre nye mekanismer for finansiering, forvaltning og styring, som adskiller sig fra EU's sædvanlige og konsoliderede mekanismer, kommer på et dårligt tidspunkt, synes uberettiget og er overordentligt risikabelt. Oprettelsen af nye organer og finansieringsmodeller kræver i realiteten, at man giver sig i kast med årelange, udmarvende og usikre forhandlinger og undersøgelser, hvilket synes at være uhensigtsmæssigt og at passe dårligt til den operationelle gennemførelse af et program som GMES, eftersom Kommissionen og de europæiske agenturer allerede råder over alle de kompetencer og beføjelser, der er nødvendige for at gennemføre programmet. |
| --- | --- |

1.3

EØSU fremhæver, at der er presserende behov for at sikre fortsættelsen af et program, der er på vej ind i sin operationelle fase, for ellers risikerer programmet at blive en fiasko. Hele forslaget om at indføre nye mekanismer for finansiering, forvaltning og styring, som adskiller sig fra EU's sædvanlige og konsoliderede mekanismer, kommer på et dårligt tidspunkt, synes uberettiget og er overordentligt risikabelt. Oprettelsen af nye organer og finansieringsmodeller kræver i realiteten, at man giver sig i kast med årelange, udmarvende og usikre forhandlinger og undersøgelser, hvilket synes at være uhensigtsmæssigt og at passe dårligt til den operationelle gennemførelse af et program som GMES, eftersom Kommissionen og de europæiske agenturer allerede råder over alle de kompetencer og beføjelser, der er nødvendige for at gennemføre programmet.

| 1.4 | EØSU anmoder om, at finansieringen af programmet bliver medtaget under den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020, og at styringen af programmet bliver struktureret på en sådan måde, at der tages hensyn til den aktuelle kapacitet i Europa, og man undgår opsplitning af forvaltningsaktiviteterne og oprettelse af nye organer, der ikke er egnet til forvaltning af et program, som blev udviklet i sidste årti. Denne anmodning blev allerede fremsat i en tidligere udtalelse (2). |
| --- | --- |

1.4

EØSU anmoder om, at finansieringen af programmet bliver medtaget under den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020, og at styringen af programmet bliver struktureret på en sådan måde, at der tages hensyn til den aktuelle kapacitet i Europa, og man undgår opsplitning af forvaltningsaktiviteterne og oprettelse af nye organer, der ikke er egnet til forvaltning af et program, som blev udviklet i sidste årti. Denne anmodning blev allerede fremsat i en tidligere udtalelse (2).

| 1.5 | Meddelelsen vedrørende detaljer i gennemførelsen af forslaget til mellemstatslig aftale om GMES-aktiviteter (3), som er blevet offentliggjort under udarbejdelsen af nærværende udtalelse, ændrer ikke ved udvalgets konklusioner. Tværtimod bestyrker den dem, eftersom den giver EØSU lejlighed til på ny at henlede opmærksomheden på den store risiko, der er forbundet med at indføre en ny finansierings- og forvaltningsmodel, som ikke er blevet afprøvet, og som befinder sig uden for den flerårige finansielle ramme og EU's egne konsoliderede forvaltningskanaler. |
| --- | --- |

1.5

Meddelelsen vedrørende detaljer i gennemførelsen af forslaget til mellemstatslig aftale om GMES-aktiviteter (3), som er blevet offentliggjort under udarbejdelsen af nærværende udtalelse, ændrer ikke ved udvalgets konklusioner. Tværtimod bestyrker den dem, eftersom den giver EØSU lejlighed til på ny at henlede opmærksomheden på den store risiko, der er forbundet med at indføre en ny finansierings- og forvaltningsmodel, som ikke er blevet afprøvet, og som befinder sig uden for den flerårige finansielle ramme og EU's egne konsoliderede forvaltningskanaler.

| 1.6 | EØSU er meget bekymret for, at GMES reelt risikerer at komme i alvorlige vanskeligheder, hvilket vil betyde, at en allerede foretaget investering på over 3,2 mia. EUR går til spilde. I lyset af debatten i medlemsstaterne synes man at kunne være sikker herpå – der er ikke længere kun tale om en risiko. |
| --- | --- |

1.6

EØSU er meget bekymret for, at GMES reelt risikerer at komme i alvorlige vanskeligheder, hvilket vil betyde, at en allerede foretaget investering på over 3,2 mia. EUR går til spilde. I lyset af debatten i medlemsstaterne synes man at kunne være sikker herpå – der er ikke længere kun tale om en risiko.

| 1.7 | EØSU gør opmærksom på, at det under et år før den planlagte operationelle gennemførelse (i 2013 er det planen at opsende A-satellitterne i konstellationerne Sentinel-1, Sentinel-2 og Sentinel-3) synes meget risikabelt og uberettiget at omdefinere programmets komplekse finansierings- og styringssystem som beskrevet i den her behandlede meddelelse, ikke mindst i lyset af programmets strategiske betydning for EU. |
| --- | --- |

1.7

EØSU gør opmærksom på, at det under et år før den planlagte operationelle gennemførelse (i 2013 er det planen at opsende A-satellitterne i konstellationerne Sentinel-1, Sentinel-2 og Sentinel-3) synes meget risikabelt og uberettiget at omdefinere programmets komplekse finansierings- og styringssystem som beskrevet i den her behandlede meddelelse, ikke mindst i lyset af programmets strategiske betydning for EU.

| 1.8 | Meddelelsen indeholder ikke nogen gennemførlighedsanalyse, der gør det muligt at evaluere gennemførelsens eventuelle effektivitet. Begrundelsen for nødvendigheden af et nyt system er heller ikke klar. |
| --- | --- |

1.8

Meddelelsen indeholder ikke nogen gennemførlighedsanalyse, der gør det muligt at evaluere gennemførelsens eventuelle effektivitet. Begrundelsen for nødvendigheden af et nyt system er heller ikke klar.

| 1.9 | EØSU gør opmærksom på, at de to europæiske flagskibsprogrammer for rumfart, Galileo og GMES, behandles forskelligt: Førstnævnte er omfattet af den flerårige finansielle ramme. Sidstnævnte er ikke. |
| --- | --- |

1.9

EØSU gør opmærksom på, at de to europæiske flagskibsprogrammer for rumfart, Galileo og GMES, behandles forskelligt: Førstnævnte er omfattet af den flerårige finansielle ramme. Sidstnævnte er ikke.

| 1.10 | For så vidt angår styringen er det overraskende at konstatere, at den europæiske rumorganisation kun tildeles en marginal rolle i dette komplekse system, selv om den hidtil har stået for det meste af udformningen, forvaltningen og anvendelsen af de europæiske satellitsystemer, ligesom den i samarbejde med Kommissionen har leveret næsten hele finansieringen. Udskiftningen af denne med nye organer med sparsom erfaring med forvaltning af satellitsystemer og indsamlede data synes at være dårligt funderet. |
| --- | --- |

1.10

For så vidt angår styringen er det overraskende at konstatere, at den europæiske rumorganisation kun tildeles en marginal rolle i dette komplekse system, selv om den hidtil har stået for det meste af udformningen, forvaltningen og anvendelsen af de europæiske satellitsystemer, ligesom den i samarbejde med Kommissionen har leveret næsten hele finansieringen. Udskiftningen af denne med nye organer med sparsom erfaring med forvaltning af satellitsystemer og indsamlede data synes at være dårligt funderet.

| 1.11 | EØSU finder, at med under et år til indførelsen af GMES-programmets finansieringsmodel indebærer en så radikal omdefinering af programmets kompetencer, som det foreslås i meddelelsen, en meget stor risiko for systemets operationelle ibrugtagning. |
| --- | --- |

1.11

EØSU finder, at med under et år til indførelsen af GMES-programmets finansieringsmodel indebærer en så radikal omdefinering af programmets kompetencer, som det foreslås i meddelelsen, en meget stor risiko for systemets operationelle ibrugtagning.

| 1.12 | EØSU henleder opmærksomheden på den usikkerhed og mangel på præcision, som præger Kommissionens forslag til styring. De kritiske elementer i den foreslåede model springer i øjnene, idet den tekniske koordination overlades til organer, som hverken er fortrolige med rumaktiviteter eller deler arbejdskultur med andre agenturer. Over 80 % af GMES-programmets planlagte aktiviteter vedrører i øvrigt rumaktiviteter. EØSU opfordrer Kommissionen til at revidere den foreslåede model og som oprindeligt planlagt holde fast ved en centraliseret styring og overlade det tekniske ansvar for programmet til ESA under overvågning og kontrol af Kommissionen. |
| --- | --- |

1.12

EØSU henleder opmærksomheden på den usikkerhed og mangel på præcision, som præger Kommissionens forslag til styring. De kritiske elementer i den foreslåede model springer i øjnene, idet den tekniske koordination overlades til organer, som hverken er fortrolige med rumaktiviteter eller deler arbejdskultur med andre agenturer. Over 80 % af GMES-programmets planlagte aktiviteter vedrører i øvrigt rumaktiviteter. EØSU opfordrer Kommissionen til at revidere den foreslåede model og som oprindeligt planlagt holde fast ved en centraliseret styring og overlade det tekniske ansvar for programmet til ESA under overvågning og kontrol af Kommissionen.

2.   Indledning

| 2.1 | Meddelelsen af 30. november 2011 beskriver Kommissionens forslag vedrørende finansiering uden for den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 (4) af den operationelle fase af det europæiske jordovervågningsprogram GMES, sådan som programmet hidtil har været defineret og er blevet bragt frem til den endelige gennemførelsesfase. Meddelelsen beskriver også forslaget vedrørende programmets styring. Det drejer sig således om en meddelelse af grundlæggende betydning for GMES-programmet. |
| --- | --- |

2.1

Meddelelsen af 30. november 2011 beskriver Kommissionens forslag vedrørende finansiering uden for den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 (4) af den operationelle fase af det europæiske jordovervågningsprogram GMES, sådan som programmet hidtil har været defineret og er blevet bragt frem til den endelige gennemførelsesfase. Meddelelsen beskriver også forslaget vedrørende programmets styring. Det drejer sig således om en meddelelse af grundlæggende betydning for GMES-programmet.

| 2.2 | Den senere meddelelse om visse detaljer i forbindelse med gennemførelsen af forslaget til mellemstatslig aftale om GMES-aktiviteter (5), der er blevet offentliggjort under udarbejdelsen af nærværende udtalelse, ændrer ikke ved bemærkningerne til denne meddelelse eller ved konklusionerne, eftersom det drejer sig om en supplerende meddelelse, der mere detaljeret beskriver de finansielle aspekter af den foreslåede fond og indførelsen af et nyt organ, GMES-rådet, der fordobler de beføjelser, som hidtil har været gældende i forvaltningen af de europæiske rumprogrammer, og derved giver anledning til åbenlyse kompetencestridigheder og dobbeltstrukturer i den europæiske beslutningsproces. |
| --- | --- |

2.2

Den senere meddelelse om visse detaljer i forbindelse med gennemførelsen af forslaget til mellemstatslig aftale om GMES-aktiviteter (5), der er blevet offentliggjort under udarbejdelsen af nærværende udtalelse, ændrer ikke ved bemærkningerne til denne meddelelse eller ved konklusionerne, eftersom det drejer sig om en supplerende meddelelse, der mere detaljeret beskriver de finansielle aspekter af den foreslåede fond og indførelsen af et nyt organ, GMES-rådet, der fordobler de beføjelser, som hidtil har været gældende i forvaltningen af de europæiske rumprogrammer, og derved giver anledning til åbenlyse kompetencestridigheder og dobbeltstrukturer i den europæiske beslutningsproces.

| 2.3 | GMES-programmet er det ene af Unionens to flagskibsinitiativer for rumfart (Galileo er det andet). Det har en grundlæggende jordovervågningsfunktion, idet det leverer metoder til at forstå og overvåge klimaændringer, til civilbeskyttelse og sikkerhed samt til bæredygtig udvikling og krisestyring. |
| --- | --- |

2.3

GMES-programmet er det ene af Unionens to flagskibsinitiativer for rumfart (Galileo er det andet). Det har en grundlæggende jordovervågningsfunktion, idet det leverer metoder til at forstå og overvåge klimaændringer, til civilbeskyttelse og sikkerhed samt til bæredygtig udvikling og krisestyring.

| 2.4 | Den manglende medtagen af finansieringen af det strategiske jordovervågningsprogram i forslaget til flerårig finansiel ramme for perioden 2014-2020 har skabt alvorlig bekymring for, at et strategisk europæisk program, der til dato har kostet ti års arbejde og en investering på over 3 mia. EUR, skal blive tabt på gulvet. |
| --- | --- |

2.4

Den manglende medtagen af finansieringen af det strategiske jordovervågningsprogram i forslaget til flerårig finansiel ramme for perioden 2014-2020 har skabt alvorlig bekymring for, at et strategisk europæisk program, der til dato har kostet ti års arbejde og en investering på over 3 mia. EUR, skal blive tabt på gulvet.

| 2.5 | EØSU har allerede i sin analyse fra december 2011 (6) udtrykt alvorlig bekymring for dette programs fremtid som følge af den manglende kontinuitet i dets finansiering. |
| --- | --- |

2.5

EØSU har allerede i sin analyse fra december 2011 (6) udtrykt alvorlig bekymring for dette programs fremtid som følge af den manglende kontinuitet i dets finansiering.

| 2.6 | Europa-Parlamentet mente i sin beslutning fra februar 2012 om GMES' fremtid (7) ikke, "at finansiering af GMES uden for den flerårige finansielle ramme (FFR) – med en finansiering og en forvaltningsstruktur som anført i det forslag, som Kommissionen offentliggjorde i sin meddelelse – er en mulig løsning". |
| --- | --- |

2.6

Europa-Parlamentet mente i sin beslutning fra februar 2012 om GMES' fremtid (7) ikke, "at finansiering af GMES uden for den flerårige finansielle ramme (FFR) – med en finansiering og en forvaltningsstruktur som anført i det forslag, som Kommissionen offentliggjorde i sin meddelelse – er en mulig løsning".

| 2.7 | Rumfartsdelen af GMES er baseret på tre satellitkonstellationer: Sentinel-1, Sentinel-2 og Sentinel-3, og på de instrumenter (Sentinel-4 og Sentinel-5), der er om bord på de andre satellitter. De første satellitter i de tre konstellationer skal sættes i kredsløb i 2013. Det er derfor på høje tid, at man fastsætter den finansielle ramme, som skal sikre finansieringen af de snarligt forestående aktiviteter. |
| --- | --- |

2.7

Rumfartsdelen af GMES er baseret på tre satellitkonstellationer: Sentinel-1, Sentinel-2 og Sentinel-3, og på de instrumenter (Sentinel-4 og Sentinel-5), der er om bord på de andre satellitter. De første satellitter i de tre konstellationer skal sættes i kredsløb i 2013. Det er derfor på høje tid, at man fastsætter den finansielle ramme, som skal sikre finansieringen af de snarligt forestående aktiviteter.

| 2.8 | Da der ikke forelå et forslag til pressekonferencen den 9. januar 2012, bekræftede ESA's generalsekretær, at ESA ikke vil igangsætte den planlagte opsendelse, så længe der ikke foreligger en beslutning om finansieringen af GMES-aktiviteterne (8). |
| --- | --- |

2.8

Da der ikke forelå et forslag til pressekonferencen den 9. januar 2012, bekræftede ESA's generalsekretær, at ESA ikke vil igangsætte den planlagte opsendelse, så længe der ikke foreligger en beslutning om finansieringen af GMES-aktiviteterne (8).

| 2.9 | Kommissionen foreslår i sin meddelelse, at den vil finde den fornødne finansiering til gennemførelse og etablering af hele infrastrukturen gennem oprettelsen af en ny fond specielt til GMES. Oprettelsen kræver en mellemstatslig aftale mellem EU's medlemsstater forsamlet i Rådet. |
| --- | --- |

2.9

Kommissionen foreslår i sin meddelelse, at den vil finde den fornødne finansiering til gennemførelse og etablering af hele infrastrukturen gennem oprettelsen af en ny fond specielt til GMES. Oprettelsen kræver en mellemstatslig aftale mellem EU's medlemsstater forsamlet i Rådet.

| 2.10 | Alle EU's 27 medlemsstater vil skulle bidrage til fonden på grundlag af deres bruttonationalindkomst (BNI). I meddelelsen foreslås en model for aftalen, der senere er blevet uddybet i den efterfølgende meddelelse (9). |
| --- | --- |

2.10

Alle EU's 27 medlemsstater vil skulle bidrage til fonden på grundlag af deres bruttonationalindkomst (BNI). I meddelelsen foreslås en model for aftalen, der senere er blevet uddybet i den efterfølgende meddelelse (9).

| 2.11 | Det forslag vedrørende styringen, som er indeholdt i meddelelsen og ikke er mindre vigtigt end finansieringsforslaget, identificerer en række aktører, som skal tage sig af de forskellige aspekter og sektorer, som vil blive berørt af GMES. |
| --- | --- |

2.11

Det forslag vedrørende styringen, som er indeholdt i meddelelsen og ikke er mindre vigtigt end finansieringsforslaget, identificerer en række aktører, som skal tage sig af de forskellige aspekter og sektorer, som vil blive berørt af GMES.

| 2.12 | Indførelsen af et nyt og indviklet finansieringssystem og et nyt forvaltningsorgan for rumprogrammet (GMES-rådet) synes ikke at være berettiget. Det kommer også for sent, kun et år før opsendelsen af de første satellitter. |
| --- | --- |

2.12

Indførelsen af et nyt og indviklet finansieringssystem og et nyt forvaltningsorgan for rumprogrammet (GMES-rådet) synes ikke at være berettiget. Det kommer også for sent, kun et år før opsendelsen af de første satellitter.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | Det europæiske jordovervågningsprogram GMES og satellitnavigationsprogrammet Galileo er EU's to store strategiske programmer, som Unionen skal bruge til at bevare sin uafhængighed og fremtrædende position inden for rumfart. |
| --- | --- |

3.1

Det europæiske jordovervågningsprogram GMES og satellitnavigationsprogrammet Galileo er EU's to store strategiske programmer, som Unionen skal bruge til at bevare sin uafhængighed og fremtrædende position inden for rumfart.

| 3.2 | Det anses for strategisk vigtigt for Europas fremtid at opretholde en stærk førerposition og uafhængighed inden for rumfart på grund af de mangeartede og betydningsfulde spin-offs af rumfartsaktiviteter på forskellige økonomiske, teknologiske, geopolitiske og kulturelle områder i bred forstand. |
| --- | --- |

3.2

Det anses for strategisk vigtigt for Europas fremtid at opretholde en stærk førerposition og uafhængighed inden for rumfart på grund af de mangeartede og betydningsfulde spin-offs af rumfartsaktiviteter på forskellige økonomiske, teknologiske, geopolitiske og kulturelle områder i bred forstand.

| 3.3 | GMES blev oprettet som et strategisk EU-program ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 911/2010. |
| --- | --- |

3.3

GMES blev oprettet som et strategisk EU-program ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 911/2010.

| 3.4 | Meddelelsen bekræfter, at "med henblik på de voksende globale udfordringer har Europa behov for sit eget velkoordinerede og pålidelige jordobservationssystem. GMES er et sådant system". |
| --- | --- |

3.4

Meddelelsen bekræfter, at "med henblik på de voksende globale udfordringer har Europa behov for sit eget velkoordinerede og pålidelige jordobservationssystem. GMES er et sådant system".

| 3.5 | Meddelelsen foreslår en ny finansieringsmodel uden for det konsoliderede forvaltningssystem under EU's budget. Den nye model kræver deltagelse og godkendelse af alle 27 medlemsstater. I betragtning af den aktuelle økonomiske situation (her tænkes f.eks. – men ikke udelukkende – på situationen i Grækenland og den eventuelle mangel på likviditet i Frankrig og Italien) er det meget sandsynligt (om ikke sikkert), at denne mekanisme vil blive blokeret, hvilket vil være enden på GMES-programmet. |
| --- | --- |

3.5

Meddelelsen foreslår en ny finansieringsmodel uden for det konsoliderede forvaltningssystem under EU's budget. Den nye model kræver deltagelse og godkendelse af alle 27 medlemsstater. I betragtning af den aktuelle økonomiske situation (her tænkes f.eks. – men ikke udelukkende – på situationen i Grækenland og den eventuelle mangel på likviditet i Frankrig og Italien) er det meget sandsynligt (om ikke sikkert), at denne mekanisme vil blive blokeret, hvilket vil være enden på GMES-programmet.

4.   Særlige bemærkninger

Finansieringen

| 4.1 | Ifølge meddelelsen skal GMES ikke medtages i den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020. |
| --- | --- |

4.1

Ifølge meddelelsen skal GMES ikke medtages i den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020.

| 4.2 | Finansieringen skal bringes på plads gennem indgåelsen af en intern aftale mellem repræsentanter for medlemsstaternes regeringer forsamlet i Rådet. |
| --- | --- |

4.2

Finansieringen skal bringes på plads gennem indgåelsen af en intern aftale mellem repræsentanter for medlemsstaternes regeringer forsamlet i Rådet.

| 4.3 | Ifølge aftalen skal de enkelte EU-medlemsstater udarbejde de procedurer, der er nødvendige for aftalens ikrafttræden, og dernæst underrette Rådets generalsekretær, når procedurerne er klar. |
| --- | --- |

4.3

Ifølge aftalen skal de enkelte EU-medlemsstater udarbejde de procedurer, der er nødvendige for aftalens ikrafttræden, og dernæst underrette Rådets generalsekretær, når procedurerne er klar.

| 4.4 | Aftalen træder først i kraft, når alle EU's medlemsstater har ratificeret den. |
| --- | --- |

4.4

Aftalen træder først i kraft, når alle EU's medlemsstater har ratificeret den.

| 4.5 | Aftalen kan således tidligst træde i kraft, når den sidste medlemsstat har ratificeret den. Som den økonomiske situation ser ud i dag (i EU generelt og i visse medlemsstater i særdeleshed), synes denne bestemmelse alene at være tilstrækkelig til at sikre GMES-programmets fiasko. |
| --- | --- |

4.5

Aftalen kan således tidligst træde i kraft, når den sidste medlemsstat har ratificeret den. Som den økonomiske situation ser ud i dag (i EU generelt og i visse medlemsstater i særdeleshed), synes denne bestemmelse alene at være tilstrækkelig til at sikre GMES-programmets fiasko.

| 4.6 | Det udgør en risiko, at tidspunktet for og de nærmere omstændigheder ved den relevante rådssamling end ikke er kendt i skrivende stund, i betragtning af at opsendelsen af Sentinel 1-2-3-satellitterne er nært forestående (2013). |
| --- | --- |

4.6

Det udgør en risiko, at tidspunktet for og de nærmere omstændigheder ved den relevante rådssamling end ikke er kendt i skrivende stund, i betragtning af at opsendelsen af Sentinel 1-2-3-satellitterne er nært forestående (2013).

| 4.7 | Der foreslås i meddelelsen, at Rådet på forslag af Kommissionen vedtager en forordning vedrørende planlægning, forvaltning og gennemførelse af GMES-fonden. Forslaget til denne forordning foreligger endnu ikke. |
| --- | --- |

4.7

Der foreslås i meddelelsen, at Rådet på forslag af Kommissionen vedtager en forordning vedrørende planlægning, forvaltning og gennemførelse af GMES-fonden. Forslaget til denne forordning foreligger endnu ikke.

| 4.8 | Ifølge meddelelsen skal Rådet på forslag af Kommissionen vedtage en finansforordning for GMES-fonden, der fastsætter regler for oprettelsen og gennemførelsen samt for fremlæggelse og revision af regnskaber. Forslaget til denne forordning foreligger endnu ikke. |
| --- | --- |

4.8

Ifølge meddelelsen skal Rådet på forslag af Kommissionen vedtage en finansforordning for GMES-fonden, der fastsætter regler for oprettelsen og gennemførelsen samt for fremlæggelse og revision af regnskaber. Forslaget til denne forordning foreligger endnu ikke.

| 4.9 | Til dato har udviklingen af programmet kostet over 3,2 mia. EUR, hvoraf næsten hele beløbet er kommet fra ESA (1,89 mia.) og EU (1,3 mia.). |
| --- | --- |

4.9

Til dato har udviklingen af programmet kostet over 3,2 mia. EUR, hvoraf næsten hele beløbet er kommet fra ESA (1,89 mia.) og EU (1,3 mia.).

| 4.10 | Igangsættelsen af programmet i sin helhed, herunder vedligeholdelse, videreudvikling og løbende tilpasning, skønnes at ville kræve et budget for perioden 2014-2020 på 5,8 mia. EUR, hvilket svarer til ca. 0,6 % af EU's budget for den pågældende periode, som den flerårige finansielle ramme fastsætter til 1 025 mia. EUR. Det er også værd at minde om, at EU's budget svarer til ca. 1 % af BNP. |
| --- | --- |

4.10

Igangsættelsen af programmet i sin helhed, herunder vedligeholdelse, videreudvikling og løbende tilpasning, skønnes at ville kræve et budget for perioden 2014-2020 på 5,8 mia. EUR, hvilket svarer til ca. 0,6 % af EU's budget for den pågældende periode, som den flerårige finansielle ramme fastsætter til 1 025 mia. EUR. Det er også værd at minde om, at EU's budget svarer til ca. 1 % af BNP.

| 4.11 | Forslaget om at finansiere GMES-programmet uden for EU's budget synes ikke at indebære nogen økonomiske fordele, eftersom de 27 medlemsstater under alle omstændigheder skal sikre finansieringen, selv om der bliver tale om en ny finansieringskanal baseret på en kompleks mellemstatslig aftale. Udvalget kan derfor ikke se det hensigtsmæssige i forslaget. |
| --- | --- |

4.11

Forslaget om at finansiere GMES-programmet uden for EU's budget synes ikke at indebære nogen økonomiske fordele, eftersom de 27 medlemsstater under alle omstændigheder skal sikre finansieringen, selv om der bliver tale om en ny finansieringskanal baseret på en kompleks mellemstatslig aftale. Udvalget kan derfor ikke se det hensigtsmæssige i forslaget.

| 4.12 | Hvad rumfartsdelen angår, råder ESA over det fornødne budget til at opsende de tre A-satellitter i konstellationerne Sentinel-1, 2 og 3. Opsendelsen af Sentinel-1 er allerede betalt, og opsendelsen af de to andre forventes ikke at ville give finansieringsproblemer. Budgettet efter 2013 inkluderer efter planen udviklingen af alle konstellationer, så disse kan leverer de tjenester, de er beregnet til. |
| --- | --- |

4.12

Hvad rumfartsdelen angår, råder ESA over det fornødne budget til at opsende de tre A-satellitter i konstellationerne Sentinel-1, 2 og 3. Opsendelsen af Sentinel-1 er allerede betalt, og opsendelsen af de to andre forventes ikke at ville give finansieringsproblemer. Budgettet efter 2013 inkluderer efter planen udviklingen af alle konstellationer, så disse kan leverer de tjenester, de er beregnet til.

Styringen

| 4.13 | Ifølge meddelelsen skal forvaltningen af GMES' operationelle fase overdrages til flere forskellige organer. |
| --- | --- |

4.13

Ifølge meddelelsen skal forvaltningen af GMES' operationelle fase overdrages til flere forskellige organer.

| 4.14 | Politisk overvågning og forvaltning overlades til Kommissionen. |
| --- | --- |

4.14

Politisk overvågning og forvaltning overlades til Kommissionen.

| 4.15 | Ifølge meddelelsen om detaljerne i forbindelse med gennemførelsen af det her behandlede forslag (COM(2012) 218 final af 11. maj 2012) skal styringen af GMES-programmet overlades til GMES-rådet, hvis beføjelser bliver så omfattende, at de på én gang kommer til at omfatte beføjelser, som er typiske for den sædvanlige forvaltning af EU-programmer, og beføjelser, der er typiske for en rumorganisation, hvorved der skabes en dobbeltstruktur i kompetencer og beslutningsorganer, der ikke rimer med en effektiv forvaltning af sparsomme EU-midler. |
| --- | --- |

4.15

Ifølge meddelelsen om detaljerne i forbindelse med gennemførelsen af det her behandlede forslag (COM(2012) 218 final af 11. maj 2012) skal styringen af GMES-programmet overlades til GMES-rådet, hvis beføjelser bliver så omfattende, at de på én gang kommer til at omfatte beføjelser, som er typiske for den sædvanlige forvaltning af EU-programmer, og beføjelser, der er typiske for en rumorganisation, hvorved der skabes en dobbeltstruktur i kompetencer og beslutningsorganer, der ikke rimer med en effektiv forvaltning af sparsomme EU-midler.

| 4.16 | Hvad tjenesterne angår, uddelegeres den tekniske koordination af jordovervågningstjenester til Det Europæiske Miljøagentur (EEA), den tekniske koordination af tjenester i forbindelse med nødsituationer til katastrofeberedskabscentret (ERC) og den tekniske koordination af atmosfæretjenesten til Det Europæiske Center for Mellemfristede Vejrprognoser (ECMWF). For klimaændringer, overvågning af havmiljøet og sikkerhed er der endnu ikke fundet ansvarlige. For de øvrige tjenester af interesse for Kommissionen og de andre europæiske aktører foreslås Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, EU's Satellitcenter (EUSC), Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser (FRONTEX) og Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA). |
| --- | --- |

4.16

Hvad tjenesterne angår, uddelegeres den tekniske koordination af jordovervågningstjenester til Det Europæiske Miljøagentur (EEA), den tekniske koordination af tjenester i forbindelse med nødsituationer til katastrofeberedskabscentret (ERC) og den tekniske koordination af atmosfæretjenesten til Det Europæiske Center for Mellemfristede Vejrprognoser (ECMWF). For klimaændringer, overvågning af havmiljøet og sikkerhed er der endnu ikke fundet ansvarlige. For de øvrige tjenester af interesse for Kommissionen og de andre europæiske aktører foreslås Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, EU's Satellitcenter (EUSC), Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser (FRONTEX) og Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA).

| 4.17 | Med hensyn til rumfartsdelen går de operationelle aktiviteter foreløbigt til Den Europæiske Rumorganisation (ESA), for så vidt angår observationer ved hjælp af billeder i høj opløsning af jordoverfladen og særlige områder, og til EUMETSAT, for så vidt angår systematiske og globale observationer af atmosfæren og oceanerne. Videreudvikling af rumfartsdelen overdrages til ESA og Kommissionen. |
| --- | --- |

4.17

Med hensyn til rumfartsdelen går de operationelle aktiviteter foreløbigt til Den Europæiske Rumorganisation (ESA), for så vidt angår observationer ved hjælp af billeder i høj opløsning af jordoverfladen og særlige områder, og til EUMETSAT, for så vidt angår systematiske og globale observationer af atmosfæren og oceanerne. Videreudvikling af rumfartsdelen overdrages til ESA og Kommissionen.

| 4.18 | Denne interimordning gælder for forvaltningen af hele Sentinel-1 og Sentinel-2 og for jorddelen af Sentinel-3. Det siger sig selv, at det er vanskeligt at påtage sig så tunge byrder i henseende til organisation og ressourcer, når det kun er en interimordning. |
| --- | --- |

4.18

Denne interimordning gælder for forvaltningen af hele Sentinel-1 og Sentinel-2 og for jorddelen af Sentinel-3. Det siger sig selv, at det er vanskeligt at påtage sig så tunge byrder i henseende til organisation og ressourcer, når det kun er en interimordning.

| 4.19 | Det foreslås at tildele den tekniske koordination af "in situ"-datadelen til Det Europæiske Miljøagentur (EEA). |
| --- | --- |

4.19

Det foreslås at tildele den tekniske koordination af "in situ"-datadelen til Det Europæiske Miljøagentur (EEA).

| 4.20 | Det fremgår ikke klart, hvordan disse organers specifikke beføjelser og forvaltningskapacitet skal kunne dække de operationelle behov for et program som GMES, hvis prominente rumfartsdel kræver særlig kompetence. |
| --- | --- |

4.20

Det fremgår ikke klart, hvordan disse organers specifikke beføjelser og forvaltningskapacitet skal kunne dække de operationelle behov for et program som GMES, hvis prominente rumfartsdel kræver særlig kompetence.

| 4.21 | GMES-rådet, der foreslås i den efterfølgende GMES-meddelelse (10), indfører dobbeltkompetencer for forvaltningen af de europæiske rumfartsprogrammer, hvilket uden tvivl vil skabe kompetencestridigheder og redundante beslutningsstrukturer i Europa og ende med indførelsen af en slags parallel rumfartsorganisation. En sådan situation er i modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. |
| --- | --- |

4.21

GMES-rådet, der foreslås i den efterfølgende GMES-meddelelse (10), indfører dobbeltkompetencer for forvaltningen af de europæiske rumfartsprogrammer, hvilket uden tvivl vil skabe kompetencestridigheder og redundante beslutningsstrukturer i Europa og ende med indførelsen af en slags parallel rumfartsorganisation. En sådan situation er i modstrid med bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 43 af 15.2.2012, s. 20.

1

(2)  EUT C 43 af 15.2.2012, s. 20.

2

(3)  COM(2012) 218 final af 11. maj 2012.

3

(4)  COM(2011) 500 final, del I/II – Et budget for Europa 2020.

4

(5)  COM(2012) 218 final af 11. maj 2012.

5

(6)  EUT C 43 af 15.2.2012, s. 20.

6

(7)  2012/2509 (RSP).

7

(8)  http://multimedia.esa.int/Videos/2012/01/ESA-Director-General-2012-Press-Briefing (68:00).

8

(9)  COM(2012) 218 final af 11. maj 2012.

9

(10)  COM(2012) 218 final af 11. maj 2012.

10

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/76 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/76

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbedring af værdipapirafviklingen i Den Europæiske Union og om værdipapircentraler (CSD'er) samt om ændring af direktiv 98/26/EF«

COM(2012) 73 final – 2012/0029 (COD)

2012/C 299/14

Ordfører: Peter MORGAN

Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union besluttede henholdsvis den 15. marts 2012 og den 3. april 2012 under henvisning til artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbedring af værdipapirafviklingen i Den Europæiske Union og om værdipapircentraler (CSD'er) samt om ændring af direktiv 98/26/EF"

COM(2012) 73 final — 2012/0029 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 12. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli 2012, følgende udtalelse med 110 stemmer for, 2 imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU bifalder lovgivningsinitiativet. Med indførelsen af CSD-forordningen vil Kommissionen have afsluttet alle tre søjler i de nye lovgivningsrammer for finansielle infrastrukturer i EU: CSD, EMIR og MiFID/MiFIR. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder lovgivningsinitiativet. Med indførelsen af CSD-forordningen vil Kommissionen have afsluttet alle tre søjler i de nye lovgivningsrammer for finansielle infrastrukturer i EU: CSD, EMIR og MiFID/MiFIR.

| 1.2 | Indførelsen af euroen har været en katalysator for investeringer i værdipapirer på tværs af grænserne, og hvis sådanne investeringer skal kunne foregå uhindret på tværs af grænserne, forudsætter det fælles standarder i hele EU. En høj grad af afviklingsdisciplin mindsker eksponeringen for modpartsrisici eller nærmere bestemt likviditetsrisici og genanskaffelsesrisici. Endnu vigtigere er det, at disciplin fremmer investorbeskyttelsen ved at medvirke til at sikre, at transaktioner mellem købere og sælgere af værdipapirer afvikles sikkert og til tiden. I denne henseende er forordningen et vigtigt fremskridt hen imod fuldendelsen af det indre marked. |
| --- | --- |

1.2

Indførelsen af euroen har været en katalysator for investeringer i værdipapirer på tværs af grænserne, og hvis sådanne investeringer skal kunne foregå uhindret på tværs af grænserne, forudsætter det fælles standarder i hele EU. En høj grad af afviklingsdisciplin mindsker eksponeringen for modpartsrisici eller nærmere bestemt likviditetsrisici og genanskaffelsesrisici. Endnu vigtigere er det, at disciplin fremmer investorbeskyttelsen ved at medvirke til at sikre, at transaktioner mellem købere og sælgere af værdipapirer afvikles sikkert og til tiden. I denne henseende er forordningen et vigtigt fremskridt hen imod fuldendelsen af det indre marked.

| 1.3 | En af de store ændringer i viften af CSD-aktiviteter er, at CSD'er ikke længere vil kunne have en begrænset banklicens. Dette vil få følger for de to store internationale CSD'er, som bruger deres bankkapacitet til støtte for afvikling og deponering i meget stor målestok. EØSU erkender, at den internationale offentlige opinion (G20, Kommissionen, IOSCO osv.) går stærkt ind for at skille kreditinstitutterne ud fra CSD'erne. Udvalget støtter Kommissionen og mener, at en udskillelse af bankaktiviteterne er den bedste løsning. |
| --- | --- |

1.3

En af de store ændringer i viften af CSD-aktiviteter er, at CSD'er ikke længere vil kunne have en begrænset banklicens. Dette vil få følger for de to store internationale CSD'er, som bruger deres bankkapacitet til støtte for afvikling og deponering i meget stor målestok. EØSU erkender, at den internationale offentlige opinion (G20, Kommissionen, IOSCO osv.) går stærkt ind for at skille kreditinstitutterne ud fra CSD'erne. Udvalget støtter Kommissionen og mener, at en udskillelse af bankaktiviteterne er den bedste løsning.

| 1.4 | Forslaget om ensartede krav til afvikling på T+2 er meget vigtigt. Mens dette sikkert er opnåeligt i det indre marked, er der en række problemer, som må tages op for globale transaktioners vedkommende. |
| --- | --- |

1.4

Forslaget om ensartede krav til afvikling på T+2 er meget vigtigt. Mens dette sikkert er opnåeligt i det indre marked, er der en række problemer, som må tages op for globale transaktioners vedkommende.

| 1.5 | Forslaget indebærer dematerialisering af omsættelige værdipapirer. Der indføres en overgangsperiode, som udløber den 1. januar 2020. Ikke desto mindre har medlemsstaterne ikke gjort lige store fremskridt på dette område, og der kan blive brug for et politisk kompromis. |
| --- | --- |

1.5

Forslaget indebærer dematerialisering af omsættelige værdipapirer. Der indføres en overgangsperiode, som udløber den 1. januar 2020. Ikke desto mindre har medlemsstaterne ikke gjort lige store fremskridt på dette område, og der kan blive brug for et politisk kompromis.

2.   Indledning

| 2.1 | Værdipapircentraler (CSD'er) er systemisk vigtige institutioner for de finansielle markeder. Enhver handel med værdipapirer på eller uden for børser efterfølges af processer, som fører til afvikling af den pågældende handel, dvs. levering af værdipapirer mod kontanter. CSD'er er centrale institutioner, som muliggør afvikling ved hjælp af såkaldte værdipapirafviklingssystemer. CSD'er påtager sig endvidere den første registrering og central forvaltning af værdipapirkonti, hvor det registreres, hvor mange værdipapirer der er udstedt af hvem, og hvornår der sker ændringer i værdipapirbeholdningen. |
| --- | --- |

2.1

Værdipapircentraler (CSD'er) er systemisk vigtige institutioner for de finansielle markeder. Enhver handel med værdipapirer på eller uden for børser efterfølges af processer, som fører til afvikling af den pågældende handel, dvs. levering af værdipapirer mod kontanter. CSD'er er centrale institutioner, som muliggør afvikling ved hjælp af såkaldte værdipapirafviklingssystemer. CSD'er påtager sig endvidere den første registrering og central forvaltning af værdipapirkonti, hvor det registreres, hvor mange værdipapirer der er udstedt af hvem, og hvornår der sker ændringer i værdipapirbeholdningen.

| 2.2 | CSD'er spiller også en afgørende rolle for markedet for sikkerhedsstillelse, navnlig i pengepolitisk sammenhæng. Eksempelvis strømmer næsten alle de former for sikkerhedsstillelse, der kan anvendes i forbindelse med centralbankers pengepolitiske tiltag i EU, navnlig i eurozonen, gennem værdipapirafviklingssystemer, som drives af CSD'er. |
| --- | --- |

2.2

CSD'er spiller også en afgørende rolle for markedet for sikkerhedsstillelse, navnlig i pengepolitisk sammenhæng. Eksempelvis strømmer næsten alle de former for sikkerhedsstillelse, der kan anvendes i forbindelse med centralbankers pengepolitiske tiltag i EU, navnlig i eurozonen, gennem værdipapirafviklingssystemer, som drives af CSD'er.

| 2.3 | I 2010 afviklede værdipapirafviklingssystemer i EU transaktioner svarende til ca. 920 billioner EUR og opbevarede værdipapirer svarende til næsten 39 billioner EUR ved udgangen af 2010. Der findes over 30 CSD'er i EU, normalt en i hvert land og to "internationale" CSD'er (ICSD'er – Clearstream Banking Luxembourg og Euroclear Bank), som er en underkategori af CSD'er, der specialiserer sig i at udstede internationale obligationer, almindelig kendt som "eurobonds". |
| --- | --- |

2.3

I 2010 afviklede værdipapirafviklingssystemer i EU transaktioner svarende til ca. 920 billioner EUR og opbevarede værdipapirer svarende til næsten 39 billioner EUR ved udgangen af 2010. Der findes over 30 CSD'er i EU, normalt en i hvert land og to "internationale" CSD'er (ICSD'er – Clearstream Banking Luxembourg og Euroclear Bank), som er en underkategori af CSD'er, der specialiserer sig i at udstede internationale obligationer, almindelig kendt som "eurobonds".

| 2.4 | CSD'er fungerer normalt sikkert og effektivt inden for nationale grænser, men afviklingssystemer for investeringer på tværs af grænser er mere komplekse og koster mere end indenlandsk afvikling. Antallet af forfejlede afviklinger er større for grænseoverskridende transaktioner end for indenlandske transaktioner, og grænseoverskridende afvikling koster op til fire gange så meget som indenlandsk afvikling. Generelt er CSD'ers omkostninger minimale set i forhold til de samlede omkostninger, der er forbundet med udnyttelsen af alle elementer i infrastrukturen, skønt de repræsenterer en stor udgift for udstederne. |
| --- | --- |

2.4

CSD'er fungerer normalt sikkert og effektivt inden for nationale grænser, men afviklingssystemer for investeringer på tværs af grænser er mere komplekse og koster mere end indenlandsk afvikling. Antallet af forfejlede afviklinger er større for grænseoverskridende transaktioner end for indenlandske transaktioner, og grænseoverskridende afvikling koster op til fire gange så meget som indenlandsk afvikling. Generelt er CSD'ers omkostninger minimale set i forhold til de samlede omkostninger, der er forbundet med udnyttelsen af alle elementer i infrastrukturen, skønt de repræsenterer en stor udgift for udstederne.

| 2.5 | Sikkerhedsproblemerne skyldes en række forhold, herunder:






  — | Afviklingscyklussens varighed. Tidsperioden mellem handel og afvikling er ikke harmoniseret i EU, hvilket skaber forstyrrelser, når værdipapirer afvikles på tværs af grænser. |
| --- | --- | --- |

2.5

Sikkerhedsproblemerne skyldes en række forhold, herunder:

—

Afviklingscyklussens varighed. Tidsperioden mellem handel og afvikling er ikke harmoniseret i EU, hvilket skaber forstyrrelser, når værdipapirer afvikles på tværs af grænser.

| — | En begrænset, men væsentlig del af værdipapirerne foreligger stadig i papirudgave. De afvikles som led i en meget længere afviklingscyklus, hvilket øger risikoen for investorer. |
| --- | --- |

—

En begrænset, men væsentlig del af værdipapirerne foreligger stadig i papirudgave. De afvikles som led i en meget længere afviklingscyklus, hvilket øger risikoen for investorer.

| — | Forfejlede afviklinger – dvs. situationer, hvor transaktioner ikke afvikles på den planlagte afviklingsdato – er ikke omfattet af sanktioner med afskrækkende virkning på alle markeder, og hvis der findes afviklingsdisciplinære foranstaltninger, varierer de meget fra marked til marked. |
| --- | --- |

—

Forfejlede afviklinger – dvs. situationer, hvor transaktioner ikke afvikles på den planlagte afviklingsdato – er ikke omfattet af sanktioner med afskrækkende virkning på alle markeder, og hvis der findes afviklingsdisciplinære foranstaltninger, varierer de meget fra marked til marked.

| — | Selv om direktiv 98/26/EF om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer reducerer forstyrrelser af værdipapirafviklingssystemer som følge af insolvensbehandling mod en af systemets deltagere, tager det ikke højde for andre risici for systemet eller for spørgsmålet om, hvorvidt den CSD, der driver systemet, er modstandsdygtig. Visse CSD'er er udsat for yderligere kredit- og likviditetsrisici, som skyldes, at de leverer bankserviceydelser i forbindelse med afvikling. |
| --- | --- |

—

Selv om direktiv 98/26/EF om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer reducerer forstyrrelser af værdipapirafviklingssystemer som følge af insolvensbehandling mod en af systemets deltagere, tager det ikke højde for andre risici for systemet eller for spørgsmålet om, hvorvidt den CSD, der driver systemet, er modstandsdygtig. Visse CSD'er er udsat for yderligere kredit- og likviditetsrisici, som skyldes, at de leverer bankserviceydelser i forbindelse med afvikling.

| — | Aftaler mellem CSD'er om at oprette links anses for et første skridt i retning af en konsolidering af de europæiske afviklingsmarkeder, men giver dog anledning til bekymringer med hensyn til sikkerheden, idet der ikke findes særlige bestemmelser om tilsyn med sådanne links. Endvidere øger aftalerne de stadig tættere indbyrdes forbindelser mellem CSD'er, hvilket er en yderligere begrundelse for at indføre fælles rammer for tilsyn. |
| --- | --- |

—

Aftaler mellem CSD'er om at oprette links anses for et første skridt i retning af en konsolidering af de europæiske afviklingsmarkeder, men giver dog anledning til bekymringer med hensyn til sikkerheden, idet der ikke findes særlige bestemmelser om tilsyn med sådanne links. Endvidere øger aftalerne de stadig tættere indbyrdes forbindelser mellem CSD'er, hvilket er en yderligere begrundelse for at indføre fælles rammer for tilsyn.

| 2.6 | Manglen på et effektivt indre marked for afvikling giver også i høj grad anledning til bekymringer. Der findes fortsat betydelige hindringer for efterhandelsmarkedet i Europa, f.eks. begrænset adgang for værdipapirudstedere til CSD'er, forskellige nationale licensordninger og -regler for CSD'er i EU samt begrænset konkurrence mellem de forskellige nationale CSD'er. Disse hindringer fører til et meget opsplittet marked. Derfor er grænseoverskridende afvikling af transaktioner afhængig af en unødigt kompliceret "deponeringskæde", som ofte omfatter adskillige CSD'er og adskillige andre mellemled. Det har en negativ indvirkning på effektiviteten, men også på de risici, som er forbundet med grænseoverskridende transaktioner. |
| --- | --- |

2.6

Manglen på et effektivt indre marked for afvikling giver også i høj grad anledning til bekymringer. Der findes fortsat betydelige hindringer for efterhandelsmarkedet i Europa, f.eks. begrænset adgang for værdipapirudstedere til CSD'er, forskellige nationale licensordninger og -regler for CSD'er i EU samt begrænset konkurrence mellem de forskellige nationale CSD'er. Disse hindringer fører til et meget opsplittet marked. Derfor er grænseoverskridende afvikling af transaktioner afhængig af en unødigt kompliceret "deponeringskæde", som ofte omfatter adskillige CSD'er og adskillige andre mellemled. Det har en negativ indvirkning på effektiviteten, men også på de risici, som er forbundet med grænseoverskridende transaktioner.

| 2.7 | Der er tale om alvorlige problemer, for grænseoverskridende transaktioner i Europa, lige fra almindeligt køb/salg af værdipapirer til overførsler af sikkerhedsstillelse, tager fortsat til i omfang, og CSD'erne bliver stadig tættere forbundet indbyrdes. Denne udvikling forventes at tage fart med Target2 Securities (T2S) – et projekt, som Eurosystem har iværksat for at skabe en fælles platform uden grænser for værdipapirafvikling i Europa, med forventet start i 2015. |
| --- | --- |

2.7

Der er tale om alvorlige problemer, for grænseoverskridende transaktioner i Europa, lige fra almindeligt køb/salg af værdipapirer til overførsler af sikkerhedsstillelse, tager fortsat til i omfang, og CSD'erne bliver stadig tættere forbundet indbyrdes. Denne udvikling forventes at tage fart med Target2 Securities (T2S) – et projekt, som Eurosystem har iværksat for at skabe en fælles platform uden grænser for værdipapirafvikling i Europa, med forventet start i 2015.

3.   Resumé af forslaget til forordning

| 3.1 | Forslaget til forordning består af to hoveddele: foranstaltninger vedrørende alle markedsoperatører i forbindelse med værdipapirafvikling (afsnit II) og foranstaltninger, som specielt vedrører CSD'er (afsnit III, IV og V). |
| --- | --- |

3.1

Forslaget til forordning består af to hoveddele: foranstaltninger vedrørende alle markedsoperatører i forbindelse med værdipapirafvikling (afsnit II) og foranstaltninger, som specielt vedrører CSD'er (afsnit III, IV og V).

Værdipapirafvikling

| 3.2 | Afsnit II indfører den såkaldte dematerialisering/immobilisering af værdipapirer svarende til udstedelse af værdipapirer i elektronisk form. Denne foranstaltning har til formål at gøre afviklingsprocessen mere effektiv, at gøre det lettere at afkorte afviklingsperioder og at sikre værdipapiremissioners integritet ved at bane vej for lettere afstemning af værdipapirbeholdninger. Forslaget til forordning omfatter en tilstrækkelig lang overgangsperiode, dvs. indtil den 1. januar 2020, således at markedsoperatører fra de medlemsstater, hvor der stadig findes et betydeligt antal værdipapirer i papirudgave, kan overholde denne foranstaltning. |
| --- | --- |

3.2

Afsnit II indfører den såkaldte dematerialisering/immobilisering af værdipapirer svarende til udstedelse af værdipapirer i elektronisk form. Denne foranstaltning har til formål at gøre afviklingsprocessen mere effektiv, at gøre det lettere at afkorte afviklingsperioder og at sikre værdipapiremissioners integritet ved at bane vej for lettere afstemning af værdipapirbeholdninger. Forslaget til forordning omfatter en tilstrækkelig lang overgangsperiode, dvs. indtil den 1. januar 2020, således at markedsoperatører fra de medlemsstater, hvor der stadig findes et betydeligt antal værdipapirer i papirudgave, kan overholde denne foranstaltning.

| 3.3 | Det harmoniserer afviklingsperioden for værdipapirtransaktioner i hele EU. I Europa afvikles de fleste værdipapirtransaktioner enten to eller tre dage efter handelsdagen, afhængigt af de enkelte markeder. Afviklingsperioden harmoniseres og fastsættes til to dage efter handelsdagen, selv om der vil være mulighed for kortere afviklingsperioder. |
| --- | --- |

3.3

Det harmoniserer afviklingsperioden for værdipapirtransaktioner i hele EU. I Europa afvikles de fleste værdipapirtransaktioner enten to eller tre dage efter handelsdagen, afhængigt af de enkelte markeder. Afviklingsperioden harmoniseres og fastsættes til to dage efter handelsdagen, selv om der vil være mulighed for kortere afviklingsperioder.

| 3.4 | Det harmoniserer kodekserne for afviklingsdisciplin i hele EU. De består af forudgående foranstaltninger til at forebygge forfejlet afvikling og efterfølgende foranstaltninger til at håndtere forfejlet afvikling. |
| --- | --- |

3.4

Det harmoniserer kodekserne for afviklingsdisciplin i hele EU. De består af forudgående foranstaltninger til at forebygge forfejlet afvikling og efterfølgende foranstaltninger til at håndtere forfejlet afvikling.

Godkendelse af og tilsyn med CSD'er

| 3.5 | I direktiv 98/26/EF defineres værdipapirafviklingssystemer allerede som formelle arrangementer, der muliggør overførsel af værdipapirer mellem forskellige deltagere. Nævnte direktiv vedrører dog ikke de institutioner, som er ansvarlige for at drive sådanne systemer. I betragtning af de stadigt mere komplicerede systemer og risici, der er forbundet med afvikling, er det helt afgørende, at institutioner, som driver værdipapirafviklingssystemer, defineres i lovgivningen, godkendes og underkastes tilsyn i overensstemmelse med en række fælles tilsynsstandarder. |
| --- | --- |

3.5

I direktiv 98/26/EF defineres værdipapirafviklingssystemer allerede som formelle arrangementer, der muliggør overførsel af værdipapirer mellem forskellige deltagere. Nævnte direktiv vedrører dog ikke de institutioner, som er ansvarlige for at drive sådanne systemer. I betragtning af de stadigt mere komplicerede systemer og risici, der er forbundet med afvikling, er det helt afgørende, at institutioner, som driver værdipapirafviklingssystemer, defineres i lovgivningen, godkendes og underkastes tilsyn i overensstemmelse med en række fælles tilsynsstandarder.

| 3.6 | CSD'er skal godkendes og underkastes tilsyn af de nationale kompetente myndigheder på det sted, hvor de er etableret. Men i betragtning af det tiltagende grænseoverskridende aspekt ved deres aktiviteter skal andre myndigheder, som er knyttet til det eller de værdipapirafviklingssystemer, som CSD'en driver, og til andre gruppeenheder, høres. ESMA kommer til at spille en vigtig rolle i forbindelse med udarbejdelsen af udkast til tekniske standarder, der skal harmonisere godkendelsesprocessen og sikre samarbejde mellem myndighederne. |
| --- | --- |

3.6

CSD'er skal godkendes og underkastes tilsyn af de nationale kompetente myndigheder på det sted, hvor de er etableret. Men i betragtning af det tiltagende grænseoverskridende aspekt ved deres aktiviteter skal andre myndigheder, som er knyttet til det eller de værdipapirafviklingssystemer, som CSD'en driver, og til andre gruppeenheder, høres. ESMA kommer til at spille en vigtig rolle i forbindelse med udarbejdelsen af udkast til tekniske standarder, der skal harmonisere godkendelsesprocessen og sikre samarbejde mellem myndighederne.

| 3.7 | Forslaget giver godkendte CSD'er et "pas" til at levere serviceydelser i Unionen, enten ved at levere serviceydelser direkte i en anden medlemsstat eller ved at oprette en filial i den pågældende medlemsstat. CSD'er fra tredjelande kan få adgang til Unionen, hvis ESMA anerkender dem. |
| --- | --- |

3.7

Forslaget giver godkendte CSD'er et "pas" til at levere serviceydelser i Unionen, enten ved at levere serviceydelser direkte i en anden medlemsstat eller ved at oprette en filial i den pågældende medlemsstat. CSD'er fra tredjelande kan få adgang til Unionen, hvis ESMA anerkender dem.

Krav til CSD'er

| 3.8 | CSD'er er systemisk vigtige og leverer serviceydelser af afgørende betydning til værdipapirmarkedet. Derfor skal de være underlagt høje tilsynsstandarder for at sikre, at de er levedygtige, og at deres deltagere beskyttes. De krav, der stilles til CSD'er, er opdelt i flere kategorier: organisatoriske krav, bestemmelser om god forretningsskik, krav til CSD-serviceydelser, tilsynskrav og krav til CSD-links. |
| --- | --- |

3.8

CSD'er er systemisk vigtige og leverer serviceydelser af afgørende betydning til værdipapirmarkedet. Derfor skal de være underlagt høje tilsynsstandarder for at sikre, at de er levedygtige, og at deres deltagere beskyttes. De krav, der stilles til CSD'er, er opdelt i flere kategorier: organisatoriske krav, bestemmelser om god forretningsskik, krav til CSD-serviceydelser, tilsynskrav og krav til CSD-links.

| 3.9 | Bestemmelserne om god forretningsskik kræver, at aktiviteterne skal være ikke-diskriminerende, gennemsigtige og udelukkende risikobaserede, og at omkostninger og indtægter skal oplyses i fuld gennemsigtighed til de kompetente myndigheder. |
| --- | --- |

3.9

Bestemmelserne om god forretningsskik kræver, at aktiviteterne skal være ikke-diskriminerende, gennemsigtige og udelukkende risikobaserede, og at omkostninger og indtægter skal oplyses i fuld gennemsigtighed til de kompetente myndigheder.

| 3.10 | Kravene til CSD-serviceydelser omfatter bestemmelser om intradagsafstemning af konti og adskillelse af konti. Med hensyn til kontantafvikling stilles der i forslaget krav til CSD'er om at afvikle over centralbankkonti, hvis det er praktisk muligt. Kontantafvikling i forretningsbanker er tilladt, men det skal i modsætning til gældende praksis flere steder foregå via et særskilt kreditinstitut, der fungerer som afregningsfirma. |
| --- | --- |

3.10

Kravene til CSD-serviceydelser omfatter bestemmelser om intradagsafstemning af konti og adskillelse af konti. Med hensyn til kontantafvikling stilles der i forslaget krav til CSD'er om at afvikle over centralbankkonti, hvis det er praktisk muligt. Kontantafvikling i forretningsbanker er tilladt, men det skal i modsætning til gældende praksis flere steder foregå via et særskilt kreditinstitut, der fungerer som afregningsfirma.

| 3.11 | Tilsynskravene for CSD'erne selv indeholder vigtige bestemmelser om begrænsning af operationelle risici. Da CSD'er ikke har tilladelse til at levere bankmæssige serviceydelser direkte, udgør de operationelle risici den største risiko for dem. Bestemmelserne omfatter passende foranstaltninger til at sikre forretningskontinuitet og afvikling til enhver tid. Kapitalkravene er også fastsat i forhold til driftsomkostningerne – CSD'ers kapital, herunder tilbageholdt overskud og reserver, bør kunne dække driftsomkostningerne i mindst seks måneder. |
| --- | --- |

3.11

Tilsynskravene for CSD'erne selv indeholder vigtige bestemmelser om begrænsning af operationelle risici. Da CSD'er ikke har tilladelse til at levere bankmæssige serviceydelser direkte, udgør de operationelle risici den største risiko for dem. Bestemmelserne omfatter passende foranstaltninger til at sikre forretningskontinuitet og afvikling til enhver tid. Kapitalkravene er også fastsat i forhold til driftsomkostningerne – CSD'ers kapital, herunder tilbageholdt overskud og reserver, bør kunne dække driftsomkostningerne i mindst seks måneder.

| 3.12 | Kravene til CSD-links omfatter indførelse af identiske bestemmelser om endelig afregning. |
| --- | --- |

3.12

Kravene til CSD-links omfatter indførelse af identiske bestemmelser om endelig afregning.

Adgang til CSD'er

| 3.13 | Dette initiativ har bl.a. til formål at åbne markedet for CSD-serviceydelser og at fjerne hindringer for adgang. Der foreslås tre former for adgang: a) mellem udstedere og CSD'er, b) mellem CSD'er og c) mellem CSD'er og andre markedsinfrastrukturer. |
| --- | --- |

3.13

Dette initiativ har bl.a. til formål at åbne markedet for CSD-serviceydelser og at fjerne hindringer for adgang. Der foreslås tre former for adgang: a) mellem udstedere og CSD'er, b) mellem CSD'er og c) mellem CSD'er og andre markedsinfrastrukturer.

| 3.14 | I henhold til forslaget skal udstedere have ret til at registrere deres værdipapirer i enhver godkendt CSD i Unionen, og CSD'er skal have ret til at levere serviceydelser i forbindelse med værdipapirer, som er oprettet i henhold til lovgivningen i en anden medlemsstat. |
| --- | --- |

3.14

I henhold til forslaget skal udstedere have ret til at registrere deres værdipapirer i enhver godkendt CSD i Unionen, og CSD'er skal have ret til at levere serviceydelser i forbindelse med værdipapirer, som er oprettet i henhold til lovgivningen i en anden medlemsstat.

| 3.15 | CSD'er bør have ret til at modtage transaction feeds fra CCP'er og handelssystemer, og disse infrastrukturer bør have adgang til de værdipapirafviklingssystemer, som CSD'er driver. |
| --- | --- |

3.15

CSD'er bør have ret til at modtage transaction feeds fra CCP'er og handelssystemer, og disse infrastrukturer bør have adgang til de værdipapirafviklingssystemer, som CSD'er driver.

Kreditinstitutter

| 3.16 | CSD'er kan tilbyde deres deltagere afvikling via forretningsbanker, hvis afvikling via centralbanker ikke er praktisk mulig. CSD'er bør ikke selv levere bankserviceydelser i tilknytning til afviklingen, men bør hos deres kompetente myndigheder indhente tilladelse til at udpege et kreditinstitut, der skal fungere som afregningsfirma og åbne kontantkonti samt yde kreditfaciliteter for at lette afviklingen. |
| --- | --- |

3.16

CSD'er kan tilbyde deres deltagere afvikling via forretningsbanker, hvis afvikling via centralbanker ikke er praktisk mulig. CSD'er bør ikke selv levere bankserviceydelser i tilknytning til afviklingen, men bør hos deres kompetente myndigheder indhente tilladelse til at udpege et kreditinstitut, der skal fungere som afregningsfirma og åbne kontantkonti samt yde kreditfaciliteter for at lette afviklingen.

| 3.17 | Denne adskillelse mellem CSD'er og afregningsfirmaer er en vigtig foranstaltning til opretholdelse og forøgelse af CSD'ers sikkerhed. Bankserviceydelser i tilknytning til afviklingen øger CSD'ernes risici og dermed sandsynligheden for, at CSD'er misligholder deres forpligtelser eller udsættes for en alvorlig stresspåvirkning. |
| --- | --- |

3.17

Denne adskillelse mellem CSD'er og afregningsfirmaer er en vigtig foranstaltning til opretholdelse og forøgelse af CSD'ers sikkerhed. Bankserviceydelser i tilknytning til afviklingen øger CSD'ernes risici og dermed sandsynligheden for, at CSD'er misligholder deres forpligtelser eller udsættes for en alvorlig stresspåvirkning.

| 3.18 | Bankserviceydelserne leveres almindeligvis af nogle CSD'er på intradagsbasis (er helt og fuldt dækket af sikkerhedsstillelse og andre finansielle ressourcer) og er begrænset til serviceydelser i tilknytning til afviklingen, men der er alligevel tale om betydelige beløb, og misligholder sådanne CSD'er deres forpligtelser, vil det få negative konsekvenser for værdipapir- og betalingsmarkederne. Kravet om, at bankserviceydelser leveres af en juridisk enhed adskilt fra den enhed, som leverer CSD'ers kerneserviceydelser, vil forhindre, at risici fra bankserviceydelserne overføres til CSD'ernes kerneserviceydelser, især når der er tale om insolvens eller alvorlige stresspåvirkninger fremprovokeret af bankserviceydelserne. |
| --- | --- |

3.18

Bankserviceydelserne leveres almindeligvis af nogle CSD'er på intradagsbasis (er helt og fuldt dækket af sikkerhedsstillelse og andre finansielle ressourcer) og er begrænset til serviceydelser i tilknytning til afviklingen, men der er alligevel tale om betydelige beløb, og misligholder sådanne CSD'er deres forpligtelser, vil det få negative konsekvenser for værdipapir- og betalingsmarkederne. Kravet om, at bankserviceydelser leveres af en juridisk enhed adskilt fra den enhed, som leverer CSD'ers kerneserviceydelser, vil forhindre, at risici fra bankserviceydelserne overføres til CSD'ernes kerneserviceydelser, især når der er tale om insolvens eller alvorlige stresspåvirkninger fremprovokeret af bankserviceydelserne.

| 3.19 | For CSD'er, som på nuværende tidspunkt leverer bankserviceydelser, vil de største omkostninger i forbindelse med denne foranstaltning være de retlige omkostninger til oprettelse af en separat juridisk enhed til levering af bankserviceydelser. Det er Kommissionens opfattelse, at der ikke findes nogen enkle alternativer til udskillelse af bankserviceydelser, der fuldstændigt eliminerer faren for, at risici fra bankserviceydelserne overføres til kerneserviceydelserne. |
| --- | --- |

3.19

For CSD'er, som på nuværende tidspunkt leverer bankserviceydelser, vil de største omkostninger i forbindelse med denne foranstaltning være de retlige omkostninger til oprettelse af en separat juridisk enhed til levering af bankserviceydelser. Det er Kommissionens opfattelse, at der ikke findes nogen enkle alternativer til udskillelse af bankserviceydelser, der fuldstændigt eliminerer faren for, at risici fra bankserviceydelserne overføres til kerneserviceydelserne.

| 3.20 | Af hensyn til den effektivitet, der opnås ved, at enheder inden for samme koncern leverer både CSD- og bankserviceydelser, bør kravet om, at bankserviceydelserne udføres af et separat kreditinstitut ikke være til hinder for, at det pågældende kreditinstitut tilhører samme koncern som CSD'en. |
| --- | --- |

3.20

Af hensyn til den effektivitet, der opnås ved, at enheder inden for samme koncern leverer både CSD- og bankserviceydelser, bør kravet om, at bankserviceydelserne udføres af et separat kreditinstitut ikke være til hinder for, at det pågældende kreditinstitut tilhører samme koncern som CSD'en.

| 3.21 | Den kompetente myndighed bør i hvert enkelt tilfælde kunne påvise, at der ikke opstår nogen systemisk risiko ved, at samme juridiske enhed leverer både CSD- og bankserviceydelser. I et sådant tilfælde kan Kommissionen på grundlag af en begrundet anmodning give tilladelse til en undtagelse. Under alle omstændigheder bør en CSD, der er meddelt tilladelse som kreditinstitut, kun kunne levere bankserviceydelser i tilknytning til afviklingen. |
| --- | --- |

3.21

Den kompetente myndighed bør i hvert enkelt tilfælde kunne påvise, at der ikke opstår nogen systemisk risiko ved, at samme juridiske enhed leverer både CSD- og bankserviceydelser. I et sådant tilfælde kan Kommissionen på grundlag af en begrundet anmodning give tilladelse til en undtagelse. Under alle omstændigheder bør en CSD, der er meddelt tilladelse som kreditinstitut, kun kunne levere bankserviceydelser i tilknytning til afviklingen.

Sanktioner

| 3.22 | En status over de eksisterende nationale ordninger har eksempelvis afsløret, at der er stor forskel på størrelsen af de økonomiske sanktioner i de forskellige medlemsstater, at nogle kompetente myndigheder ikke har visse vigtige sanktionsbeføjelser til rådighed, og at nogle kompetente myndigheder ikke kan pålægge fysiske og juridiske personer sanktioner. Med henblik herpå foreslår Kommissionen, at de kompetente myndigheder får et minimum af administrative sanktioner og foranstaltninger til rådighed, herunder tilbagetrækning af godkendelsen, offentlige advarsler, afskedigelse af ledelsen, tilbagebetaling af gevinster opnået ved overtrædelse af denne forordning, såfremt sådanne gevinster kan opgøres, samt administrative bøder. |
| --- | --- |

3.22

En status over de eksisterende nationale ordninger har eksempelvis afsløret, at der er stor forskel på størrelsen af de økonomiske sanktioner i de forskellige medlemsstater, at nogle kompetente myndigheder ikke har visse vigtige sanktionsbeføjelser til rådighed, og at nogle kompetente myndigheder ikke kan pålægge fysiske og juridiske personer sanktioner. Med henblik herpå foreslår Kommissionen, at de kompetente myndigheder får et minimum af administrative sanktioner og foranstaltninger til rådighed, herunder tilbagetrækning af godkendelsen, offentlige advarsler, afskedigelse af ledelsen, tilbagebetaling af gevinster opnået ved overtrædelse af denne forordning, såfremt sådanne gevinster kan opgøres, samt administrative bøder.

4.   EØSU's synsvinkel

| 4.1 | EØSU bifalder lovgivningsinitiativet. Med indførelsen af CSD-forordningen vil Kommissionen have afsluttet alle tre søjler i de nye lovgivningsrammer for finansielle infrastrukturer i EU: CSD, EMIR og MiFID/MiFIR. Tilsammen giver disse tre instrumenter en bred og omfattende dækning af markedet. Kommissionen må sørge for, at disse instrumenter går hånd i hånd uden overlapninger, som vil kunne føre til forskellige fortolkninger af de nye regler. Det er også meget vigtigt, at disse forskellige lovgivningsinitiativer er konsekvente og i overensstemmelse med hinanden på centrale områder. |
| --- | --- |

4.1

EØSU bifalder lovgivningsinitiativet. Med indførelsen af CSD-forordningen vil Kommissionen have afsluttet alle tre søjler i de nye lovgivningsrammer for finansielle infrastrukturer i EU: CSD, EMIR og MiFID/MiFIR. Tilsammen giver disse tre instrumenter en bred og omfattende dækning af markedet. Kommissionen må sørge for, at disse instrumenter går hånd i hånd uden overlapninger, som vil kunne føre til forskellige fortolkninger af de nye regler. Det er også meget vigtigt, at disse forskellige lovgivningsinitiativer er konsekvente og i overensstemmelse med hinanden på centrale områder.

| 4.2 | ESMA får til opgave at udarbejde udkast til tekniske standarder for denne nye lovgivning såvel som for de to andre søjler. Udvalget noterer omfanget af de opgaver og det ansvar, ESMA får pålagt med ret kort varsel. Blandt andet får ESMA ansvaret for reguleringen af kreditvurderingsbureauer, tilsynet med revisionssektoren, short selling og credit default swaps, overvågning af anvendelsen af FAIF-direktivet. Det er afgørende, at ESMA har en tilstrækkelig stor kvalificeret og erfaren stab til at løse sine opgaver effektivt. |
| --- | --- |

4.2

ESMA får til opgave at udarbejde udkast til tekniske standarder for denne nye lovgivning såvel som for de to andre søjler. Udvalget noterer omfanget af de opgaver og det ansvar, ESMA får pålagt med ret kort varsel. Blandt andet får ESMA ansvaret for reguleringen af kreditvurderingsbureauer, tilsynet med revisionssektoren, short selling og credit default swaps, overvågning af anvendelsen af FAIF-direktivet. Det er afgørende, at ESMA har en tilstrækkelig stor kvalificeret og erfaren stab til at løse sine opgaver effektivt.

| 4.3 | De virksomheder, der yder finansielle tjenester, er ved at blive underlagt nye regler, nyt tilsyn og nye tilsynskrav osv., og hertil føjer sig nu CSD-forordningen, som medfører et nyt sæt ændringer for finanssektoren. EØSU støtter indførelsen af disse yderligere ændringer, men opfordrer lovgiverne og tilsynsmyndighederne, især ESMA, til at være på vagt over for eventuelle problemer, som en overdreven regulering kan medføre. |
| --- | --- |

4.3

De virksomheder, der yder finansielle tjenester, er ved at blive underlagt nye regler, nyt tilsyn og nye tilsynskrav osv., og hertil føjer sig nu CSD-forordningen, som medfører et nyt sæt ændringer for finanssektoren. EØSU støtter indførelsen af disse yderligere ændringer, men opfordrer lovgiverne og tilsynsmyndighederne, især ESMA, til at være på vagt over for eventuelle problemer, som en overdreven regulering kan medføre.

| 4.4 | Indførelsen af euroen har været en katalysator for investeringer i værdipapirer på tværs af grænserne, og hvis sådanne investeringer skal kunne foregå uhindret på tværs af grænserne, forudsætter det fælles standarder i hele EU. En høj grad af afviklingsdisciplin mindsker eksponeringen for modpartsrisici eller nærmere bestemt likviditetsrisici og genanskaffelsesrisici. Endnu vigtigere er det, at disciplin fremmer investorbeskyttelsen ved at medvirke til at sikre, at transaktioner mellem købere og sælgere af værdipapirer afvikles sikkert og til tiden. I denne henseende er forordningen et vigtigt fremskridt hen imod fuldendelsen af det indre marked. |
| --- | --- |

4.4

Indførelsen af euroen har været en katalysator for investeringer i værdipapirer på tværs af grænserne, og hvis sådanne investeringer skal kunne foregå uhindret på tværs af grænserne, forudsætter det fælles standarder i hele EU. En høj grad af afviklingsdisciplin mindsker eksponeringen for modpartsrisici eller nærmere bestemt likviditetsrisici og genanskaffelsesrisici. Endnu vigtigere er det, at disciplin fremmer investorbeskyttelsen ved at medvirke til at sikre, at transaktioner mellem købere og sælgere af værdipapirer afvikles sikkert og til tiden. I denne henseende er forordningen et vigtigt fremskridt hen imod fuldendelsen af det indre marked.

| 4.5 | Også i forbindelse med det indre marked skal forslaget om "pasudstedelse" hilses velkommen, da det vil hjælpe med at fjerne adgangshindringerne, mens udstederne ud fra samme betragtning får ret til at registrere deres værdipapirer i enhver CSD, der er godkendt i EU. Denne nedbrydning af nationale monopoler skal også hilses velkommen i det indre marked. |
| --- | --- |

4.5

Også i forbindelse med det indre marked skal forslaget om "pasudstedelse" hilses velkommen, da det vil hjælpe med at fjerne adgangshindringerne, mens udstederne ud fra samme betragtning får ret til at registrere deres værdipapirer i enhver CSD, der er godkendt i EU. Denne nedbrydning af nationale monopoler skal også hilses velkommen i det indre marked.

| 4.6 | Udformningen af forretningsmodellen for CSD'er ud fra en lavrisiko-tilgang kombineret med den omstændighed, at modellen faktisk vil blive begrænset gennem regulering, må forventes at få både positive og negative følger for CSD'ernes konkurrenceevne og innovation. Åbningen af det grænseoverskridende marked vil være en uomtvistelig fordel. Endvidere får CSD'er mulighed for at levere en række serviceydelser, forudsat at de er med til at forbedre værdipapirmarkedernes sikkerhed, effektivitet og gennemsigtighed. I tilslutning hertil og for yderligere at stimulere innovation foreslår EØSU, at det kun bliver forbudt for en CSD at eje virksomheder, der ikke er værdipapircentraler, hvis de pågældende aktiviteter vil være til skade for CSD'ens risikoprofil. |
| --- | --- |

4.6

Udformningen af forretningsmodellen for CSD'er ud fra en lavrisiko-tilgang kombineret med den omstændighed, at modellen faktisk vil blive begrænset gennem regulering, må forventes at få både positive og negative følger for CSD'ernes konkurrenceevne og innovation. Åbningen af det grænseoverskridende marked vil være en uomtvistelig fordel. Endvidere får CSD'er mulighed for at levere en række serviceydelser, forudsat at de er med til at forbedre værdipapirmarkedernes sikkerhed, effektivitet og gennemsigtighed. I tilslutning hertil og for yderligere at stimulere innovation foreslår EØSU, at det kun bliver forbudt for en CSD at eje virksomheder, der ikke er værdipapircentraler, hvis de pågældende aktiviteter vil være til skade for CSD'ens risikoprofil.

| 4.7 | En af de store ændringer i viften af CSD-aktiviteter er, at CSD'er ikke længere vil kunne have en begrænset banklicens. Dette vil få følger for de to store internationale CSD'er – Euroclear and Clearstream – som bruger deres bankkapacitet til støtte for afvikling og deponering i meget stor målestok. Bankaktiviteterne er af et meget begrænset omfang og kom igennem den nylige krise uden problemer. Dog erkender EØSU, at den internationale offentlige opinion (G20, Kommissionen, IOSCO osv.) går stærkt ind for at skille kreditinstitutterne ud fra CSD'erne. CSD'er får mulighed for at oprette en bank med begrænset aktivitetsområde og inden for samme koncern. Dette ventes ikke at føre til en omfattende ændring af CSD-forretningsmodellen. |
| --- | --- |

4.7

En af de store ændringer i viften af CSD-aktiviteter er, at CSD'er ikke længere vil kunne have en begrænset banklicens. Dette vil få følger for de to store internationale CSD'er – Euroclear and Clearstream – som bruger deres bankkapacitet til støtte for afvikling og deponering i meget stor målestok. Bankaktiviteterne er af et meget begrænset omfang og kom igennem den nylige krise uden problemer. Dog erkender EØSU, at den internationale offentlige opinion (G20, Kommissionen, IOSCO osv.) går stærkt ind for at skille kreditinstitutterne ud fra CSD'erne. CSD'er får mulighed for at oprette en bank med begrænset aktivitetsområde og inden for samme koncern. Dette ventes ikke at føre til en omfattende ændring af CSD-forretningsmodellen.

| 4.8 | Selv om det er Kommissionens holdning, at der ikke er noget alternativ til udskillelse af bankserviceydelser fra CSD'ernes kerneserviceydelser, giver den bestemmelse, der henvises til i punkt 3.21 ovenfor, mulighed for at give tilladelse til en undtagelse, hvis den støttes af den kompetente nationale myndighed. Skønt muligheden for undtagelse er til stede, støtter udvalget Kommissionen og mener, at en udskillelse af bankaktiviteterne er den bedste løsning. |
| --- | --- |

4.8

Selv om det er Kommissionens holdning, at der ikke er noget alternativ til udskillelse af bankserviceydelser fra CSD'ernes kerneserviceydelser, giver den bestemmelse, der henvises til i punkt 3.21 ovenfor, mulighed for at give tilladelse til en undtagelse, hvis den støttes af den kompetente nationale myndighed. Skønt muligheden for undtagelse er til stede, støtter udvalget Kommissionen og mener, at en udskillelse af bankaktiviteterne er den bedste løsning.

| 4.9 | Forslaget indebærer dematerialisering af omsættelige værdipapirer. Der indføres en overgangsperiode, som udløber i 2020. Ikke desto mindre har medlemsstaterne ikke gjort lige store fremskridt på dette område, og der kan blive brug for et politisk kompromis. |
| --- | --- |

4.9

Forslaget indebærer dematerialisering af omsættelige værdipapirer. Der indføres en overgangsperiode, som udløber i 2020. Ikke desto mindre har medlemsstaterne ikke gjort lige store fremskridt på dette område, og der kan blive brug for et politisk kompromis.

| 4.10 | Et andet vigtigt forslag går ud på at indføre ensartede krav til afvikling på T+2. Mens dette sikkert er opnåeligt i det indre marked, er der en række problemer, som må tages op for globale transaktioners vedkommende. De kan bestå i komplikationer på grund af udenlandsk valuta, mulighed for, at der kan være tale om lånekapital, tidszoneforskelle, forskellige afviklingscyklusser på markederne i andre regioner og de betydelige omkostninger, der kan være forbundet med at automatisere systemer for at gøre T+2 mulig. |
| --- | --- |

4.10

Et andet vigtigt forslag går ud på at indføre ensartede krav til afvikling på T+2. Mens dette sikkert er opnåeligt i det indre marked, er der en række problemer, som må tages op for globale transaktioners vedkommende. De kan bestå i komplikationer på grund af udenlandsk valuta, mulighed for, at der kan være tale om lånekapital, tidszoneforskelle, forskellige afviklingscyklusser på markederne i andre regioner og de betydelige omkostninger, der kan være forbundet med at automatisere systemer for at gøre T+2 mulig.

| 4.11 | Forordningen kræver grundlæggende, at alle CSD'er indfører ordninger, som "straffer" markedsdeltagere, der ikke afvikler til tiden, men ordningen skal tilpasses værdipapiret. Pålæggelse af bøder for overskridelse af fristen for levering af illikvide værdipapirer eller SMV-aktier ville forringe deres markedslikviditet. Det bør overvejes at undtage børsnoterede SMV'er. Forslaget til forordning kommer ikke ind på spørgsmålet om, hvad provenuet fra bøderne skal bruges til. |
| --- | --- |

4.11

Forordningen kræver grundlæggende, at alle CSD'er indfører ordninger, som "straffer" markedsdeltagere, der ikke afvikler til tiden, men ordningen skal tilpasses værdipapiret. Pålæggelse af bøder for overskridelse af fristen for levering af illikvide værdipapirer eller SMV-aktier ville forringe deres markedslikviditet. Det bør overvejes at undtage børsnoterede SMV'er. Forslaget til forordning kommer ikke ind på spørgsmålet om, hvad provenuet fra bøderne skal bruges til.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/81 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/81

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for humanmedicinske lægemidler og disse lægemidlers inddragelse under de offentlige sygesikringsordninger«

COM(2012) 84 final – 2012/0035 (COD)

2012/C 299/15

Ordfører: Ingrid KÖSSLER

Rådet og Europa-Parlamentet besluttede henholdsvis den 14. og den 13. marts 2012 under henvisning til artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for humanmedicinske lægemidler og disse lægemidlers inddragelse under de offentlige sygesikringsordninger"

COM(2012) 84 final — 2012/0035 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 12. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli 2012, følgende udtalelse med 123 stemmer for, 1 imod og 8 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   EØSU fremhæver, at sundhed prioriteres højt af de europæiske borgere (1), og bekræfter, at alle lægemidler, som er godkendte i EU, bør være tilgængelige for patienter i alle medlemsstater.

1.2   EØSU understreger, at adgangen til livsvigtige lægemidler er et element i opfyldelsen af retten til den højst opnåelige sundhedstilstand og EU's forpligtelse til at overholde princippet om "velfærd" (EU-traktatens artikel 3).

1.3   EØSU understreger, at direktivet ikke kun kan gælde for en del af lægemiddelmarkedet, men må gælde for hele markedet, herunder for private sygeforsikringer og offentlige og private institutioner som store aftagere af lægemidler, for at sikre lige konkurrence og skabe et indre marked.

1.4   EØSU konstaterer, at uligheder på sundhedsområdet blev anslået til at koste EU ca. 141 mia. EUR i 2004 eller 1,4 % af BNP (2).

1.5   EØSU bemærker med bekymring, at indsigten i prisfastsættelses- og godtgørelsesvilkårene for adgangen til lægemidler ikke er stor i EU27.

1.6   EØSU fremhæver de nuværende forskelle i dødelighed og sygelighed mellem EU's medlemsstater, navnlig hvad angår hjerte-kar-sygdomme, kræft og luftvejssygdomme (3).

1.7   EØSU konstaterer, at prisfastsættelses- og godtgørelsesprocedurer, som overskrider de tidsfrister, der er fastsat i direktivet, er med til at udsætte lanceringen af innovative lægemidler på markedet (4).

1.8   EØSU fremhæver, at dette har konsekvenser for patienter med alvorlige eller livstruende sygdomme, hvor der ikke findes alternative behandlingstilbud. Forsinkelser i adgangen til lægemidler kan på dramatisk vis påvirke patienters levevilkår og reducere deres forventede levetid.

1.9   EØSU understreger, at det har afgørende betydning, at en patient, som har brug for et lægemiddel, på forhånd kender reglerne for tilgængelighed og godtgørelse. Dette bør gøre det nemmere for patienten at træffe et informeret valg og bør forhindre misforståelser. Det bør også skabe et højt tillidsniveau mellem patienten og sundhedstjenesteyderen.

1.10   EØSU mener, at dette på hensigtsmæssig vis kan opnås gennem etablering af en åben og gennemsigtig procedure, som til dels foreslået af Kommissionen.

1.11   EØSU mener, at forberedelsen og gennemførelsen af EU's aktiviteter vedrørende gennemsigtighed på prisfastsættelses- og godtgørelsesområdet kræver et tæt samarbejde med de specialiserede organer og inddragelse af "interessenterne", hvilket forudsætter, at der etableres en ramme for regelmæssige høringer.

1.11.1   EØSU foreslår, at medlemssammensætningen af den ekspertgruppe ("gennemsigtighedsudvalg"), der er nedsat i henhold til direktiv 89/105/EØF og opretholdt i det foreliggende forslag, udvides.

1.11.2   EØSU foreslår, at denne "ekspertgruppe", der handler i offentlighedens interesse, skal bistå Kommissionen med udformningen og gennemførelsen af EU's aktiviteter vedrørende gennemsigtighed i procedurerne og fremme udvekslingen af relevante erfaringer, politikker og praksis mellem medlemsstaterne og de forskellige "interessenter".

1.11.3   EØSU understreger, at effektiv overvågning og støtte på EU-niveau gennem en effektiv gennemførelse med dertil hørende EU-overvågning og evaluering har afgørende betydning for kortlægningen af handelsforvridninger og forsinket markedsadgang. Derfor er det nødvendigt med et tæt samarbejde og en intensiv koordinering mellem Kommissionen, nationale myndigheder og "interessenter"
   (5).

1.11.4   EØSU understreger betydningen af, at Kommissionen udarbejder en årsrapport, som kortlægger den effektive håndhævelse af gennemsigtighedsdirektivet ved at redegøre for de proceduremæssige mekanismer for prisfastsættelse og godtgørelse samt overholdelse af direktivets tidsfrister i hver enkelt medlemsstat.

1.12   EØSU fremhæver, at tidsfristerne ikke altid overholdes, og at der er store forskelle, hvad angår effektiv markedsadgang og udnyttelsesgrad mellem og internt i medlemsstaterne (6).

1.12.1   EØSU har den opfattelse, at de muligheder for domstolsprøvelse, der er tilgængelige i medlemsstaterne, har spillet en begrænset rolle for fristernes overholdelse, idet de ofte langvarige procedurer ved de nationale domstole afholder berørte virksomheder fra at anlægge sag.

1.12.2   EØSU mener, at der er behov for effektive mekanismer til kontrol med og håndhævelse af tidsfristerne for prisfastsættelses- og godtgørelsesbeslutninger.

1.12.3   EØSU opfordrer medlemsstaterne til at sikre proceduregarantier for alle relevante interessenter, der som et minimum dækker: (i) retten til at blive hørt, (ii) retten til indsigt i den administrative sagsakt, herunder relevant videnskabelig dokumentation og rapporter og (iii) retten til at få en begrundet afgørelse.

1.13   Vedrørende de reducerede tidsfrister gør EØSU opmærksom på, at patientsikkerheden skal have højeste prioritet. Navnlig bør alle nye indikationer og resultater vedrørende patientsikkerhed tages i betragtning i prisfastsættelses- og godtgørelsesprocedurerne gennem en mere omfattende medicinsk teknologivurdering samt ved at sammenligne med de terapeutiske alternativer. De reducerede tidsfrister gør ikke prisforhandlingerne, der nødvendigvis skal føres med de berørte virksomheder i denne sammenhæng, mindre komplicerede, hvorfor forhandlingerne ikke kan afsluttes hurtigere.

1.13.1   EØSU fremhæver, at der bør foretages en koordineret vurdering på nationalt niveau med det formål at undgå regionale regler, som udgør en barriere for adgangen til lægemidler for patienter i forskellige regioner i medlemsstaterne. Nationale og regionale myndigheder bør styrke deres koordinering af alle relaterede aktiviteter med henblik på at fremme den lige adgang til lægemidler for alle borgere i en medlemsstat (7).

1.13.2   EØSU fremhæver, at medlemsstaterne kunne sikre en mere effektiv håndhævelse af tidsfristerne ved at præcisere, at myndighederne skal bekræfte modtagelsen af en ansøgning inden for 10 dage og evt. anmode om manglende oplysninger inden for en rimelig frist efter ansøgningens modtagelse, således at der ikke opstår unødvendige forsinkelser, inden ansøgeren kan indsende de supplerende oplysninger, der anmodes om.

1.14   EØSU mener, at patient- og forbrugerorganisationer bør have ret til at anmode om, at der iværksættes en procedure for inddragelse af lægemidler i sygesikringsordninger samt modtage informationer om fremskridt i denne procedure.

1.14.1   EØSU bemærker, at de offentlige og private sygeforsikringsselskaber spiller en stadig større rolle og får stadig større indflydelse, f.eks. i forbindelse med rabataftaler med medicinalindustrien, og foreslår derfor, at medlemsstaterne mindst en gang om året foretager en evaluering af selskabernes aktiviteter. Medlemsstaterne bør regelmæssigt gennemføre en evaluering af priserne på og godtgørelsen af de lægemidler, der forårsager urimeligt høje omkostninger for sygesikringsordningerne og patienterne.

1.15   EØSU støtter inddragelsen af kriterier vha. retningslinjer og inklusionen af definitioner for at sikre, at forslagets centrale målsætninger opfyldes. Dette under overholdelse af EUF-traktatens artikel 168, stk. 7, ifølge hvilken medlemsstaterne har ansvaret for forvaltningen af sundhedstjenesteydelser og behandling på sundhedsområdet, herunder fordelingen af de midler, der afsættes hertil.

1.15.1   EØSU opfordrer kraftigt medlemsstaterne til at arbejde hen imod en standardiseret tilgang til opstillingen af disse kriterier med det formål at etablere værdibaserede prisfastsættelsessystemer i hele Europa. Kriterierne bør inkludere indikatorer for "udækkede medicinske behov", "innovation" og "samfundsmæssige fordele".

1.15.2   EØSU foreslår, at Kommissionen overvåger gennemførelsen af standardiserede kriterier og udarbejder en rapport om prisfastsættelses- og godtgørelsessystemer i medlemsstaterne to år efter gennemførelsen af dette direktiv.

1.16   EØSU opfordrer til, at beslutninger om prisstigninger, prisstop, prisnedsættelser og andre prisgodkendelser baseres på gennemsigtige og objektive kriterier.

1.17   EØSU afviser forslagets artikel 14 (Udelukkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder). Kommissionen må finde en balance mellem godkendelse af godtgørelse til en lægemiddelproducent på den ene side og tredjemands berettigede interesse i at håndhæve sine intellektuelle ejendomsrettigheder på den anden side.

1.18   I tråd med EU-traktatens artikel 3, stk. 5 opfordrer EØSU Kommissionen til at acceptere særlige regler for livsvigtige og dyre lægemidler (f.eks. aids-lægemidler) til udviklings- og vækstlande i internationale multi- og bilaterale aftaler.

2.   Resumé af Kommissionens forslag

2.1   Siden vedtagelsen af direktiv 89/105/EØF har prisfastsættelses- og godtgørelsesprocedurerne udviklet sig og er blevet mere komplekse. Dette direktiv er ikke blevet ændret, siden det trådte i kraft.

2.2   Forslaget opstiller fælles regler og lovgivningsmæssige retningslinjer med det formål at sikre effektivitet og gennemsigtighed i prisfastsættelses-, finansierings- og godtgørelsesprocedurerne.

2.3   Følgende områder er berørt af revisionen:

| a) | medicinalvirksomheder, herunder den innovative industri og generikaindustrien, for hvem adgang til markedet er afgørende for industriens konkurrenceevne og rentabilitet; |
| --- | --- |

a)

medicinalvirksomheder, herunder den innovative industri og generikaindustrien, for hvem adgang til markedet er afgørende for industriens konkurrenceevne og rentabilitet;

| b) | europæiske borgere og patienter, som mærker konsekvenserne af ubegrundede hindringer for handelen med lægemidler og forsinkelser i lægemidlers tilgængelighed; |
| --- | --- |

b)

europæiske borgere og patienter, som mærker konsekvenserne af ubegrundede hindringer for handelen med lægemidler og forsinkelser i lægemidlers tilgængelighed;

| c) | de offentlige sundhedsbudgetter, herunder bidragsfinansierede lovpligtige sygeforsikringsselskaber, eftersom prisfastsættelses- og godtgørelsesordningerne har indflydelse på forbruget af lægemidler og de udgifter og potentielle besparelser, der realiseres af de sociale sikringssystemer. |
| --- | --- |

c)

de offentlige sundhedsbudgetter, herunder bidragsfinansierede lovpligtige sygeforsikringsselskaber, eftersom prisfastsættelses- og godtgørelsesordningerne har indflydelse på forbruget af lægemidler og de udgifter og potentielle besparelser, der realiseres af de sociale sikringssystemer.

2.3.1   Private sygeforsikringer samt offentlige og private organer som hospitaler, store apoteker og andre tjenesteydere i sundhedssektoren er ikke omfattet. EØSU understreger, at direktivet ikke kun kan gælde for en del af lægemiddelmarkedet, men skal gælde for hele markedet for at skabe lige konkurrencevilkår og et velfungerende indre marked.

2.4   Mens direktivet kun gælder for lægemidler, kan medicinsk udstyr være genstand for prisregulering i medlemsstaterne og/eller beslutninger vedrørende deres inddragelse i sygesikringsordningerne.

3.   Generelle bemærkninger

3.1   Set i lyset af eksisterende problemer i flere medlemsstater bifalder EØSU Kommissionens forslag om at styrke samarbejdet på EU-niveau med det formål at sikre adgangen til prismæssigt overkommelige lægemidler og akut nødvendige lægemidler for alle patienter på lige vilkår, samtidig med at udviklingen af nye lægemidler fremmes.

3.2   EØSU gør imidlertid opmærksom på, at det ikke kun er artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUF-traktaten), der skal anvendes som retsgrundlag, men at der også skal tages hensyn til EUF-traktatens artikel 168, stk. 7, ifølge hvilken medlemsstaterne har ansvaret for forvaltningen af sundhedstjenesteydelser og behandling på sundhedsområdet, herunder fordelingen af de midler, der afsættes hertil.

3.3   EØSU påpeger, at prisfastsættelses- og godtgørelsesprocedurerne ofte skaber unødige forsinkelser og indebærer overdrevent komplicerede forvaltningsprocedurer (8), hvad angår adgangen til innovative og generiske lægemidler samt lægemidler til sjældne sygdomme på EU's markeder, navnlig i de medlemsstater, hvor det nationale marked er lille og virksomhedens investeringsafkast lavt.

3.4   EØSU hilser bestemmelsen om at bibeholde gennemsigtighedsudvalget (artikel 20) velkommen, men foreslår en bredere repræsentation i denne "ekspertgruppe", hvilket ville gøre det muligt at høre "interessenterne" regelmæssigt med det formål at sikre effektive procedurer for prisfastsættelse og godtgørelse af lægemidler.

3.5   EØSU tager behørigt hensyn til udviklingen af en fælles forståelse for, at prisfastsættelses- og godtgørelsespolitikkerne skal finde en balance mellem (1) en rettidig og retfærdig adgang til lægemidler for patienter overalt i EU, (2) kontrol med medlemsstaternes udgifter til lægemidler og (3) en belønning af værdifuld innovation på et konkurrencepræget og dynamisk marked, som også tilskynder til forskning og udvikling.

3.5.1   EØSU mener, at der er behov for effektive mekanismer til kontrol med og håndhævelse af tidsfristerne for prisfastsættelses- og godtgørelsesbeslutninger.

3.5.2   EØSU understreger, at der bør udarbejdes en årsrapport, som kortlægger den effektive håndhævelse af gennemsigtighedsdirektivet ved at redegøre for de proceduremæssige mekanismer for prisfastsættelse og godtgørelse samt overholdelse af direktivets tidsfrister i hver enkelt medlemsstat. EØSU ønsker at understrege behovet for en harmoniseret metode til indsamling af de informationer, der indgår i denne rapport, og bifalder Kommissionens forslag, som pålægger medlemsstaterne en forpligtelse til regelmæssigt at rapportere om overholdelsen af tidsfristerne (artikel 17), hvilket vil sikre en bedre håndhævelse af direktivet.

3.6   Ifølge EU-traktatens artikel 3, stk. 5 yder EU også et bidrag til bekæmpelse af fattigdom og beskyttelse af menneskerettigheder i forbindelse med Unionens eksterne aktiviteter. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at acceptere særlige regler for livsvigtige og dyre lægemidler (f.eks. aids-lægemidler) til udviklings- og vækstlande i internationale multi- og bilaterale aftaler.

4.   Særlige bemærkninger

4.1   Definition

EØSU ønsker at gøre opmærksom på Domstolens retspraksis, som anerkender nødvendigheden af en bred fortolkning af direktivets bestemmelser med henblik på at sikre, at dets centrale målsætninger ikke bringes i fare gennem nationale systemer og politikker. Derfor ønsker EØSU at understrege følgende:

4.1.1   "Medicinsk teknologivurdering": EØSU henleder opmærksomheden på den definition, der blev vedtaget af EUnetHTA (9) og anbefaler, at den overtages.

4.1.2   "Inddragelse af interessenter" betyder den rettidige involvering af "interessenter" – herunder patient- og forbrugertalsmænd, indehaveren af markedsføringstilladelsen og lægevidenskabelige eksperter inklusive uafhængige videnskabsfolk – i hele beslutningsprocessen, så de får mulighed for at blive hørt om såvel modellen for vurderingen som gennemførelsen af denne vurdering.

4.1.3   "Inddragelse af patienter og forbrugere" betyder, at patienterne spiller en aktiv rolle i de aktiviteter eller beslutninger, der får konsekvenser for patientgruppen med udgangspunkt i deres specifikke viden og relevante erfaringer som patienter og brugere af sundhedssystemet.

4.1.4   "Objektive og kontrollerbare kriterier" defineres for udvælgelse af, evalueringsmetoder for og dokumentationskrav til produkter, der er underlagt en medicinsk teknologivurdering. Dette inkluderer en forebyggelse af alt unødigt dobbeltarbejde, navnlig med hensyn til proceduren for markedsføringstilladelse og medicinske teknologivurderinger, der er gennemført i andre EU-lande.

4.1.5   Tidshorisonter defineres klart: hvis en medicinsk teknologivurdering er en forudsætning for en priskontrol ifølge artikel 3 og/eller optagelse på en positivliste ifølge artikel 7, skal vurderingen respektere de tidsfrister, der er fastsat i disse artikler.

4.2   Anvendelsesområde

4.2.1   EØSU opfordrer til, at det præciseres, at enhver foranstaltning i tilknytning til beslutninger vedrørende sygesikringsordninger, herunder de påkrævede anbefalinger, hører ind under direktivets anvendelsesområde.

4.2.2   EØSU støtter bestemmelser i dette direktiv, der finder anvendelse på foranstaltninger, som har til formål at fastlægge, hvilke lægemidler der kan omfattes af kontraktlige aftaler eller offentlige indkøbsprocedurer.

4.3   Patientcentreret strategi for proceduretilgængelighed

EØSU støtter en patientcentreret tilgang ved fastsættelsen af proceduretilgængeligheden og opfordrer medlemsstaterne til at tage højde for følgende kriterier: muligheden for at købe et lægemiddel i patientens hjemland, godtgørelsen af udgifter i forbindelse med produktets ordinering til patienten og tidsrummet mellem tildeling af markedsføringstilladelsen og den dato, hvor lægemidlet introduceres på markedet og godtgøres.

4.4   Lægemidlers udelukkelse fra sygesikringsordninger

4.4.1   EØSU støtter Kommissionens forslag om, at der gives en begrundelse, der bygger på objektive og kontrollerbare kriterier, herunder også økonomiske og finansielle kriterier, for enhver beslutning, som betyder, at et lægemiddel udelukkes fra den offentlige sygesikringsordning, eller at omfanget af eller betingelserne for det berørte lægemiddels dækning ændres.

4.4.2   EØSU glæder sig over Kommissionens forslag om, at medlemsstaterne skal arbejde hen imod en standardiseret tilgang til opstillingen af disse kriterier med det formål at etablere værdibaserede prisfastsættelsessystemer i hele Europa.

4.4.2.1   EØSU foreslår, at disse kriterier indeholder indikatorer for "udækkede medicinske behov" og "klinisk potentiale" samt være baseret på, at der "ikke sker forskelsbehandling" (10).

4.5   En klageprocedure i tilfælde af manglende overholdelse af tidsfristerne vedrørende inddragelse af lægemidler under sygesikringsordningerne

4.5.1   EØSU opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at der findes effektive og hurtige klagemuligheder for ansøgeren i tilfælde af manglende overholdelse af de tidsfrister, der er fastsat i forslagets artikel 7.

4.5.2   EØSU opfordrer medlemsstaterne til, i et tæt samarbejde med relevante europæiske, regionale og subregionale organisationer, at overveje, hvordan patienter og ansøgere kan tilkendes en ret til at appellere negative prisfastsættelses- og godtgørelsesbeslutninger til en uafhængig juridisk instans (i reglen en domstol).

4.5.2.1   EØSU er fortaler for, at en sådan juridisk instans skal have effektive redskaber og fuld prøvelsesret, hvad angår såvel indholdsmæssige som juridiske spørgsmål, herunder et mandat til at træffe formelle afgørelse om forholdsmæssige sanktioner i tilfælde af overtrædelser.

4.6   Ekspertgruppen om gennemførelse af det relevante direktiv – sammensætning og formål

4.6.1   "Ekspertgruppen" består af medlemmer, dvs. repræsentanter for:

| a) | medlemsstaternes ministerier eller statslige organer; |
| --- | --- |

a)

medlemsstaternes ministerier eller statslige organer;

| b) | patient- og forbrugerorganisationer; |
| --- | --- |

b)

patient- og forbrugerorganisationer;

| c) | bidragsfinansierede, lovpligtige sygeforsikringsselskaber; |
| --- | --- |

c)

bidragsfinansierede, lovpligtige sygeforsikringsselskaber;

| d) | bidragsyderne til lovpligtige forsikringsordninger (arbejdsgiver- og medarbejderrepræsentanter); |
| --- | --- |

d)

bidragsyderne til lovpligtige forsikringsordninger (arbejdsgiver- og medarbejderrepræsentanter);

| e) | lægemiddelindustrien; |
| --- | --- |

e)

lægemiddelindustrien;

| f) | Kommissionen, Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA) samt formanden eller næstformanden for relevante organer; |
| --- | --- |

f)

Kommissionen, Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA) samt formanden eller næstformanden for relevante organer;

| g) | internationale organisationer og erhvervsorganisationer samt andre sammenslutninger, der er involverede i prisfastsættelses-, finansierings- og godtgørelsesprocedurerne; |
| --- | --- |

g)

internationale organisationer og erhvervsorganisationer samt andre sammenslutninger, der er involverede i prisfastsættelses-, finansierings- og godtgørelsesprocedurerne;

| h) | uafhængige videnskabsfolk. |
| --- | --- |

h)

uafhængige videnskabsfolk.

4.6.2   For at opfylde sine mål skal "ekspertgruppen":

| a) | bistå Kommissionen med overvågning, evaluering og formidling af resultaterne af de foranstaltninger, der træffes på EU-, og nationalt niveau; |
| --- | --- |

a)

bistå Kommissionen med overvågning, evaluering og formidling af resultaterne af de foranstaltninger, der træffes på EU-, og nationalt niveau;

| b) | bidrage til gennemførelsen af EU's tiltag i praksis; |
| --- | --- |

b)

bidrage til gennemførelsen af EU's tiltag i praksis;

| c) | udarbejde udtalelser og anbefalinger eller indgive rapporter til Kommissionen, enten efter anmodning fra sidstnævnte eller på eget initiativ; |
| --- | --- |

c)

udarbejde udtalelser og anbefalinger eller indgive rapporter til Kommissionen, enten efter anmodning fra sidstnævnte eller på eget initiativ;

| d) | bistå Kommissionen i forbindelse med udarbejdelsen af retningslinjer, anbefalinger og andre tiltag; |
| --- | --- |

d)

bistå Kommissionen i forbindelse med udarbejdelsen af retningslinjer, anbefalinger og andre tiltag;

| e) | udarbejde en årlig rapport om gruppens aktiviteter og forelægge denne for Kommissionen. |
| --- | --- |

e)

udarbejde en årlig rapport om gruppens aktiviteter og forelægge denne for Kommissionen.

4.7   Klassificering af lægemidler med henblik på deres inddragelse under sygesikringsordninger

4.7.1   EØSU opfordrer til, at oprettelsen af godtgørelseskategorier baseres på gennemsigtige og objektive kriterier, som gør det muligt for ansøgere, patienter og forbrugere at gennemskue, hvordan lægemidler vil blive behandlet.

4.7.2   EØSU anerkender "interessenternes" ret til at anmode de kompetente myndigheder om indblik i de objektive data, de har brugt som grundlag for at fastlægge dækningen for interessentens lægemiddel under anvendelse af kriterier og metoder.

4.7.3   EØSU anmoder om, at indehavere af markedsføringstilladelser og repræsentative patient- og forbrugerorganisationer sikres ret til at blive hørt inden for en passende frist, inden et lægemiddel inkluderes i en bestemt godtgørelseskategori, når det er hensigtsmæssigt, og have ret til at appellere oprettelsen af en godtgørelseskategori til en uafhængig instans.

4.8   Generiske lægemidler

4.8.1   EØSU fremhæver, at der ved godkendelsen af prisen på generiske lægemidler og deres dækning under sygesikringsordningen ikke i alle tilfælde er behov for en ny eller detaljeret vurdering, når referencelægemidlet allerede er blevet prissat og medtaget i sygesikringsordningen, og evalueringen er foretaget af Det Europæiske Lægemiddelagentur.

4.8.2   Vedrørende Kommissionens forslag om, at en reduktion af tidsfristerne til 30 dage for generiske lægemidler, som dækker både prisfastsættelses- og godtgørelsesprocesserne, vil sikre en tidligere markedstilgængelighed for patienter i medlemsstaterne og fremme priskonkurrencen på markedet for lægemidler, der ikke længere er omfattet af et patent, inden for en fornuftig tidshorisont efter tabet af originalproduktets eneret, gør EØSU opmærksom på, at den medicinske vurdering af et generisk lægemiddel ganske vist ikke er lige så tidskrævende som ved et innovativt produkt, men at der stadigvæk skal finde en prisfastsættelse og prisforhandlinger sted.

4.9   Prisgodkendelse

EØSU anmoder om, at de kompetente myndigheder sender ansøgeren en officiel kvittering for modtagelsen maksimalt 10 dage efter, at en ansøgning om prisgodkendelse af et produkt er blevet indsendt. Medlemsstaterne skal sikre, at en sådan ansøgning kan indsendes af ansøgeren umiddelbart efter udstedelsen af en markedsføringstilladelse eller efter en positiv udtalelse fra enten Det Europæiske Lægemiddelagentur eller de kompetente nationale myndigheder.

4.10   Prisstop og prisnedsættelse

4.10.1   EØSU opfordrer medlemsstaterne til, mindst en gang om året, at gennemføre en evaluering for at fastslå, om de makroøkonomiske betingelser retfærdiggør, at prisstoppet fortsætter uændret. Senest 60 dage efter at denne evaluering er påbegyndt, giver de kompetente myndigheder meddelelse om eventuelle prisforhøjelser eller -nedsættelser. Hvis der foretages ændringer, skal de kompetente myndigheder offentliggøre en begrundelse for afgørelsen baseret på objektive og kontrollerbare kriterier.

4.10.2   EØSU opfordrer fortsat medlemsstaterne til regelmæssigt at gennemføre en evaluering af priserne på og godtgørelsen af de lægemidler, der forårsager urimeligt høje omkostninger for sygesikringsordningerne og patienterne. Indenfor en passende tidsfrist efter iværksættelsen af denne evaluering offentliggør de kompetente myndigheder om og hvilke prisnedsættelser, der godkendes. Hvis der findes sådanne tilfælde offentliggør myndighederne en begrundelse som beror på objektive og kontrollerbare kriterier (herunder hører også økonomiske og finansielle kriterier).

4.10.3   EØSU opfordrer Kommissionen til at overvåge de situationer, hvor medlemsstater modtager finansiel støtte, så der stilles garantier for, at lægemidler bestemt til internt brug i landet ikke eksporteres til andre medlemsstater.

4.11   Prisforhøjelse

4.11.1   EØSU ønsker at fremhæve, at en prisforhøjelse for et lægemiddel først må gennemføres, når de kompetente myndigheder har godkendt den efter høring af de relevante interessenter, herunder patientorganisationer.

4.11.2   EØSU gør opmærksom på behovet for, at proceduregarantier inkluderes for alle relevante interessenter, og som et minimum dækker: (i) retten til at blive hørt, (ii) retten til indsigt i den administrative sagsakt, herunder relevant videnskabelig dokumentation og rapporter og (iii) retten til at få en begrundet afgørelse.

4.11.3   EØSU foreslår, at den kompetente myndighed sender ansøgeren en officiel kvittering for modtagelsen maksimalt 10 dage efter, at en medlemsstat har modtaget en ansøgning om at forhøje prisen på et produkt.

4.12   Efterspørgselsrelaterede foranstaltninger

EØSU bifalder Kommissionens forslag om at præcisere, at foranstaltninger, der har til formål at kontrollere eller fremme ordineringen af specifikke navngivne lægemidler, er dækket af gennemsigtighedsdirektivet, og foreslår, at disse proceduremæssige garantier udvides til at omfatte alle foranstaltninger, der har til formål at kontrollere eller fremme ordineringen af lægemidler.

4.13   Yderligere bevis for kvalitet, sikkerhed eller virkning

4.13.1   Som regel revurderer medlemsstaterne inden for rammerne af beslutninger om prisfastsættelse og godtgørelse ikke de elementer, som Det Europæiske Lægemiddelagentur bygger markedsføringstilladelsen på, herunder lægemidlets kvalitet, sikkerhed eller virkning (inklusive lægemidler til sjældne sygdomme) og objektive oplysninger indhentet gennem det europæiske samarbejde om medicinske teknologivurderinger.

4.14   Intellektuelle ejendomsrettigheder

EØSU understreger betydningen af at beskytte intellektuelle ejendomsrettigheder, som især er vigtige med henblik på at fremme lægemiddelinnovation og støtte EU's økonomi. EØSU afviser forslagets artikel 14 (Udelukkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder), der lyder således: "Beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder er ikke en gyldig grund til at nægte, suspendere eller tilbagekalde beslutninger vedrørende prisen på et lægemiddel eller dets inddragelse under den offentlige sygesikringsordning". Kommissionen må finde en balance mellem godkendelse af godtgørelse til en lægemiddelproducent på den ene side og tredjemands berettigede interesse i at håndhæve sine intellektuelle ejendomsrettigheder på den anden side. Der bør ikke gribes ind i medlemsstaternes beføjelser til at vurdere innovation og sikre en korrekt håndhævelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  På trods af en stigende bekymring for den økonomiske situation fastholdt sundhed og sundhedspleje sin plads på top fem over EU-borgernes prioriterede områder ifølge en Eurobarometer-undersøgelse fra 2009 (f.eks. nr. 71 forår 2009, nr. 72 efterår 2009). Se f.eks.: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/eb/eb72/eb72_en.htm.

1

(2)  Mackenbach JP, Meerding WJ, Kunst AE.: Economic implications of socioeconomic inequalities in health in the European Union. Kommissionen, juli 2007.

2

(3)  WHO anser stigningen i kroniske sygdomme for at være en epidemi og anslår, at denne epidemi vil kræve 52 millioner dødsofre i Europa inden 2030. Kilde: http://ec.europa.eu/health/interest_groups/docs/euhpf_answer_consultation_jan2012_en.pdf.

3

(4)  Report on the Pharmaceutical Sector Inquiry: http://ec.europa.eu/competition/sectors/pharmaceuticals/inquiry/index.html.

4

(5)  Kanavos P, Schurer WS, Vogler S.: Structure of medicines distribution in EU-27 and its impact on prices, availability and on the efficiency of medicines provision. Kommissionen, GD for Erhvervspolitik og EMINet. Januar 2011.

5

Structure of medicines distribution in EU-27 and its impact on prices, availability and on the efficiency of medicines provision

(6)  Pharmaceutical Sector Inquiry, Final Report, 8. juli 2009. Forskellige studier, som f.eks. Alcimed-studiet eller EU Pharmaceutical Inquiry bekræfter denne variation i adgangen. Europæiske referencenetværk mellem ekspertisecentre er en metode til at reducere denne variation i adgangen.

6

(7)  Domstolens retspraksis fastslår, at tidsfristerne er forpligtende, og at de nationale myndigheder ikke har ret til at overskride disse – [1] Merck Sharp and Dohme B.V. v. Belgium (C-245/03).

7

(8)  Pharmaceutical market monitoring study, Bind I, s. 83.

8

(9)  EUnetHTA anvender følgende definition: "Sundhedsteknologivurdering er en tværfaglig proces, som samler information om medicinske, sociale, økonomiske og etiske spørgsmål i forbindelse med anvendelse af sundhedsteknologi på en systematisk, gennemskuelig, objektiv og robust måde. Formålet er at underbygge udformningen af sikre og effektive sundhedspolitikker, som er patientfokuserede og forsøger at opnå den største merværdi"; tilgængelig på http://www.eunethta.eu/Public/About_EUnetHTA/HTA/.

9

(10)  Sag C-181/82 Roussel Laboratoria, Samling af Afgørelser 1983, s. 3849; Sag238/82 Duphar m.fl., Samling af Afgørelser 1984, s. 523.

10

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

1.   Følgende ændringsforslag fik mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer, men blev i henhold til forretningsordenens artikel 39, stk. 2, forkastet under debatten:

a)   Punkt 4.5.2.1

Tekst ændres:

| "4.5.2.1 | EØSU er fortaler for, at en sådan juridisk instans skal have effektive redskaber og fuld prøvelsesret, hvad angår såvel indholdsmæssige som juridiske spørgsmål, herunder et mandat til at træffe formelle afgørelser om forholdsmæssige sanktioner i tilfælde af overtrædelser. " |
| --- | --- |

"4.5.2.1

Begrundelse

Begrundelse

Selvindlysende.

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 71 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 89 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 19 |

Stemmer for

:

71

Stemmer imod

:

89

Stemmer hverken for eller imod

:

19

b)   Punkt 1.11.2

Punkt 1.11.2

Ændres som følger:

| "1.11.2 | EØSU mener, at der er behov for mekanismer til kontrol med og håndhævelse af tidsfristerne for prisfastsættelses- og godtgørelsesbeslutninger. " |
| --- | --- |

"1.11.2

1.11.2

EØSU mener, at der er behov for mekanismer til kontrol med og håndhævelse af tidsfristerne for prisfastsættelses- og godtgørelsesbeslutninger. "

EØSU mener, at der er behov for mekanismer til kontrol med og håndhævelse af tidsfristerne for prisfastsættelses- og godtgørelsesbeslutninger.

Begrundelse

Begrundelse

Se ændringsforslaget til punkt 4.5.2.1.

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 71 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 89 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 19 |

Stemmer for

:

71

Stemmer imod

:

89

Stemmer hverken for eller imod

:

19

2.   Følgende punkter i sektionsudtalelsen blev ændret i overensstemmelse med de ændringsforslag, der blev vedtaget på plenarforsamlingen, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer (forretningsordenens artikel 54, stk. 5:)

a)   Punkt 4.2.1

Punkt 4.2.1

| "4.2.1 | EØSU opfordrer til, at det præciseres, at enhver foranstaltning i tilknytning til beslutningen om at inkludere vacciner i sygesikringsordninger hører ind under direktivets anvendelsesområde." |
| --- | --- |

"4.2.1

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 79 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 61 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 47 |

Stemmer for

:

79

Stemmer imod

:

61

Stemmer hverken for eller imod

:

47

b)   Punkt 4.5.2.2

Punkt 4.5.2.2

| "4.5.2.2 | EØSU foreslår, at en godtgørelse automatisk godkendes, hvis tidsfristerne ikke overholdes." |
| --- | --- |

"4.5.2.2

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 90 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 73 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 22 |

Stemmer for

:

90

Stemmer imod

:

73

Stemmer hverken for eller imod

:

22

c)   Punkt 4.14

Punkt 4.14

"4.14   Intellektuelle ejendomsrettigheder

EØSU understreger betydningen af at beskytte intellektuelle ejendomsrettigheder, som især er vigtige med henblik på at fremme lægemiddelinnovation og støtte EU's økonomi. Der bør ikke gribes ind i medlemsstaternes beføjelser til at vurdere innovation og sikre en korrekt håndhævelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder."

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 53 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 35 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 5 |

Stemmer for

:

53

Stemmer imod

:

35

Stemmer hverken for eller imod

:

5

d)   Punkt 1.12

Punkt 1.12

| "1.12 | EØSU bifalder Kommissionens forslag om tidsfrister på 120 dage og foreslår, med henblik på en yderligere strømlining af patienternes adgang til lægemidler, at de samme tidsfrister anvendes for alle innovative lægemidler, hvad enten disse er omfattet af nationale medicinske teknologivurderinger eller ej." |
| --- | --- |

"1.12

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 73 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 41 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 6 |

Stemmer for

:

73

Stemmer imod

:

41

Stemmer hverken for eller imod

:

6

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/89 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/89

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forenklede regler for overførsel i det indre marked af motorkøretøjer, der er indregistreret i en anden medlemsstat«

COM(2012) 164 final – 2012/0082 (COD)

2012/C 299/16

Hovedordfører: Miklós PÁSZTOR

Rådet og Europa-Parlamentet besluttede henholdsvis den 24. april 2012 og den 18. april 2012 under henvisning til artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forenklede regler for overførsel i det indre marked af motorkøretøjer, der er indregistreret i en anden medlemsstat

COM(2012) 164 final — 2012/0082 (COD).

EØSU's præsidium henviste den 24. april 2012 det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug.

På grund af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli, Miklós PÁSZTOR til hovedordfører og vedtog enstemmigt følgende udtalelse:

1.   Anbefalinger

| 1.1 | EØSU tilslutter sig Kommissions målsætninger og støtter op om en forordning, der fastsætter regler for registrering af motorkøretøjer, som allerede er registreret i en anden medlemsstat. Dette er i overensstemmelse med både nærhedsprincippet og kravene om "Borgernes Europa". Samtidig beklager EØSU, at det ikke som oprindeligt tænkt har været muligt at indføre en ensartet EU-registrering, som udvalget mener vil være nødvendig på langt sigt. |
| --- | --- |

1.1

EØSU tilslutter sig Kommissions målsætninger og støtter op om en forordning, der fastsætter regler for registrering af motorkøretøjer, som allerede er registreret i en anden medlemsstat. Dette er i overensstemmelse med både nærhedsprincippet og kravene om "Borgernes Europa". Samtidig beklager EØSU, at det ikke som oprindeligt tænkt har været muligt at indføre en ensartet EU-registrering, som udvalget mener vil være nødvendig på langt sigt.

| 1.2 | Når forordningen vedtages, forventer EØSU, at det bliver lige så let at registrere køretøjer i et andet land som at genregistrere dem i samme land, uden ekstra omkostninger og unødvendige kontroller og dokumenter. Medmindre der er tale om mangelfulde eller ugyldige oplysninger, må andre lande ikke kræve, at der udføres supplerende administrative, ineffektive og omkostningsfulde procedurer som f.eks. teknisk kontrol. Desuden bør udgifter til registrering på tværs af landegrænser ikke overstige udgifterne til registrering i oprindelseslandet. |
| --- | --- |

1.2

Når forordningen vedtages, forventer EØSU, at det bliver lige så let at registrere køretøjer i et andet land som at genregistrere dem i samme land, uden ekstra omkostninger og unødvendige kontroller og dokumenter. Medmindre der er tale om mangelfulde eller ugyldige oplysninger, må andre lande ikke kræve, at der udføres supplerende administrative, ineffektive og omkostningsfulde procedurer som f.eks. teknisk kontrol. Desuden bør udgifter til registrering på tværs af landegrænser ikke overstige udgifterne til registrering i oprindelseslandet.

| 1.3 | For EØSU er det et vigtigt resultat, at forordningen ikke indeholder krav til almindelige borgere om indhentning af oplysninger. Vi håber, at kravet til de kompetente myndigheder om informationsudveksling kan få en betydning for samarbejdet på andre og vigtigere områder, og således bidrage aktivt til de europæiske værdier og fælles interesser. |
| --- | --- |

1.3

For EØSU er det et vigtigt resultat, at forordningen ikke indeholder krav til almindelige borgere om indhentning af oplysninger. Vi håber, at kravet til de kompetente myndigheder om informationsudveksling kan få en betydning for samarbejdet på andre og vigtigere områder, og således bidrage aktivt til de europæiske værdier og fælles interesser.

| 1.4 | EØSU sætter pris på, at Kommissionen agter at indarbejde en efterfølgende evaluering i selve forordningen, og opfordrer samtidig til at nedsætte undersøgelsesperioden fra fire til to år. |
| --- | --- |

1.4

EØSU sætter pris på, at Kommissionen agter at indarbejde en efterfølgende evaluering i selve forordningen, og opfordrer samtidig til at nedsætte undersøgelsesperioden fra fire til to år.

2.   Kommissionens forslag til forordning

| 2.1 | Kommissionen har påtaget sig en stor opgave for at forenkle reglerne for overførsel af motorkøretøjer, der er indregistreret i en medlemsstat, til en anden, i form af en forordning. Frem til nu har direktiv 1999/37/EF været den eneste form for lovgivning vedrørende koordinering af form og indhold af registreringsattester for motorkøretøjer. Andre harmoniseringsforanstaltninger – som er ønskværdige med tanke på det indre marked – har været vejledende og har således kun haft en begrænset effekt på medlemsstatsniveau. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionen har påtaget sig en stor opgave for at forenkle reglerne for overførsel af motorkøretøjer, der er indregistreret i en medlemsstat, til en anden, i form af en forordning. Frem til nu har direktiv 1999/37/EF været den eneste form for lovgivning vedrørende koordinering af form og indhold af registreringsattester for motorkøretøjer. Andre harmoniseringsforanstaltninger – som er ønskværdige med tanke på det indre marked – har været vejledende og har således kun haft en begrænset effekt på medlemsstatsniveau.

| 2.2 | Under udarbejdelsen af forordningsforslaget var Kommissionen ikke blot nødt til at tage hensyn til ovenstående betragtninger, men også til lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger (1) og bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet (2). |
| --- | --- |

2.2

Under udarbejdelsen af forordningsforslaget var Kommissionen ikke blot nødt til at tage hensyn til ovenstående betragtninger, men også til lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger (1) og bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet (2).

| 2.3 | Under hensyntagen til det indre markeds behov sigter forordningsforslaget derfor mod:






  — | at fastlægge harmoniserede regler for motorkøretøjer, der er registreret i en medlemsstat, men som anvendes regelmæssigt i en anden, herunder motorcykler og knallerter (3). Forordningen gælder ikke for motorkøretøjer, der er registreret i et tredjeland; |
| --- | --- | --- |

2.3

Under hensyntagen til det indre markeds behov sigter forordningsforslaget derfor mod:

—

at fastlægge harmoniserede regler for motorkøretøjer, der er registreret i en medlemsstat, men som anvendes regelmæssigt i en anden, herunder motorcykler og knallerter (3). Forordningen gælder ikke for motorkøretøjer, der er registreret i et tredjeland;

| — | at fastsætte, at genregistrering kun er nødvendig ved ophold over seks måneder. En forudsætning herfor er, at den sædvanlige bopæl ændres, dvs. stedet for de vigtigste erhvervsinteresser eller personlige bånd; |
| --- | --- |

—

at fastsætte, at genregistrering kun er nødvendig ved ophold over seks måneder. En forudsætning herfor er, at den sædvanlige bopæl ændres, dvs. stedet for de vigtigste erhvervsinteresser eller personlige bånd;

| — | medmindre der foreligger særlige årsager, at forbyde kravet om fysiske (tekniske) prøver. En fysisk kontrol må kun udføres, hvis registreringsoplysningerne er mangelfulde eller modsigende, eller hvis der er mistanke om en forbrydelse, alvorlig skade eller ejerskifte. I mangel heraf skal teknisk kontrol, der er udført i oprindelseslandet, godkendes; |
| --- | --- |

—

medmindre der foreligger særlige årsager, at forbyde kravet om fysiske (tekniske) prøver. En fysisk kontrol må kun udføres, hvis registreringsoplysningerne er mangelfulde eller modsigende, eller hvis der er mistanke om en forbrydelse, alvorlig skade eller ejerskifte. I mangel heraf skal teknisk kontrol, der er udført i oprindelseslandet, godkendes;

| — | at dække de nødvendige regler for en ensartet tilgang til midlertidige registreringer og erhvervsregistreringer i det indre marked; |
| --- | --- |

—

at dække de nødvendige regler for en ensartet tilgang til midlertidige registreringer og erhvervsregistreringer i det indre marked;

| — | at harmonisere handel på tværs af landegrænser og overdragelse af ejendomsretten til brugte biler - med undtagelse af tredjelande. |
| --- | --- |

—

at harmonisere handel på tværs af landegrænser og overdragelse af ejendomsretten til brugte biler - med undtagelse af tredjelande.

| 2.4 | Forordningsforslaget forpligter myndigheder til at indhente tidligere registreringsoplysninger fra myndighederne i de berørte medlemsstater. Samtidig nævner det muligheden for at anvende de nyeste informationsteknologier.






  — | For at sikre en smidig udveksling af oplysninger pålægger forslaget medlemsstaterne at benytte software, der giver myndighederne i andre medlemsstater mulighed for at få adgang til oplysninger, og som samtidig beskytter mod uretmæssig adgang ved hjælp af krypterede xml-filer. Udveksling af oplysninger skal foregå i realtid via en online-platform, og udgifterne til softwareudvikling skal afholdes af de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- | --- |

2.4

Forordningsforslaget forpligter myndigheder til at indhente tidligere registreringsoplysninger fra myndighederne i de berørte medlemsstater. Samtidig nævner det muligheden for at anvende de nyeste informationsteknologier.

—

For at sikre en smidig udveksling af oplysninger pålægger forslaget medlemsstaterne at benytte software, der giver myndighederne i andre medlemsstater mulighed for at få adgang til oplysninger, og som samtidig beskytter mod uretmæssig adgang ved hjælp af krypterede xml-filer. Udveksling af oplysninger skal foregå i realtid via en online-platform, og udgifterne til softwareudvikling skal afholdes af de enkelte medlemsstater.

| — | Kommissionen vil skabe en offentlig database med kontaktoplysninger om de nationale myndigheder. |
| --- | --- |

—

Kommissionen vil skabe en offentlig database med kontaktoplysninger om de nationale myndigheder.

| — | Kommissionen vil ligeledes sikre en løbende udvikling af it-systemet gennem den retlige mulighed for uddelegering. |
| --- | --- |

—

Kommissionen vil ligeledes sikre en løbende udvikling af it-systemet gennem den retlige mulighed for uddelegering.

| 2.5 | Forordningsforslaget indeholder strenge betingelser for afvisning af registrering. Ansøgere har endvidere ret til at appellere i en måned efter afvisning. |
| --- | --- |

2.5

Forordningsforslaget indeholder strenge betingelser for afvisning af registrering. Ansøgere har endvidere ret til at appellere i en måned efter afvisning.

| 2.6 | I forslaget forpligter Kommissionen sig til at evaluere forordningens virkninger efter fire år. |
| --- | --- |

2.6

I forslaget forpligter Kommissionen sig til at evaluere forordningens virkninger efter fire år.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | EØSU tilslutter sig Kommissions målsætninger og støtter op om anvendelsen af en forordning til fastsættelse af regler for registrering af motorkøretøjer, som allerede er registreret i en anden medlemsstat. Dette er i overensstemmelse med både nærhedsprincippet og kravene om "Borgernes Europa". Forslaget tager samtidig hensyn til den praktiske erfaring med det bureaukratiske system, som, når det gælder mindre spørgsmål, fra naturens hånd har en tendens til at prioritere traditionelle regler og bekvemmelighed i stedet for at forsøge at tilpasse sig strategiske mål. |
| --- | --- |

3.1

EØSU tilslutter sig Kommissions målsætninger og støtter op om anvendelsen af en forordning til fastsættelse af regler for registrering af motorkøretøjer, som allerede er registreret i en anden medlemsstat. Dette er i overensstemmelse med både nærhedsprincippet og kravene om "Borgernes Europa". Forslaget tager samtidig hensyn til den praktiske erfaring med det bureaukratiske system, som, når det gælder mindre spørgsmål, fra naturens hånd har en tendens til at prioritere traditionelle regler og bekvemmelighed i stedet for at forsøge at tilpasse sig strategiske mål.

| 3.2 | Imidlertid beklager EØSU, at det ikke som oprindeligt tænkt har været muligt at indføre en ensartet EU-registrering, som udvalget mener vil være nødvendig på langt sigt. |
| --- | --- |

3.2

Imidlertid beklager EØSU, at det ikke som oprindeligt tænkt har været muligt at indføre en ensartet EU-registrering, som udvalget mener vil være nødvendig på langt sigt.

| 3.3 | EØSU er af den opfattelse, at en ensartet registrering ikke vil underminere medlemsstaternes indtægtsbehov, da systemet giver mulighed for at inddrive udgifterne til registrering. Samtidig vil en ensartet registrering være mere gennemsigtig og sporbar. |
| --- | --- |

3.3

EØSU er af den opfattelse, at en ensartet registrering ikke vil underminere medlemsstaternes indtægtsbehov, da systemet giver mulighed for at inddrive udgifterne til registrering. Samtidig vil en ensartet registrering være mere gennemsigtig og sporbar.

| 3.4 | EØSU mener, at forslaget til forordning viser en hensigtsmæssig tilgang til de grundlæggende problemer, og at det opstiller passende procedureregler til at identificere og overvinde potentielle trusler mod kunder og myndigheder. Der er således valgt en balanceret tilgang til risikostyring frem for en overdreven og bureaukratisk forsigtighed. |
| --- | --- |

3.4

EØSU mener, at forslaget til forordning viser en hensigtsmæssig tilgang til de grundlæggende problemer, og at det opstiller passende procedureregler til at identificere og overvinde potentielle trusler mod kunder og myndigheder. Der er således valgt en balanceret tilgang til risikostyring frem for en overdreven og bureaukratisk forsigtighed.

| 3.5 | Tekstforslaget behandler på passende vis bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet og tager samtidig hensyn til markedet for brugte motorkøretøjer og dets interesser. |
| --- | --- |

3.5

Tekstforslaget behandler på passende vis bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet og tager samtidig hensyn til markedet for brugte motorkøretøjer og dets interesser.

| 3.6 | Når forordningen vedtages, forventer EØSU, at det bliver lige så let at registrere køretøjer i et andet land som at genregistrere dem i samme land, uden ekstra omkostninger og unødvendige kontroller og dokumenter. Medmindre der er tale om mangelfulde eller ugyldige oplysninger, må andre lande ikke kræve, at der udføres supplerende administrative, ineffektive og omkostningsfulde procedurer som f.eks. teknisk kontrol. Desuden bør udgifter til registrering på tværs af landegrænser ikke overstige udgifterne til registrering i oprindelseslandet. |
| --- | --- |

3.6

Når forordningen vedtages, forventer EØSU, at det bliver lige så let at registrere køretøjer i et andet land som at genregistrere dem i samme land, uden ekstra omkostninger og unødvendige kontroller og dokumenter. Medmindre der er tale om mangelfulde eller ugyldige oplysninger, må andre lande ikke kræve, at der udføres supplerende administrative, ineffektive og omkostningsfulde procedurer som f.eks. teknisk kontrol. Desuden bør udgifter til registrering på tværs af landegrænser ikke overstige udgifterne til registrering i oprindelseslandet.

| 3.7 | For EØSU er det et vigtigt resultat, at forordningen ikke indeholder krav til almindelige borgere om indhentning af oplysninger. Vi håber, at kravet til de kompetente myndigheder om informationsudveksling kan få en betydning for samarbejdet på andre og vigtigere områder og således bidrage aktivt til de europæiske værdier og fælles interesser. |
| --- | --- |

3.7

For EØSU er det et vigtigt resultat, at forordningen ikke indeholder krav til almindelige borgere om indhentning af oplysninger. Vi håber, at kravet til de kompetente myndigheder om informationsudveksling kan få en betydning for samarbejdet på andre og vigtigere områder og således bidrage aktivt til de europæiske værdier og fælles interesser.

| 3.8 | EØSU mener, at det ud fra et langsigtet perspektiv virker meningsløst at fastholde midlertidige registreringer og erhvervsregistreringer. Sidstnævnte er blot en midlertidig løsning. Samtidig er det modstridende, at ikke-overensstemmende køretøjer har begrænset tilladelse, og at de i nogle tilfælde endda kan rejse over større afstande fra et land til et andet. Disse køretøjer bør i stedet transporteres, eller hvis deres tekniske tilstand tillader det, kunne de få en midlertidig tilladelse. På samme tid ville det give mening at forbyde køretøjer med en midlertidig registrering at transportere varer og passagerer. |
| --- | --- |

3.8

EØSU mener, at det ud fra et langsigtet perspektiv virker meningsløst at fastholde midlertidige registreringer og erhvervsregistreringer. Sidstnævnte er blot en midlertidig løsning. Samtidig er det modstridende, at ikke-overensstemmende køretøjer har begrænset tilladelse, og at de i nogle tilfælde endda kan rejse over større afstande fra et land til et andet. Disse køretøjer bør i stedet transporteres, eller hvis deres tekniske tilstand tillader det, kunne de få en midlertidig tilladelse. På samme tid ville det give mening at forbyde køretøjer med en midlertidig registrering at transportere varer og passagerer.

| 3.9 | EØSU glæder sig over besparelserne på 1,5 mia. euro for private og virksomheder. Udvalget anerkender ligeledes, at forordningens årlige omkostninger på 1,5 mio. euro kun vil have en minimal indflydelse på EU-budgettet. Samtidig er det vigtigt at påpege, at omkostningerne ved forordningen også skal dækkes af de nationale budgetter, og det vil for klarheds skyld give mening at fremlægge et skøn over det samlede beløb. |
| --- | --- |

3.9

EØSU glæder sig over besparelserne på 1,5 mia. euro for private og virksomheder. Udvalget anerkender ligeledes, at forordningens årlige omkostninger på 1,5 mio. euro kun vil have en minimal indflydelse på EU-budgettet. Samtidig er det vigtigt at påpege, at omkostningerne ved forordningen også skal dækkes af de nationale budgetter, og det vil for klarheds skyld give mening at fremlægge et skøn over det samlede beløb.

| 3.10 | EØSU er enig i, at Kommissionen bør få tildelt beføjelser med hensyn til de tekniske og dataindholdsmæssige spørgsmål, der har at gøre med driften af systemet på europæisk niveau, som fastlagt i forordningsforslaget. |
| --- | --- |

3.10

EØSU er enig i, at Kommissionen bør få tildelt beføjelser med hensyn til de tekniske og dataindholdsmæssige spørgsmål, der har at gøre med driften af systemet på europæisk niveau, som fastlagt i forordningsforslaget.

| 3.11 | EØSU anbefaler, at de beslutningstagende institutioner - Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen - overvejer at give mulighed for, at der delvis eller fuldt ud kan tages hensyn til en kundes omkostninger til genregistrering af et køretøj, med undtagelse af tilfælde hvor der er tale om genregistrering efter et ejerskifte. |
| --- | --- |

3.11

EØSU anbefaler, at de beslutningstagende institutioner - Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen - overvejer at give mulighed for, at der delvis eller fuldt ud kan tages hensyn til en kundes omkostninger til genregistrering af et køretøj, med undtagelse af tilfælde hvor der er tale om genregistrering efter et ejerskifte.

| 3.12 | EØSU sætter pris på, at Kommissionen agter at indarbejde en efterfølgende evaluering i selve forordningen, og opfordrer samtidig til at nedsætte undersøgelsesperioden fra fire til to år. |
| --- | --- |

3.12

EØSU sætter pris på, at Kommissionen agter at indarbejde en efterfølgende evaluering i selve forordningen, og opfordrer samtidig til at nedsætte undersøgelsesperioden fra fire til to år.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | EØSU mener, at det nuværende forordningsforslag både med hensyn til detaljer og som en overordnet helhed opfylder forventningerne. |
| --- | --- |

4.1

EØSU mener, at det nuværende forordningsforslag både med hensyn til detaljer og som en overordnet helhed opfylder forventningerne.

| 4.2 | EØSU bakker op om indsatsen for at basere registreringsprocedurer på den fuldstændige typegodkendelse af køretøjer, som det er tilfældet for typeattestordningen. Selvom disse oplysninger er mere detaljerede end de i Bilag 1 påkrævede, er de internationalt accepterede og danner allerede grundlag for registreringsprocedurerne i adskillige medlemsstater. |
| --- | --- |

4.2

EØSU bakker op om indsatsen for at basere registreringsprocedurer på den fuldstændige typegodkendelse af køretøjer, som det er tilfældet for typeattestordningen. Selvom disse oplysninger er mere detaljerede end de i Bilag 1 påkrævede, er de internationalt accepterede og danner allerede grundlag for registreringsprocedurerne i adskillige medlemsstater.

| 4.3 | I tillæg til producenternes tekniske oplysninger bør man indarbejde reelle værdier på baggrund af de nyeste officielle kontroller, f.eks. i forbindelse med luftforurenende emissioner. |
| --- | --- |

4.3

I tillæg til producenternes tekniske oplysninger bør man indarbejde reelle værdier på baggrund af de nyeste officielle kontroller, f.eks. i forbindelse med luftforurenende emissioner.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Direktiv 95/46/EF (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31–50) og forordning 45/2001/EF (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1–22).

1

(2)  Rådets afgørelse 2004/919/EF (EUT L 389 af 30.12.2004, s. 28).

2

(3)  Direktiv 2002/24/EF (EFT L 124 af 9.5.2002, s. 1-44).

3

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/92 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/92

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om styrket solidaritet i EU på asylområdet – En EU-dagsorden for bedre ansvarsfordeling og øget gensidig tillid«

COM(2011) 835 final

2012/C 299/17

Ordfører: Cristian PÎRVULESCU

Kommissionen besluttede den 2. december 2011 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om styrket solidaritet i EU på asylområdet – En EU-dagsorden for bedre ansvarsfordeling og øget gensidig tillid"

COM(2011) 835 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab. Sektionen vedtog sin udtalelse den 27. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 116 stemmer for, 3 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU hilser Kommissionens initiativ velkommen og mener, at der er behov for at gennemgå og justere EU's asylpolitik. |
| --- | --- |

1.1

EØSU hilser Kommissionens initiativ velkommen og mener, at der er behov for at gennemgå og justere EU's asylpolitik.

| 1.2 | Solidaritetsprincippet bør fortsat være hovedhjørnestenen i denne politik, selv om medlemsstaternes antal og størrelse samt deres forskellige grad af udsathed for flygtningestrømme skaber forskelligartede vilkår, hvilket komplicerer asylpolitikken. Solidaritet bør ikke kun betragtes som et princip, der fremmer politikkens effektivitet, men også som et værdigrundlag, der berettiger og styrker de foranstaltninger, der træffes. |
| --- | --- |

1.2

Solidaritetsprincippet bør fortsat være hovedhjørnestenen i denne politik, selv om medlemsstaternes antal og størrelse samt deres forskellige grad af udsathed for flygtningestrømme skaber forskelligartede vilkår, hvilket komplicerer asylpolitikken. Solidaritet bør ikke kun betragtes som et princip, der fremmer politikkens effektivitet, men også som et værdigrundlag, der berettiger og styrker de foranstaltninger, der træffes.

| 1.3 | Der bør gøres en betydelig indsats for at sikre, at offentligheden, de nationale, regionale og lokale forvaltninger og de politisk ansvarlige støtter asylpolitikkens grundlæggende værdier: respekt for menneskets grundlæggende rettigheder, hjælp til mennesker i nød, solidaritet og tillid mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.3

Der bør gøres en betydelig indsats for at sikre, at offentligheden, de nationale, regionale og lokale forvaltninger og de politisk ansvarlige støtter asylpolitikkens grundlæggende værdier: respekt for menneskets grundlæggende rettigheder, hjælp til mennesker i nød, solidaritet og tillid mellem medlemsstaterne.

| 1.4 | EØSU mener, at en tilgang baseret på incitamenter kan skabe en velfungerende asylpolitik, forudsat at man finder frem til de bedst egnede incitamenter og støtter dem, bl.a. finansielt. |
| --- | --- |

1.4

EØSU mener, at en tilgang baseret på incitamenter kan skabe en velfungerende asylpolitik, forudsat at man finder frem til de bedst egnede incitamenter og støtter dem, bl.a. finansielt.

| 1.5 | Hvad det praktiske samarbejde angår, opfordrer EØSU Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO) til at sikre en hurtigere udvikling hen imod større operationel kapacitet. Det er både hastende og nødvendigt at øge EASO's kapacitet, og det skal koordineres med Asyl- og Migrationsfondens program og implementering. |
| --- | --- |

1.5

Hvad det praktiske samarbejde angår, opfordrer EØSU Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO) til at sikre en hurtigere udvikling hen imod større operationel kapacitet. Det er både hastende og nødvendigt at øge EASO's kapacitet, og det skal koordineres med Asyl- og Migrationsfondens program og implementering.

| 1.6 | EØSU efterlyser også forbedringer af foranstaltningerne til integration af flygtninge. Selv om det europæiske asylsystem, vi ønsker at opbygge, har effektive procedurer for hurtig og korrekt tildeling af flygtningestatus, kan det komme til kort på integrationsområdet. |
| --- | --- |

1.6

EØSU efterlyser også forbedringer af foranstaltningerne til integration af flygtninge. Selv om det europæiske asylsystem, vi ønsker at opbygge, har effektive procedurer for hurtig og korrekt tildeling af flygtningestatus, kan det komme til kort på integrationsområdet.

| 1.7 | Asylpolitikken har en tværgående struktur, men skal også betragtes i lyset af det samlede asylforløb, og mennesker i fare skal stå i centrum for dens foranstaltninger. På den måde kan blokeringer og inkonsekvenser lokaliseres. |
| --- | --- |

1.7

Asylpolitikken har en tværgående struktur, men skal også betragtes i lyset af det samlede asylforløb, og mennesker i fare skal stå i centrum for dens foranstaltninger. På den måde kan blokeringer og inkonsekvenser lokaliseres.

| 1.8 | Det bør også påpeges, at solidaritetsprincippet ikke kun gælder for stater, men at det er et generelt princip, der styrer samspillet mellem personer og grupper. Solidariteten mellem mennesker skal dyrkes og fremmes som en af EU's kerneværdier, uafhængigt af rationelle argumenter og pres fra migrations- og asylpolitik. |
| --- | --- |

1.8

Det bør også påpeges, at solidaritetsprincippet ikke kun gælder for stater, men at det er et generelt princip, der styrer samspillet mellem personer og grupper. Solidariteten mellem mennesker skal dyrkes og fremmes som en af EU's kerneværdier, uafhængigt af rationelle argumenter og pres fra migrations- og asylpolitik.

| 1.9 | Civilsamfundsorganisationernes og EØSU's erfaringer på dette område kan bidrage til en mere omfattende og detaljeret evaluering af asylpolitikken. |
| --- | --- |

1.9

Civilsamfundsorganisationernes og EØSU's erfaringer på dette område kan bidrage til en mere omfattende og detaljeret evaluering af asylpolitikken.

2.   Indledning

| 2.1 | Kommissionen konstaterer, at "Solidaritet er en af de grundlæggende værdier i Den Europæiske Union og har været et styrende princip i den fælles europæiske asylpolitik [...]. Det er nu nedfældet i artikel 80 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde". |
| --- | --- |

2.1

Kommissionen konstaterer, at "Solidaritet er en af de grundlæggende værdier i Den Europæiske Union og har været et styrende princip i den fælles europæiske asylpolitik [...]. Det er nu nedfældet i artikel 80 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde".

| 2.2 | Det påpeges i Kommissionens meddelelse, at asylstrømmene "varierer fra 425,000 ansøgninger i EU-27 i 2001 til under 200,000 i 2006, mens der forventes en stor stigning i 2011". |
| --- | --- |

2.2

Det påpeges i Kommissionens meddelelse, at asylstrømmene "varierer fra 425,000 ansøgninger i EU-27 i 2001 til under 200,000 i 2006, mens der forventes en stor stigning i 2011".

| 2.3 | Kommissionen foreslår, at den indre EU-solidaritet i forbindelse med asyl styrkes på fire områder: "praktisk samarbejde og teknisk bistand, finansiel solidaritet, ansvarsfordeling og forbedrede værktøjer til styring af asylsystemet". |
| --- | --- |

2.3

Kommissionen foreslår, at den indre EU-solidaritet i forbindelse med asyl styrkes på fire områder: "praktisk samarbejde og teknisk bistand, finansiel solidaritet, ansvarsfordeling og forbedrede værktøjer til styring af asylsystemet".

| 2.4 | Meddelelsen sigter også på at "bidrage til færdiggørelsen af "asylpakken", da de næste par måneder vil være afgørende for at nå målsætningerne for 2012, og i den forbindelse skal solidaritetsforholdene også spille en rolle". |
| --- | --- |

2.4

Meddelelsen sigter også på at "bidrage til færdiggørelsen af "asylpakken", da de næste par måneder vil være afgørende for at nå målsætningerne for 2012, og i den forbindelse skal solidaritetsforholdene også spille en rolle".

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | EØSU hilser Kommissionens initiativ velkomment og mener, at der er behov for en dybtgående analyse af den europæiske asylpolitik med henblik på væsentlige ændringer i lyset af dens mål. |
| --- | --- |

3.1

EØSU hilser Kommissionens initiativ velkomment og mener, at der er behov for en dybtgående analyse af den europæiske asylpolitik med henblik på væsentlige ændringer i lyset af dens mål.

| 3.2 | I kølvandet på de nylige politiske begivenheder i Nordafrika, Mellemøsten og Fjernøsten stilles der mange spørgsmål til asylpolitikken i EU. Mange mennesker har været nødt til at beskytte sig ved at flygte til EU's medlemsstater. |
| --- | --- |

3.2

I kølvandet på de nylige politiske begivenheder i Nordafrika, Mellemøsten og Fjernøsten stilles der mange spørgsmål til asylpolitikken i EU. Mange mennesker har været nødt til at beskytte sig ved at flygte til EU's medlemsstater.

| 3.3 | EØSU mener, at solidaritetsprincippet fortsat bør være hovedhjørnestenen i denne politik, selv om medlemsstaternes antal og størrelse samt deres udsathed for flygtningestrømme gør det vanskeligt at omsætte solidariteten til praksis og koordinere tiltagene. |
| --- | --- |

3.3

EØSU mener, at solidaritetsprincippet fortsat bør være hovedhjørnestenen i denne politik, selv om medlemsstaternes antal og størrelse samt deres udsathed for flygtningestrømme gør det vanskeligt at omsætte solidariteten til praksis og koordinere tiltagene.

| 3.4 | Asylsystemet bør være så fleksibelt, at det kan klare udsving i flygtningestrømmene, men det skal også være stabilt, så de institutionelle procedurer og yderligere integrationsforanstaltninger kan levere konkrete resultater. |
| --- | --- |

3.4

Asylsystemet bør være så fleksibelt, at det kan klare udsving i flygtningestrømmene, men det skal også være stabilt, så de institutionelle procedurer og yderligere integrationsforanstaltninger kan levere konkrete resultater.

| 3.5 | Det bør også påpeges, at solidaritetsprincippet ikke kun gælder for stater, men at det er et generelt princip for samspillet mellem personer og grupper. Solidariteten mellem mennesker skal dyrkes og fremmes som en af EU's kerneværdier, uafhængigt af rationelle argumenter og pres fra migrations- og asylpolitik. |
| --- | --- |

3.5

Det bør også påpeges, at solidaritetsprincippet ikke kun gælder for stater, men at det er et generelt princip for samspillet mellem personer og grupper. Solidariteten mellem mennesker skal dyrkes og fremmes som en af EU's kerneværdier, uafhængigt af rationelle argumenter og pres fra migrations- og asylpolitik.

| 3.6 | EØSU hilser Kommissionens understregning af tillid velkommen. Solidaritetsprincippet suppleres med tillidsprincippet, hvilket gør medlemsstaterne mere ansvarlige. Politikkens succes afhænger af de enkelte medlemsstaters deltagelse og gensidige støtte. Hver enkelt medlemsstats indsats afhænger af de øvrige medlemsstaters, hvilket illustrerer behovet for ufortrødent at fortsætte med koordinering og harmonisering. |
| --- | --- |

3.6

EØSU hilser Kommissionens understregning af tillid velkommen. Solidaritetsprincippet suppleres med tillidsprincippet, hvilket gør medlemsstaterne mere ansvarlige. Politikkens succes afhænger af de enkelte medlemsstaters deltagelse og gensidige støtte. Hver enkelt medlemsstats indsats afhænger af de øvrige medlemsstaters, hvilket illustrerer behovet for ufortrødent at fortsætte med koordinering og harmonisering.

| 3.7 | EØSU understreger ikke desto mindre, at asylpolitikken langt fra er sammenhængende og effektiv. Der er stadig forskelle mellem, hvor åbne og parate medlemsstaterne er over for modtagelse af flygtninge og udvikling af en EU-asylpolitik. Der bør gøres en betydelig indsats for at sikre, at offentligheden, de nationale, regionale og lokale forvaltninger og de politiske beslutningstagere støtter asylpolitikkens grundlæggende værdier: respekt for menneskets grundlæggende rettigheder, hjælp til mennesker i kritiske situationer, solidaritet og tillid mellem medlemsstaterne. Man bør desuden være mere opmærksom på, hvordan politikken gennemføres. Særlige situationer har vist, at asylansøgere er sårbare både i oprindelseslandet og værtslandet. |
| --- | --- |

3.7

EØSU understreger ikke desto mindre, at asylpolitikken langt fra er sammenhængende og effektiv. Der er stadig forskelle mellem, hvor åbne og parate medlemsstaterne er over for modtagelse af flygtninge og udvikling af en EU-asylpolitik. Der bør gøres en betydelig indsats for at sikre, at offentligheden, de nationale, regionale og lokale forvaltninger og de politiske beslutningstagere støtter asylpolitikkens grundlæggende værdier: respekt for menneskets grundlæggende rettigheder, hjælp til mennesker i kritiske situationer, solidaritet og tillid mellem medlemsstaterne. Man bør desuden være mere opmærksom på, hvordan politikken gennemføres. Særlige situationer har vist, at asylansøgere er sårbare både i oprindelseslandet og værtslandet.

| 3.8 | Det organiserede civilsamfund, som ofte udtrykker sig gennem EØSU, har påpeget asylpolitikkens mangler med hensyn til vision, struktur og gennemførelse og har fremsat mange anbefalinger med henblik på at forbedre den. De hidtil gennemførte justeringer på områder som harmonisering, finansiering af særprogrammer eller institutionelle reformer har ikke været i stand til at konsolidere den fælles asylpolitik. Politikken har brug for reformer, og EØSU bekræfter sin vilje til at bidrage til denne proces. |
| --- | --- |

3.8

Det organiserede civilsamfund, som ofte udtrykker sig gennem EØSU, har påpeget asylpolitikkens mangler med hensyn til vision, struktur og gennemførelse og har fremsat mange anbefalinger med henblik på at forbedre den. De hidtil gennemførte justeringer på områder som harmonisering, finansiering af særprogrammer eller institutionelle reformer har ikke været i stand til at konsolidere den fælles asylpolitik. Politikken har brug for reformer, og EØSU bekræfter sin vilje til at bidrage til denne proces.

| 3.9 | Efter EØSU's mening er tiden inde til at gennemføre principperne om solidaritet og tillid med meget større styrke. Udvalget foreslår to aktionslinjer, der supplerer hinanden. Den første går ud på at ændre meninger og holdninger til asyl på mellemlang og lang sigt, især blandt meningsdannere, politiske beslutningstagere og embedsmænd på lokalt og nationalt niveau. |
| --- | --- |

3.9

Efter EØSU's mening er tiden inde til at gennemføre principperne om solidaritet og tillid med meget større styrke. Udvalget foreslår to aktionslinjer, der supplerer hinanden. Den første går ud på at ændre meninger og holdninger til asyl på mellemlang og lang sigt, især blandt meningsdannere, politiske beslutningstagere og embedsmænd på lokalt og nationalt niveau.

| 3.10 | Den anden er til dels omfattet af det igangværende arbejde, men skal struktureres og formuleres bedre. Den indebærer, at solidaritets- og tillidsprincipperne støttes af institutionelle mekanismer, der fremmer de nationale, regionale og lokale myndigheders deltagelse. En tilgang baseret på incitamenter kan skabe en velfungerende asylpolitik, forudsat at man finder frem til de bedst egnede incitamenter og giver dem en rimelig støtte, herunder finansiel støtte. |
| --- | --- |

3.10

Den anden er til dels omfattet af det igangværende arbejde, men skal struktureres og formuleres bedre. Den indebærer, at solidaritets- og tillidsprincipperne støttes af institutionelle mekanismer, der fremmer de nationale, regionale og lokale myndigheders deltagelse. En tilgang baseret på incitamenter kan skabe en velfungerende asylpolitik, forudsat at man finder frem til de bedst egnede incitamenter og giver dem en rimelig støtte, herunder finansiel støtte.

| 3.11 | EØSU efterlyser også forbedringer af foranstaltningerne til integration af flygtninge. Organisationer, der arbejder med dette område, har fremlagt mange beviser på, at asylansøgere er sårbare over for diskrimination, ikke har adgang til basale offentlige tjenesteydelser og har problemer med at finde en bolig og sikre deres personlige sikkerhed. Selv om det europæiske asylsystem, vi ønsker at opbygge, har effektive procedurer for hurtig og korrekt tildeling af flygtningestatus, kan det komme til kort på integrationsområdet. |
| --- | --- |

3.11

EØSU efterlyser også forbedringer af foranstaltningerne til integration af flygtninge. Organisationer, der arbejder med dette område, har fremlagt mange beviser på, at asylansøgere er sårbare over for diskrimination, ikke har adgang til basale offentlige tjenesteydelser og har problemer med at finde en bolig og sikre deres personlige sikkerhed. Selv om det europæiske asylsystem, vi ønsker at opbygge, har effektive procedurer for hurtig og korrekt tildeling af flygtningestatus, kan det komme til kort på integrationsområdet.

| 3.12 | EØSU anbefaler, at man ikke kun analyserer asylpolitikkens tværgående struktur, men også tager udgangspunkt i en analyse af det samlede asylforløb fra det tidspunkt, hvor mennesker i fare kommer ind i EU, deres vej gennem ansøgningsprocedurer og integrationsforanstaltninger samt udsigten på mellemlang eller lang sigt for integration eller eventuelt tilbagevenden til fædrelandet. Hvis man i forbindelse med udarbejdelsen af asylpolitikken følge hele asylforløbet og placerer det udsatte menneske i centrum for dens foranstaltninger, vil det være stærkt medvirkende til at kortlægge blokeringer og inkonsekvenser. |
| --- | --- |

3.12

EØSU anbefaler, at man ikke kun analyserer asylpolitikkens tværgående struktur, men også tager udgangspunkt i en analyse af det samlede asylforløb fra det tidspunkt, hvor mennesker i fare kommer ind i EU, deres vej gennem ansøgningsprocedurer og integrationsforanstaltninger samt udsigten på mellemlang eller lang sigt for integration eller eventuelt tilbagevenden til fædrelandet. Hvis man i forbindelse med udarbejdelsen af asylpolitikken følge hele asylforløbet og placerer det udsatte menneske i centrum for dens foranstaltninger, vil det være stærkt medvirkende til at kortlægge blokeringer og inkonsekvenser.

| 3.13 | Civilsamfundsorganisationernes og EØSU's erfaringer på dette område kan bidrage til en mere omfattende og detaljeret evaluering af asylpolitikken, som der med rette er blevet sat spørgsmålstegn ved i kølvandet på de nylige politiske begivenheder i lande i nærheden af EU. EØSU mener, at der er behov for en meget tydeligere hensyntagen til civilsamfundsorganisationernes rolle i Kommissionens meddelelse. |
| --- | --- |

3.13

Civilsamfundsorganisationernes og EØSU's erfaringer på dette område kan bidrage til en mere omfattende og detaljeret evaluering af asylpolitikken, som der med rette er blevet sat spørgsmålstegn ved i kølvandet på de nylige politiske begivenheder i lande i nærheden af EU. EØSU mener, at der er behov for en meget tydeligere hensyntagen til civilsamfundsorganisationernes rolle i Kommissionens meddelelse.

| 3.14 | EØSU bifalder også inddragelsen af Regionsudvalget og de lokale myndigheder i udviklingen af asylpolitikken og mener, at de decentrale myndigheder er altafgørende for politikkens succes, især i forbindelse med integrationsforanstaltninger. Disse myndigheder skal bl.a. via aktive finansieringsforanstaltninger tilskyndes til at påtage sig en større rolle i integrationen af flygtninge. |
| --- | --- |

3.14

EØSU bifalder også inddragelsen af Regionsudvalget og de lokale myndigheder i udviklingen af asylpolitikken og mener, at de decentrale myndigheder er altafgørende for politikkens succes, især i forbindelse med integrationsforanstaltninger. Disse myndigheder skal bl.a. via aktive finansieringsforanstaltninger tilskyndes til at påtage sig en større rolle i integrationen af flygtninge.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | EØSU hilser Kommissionens understregning af praktisk samarbejde velkommen. Lige som de i øvrigt nødvendige ændringer, der er planlagt for lovpakken, vil det praktiske samarbejde muliggøre punktvise forbedringer i asylprocedurerne. Det forbedrede praktiske samarbejde bør sigte på at reducere de administrative procedurer i forbindelse med tildeling af asyl og afkorte procedurernes varighed. |
| --- | --- |

4.1

EØSU hilser Kommissionens understregning af praktisk samarbejde velkommen. Lige som de i øvrigt nødvendige ændringer, der er planlagt for lovpakken, vil det praktiske samarbejde muliggøre punktvise forbedringer i asylprocedurerne. Det forbedrede praktiske samarbejde bør sigte på at reducere de administrative procedurer i forbindelse med tildeling af asyl og afkorte procedurernes varighed.

| 4.1.1 | Oprettelsen af Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO) er et prisværdigt tiltag, som viser, at der er et enormt potentiale for samarbejde mellem medlemsstaterne, selv om støttekontoret endnu er i startfasen. Det har indledt sit arbejde med at fokusere på støtte og uddannelse. EØSU opfordrer EASO til hurtigere at udvikle en større operationel kapacitet. Det er både hastende og nødvendigt at øge EASO's kapacitet, og det skal koordineres med Asyl- og Migrationsfondens program og implementering. Udstationering af personale og gennemførelse af nødforanstaltninger kunne løfte kontorets profil og øge tilliden til kontoret. Den planlagte årsrapport kan være med til at opnå relevante data om asyl. EØSU anbefaler, at rapporten inkorporerer det store dokumentationsmateriale, som civilsamfundsorganisationer, der er aktive på dette område, kan levere. |
| --- | --- |

4.1.1

Oprettelsen af Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO) er et prisværdigt tiltag, som viser, at der er et enormt potentiale for samarbejde mellem medlemsstaterne, selv om støttekontoret endnu er i startfasen. Det har indledt sit arbejde med at fokusere på støtte og uddannelse. EØSU opfordrer EASO til hurtigere at udvikle en større operationel kapacitet. Det er både hastende og nødvendigt at øge EASO's kapacitet, og det skal koordineres med Asyl- og Migrationsfondens program og implementering. Udstationering af personale og gennemførelse af nødforanstaltninger kunne løfte kontorets profil og øge tilliden til kontoret. Den planlagte årsrapport kan være med til at opnå relevante data om asyl. EØSU anbefaler, at rapporten inkorporerer det store dokumentationsmateriale, som civilsamfundsorganisationer, der er aktive på dette område, kan levere.

| 4.1.2 | EØSU opfordrer indtrængende EASO til hurtigt at udvikle sit system for indsamling af oplysninger fra migranternes oprindelseslande. Det vil sætte kontoret i stand til at forsyne medlemsstaterne med pålidelige og sammenlignelige oplysninger på det rette tidspunkt og dermed bidrage til en hurtigere og eventuelt mere retfærdig procedure. Det er desuden nødvendigt at foretage en evaluering af disse oplysninger på et uafhængigt grundlag. |
| --- | --- |

4.1.2

EØSU opfordrer indtrængende EASO til hurtigt at udvikle sit system for indsamling af oplysninger fra migranternes oprindelseslande. Det vil sætte kontoret i stand til at forsyne medlemsstaterne med pålidelige og sammenlignelige oplysninger på det rette tidspunkt og dermed bidrage til en hurtigere og eventuelt mere retfærdig procedure. Det er desuden nødvendigt at foretage en evaluering af disse oplysninger på et uafhængigt grundlag.

| 4.1.3 | Selv om det er et prisværdigt initiativ at styrke EASO, bør det ikke afholde medlemsstaterne fra at udbygge deres egne institutioner og kapacitet med hensyn til forvaltning af asylspørgsmål. I tråd med incitamentstrategien bør en styrkelse af EASO gå hånd i hånd med mekanismer, der sikrer, at de nationale myndigheder er mere åbne over for europæisk samarbejde og effektiv forvaltning af asylproblemer. |
| --- | --- |

4.1.3

Selv om det er et prisværdigt initiativ at styrke EASO, bør det ikke afholde medlemsstaterne fra at udbygge deres egne institutioner og kapacitet med hensyn til forvaltning af asylspørgsmål. I tråd med incitamentstrategien bør en styrkelse af EASO gå hånd i hånd med mekanismer, der sikrer, at de nationale myndigheder er mere åbne over for europæisk samarbejde og effektiv forvaltning af asylproblemer.

| 4.1.4 | Krisesituationer er prøvestenen for institutionelle løsningers holdbarhed – og resultatet er blandet for asylpolitikkens vedkommende. EU og medlemsstaterne er generelt dårligt rustet til at håndtere ekstraordinære flygtningestrømme, selv om analyser viser, at de kan forudses, i hvert fald hvad angår indrejsesteder. EØSU anbefaler, at der fokuseres på at øge kapaciteten i de medlemsstater, der er mest udsat for normale eller ekstraordinære flygtningestrømme. |
| --- | --- |

4.1.4

Krisesituationer er prøvestenen for institutionelle løsningers holdbarhed – og resultatet er blandet for asylpolitikkens vedkommende. EU og medlemsstaterne er generelt dårligt rustet til at håndtere ekstraordinære flygtningestrømme, selv om analyser viser, at de kan forudses, i hvert fald hvad angår indrejsesteder. EØSU anbefaler, at der fokuseres på at øge kapaciteten i de medlemsstater, der er mest udsat for normale eller ekstraordinære flygtningestrømme.

| 4.1.5 | Videreførelse og uddybning af samarbejdet mellem EASO og andre EU-agenturer som f.eks. Frontex hilses velkommen. EØSU understreger, at EASO bør være særlig opmærksom på de grundlæggende rettigheder for de mennesker, som kontoret kommer i direkte eller indirekte kontakt med. Samarbejde med EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder er afgørende, hvis der skal sikres en strukturel og operationel balance mellem asylpolitikkens værktøjer. |
| --- | --- |

4.1.5

Videreførelse og uddybning af samarbejdet mellem EASO og andre EU-agenturer som f.eks. Frontex hilses velkommen. EØSU understreger, at EASO bør være særlig opmærksom på de grundlæggende rettigheder for de mennesker, som kontoret kommer i direkte eller indirekte kontakt med. Samarbejde med EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder er afgørende, hvis der skal sikres en strukturel og operationel balance mellem asylpolitikkens værktøjer.

| 4.1.6 | EØSU bakker op om anvendelse af civilbeskyttelsesordningen i tilfælde af usædvanlige migrationsstrømme. Dette bør imidlertid ikke undergrave myndighedernes motivation til at etablere solide asylsystemer, der kan håndtere udsving i flygtningestrømmene. |
| --- | --- |

4.1.6

EØSU bakker op om anvendelse af civilbeskyttelsesordningen i tilfælde af usædvanlige migrationsstrømme. Dette bør imidlertid ikke undergrave myndighedernes motivation til at etablere solide asylsystemer, der kan håndtere udsving i flygtningestrømmene.

| 4.1.7 | Der bør først og fremmest anvendes midler fra indeværende regnskabsår til en effektiv gennemførelse af den fornyede lovpakke. Ikke desto mindre peger EØSU på behovet for fortsat at styrke medlemsstaternes kapacitet over for flygtningestrømme. Da den geopolitiske situation i de lande, der skaber flygtningestrømmene, fortsat er ustabil, kan der ikke forventes et større fald i antallet af flygtninge. Det er derfor vigtigt at fortsætte med at styrke systemet i lande, der er udsat for disse strømme, parallelt med bestræbelserne på at harmonisere og gennemføre asyllovgivningen. Igangværende projekter, hvoraf mange er innovative, skal videreføres og gives passende opbakning. Hvis de ikke giver resultater, vil det undergrave medlemsstaternes tillid til EU-støtte og deres motivation for at involvere sig mere i fremtiden. |
| --- | --- |

4.1.7

Der bør først og fremmest anvendes midler fra indeværende regnskabsår til en effektiv gennemførelse af den fornyede lovpakke. Ikke desto mindre peger EØSU på behovet for fortsat at styrke medlemsstaternes kapacitet over for flygtningestrømme. Da den geopolitiske situation i de lande, der skaber flygtningestrømmene, fortsat er ustabil, kan der ikke forventes et større fald i antallet af flygtninge. Det er derfor vigtigt at fortsætte med at styrke systemet i lande, der er udsat for disse strømme, parallelt med bestræbelserne på at harmonisere og gennemføre asyllovgivningen. Igangværende projekter, hvoraf mange er innovative, skal videreføres og gives passende opbakning. Hvis de ikke giver resultater, vil det undergrave medlemsstaternes tillid til EU-støtte og deres motivation for at involvere sig mere i fremtiden.

| 4.1.8 | Fra 2014 vil medlemsstaterne råde over en ny Asyl- og Migrationsfond. EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til at indlede en seriøs dialog med medlemsstaterne for præcist at kortlægge behovene og prioriteterne på nationalt niveau. Det er bydende nødvendigt, at Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg som repræsentativt forum for det organiserede civilsamfund samt Regionsudvalget og de lokale myndigheder inddrages i denne dialog. Fondens program bør klart angive de nationale behov og prioriteter samt de til rådighed stående ressourcer og instrumenter. EØSU mener desuden, at en årlig rapport om midlernes anvendelse vil tilskynde medlemsstaterne til mere ihærdigt at forfølge asylpolitikkens mål. |
| --- | --- |

4.1.8

Fra 2014 vil medlemsstaterne råde over en ny Asyl- og Migrationsfond. EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til at indlede en seriøs dialog med medlemsstaterne for præcist at kortlægge behovene og prioriteterne på nationalt niveau. Det er bydende nødvendigt, at Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg som repræsentativt forum for det organiserede civilsamfund samt Regionsudvalget og de lokale myndigheder inddrages i denne dialog. Fondens program bør klart angive de nationale behov og prioriteter samt de til rådighed stående ressourcer og instrumenter. EØSU mener desuden, at en årlig rapport om midlernes anvendelse vil tilskynde medlemsstaterne til mere ihærdigt at forfølge asylpolitikkens mål.

| 4.1.9 | EØSU konstaterer, at civilsamfundets organisationer har svært ved at få adgang til den nødvendige finansiering af projekter, der kan få en betydelig lokal effekt. Procedurerne bør forenkles for at lette civilsamfundets og asylansøgernes deltagelse. |
| --- | --- |

4.1.9

EØSU konstaterer, at civilsamfundets organisationer har svært ved at få adgang til den nødvendige finansiering af projekter, der kan få en betydelig lokal effekt. Procedurerne bør forenkles for at lette civilsamfundets og asylansøgernes deltagelse.

| 4.1.10 | EØSU støtter Kommissionens hensigt om primært at anvende de disponible midler på lande, der aktuelt er udsat for flygtningestrømme. Det vil tilskynde dem til at deltage og vil øge deres kapacitet. Det er også et godt eksempel på anvendelse af asylpolitikkens hovedprincip, solidaritet, i praksis. |
| --- | --- |

4.1.10

EØSU støtter Kommissionens hensigt om primært at anvende de disponible midler på lande, der aktuelt er udsat for flygtningestrømme. Det vil tilskynde dem til at deltage og vil øge deres kapacitet. Det er også et godt eksempel på anvendelse af asylpolitikkens hovedprincip, solidaritet, i praksis.

| 4.1.11 | I samme ånd giver EØSU sin uforbeholdne støtte til forslaget om finansielle incitamenter til medlemsstaterne i lighed med dem, der i dag gives for genbosættelse af særlige kategorier af flygtninge (sårbare grupper og personer fra de regionale beskyttelsesprogrammer), for at kompensere de medlemsstater, der accepterer overførsel af personer, der er omfattet af international beskyttelse, fra en anden medlemsstat. |
| --- | --- |

4.1.11

I samme ånd giver EØSU sin uforbeholdne støtte til forslaget om finansielle incitamenter til medlemsstaterne i lighed med dem, der i dag gives for genbosættelse af særlige kategorier af flygtninge (sårbare grupper og personer fra de regionale beskyttelsesprogrammer), for at kompensere de medlemsstater, der accepterer overførsel af personer, der er omfattet af international beskyttelse, fra en anden medlemsstat.

| 4.1.12 | De disponible midler bør også anvendes på en måde, så de supplerer andre finansieringskilder som f.eks. Den Europæiske Socialfond og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, og EØSU anbefaler, at det organiserede civilsamfund og de lokale og regionale myndigheder involveres mere i projekterne. |
| --- | --- |

4.1.12

De disponible midler bør også anvendes på en måde, så de supplerer andre finansieringskilder som f.eks. Den Europæiske Socialfond og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, og EØSU anbefaler, at det organiserede civilsamfund og de lokale og regionale myndigheder involveres mere i projekterne.

| 4.2 | EØSU bakker op om de igangværende bestræbelser på at reformere Dublin-forordningen. Der foreligger temmelig megen dokumentation, bl.a. fra civilsamfundsorganisationer, som viser, at systemet er ude af stand til at opfylde sine mål effektivt. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols beslutninger og anbefalinger er også af afgørende betydning i diskussionerne om en reform af denne forordning, som er nødvendige på mellemlang og lang sigt. EØSU er altid åben for debat og vil støtte alle bestræbelser på at analysere, vurdere og identificere de bedst egnede regler og værktøjer. Henvisningen til de grundlæggende rettigheder som et hovedkriterium for evaluering af Dublin-systemet er mere end velkommen. |
| --- | --- |

4.2

EØSU bakker op om de igangværende bestræbelser på at reformere Dublin-forordningen. Der foreligger temmelig megen dokumentation, bl.a. fra civilsamfundsorganisationer, som viser, at systemet er ude af stand til at opfylde sine mål effektivt. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols beslutninger og anbefalinger er også af afgørende betydning i diskussionerne om en reform af denne forordning, som er nødvendige på mellemlang og lang sigt. EØSU er altid åben for debat og vil støtte alle bestræbelser på at analysere, vurdere og identificere de bedst egnede regler og værktøjer. Henvisningen til de grundlæggende rettigheder som et hovedkriterium for evaluering af Dublin-systemet er mere end velkommen.

| 4.3 | EØSU finder flytning af ansøgere om international beskyttelse unødvendig, hvis de har rimelige vilkår i de lande, de indgiver ansøgningen i, og ansøgningen behandles hurtigt. Det er nødvendigt at øge medlemsstaternes modtagekapacitet. Hvis det ikke sker, kunne en frivillig ordning for flytning af asylansøgere baseret på incitamenter give resultater. |
| --- | --- |

4.3

EØSU finder flytning af ansøgere om international beskyttelse unødvendig, hvis de har rimelige vilkår i de lande, de indgiver ansøgningen i, og ansøgningen behandles hurtigt. Det er nødvendigt at øge medlemsstaternes modtagekapacitet. Hvis det ikke sker, kunne en frivillig ordning for flytning af asylansøgere baseret på incitamenter give resultater.

| 4.3.1 | Selv om der er bred enighed om det praktiske behov for at flytte personer, der er omfattet af international beskyttelse, har medlemsstaternes samarbejde været halvhjertet. Det er ikke lykkedes for Kommissionens pilotprojekt at etablere en effektiv flytningsordning. EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen, EASO og medlemsstaterne til at fortsætte deres samarbejde om dette projekt og anbefaler, at det gøres til et permanent, frivilligt program. Det er bydende nødvendigt, at der findes og iværksættes incitamenter, der kan øge medlemsstaternes deltagelse i dette permanente program. I Kommissionens planlagte evaluering bør incitamenternes størrelse og begrundelse have en central plads. |
| --- | --- |

4.3.1

Selv om der er bred enighed om det praktiske behov for at flytte personer, der er omfattet af international beskyttelse, har medlemsstaternes samarbejde været halvhjertet. Det er ikke lykkedes for Kommissionens pilotprojekt at etablere en effektiv flytningsordning. EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen, EASO og medlemsstaterne til at fortsætte deres samarbejde om dette projekt og anbefaler, at det gøres til et permanent, frivilligt program. Det er bydende nødvendigt, at der findes og iværksættes incitamenter, der kan øge medlemsstaternes deltagelse i dette permanente program. I Kommissionens planlagte evaluering bør incitamenternes størrelse og begrundelse have en central plads.

| 4.4 | Indførelse af fælles behandling af asylansøgninger kunne være et nyttigt middel til gennemførelse af asylpolitikken. EØSU glæder sig til at studere resultatet af Kommissionens evaluering af dette spørgsmål, som er meget komplekst både juridisk og praktisk. Efter EØSU's mening kan fælles behandling være et egnet middel til at håndtere varierende strømme af asylansøgere, og det kan også blive en standardprocedure, som medlemsstaterne kan basere sig på i deres eget arbejde. Forudsat at konsekvensanalysens resultater tages med i betragtning, mener EØSU, at fælles behandling bør fremmes parallelt med en styrkelse af kapaciteten på nationalt plan. Denne kapacitet omfatter meget mere end behandling af ansøgninger, og medlemsstaterne bør tilskyndes til fortsat at spille en aktiv rolle på alle asylpolitikkens områder. |
| --- | --- |

4.4

Indførelse af fælles behandling af asylansøgninger kunne være et nyttigt middel til gennemførelse af asylpolitikken. EØSU glæder sig til at studere resultatet af Kommissionens evaluering af dette spørgsmål, som er meget komplekst både juridisk og praktisk. Efter EØSU's mening kan fælles behandling være et egnet middel til at håndtere varierende strømme af asylansøgere, og det kan også blive en standardprocedure, som medlemsstaterne kan basere sig på i deres eget arbejde. Forudsat at konsekvensanalysens resultater tages med i betragtning, mener EØSU, at fælles behandling bør fremmes parallelt med en styrkelse af kapaciteten på nationalt plan. Denne kapacitet omfatter meget mere end behandling af ansøgninger, og medlemsstaterne bør tilskyndes til fortsat at spille en aktiv rolle på alle asylpolitikkens områder.

| 4.5 | EØSU støtter aktivering af direktivets mekanisme for midlertidig beskyttelse, når kriterierne er opfyldt. Usædvanlige flygtningestrømme kan i sjældne tilfælde skabe krise, og de europæiske og de nationale institutioner skal være forberedt på at håndtere dem. EØSU henleder desuden opmærksomheden på praksis i forbindelse med redningsaktioner og gentager, at non-refoulement-princippet skal overholdes fuldt ud. |
| --- | --- |

4.5

EØSU støtter aktivering af direktivets mekanisme for midlertidig beskyttelse, når kriterierne er opfyldt. Usædvanlige flygtningestrømme kan i sjældne tilfælde skabe krise, og de europæiske og de nationale institutioner skal være forberedt på at håndtere dem. EØSU henleder desuden opmærksomheden på praksis i forbindelse med redningsaktioner og gentager, at non-refoulement-princippet skal overholdes fuldt ud.

| 4.6 | EØSU bifalder den modenhed og det høje udviklingsniveau, som asylpolitikken har vist i tilfældet med Grækenland. Anvendelse af instrumenter til sanktionering af overtrædelser af EU-lovgivningen bør ledsages af støtteforanstaltninger. EØSU opfordrer Kommissionen og de særlige EU-kontorer til at anlægge en proaktiv forebyggelsesstrategi over for medlemsstater, som er nødt til at forbedre deres nationale asylsystems effektivitet. Støtteprogrammet for Grækenland er et stort skridt frem, men det skal videreføres og forsynes med den nødvendige finansiering. Situationen i Grækenland og Malta sætter asylpolitikken på prøve. Hvis medlemsstaterne og EU-institutionerne ikke kan vise reel solidaritet over for lande, der står med store flygtningestrømme, har asylpolitikken lidt nederlag, og dette nederlag vil få alvorlige følger for de mange mennesker, der er i fare. Støtten skal diversificeres, øges og koordineres på en passende måde. |
| --- | --- |

4.6

EØSU bifalder den modenhed og det høje udviklingsniveau, som asylpolitikken har vist i tilfældet med Grækenland. Anvendelse af instrumenter til sanktionering af overtrædelser af EU-lovgivningen bør ledsages af støtteforanstaltninger. EØSU opfordrer Kommissionen og de særlige EU-kontorer til at anlægge en proaktiv forebyggelsesstrategi over for medlemsstater, som er nødt til at forbedre deres nationale asylsystems effektivitet. Støtteprogrammet for Grækenland er et stort skridt frem, men det skal videreføres og forsynes med den nødvendige finansiering. Situationen i Grækenland og Malta sætter asylpolitikken på prøve. Hvis medlemsstaterne og EU-institutionerne ikke kan vise reel solidaritet over for lande, der står med store flygtningestrømme, har asylpolitikken lidt nederlag, og dette nederlag vil få alvorlige følger for de mange mennesker, der er i fare. Støtten skal diversificeres, øges og koordineres på en passende måde.

| 4.7 | EØSU slår til lyd for, at Dublin-systemet styrkes med bedre kontrol og etablering af et system for tidlig varsling. Disse instrumenter kan gøre medlemsstaterne bedre rustet til at håndtere flygtningestrømme og koordinere asylpolitikken effektivt. De skal være klart orienteret mod medlemsstaternes behov og opfylde kravet om at overholde flygtningenes grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

4.7

EØSU slår til lyd for, at Dublin-systemet styrkes med bedre kontrol og etablering af et system for tidlig varsling. Disse instrumenter kan gøre medlemsstaterne bedre rustet til at håndtere flygtningestrømme og koordinere asylpolitikken effektivt. De skal være klart orienteret mod medlemsstaternes behov og opfylde kravet om at overholde flygtningenes grundlæggende rettigheder.

| 4.8 | Bedre grænseforvaltning og en bedre visumpolitik kan være med til at styrke asylpolitikken. EØSU hilser fremskridtene på dette område velkommen, men mener, at en beskyttelsesklausul, som gør det muligt at suspendere tredjelandsstatsborgeres visumfri bevægelighed, kan være problematisk, også selv om den forudsætter, at der skal fremlægges beviser for, at fraværet af visum har ført til misbrug af asylsystemet. |
| --- | --- |

4.8

Bedre grænseforvaltning og en bedre visumpolitik kan være med til at styrke asylpolitikken. EØSU hilser fremskridtene på dette område velkommen, men mener, at en beskyttelsesklausul, som gør det muligt at suspendere tredjelandsstatsborgeres visumfri bevægelighed, kan være problematisk, også selv om den forudsætter, at der skal fremlægges beviser for, at fraværet af visum har ført til misbrug af asylsystemet.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/97 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/97

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Initiativet »Muligheder for Unge« «

COM(2011) 933 final

2012/C 299/18

Ordfører: Tomasz JASIŃSKI

Kommissionen besluttede den 20. december 2011 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Initiativet "Muligheder for Unge""

COM(2011) 933 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 27. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli følgende udtalelse med 212 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Resumé af EØSU's anbefalinger

1.1   EØSU fremhæver nytten af initiativet "Muligheder for Unge", som ikke kun fokuserer på aktuelle problemer, men også belyser målene i Kommissionens meddelelse "Unge på vej". EØSU er parat til at deltage i gennemførelsen af initiativet ved at samarbejde med arbejdsmarkedets parter og organisationer i civilsamfundet og fremme det i en fælles aktion med de interesserede parter.

1.2   EØSU bemærker, at EU's stramme økonomiske politik og fraværet af en klar og alment anerkendt vækstpolitik kan hæmme "Muligheder for unge"-initiativets succes. Dette vigtige initiativ kan være en kilde til nye muligheder for unge, men vil ikke i sig selv – hvis det betragtes isoleret fra den økonomiske kontekst – skabe et eneste nyt job. For at sikre, at initiativet gennemføres hensigtsmæssigt, må vi derfor skabe de nødvendige økonomiske og finansielle betingelser.

1.3   EØSU erkender, at det er nødvendigt at videreføre arbejdet med at forebygge tidligt skolefrafald. Det er vigtigt at fastholde eller om muligt øge medlemsstaternes ressourcer til forebyggelse af tidligt skolefrafald.

1.4   I betragtning af de forskellige situationer for unge mænd og unge kvinder understreger EØSU betydningen af tilpasset uddannelses- og karrierevejledning, som kan hjælpe de unge med at få bedre uddannelse, kvalifikationer og færdigheder og med at vælge skoler, herunder højere læreanstalter eller erhvervsskoler, der kan sikre dem et passende job.

1.5   EØSU støtter udvikling af færdigheder, der er relevante for arbejdsmarkedet, gennem et aktivt samarbejde mellem erhvervslivet og uddannelsesinstitutionerne. EØSU bifalder Kommissionens ekstra finansielle støtte til programmerne "Dit første Eures-job" og "Erasmus for iværksættere" og til fremme af unges mobilitet.

1.6   EØSU finder det hensigtsmæssigt at støtte den første erhvervserfaring og oplæring på arbejdspladsen. EØSU er enig i, at lærlingeuddannelser, virksomhedspraktik og praktikantophold samt voluntørtjenesteprogrammer er vigtige veje for unge til at erhverve færdigheder og erhvervserfaring, men de bør på ingen måde betragtes som en erstatning for regulære former for beskæftigelse. Udvalget understreger betydningen af alle initiativer, der har til formål at forbedre kvaliteten af virksomhedspraktik og praktikophold, som f.eks. det europæiske kvalitetscharter for praktikophold.

1.7   EØSU understreger vigtigheden af kvalitetsnormer for lærlingeuddannelser, virksomhedspraktik og praktikantophold. I den forbindelse bifalder EØSU, at Kommissionen i 2012 vil fremlægge en kvalitetsramme for at støtte udbud og anvendelse af praktikantophold af høj kvalitet.

1.8   EØSU understreger den rolle, inddragelse af arbejdsmarkedets parter kan spille i processen med at dele bedste praksis og udforme, gennemføre og overvåge erhvervserfaringsordningen.

1.9   EØSU finder det hensigtsmæssigt, at Kommissionens budgetbevilling til Den Europæiske Volontørtjeneste øges, og hilser det også velkomment, at der etableres et nyt europæisk volontørkorps for humanitær bistand. Udvalget er dog bekymret over den manglende evaluering af den igangværende pilotfase, og om initiativet reelt vil have en frivillig karakter.

1.10   Det første job bør sikre en række mindstestandarder for beskæftigelse, som ikke bør være anderledes end dem, der tilbydes lidt ældre arbejdstagere. Et forbud mod aldersdiskrimination er af central betydning. EØSU understreger endnu en gang den afgørende betydning af foranstaltninger, der er med til at sikre unge et stabilt og rimeligt lønnet kvalitetsjob med garanti for socialsikring lige fra starten af deres karriere.

1.11   EØSU understreger, at ungdomsgaranti-initiativet bør støttes af en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som medvirker til at fjerne kløften mellem uddannelsessystemet og arbejdsmarkedet for unge mænd og kvinder på lige fod.

1.12   I sin nyligt udsendte udtalelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker fremsætter EØSU konkrete forslag til håndtering af den katastrofale forringelse af de unges arbejdsmarkedssituation udløst af krisen i mange medlemsstater. Forslagene skal her gentages:

| — | Fastsættelse af ambitiøse EU-mål for unges beskæftigelse |
| --- | --- |

—

Fastsættelse af ambitiøse EU-mål for unges beskæftigelse

| — | Konsekvent håndhævelse af ungdomsgarantien i alle EU's medlemsstater |
| --- | --- |

—

Konsekvent håndhævelse af ungdomsgarantien i alle EU's medlemsstater

| — | Flere EU-midler og lettere adgang til EU-midler i særlig hårdt ramte lande |
| --- | --- |

—

Flere EU-midler og lettere adgang til EU-midler i særlig hårdt ramte lande

| — | Øremærkning af flere midler til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed i det nye EU budget |
| --- | --- |

—

Øremærkning af flere midler til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed i det nye EU budget

| — | Bedre adgang til støtteydelser for arbejdsløse unge |
| --- | --- |

—

Bedre adgang til støtteydelser for arbejdsløse unge

| — | Bekæmpelse af usikre ansættelsesforhold og ikke-regulerede arbejdsforhold i forbindelse med lærepladser og praktikophold |
| --- | --- |

—

Bekæmpelse af usikre ansættelsesforhold og ikke-regulerede arbejdsforhold i forbindelse med lærepladser og praktikophold

| — | Fremme af vekseluddannelsesprincippet i erhvervsuddannelser som model i EU (1). |
| --- | --- |

—

Fremme af vekseluddannelsesprincippet i erhvervsuddannelser som model i EU (1).

1.13   EØSU bemærker, at der bør lægges særlig vægt på at sikre ressourcer til unge fra Den Europæiske Socialfond i forbindelse med udarbejdelsen af de finansielle overslag for perioden 2014-2020.

1.14   Oprettelse af nye arbejdspladser af høj kvalitet bør fortsat være en prioritet. EØSU foreslår, at vedtagelse af en europæisk ungdomsbeskæftigelsesstrategi tages med i betragtning i de næste finansielle overslag.

1.15   Kommissionens villighed til at give midler til teknisk bistand for at hjælpe medlemsstaterne med at udnytte EU-midler, der stadig står til rådighed, bør betragtes som særlig vigtig. Dette vedrører primært Den Europæiske Socialfond, hvor der stadig er 30 mia. EUR til rådighed, som medlemsstaterne kan anvende til projekter inden for rammerne af de finansielle overslag for 2007-2013.

2.   Resumé af Kommissionens initiativ. Baggrunden for problemet

2.1   Unges problemer på arbejdsmarkedet er af strukturel karakter og har været synlige i mange år, også før den aktuelle krise opstod. Den økonomiske krise, vi har oplevet siden 2008, har forværret de unges problemer. Arbejdsløsheden i aldersgruppen 15-24 år er mere end dobbelt så høj som den samlede erhvervsaktive befolknings arbejdsløshed og næsten tre gange så høj som for den voksne erhvervsaktive befolkning. Antallet af unge europæere uden arbejde steg med én million mellem 2008 og 2010, og der er nu mere end 5 mio. arbejdsløse unge i EU. Det giver virkelig grund til bekymring, at én ud af fem ikke kan finde et job i EU. Det er desuden særligt alarmerende, at langtidsledigheden blandt unge er stigende. I gennemsnit står 28 % af unge arbejdsløse under 25 år uden arbejde i over 12 måneder.

2.2   Europa 2020-strategien indeholder en række ambitiøse målsætninger, som skal bidrage til intelligent, inklusiv og bæredygtig vækst i EU. Unge har en central rolle at spille for at nå disse mål. I initiativet "Unge på vej" fra september 2010 konstateres det, at uddannelse af god kvalitet for alle, succesfuld og bæredygtig arbejdsmarkedsintegration, anstændigt og ordentligt betalt arbejde samt mulighed for større mobilitet er væsentlige elementer i "udnyttelse af unges muligheder" og dermed for at nå målsætningerne for Europa 2020-strategien. Det er imidlertid afgørende, at den model, der er vedtaget i strategien, også implementeres.

2.3   Den økonomiske krise har vist sig at være så alvorlig, at det ikke længere er muligt at nå målene i "Unge på vej"-initiativet. Værre endnu er det, at de unges situation på arbejdsmarkedet bliver stadig dårligere. EU er nødt til at investere i sine unge og omgående iværksætte effektive foranstaltninger for at forebygge og bekæmpe den høje arbejdsløshed, herunder langtidsarbejdsløshed, blandt unge. Midler til stimulering af økonomisk vækst er afgørende for oprettelse af nye arbejdspladser, men er ikke i sig selv tilstrækkelige til at løse de unges arbejdsløshedsproblem.

2.4   Efter det første europæiske semester for økonomisk styring i 2011 gør Kommissionen i den årlige vækstundersøgelse 2012 opmærksom på de første tegn på, at medlemsstaterne ikke reagerer effektivt nok på henstillingerne.

2.5   I lyset af den stadig dårligere beskæftigelsessituation for unge har Kommissionen gjort en ny indsats for at bøde på situationen ved at foreslå initiativet "Muligheder for unge", der især fokuserer på unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse. Dets mål er at kombinere medlemsstaternes og EU's konkrete foranstaltninger med prioriteringerne i Europa 2020-strategien, i Rådets konklusioner om unges beskæftigelse fra juni 2011 og i Rådets henstilling om politikker, som skal mindske antallet af elever, der forlader skolen for tidligt.

2.6   I betragtning af den alvorlige situation, der er beskrevet ovenfor, og uden at afvente de landespecifikke henstillinger for 2012 mener Kommissionen, at medlemsstaterne, især de, der har den største ungdomsarbejdsløshed, bør træffe afgørende foranstaltninger inden for følgende fire hovedområder:

| — | Forebyggelse af skolefrafald |
| --- | --- |

—

Forebyggelse af skolefrafald

| — | Udvikling af færdigheder, der er relevante for arbejdsmarkedet |
| --- | --- |

—

Udvikling af færdigheder, der er relevante for arbejdsmarkedet

| — | Støtte til den første erhvervserfaring og uddannelse på jobbet |
| --- | --- |

—

Støtte til den første erhvervserfaring og uddannelse på jobbet

| — | Adgang til arbejdsmarkedet: Få et (første) job. |
| --- | --- |

—

Adgang til arbejdsmarkedet: Få et (første) job.

2.7   Kommissionen vil give midler til teknisk bistand for at hjælpe medlemsstaterne med at anvende de EU-midler, der stadig står til rådighed, især fra Den Europæiske Socialfond, som stadig råder over 30 mia. EUR til projekter inden for rammerne af de finansielle overslag for 2007-2013.

2.8   "Muligheder for unge"-initiativet bygger på et stærkt partnerskab mellem medlemsstaterne og Kommissionen og opfordrer til samordnede foranstaltninger for at sikre, at alle interesserede parter anvender den disponible EU-støtte og de disponible EU-instrumenter fuldt ud.

3.   Generelle bemærkninger til Kommissionens meddelelse

3.1   Meddelelsen om "Muligheder for unge" bør vurderes i sammenhæng med Kommissionens anbefalinger i initiativerne under Europa 2020-strategien, f.eks. "Unge på vej" og "En dagsorden for nye kvalifikationer og job", samt med Rådets konklusioner om unges beskæftigelse fra juni 2011 og Rådets henstilling om politikker, som skal mindske antallet af elever, der forlader skolen for tidligt.

3.2   EØSU beklager, at Kommissionen også denne gang – som i tilfældet med "Unge på vej"-initiativet – har overset de tiltag, som styrker og udvikler den sociale og samfundsmæssige dimension af Europas ungdomsproblemer. Initiativet bør fungere som en måde at samarbejde med de unge på og ikke kun handle om at give oplysninger om dem eller iværksætte foranstaltninger for deres eget bedste. Udvalget opfordrer derfor endnu en gang Kommissionen til at integrere de nødvendige tiltag i dette initiativ. EØSU understreger behovet for at få unge engageret i at udmønte dette initiativ i praksis på alle niveauer.

3.3   Siden lanceringen af "Unge på vej"-initiativet er unges situation på arbejdsmarkedet på ingen måde blevet bedre, men er faktisk blevet værre. EØSU bemærker, at medlemsstaternes makroøkonomiske stramningspolitik, der gennemføres på baggrund af EU's nye økonomiske styring, og fraværet af en klar og alment anerkendt vækstpolitik, kan hæmme "Muligheder for unge"-initiativets succes. Når medlemsstaterne indfører foranstaltninger som led i deres stramme budgetpolitik, bør de tage med i betragtning, hvilken indvirkning de vil få på de unges situation på arbejdsmarkedet. EØSU mener derfor, at dette vigtige initiativ kan være en kilde til nye muligheder for unge, men det vil ikke i sig selv – hvis det betragtes isoleret fra den økonomiske kontekst – skabe et eneste nyt job. For at sikre, at initiativet gennemføres hensigtsmæssigt, må vi derfor skabe de rette økonomiske og finansielle betingelser. Det bør sikres, at de foranstaltninger, der iværksættes for at overvinde den økonomiske krise og statsgældskrisen, ikke modarbejder målet om at stimulere efterspørgsel og beskæftigelse under og efter krisen og dæmpe sociale ulemper. Det er særlig vigtigt at sikre offentlige investeringer i en aktiv arbejdsmarkedspolitik og i uddannelse.

3.4   EØSU bemærker, at uden en øjeblikkelig og effektiv indsats for at forbedre situationen på EU's arbejdsmarked vil fænomener som hjernespild og hjerneflugt i forbindelse med arbejdskraftmigration kun blive værre. Dette medfører ikke kun et ofte uigenkaldeligt tab af offentlige midler investeret i uddannelse, men også tab af menneskelig kapital på medlemsstatsniveau og i hele EU.

3.5   Ikke desto mindre hilser EØSU initiativet "Muligheder for Unge" velkomment. Det fokuserer på aktuelle problemer og belyser også målene for "Unge på vej"-initiativet. Merværdien af initiativet "Muligheder for unge" ligger i det faktum, at det fokuserer på specifikke foranstaltninger fra medlemsstaternes side og peger på muligheder for finansiel støtte, som efter EØSU's mening kan bidrage væsentligt til at forbedre de unges situation på uddannelses- og arbejdsmarkedsfronten.

3.6   Sigtet med Kommissionens meddelelse er at tilskynde medlemsstaterne til omgående at iværksætte specifikke korrigerende foranstaltninger på beskæftigelsesområdet, kæde spørgsmålet om beskæftigelsen af unge (især dem, der ikke er i arbejde eller under uddannelse) sammen med uddannelsessystemerne og forbedre og styrke lovgivningen, da der ofte er en tæt forbindelse mellem denne kategori af unge og den sorte økonomi.

3.7   Forebyggelse af skolefrafald

3.7.1   EØSU hilser dette initiativ, som har til formål at forebygge tidligt skolefrafald, velkomment og bekræfter, at det er særlig vigtigt at nedbringe andelen af unge, der forlader skolen tidligt, især i visse medlemsstater. Dette er også et af hovedmålene i Europa 2020-strategien (2). Efter EØSU's mening bør disse tiltag videreføres ved at fastholde eller om muligt øge de ressourcer, der står til rådighed for medlemsstaterne til at forebygge tidligt skolefrafald, og ved at tage skridt til at gøre de eksisterende uddannelsestjenester mere attraktive. EØSU fremhæver også behovet for at gøre uddannelsessystemerne mere rummelige.

3.7.2   EØSU er enig med Kommissionen i, at der øjeblikkeligt bør tages skridt til genindslusning gennem uddannelse, og opfordrer derfor medlemsstaterne til omgående at gøre noget effektivt for at nedbringe andelen af unge, der forlader skolen tidligt, til 10 %. Gennemsnittet i EU's medlemsstater ligger i dag på 14 %.

3.8   Udvikling af færdigheder, der er relevante for arbejdsmarkedet. Mobilitet.

3.8.1   EØSU er enig i, at udvikling af færdigheder, der er relevante for arbejdsmarkedet, er afgørende for integrationen af unge på arbejdsmarkedet. Det er frem for alt afgørende at intensivere samspillet mellem beskæftigelse og uddannelse og lægge særlig vægt på et system, der veksler mellem uddannelse og praktik. EØSU bemærker, at det er vigtigt at støtte iværksættervirksomhed og samarbejde mellem virksomheder i landbrugs-, industri- og tjenesteydelsessektoren og uddannelsessystemet på alle uddannelsesniveauer. Desuden fremhæver EØSU betydningen af uddannelse for at opfylde behov i samfundet, der rækker ud over økonomien. Det er i den forbindelse vigtigt, at læseplanerne inddrager arbejdsretlige spørgsmål og sikrer, at de studerende er klar over, hvilke muligheder EU tilbyder på dette område. Det kan have en vigtig effekt ved at gøre de unge mere bevidste om mulighederne, inden de søger deres første arbejde, og styrke deres europæiske identitetsfølelse.

3.8.2   EØSU gør opmærksom på de retningslinjer, der er udstukket i Bruggekommunikéet om øget europæisk samarbejde om erhvervsuddannelse i perioden 2011-2020. Europa har brug for fleksible erhvervsuddannelsessystemer af høj kvalitet, som kan opfylde de aktuelle og fremtidige behov. Livslang rådgivning og vejledning inden for uddannelse og beskæftigelse kan være et nyttigt middel til at gøre dette initiativ mere effektivt. Dette er særlig vigtigt i forbindelse med hjerneflugtproblematikken.

3.8.3   EØSU anbefaler, at man sætter kraftigt ind med instrumenter, der fremmer de unges mobilitet. Udvalget støtter Kommissionens initiativ til med støtte fra Europa-Parlamentet at etablere en målrettet jobmobilitetsordning for at hjælpe unge med at finde job i en anden medlemsstat og for at hjælpe virksomhederne med at udfylde deres flaskehalsjob. EØSU finder det vigtigt, at man støtter fremmedsprogsundervisning og erhvervelse af ikt-færdigheder.

3.8.4   EØSU støtter Kommissionens initiativ til at yde finansiel støtte via "Dit første Eures-job"-ordningen, som skal hjælpe omkring 5 000 unge til at udfylde ledige stillinger i andre medlemsstater i 2012-2013. EØSU vil overvåge ordningen i pilotfasen med henblik på dens videreudvikling.

3.8.5   EØSU bifalder de kommissionsforanstaltninger, der sigter på at anvende 3 mio. EUR af Den Europæiske Socialfonds tekniske bistand til at hjælpe medlemsstaterne med at oprette støtteordninger for unge, der starter egen virksomhed, og sociale iværksættere. Finansieringen af ca. 600 ekstra udvekslinger i 2012 via programmet "Erasmus for iværksættere" er også en væsentlig udvikling.

3.8.6   På den anden side mener EØSU, at Kommissionens meddelelse ikke lægger tilstrækkelig vægt på problemet med finansiering af direkte tilskud til unge, der forsøger at starte en virksomhed (knaphed på ressourcer og begrænset adgang til dem). Dette gælder finansielle ressourcer både fra EU-fonde og fra medlemsstaternes budgetter. Efter EØSU's mening bør hjælp til unge iværksættere, der har besluttet at starte en virksomhed, være et vigtigt middel til at nedbringe ungdomsarbejdsløsheden.

3.9   Støtte til den første erhvervserfaring og uddannelse på jobbet

3.9.1   EØSU er enig i, at lærlingeuddannelser, virksomhedspraktik og praktikantophold er et vigtigt middel for unge til at erhverve færdigheder og erhvervserfaring, og at disse ordninger bør indgå i strategierne for virksomhedernes sociale ansvar. Hvis en virksomhed investerer i unge arbejdstagere og behandler dem som en værdifuld ressource, kan det øge deres engagement i virksomhedens arbejde betydeligt.

3.9.2   EØSU bemærker, at en aktiv arbejdsmarkedspolitik og bedre arbejdsformidlingstjenester kan spille en stor rolle på dette område. Unge bør modtage erhvervsvejledning om alle sektorer inden for landbrug, industri og tjenesteydelser, mens de stadig går i skole.

3.9.3   EØSU finder det vigtigt, at Kommissionen afsætter 1,5 mio. EUR i 2012 til en kampagne rettet mod erhvervslivet for at øge virksomhedernes bevidsthed om Erasmus- og Leonardo da Vinci-praktikophold.

3.9.4   Udvalget understreger desuden vigtigheden af kvalitetsnormer for lærlingeuddannelser, virksomhedspraktik og praktikantophold. Der bør etableres et europæisk regelsæt for praktikantophold. EØSU bifalder i denne forbindelse, at Kommissionen i 2012 vil fremlægge en kvalitetsramme for at støtte udbud og anvendelse af praktiktilbud af høj kvalitet samt en EU-oversigt over praktikmuligheder for at skabe større klarhed om praktikanternes betingelser i hele EU.

3.9.5   Virksomhedspraktik bør ikke betragtes som en erstatning for regulære former for beskæftigelse. Den bør give praktikanterne mulighed for at erhverve de færdigheder, der er nødvendige for at få let adgang til arbejdsmarkedet. Praktikanter bør modtage en rimelig løn for udførelse af reelle arbejdsrelaterede opgaver på arbejdspladsen. Lav løn eller ingen løn fører til segmentering af arbejdsmarkedet. Hvis virksomhedspraktik skal være effektiv og skræddersyet til arbejdsmarkedets behov, må arbejdsmarkedets parter nødvendigvis inddrages i at udforme, organisere, gennemføre og finansiere den.

3.9.6   EØSU vil nøje følge og støtte alle initiativer, der har til formål at forbedre kvaliteten af virksomhedspraktik og praktikophold, som f.eks. det europæiske kvalitetscharter for praktikophold fremsat af Det Europæiske Ungdomsforum for at styrke den civile dialog med henblik på fastlæggelse af passende regler på dette område.

3.9.7   EØSU bifalder de europæiske arbejdsmarkedsparters vedtagelse af rammeaftalen om rummelige arbejdsmarkeder i 2010. EØSU understreger vigtigheden af de deri beskrevne faktorer, som har indvirkning på arbejdsmarkedsdeltagelsen: a) situationsbestemte faktorer (knyttet til den økonomiske situation og arbejdsmarkedssituationen, som har hæmmet integrationen), b) arbejdsrelaterede faktorer og c) individuelle faktorer (f.eks. færdigheder, kvalifikationer og uddannelsesniveau, motivation, sprogkendskab, helbred, herunder handicap og hyppige eller lange ledighedsperioder). EØSU opfordrer arbejdsmarkedets parter i medlemsstaterne til at gennemføre aftalen så hurtigt som muligt, især målet om at øge antallet af lære- og praktikpladser af høj kvalitet.

3.9.8   EØSU bekræfter, at det er nødvendigt at indføre et europæisk kvalifikationspas, som samler alle kvalifikationer og færdigheder, der er erhvervet som led i formel, uformel eller ikke-formel uddannelse, på ét sted.

3.9.9   EØSU understreger betydningen af at dele god praksis om lærlingepraktik for unge og bifalder nyheden om, at Kommissionen direkte vil afsætte 1,3 mio. EUR fra Den Europæiske Socialfond til at støtte etableringen af lærlingelignende ordninger.

3.9.10   I denne forbindelse er erfaringerne fra de lande, der allerede har indført et vekseluddannelsessystem, af allerstørste betydning. Det har den fordel, at det kombinerer traditionel skoleundervisning med praktisk anvendelse af kundskaberne på en arbejdsplads. Det betyder, at eleverne udvikler de færdigheder og kompetencer, der er brug for på arbejdsmarkedet. EØSU understreger den rolle, inddragelse af arbejdsmarkedets parter kan spille i processen med at dele bedste praksis og udforme, gennemføre og overvåge erhvervserfaringsordningen. EØSU hilser Kommissionens retningslinjer på dette område velkommen. Det bør undersøges, om vekseluddannelsessystemet med sin kombination af virksomheds- og skolekomponenter i erhvervsuddannelsen kan overføres til andre lande.

3.9.11   EØSU finder det hensigtsmæssigt, at Kommissionens budgetbevilling til Den Europæiske Volontørtjeneste øges, så der oprettes mindst 10 000 pladser til volontører i 2012, og bifalder, at der etableres et nyt europæisk volontørkorps for humanitær bistand. Udvalget er dog bekymret over den manglende evaluering af den igangværende pilotfase, og om initiativet reelt vil have frivillig karakter. Som i tilfældet med virksomhedspraktik og praktikantophold bør der fokuseres på at sikre en høj kvalitet af volontørarbejdet.

3.9.12   EØSU vil støtte udveksling og udbredelse af erfaringer og informationer i forbindelse med de nationale langsigtede programmer for frivilligt arbejde, der med succes er blevet gennemført i en række medlemsstater som en form for erhvervsvejledning og som en måde at indhente de første erhvervserfaringer på.

3.10   Adgang til arbejdsmarkedet: Få et (første) job.

3.10.1   Betydningen af en persons første job kan ikke overvurderes, hverken når det gælder fremtidig indkomst eller den fremtidige karrierevej og pension. En række mindstestandarder for arbejdsvilkår bør sikres, så snart en person får sit første job. Disse standarder bør ikke være anderledes end dem, der tilbydes lidt ældre arbejdstagere. Et forbud mod aldersdiskrimination er af central betydning. Betydningen af de foranstaltninger, der fra starten hjælper unge mennesker til at få et fast arbejde af høj kvalitet med en ordentlig løn, må ikke undervurderes (3). Det bør overvejes at indføre programmer, som støtter små og mellemstore virksomheder, der giver unge arbejdstagere et fast første job.

3.10.2   Kommissionens henstillinger om at mindske tidsubegrænsede ansættelseskontrakters ekstreme stivhed bør også indeholde overvejelser over de risici, der er forbundet med tiltag af den art. Tidsbegrænsede kontrakter, som nu er almindeligt udbredt blandt unge – især i starten af deres karriere – har ført til et tvedelt arbejdsmarked opsplittet i segmenter. Arbejdstagere med tidsbegrænsede kontrakter lever i konstant usikkerhed med risikoen for at miste deres job, og deres karriereudsigter er ringe. Dette tvedelte arbejdsmarked er ved at blive et meget alvorligt problem for unge og kan føre dem ind i en uendelig balancegang som arbejdstagere, der hele tiden er usikre på deres fremtid. Det kan skade deres karriereudvikling fremover. Denne segmentering af arbejdsmarkedet – som i realiteten gør unge til andenrangsarbejdstagere – indebærer også dårligere arbejdsvilkår og ringere karriereudsigter. EØSU fraråder, at der satses på midlertidige og udsigtsløse løsninger ved integrationen på arbejdsmarkedet. I stedet for usikre ansættelsesforhold og usikre kontrakter skal der gennemføres foranstaltninger, som sikrer, at tidsbegrænsede ansættelser og job med lav løn og ringe social sikring ikke bliver normen for unge.

3.10.3   Stabilitet og sikkerhed på arbejdsmarkedet er ikke kun vigtigt for arbejdstagerne, men er også i deres arbejdsgiveres interesse, da det fremmer virksomhedernes, sektorernes og industribranchernes konkurrenceevne ved at sikre øget produktivitet. Det er derfor vigtigt at gøre sig klart – i forbindelse med spørgsmålet om jobsikkerhed – at en tidsbegrænset ansættelseskontrakt faktisk er dyrere for arbejdsgiveren end en tidsubegrænset kontrakt.

3.10.4   I sin nyligt udsendte udtalelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker fremsætter EØSU konkrete forslag til håndtering af den katastrofale forringelse af de unges arbejdsmarkedssituation udløst af krisen i mange medlemsstater. Forslagene skal her gentages:

| — | Fastsættelse af ambitiøse EU-mål for unges beskæftigelse |
| --- | --- |

—

Fastsættelse af ambitiøse EU-mål for unges beskæftigelse

| — | Konsekvent håndhævelse af ungdomsgarantien i alle EU's medlemsstater |
| --- | --- |

—

Konsekvent håndhævelse af ungdomsgarantien i alle EU's medlemsstater

| — | Flere EU-midler og lettere adgang til EU-midler i særlig hårdt ramte lande |
| --- | --- |

—

Flere EU-midler og lettere adgang til EU-midler i særlig hårdt ramte lande

| — | Øremærkning af flere midler til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed i det nye EU budget |
| --- | --- |

—

Øremærkning af flere midler til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed i det nye EU budget

| — | Bedre adgang til støtteydelser for arbejdsløse unge |
| --- | --- |

—

Bedre adgang til støtteydelser for arbejdsløse unge

| — | Bekæmpelse af usikre ansættelsesforhold og ikke-regulerede arbejdsforhold i forbindelse med lærepladser og praktikophold |
| --- | --- |

—

Bekæmpelse af usikre ansættelsesforhold og ikke-regulerede arbejdsforhold i forbindelse med lærepladser og praktikophold

| — | Fremme af vekseluddannelsesprincippet i erhvervsuddannelser som model i EU. |
| --- | --- |

—

Fremme af vekseluddannelsesprincippet i erhvervsuddannelser som model i EU.

3.11   Medlemsstaterne og aktørerne på arbejdsmarkedet skal udvise meget mere initiativ for at gennemføre den europæiske ungdomsgaranti, der sikrer, at unge enten er i arbejde, under uddannelse eller omskoling senest fire måneder efter, at de er færdige med skolen, hvilket især er rettet mod unge, der forlader skolen for tidligt, og andre udsatte unge. Kommissionen bør tage skridt til at sikre, at medlemsstaterne gennemfører dette initiativ uden forsinkelse.

3.12   Medlemsstaternes og arbejdsmarkedsaktørernes indsats har ikke hidtil medført nogen forbedring af de unges situation. Det er helt tydeligt hvad angår gennemførelsen af ungdomsgarantien. EØSU bifalder derfor, at Kommissionens afsætter 4 mio. EUR til at hjælpe medlemsstaterne med at oprette ungdomsgarantiordninger. EØSU gentager i denne sammenhæng sin opfordring til, at medlemsstaterne straks kortlægger alle relevante barrierer med henblik på at sikre ungdomsgarantien og fastlægge konkrete mål og foranstaltninger inden for rammerne af de nationale reformplaner.

3.13   EØSU understreger, at ungdomsgaranti-initiativet bør støttes af en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som medvirker til at fjerne kløften mellem uddannelsessystemet og arbejdsmarkedet for unge mænd og kvinder på lige fod. Det bør også tage hensyn til situationen for migranter, nationale og etniske minoriteter og handicappede. Ældre og pensionerede arbejdstageres viden, kompetencer, færdigheder og erfaringer bør også tages med i betragtning.

3.14   I EU's nuværende beskæftigelsespolitiske retningslinjer mangler der stadig konkrete mål for unges beskæftigelse. EØSU gentager sit krav om kvantificerbare EU-mål, især et mål for en væsentlig reduktion af ungdomsarbejdsløsheden og for en ungdomsgaranti.

3.15   Kommissionens villighed til at give midler til teknisk bistand for at hjælpe medlemsstaterne med at udnytte EU-midler, der stadig står til rådighed, bør betragtes som særlig vigtig. Dette vedrører primært Den Europæiske Socialfond, hvor der stadig er 30 mia. EUR til rådighed, som medlemsstaterne kan anvende til projekter inden for rammerne af de finansielle overslag for 2007-2013. Kommissionen bør tage skridt til at sikre, at medlemsstaterne så hurtigt som muligt udnytter disse midler fuldt ud.

3.16   EØSU opfordrer Kommissionen til at gøre det klart for medlemsstaterne, at disse midler primært skal anvendes til projekter for unge. Kommissionen bør gøre medlemsstaterne opmærksom på, at de skal sikre, at fordelingen af disse midler og deres øremærkning finder sted med fuld inddragelse af arbejdsmarkedets parter, deres eventuelle ungdomsorganisationer og ngo'er, der repræsenterer unge.

3.17   EØSU bemærker, at der bør lægges særlig vægt på at sikre ressourcer til unge fra Den Europæiske Socialfund i forbindelse med udarbejdelsen af de finansielle overslag for perioden 2014-2020, især til unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse. Det bør nævnes, at der ofte er en tæt forbindelse mellem denne kategori af unge og den sorte økonomi. EØSU understreger, at der både nu og fremover er behov for en langsigtet, permanent og systematisk finansieringsmodel, der er tilgængelig for et bredt tværsnit af civilsamfundet.

3.18   Oprettelse af nye arbejdspladser af høj kvalitet bør fortsat være en prioritet. EØSU foreslår, at vedtagelse af en europæisk ungdomsbeskæftigelsesstrategi kommer til at indgå i de næste finansielle overslag. Denne strategis midler bør anvendes til at støtte de virksomheder, civilsamfundsorganisationer, offentlige myndigheder og andre arbejdsgivere, som skaber nye job af høj kvalitet for unge.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se de specifikke formuleringer i EØSU's udtalelse (EUT C 143 af 22.5.2012, s. 94).

1

(2)  EØSU's udtalelse om meddelelsen "Unge på vej" (EUT C 132 af 3.5.2011, s. 55).

2

(3)  EØSU's udtalelse om meddelelsen "Unge på vej"(EUT C 132 af 3.5.2011, s. 55).

3

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/103 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/103

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om programmet for retlige anliggender for perioden 2014 til 2020«

COM(2011) 759 final – 2011/0369 (COD)

2012/C 299/19

Ordfører: Edouard DE LAMAZE

Den 9. februar 2012 besluttede Rådet under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om programmet for retlige anliggender for perioden 2014 til 2020"

COM(2011) 759 final — 2011/0369 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, som vedtog sin udtalelse den 28. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 126 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   EØSU glæder sig over det foreliggende forordningsforslags målsætning om forenkling og rationalisering og støtter Kommissionens valg af løsning B. Sammenlægningen af programmerne om civilret og strafferet er begrundet i de nært beslægtede mål, aktørerne og den aktionstype, der skal finansieres.

1.2   Derimod sætter EØSU – i dette nye program for retlige anliggender og trods begrundelserne af juridisk karakter i det foreliggende forslag – fortsat spørgsmålstegn ved, om det er relevant til disse to første "specifikke" målsætninger, dvs. den korrekte anvendelse af EU-lovgivningen inden for civil- og strafferetligt samarbejde og let adgang til retsvæsenet, at føje et tredje vedrørende forebyggelse af narkotikamisbrug og nedbringelse af narkotikaefterspørgsel og -udbud. Ud over at sidstnævnte målsætning kun synes at være en gradbøjning af den første, henleder EØSU opmærksomheden på konsekvenserne for så vidt angår signalværdien af en sådan målsætning i en tekst af reguleringsmæssig karakter, dvs. med stærk, øjeblikkelig og direkte indvirkning, i og med at man kunne få det indtryk, at andre lige så væsentlige udfordringer, som f.eks. indsatsen mod menneskehandel, ikke er genstand for samme interesse fra Kommissionens side.

1.3   Mere grundlæggende er EØSU betænkeligt ved det budskab, Kommissionen udsender, og gentager hvad det allerede mange gange har sagt i relation til narkotikabekæmpelse, at hovedvægten i højere grad bør lægges på en uddannelses-, sundhedsmæssig og social tilgang i stedet for en repressiv tilgang (1).

1.4   EØSU deler Kommissionens stærke ønske om højst mulig fleksibilitet i forvaltningen af midlerne i det foreliggende program med det formål at tilpasse sig civilsamfundets behov bedst muligt, give de potentielle kandidater størst mulig valgfrihed, fremme projekternes kreativitet og tage højde for fremtidige politiske retningslinjer.

1.5   Men selv om der ikke er forud fastsatte beløb til de forskellige prioriteter, understreger EØSU betydningen af på forhånd at kunne råde over en budgetfordeling pr. målsætning, eventuelt bare en vejledende fordeling.

1.6   EØSU noterer sig Kommissionens intention om ikke at tildele det specifikke narkotikarelaterede mål mere end den budgetandel, der tilkommer det. Det opfordrer Kommissionen til nøje at holde sine løfter og foreslår således, at de midler, der vil komme ind fra indefrysningen og konfiskationen af produkter hidrørende fra narkotikahandelen, hvilket det kommende direktiv om indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbart forhold vil muliggøre, kan finansiere en del af denne målsætning.

1.7   Trods den eksisterende finansforordnings kompleksitet understreger EØSU, hvor vigtigt det er, at adgangsbetingelserne for finansiering formidles klart og pædagogisk til alle interesserede borgere på alle EU's sprog. Dette ville ubestrideligt fremme projekternes relevans, som dermed ville blive fremmet også i de medlemsstater, der hidtil fremstår som underrepræsenterede i de udvalgte programmer. EØSU påpeger behovet for at fremme en lige adgang til disse programmer for alle EU's borgere.

1.8   Begrebet EU-merværdi, som er hovedudvælgelseskriteriet, bør desuden efter EØSU's opfattelse afgrænses bedre. Eftersom finansieringsrammen for programmet i sagens natur er begrænset – men dog stigende, hvilket EØSU glæder sig over – understreger det, hvor vigtigt det er mere omhyggeligt at målrette støtten til projekter, hvis EU-merværdi klart er dokumenteret. Der bør anspores til transnationale projekter.

1.9   I og med, at de årlige arbejdsprogrammer skal præcisere visse væsentlige aspekter af gennemførelsen af programmet (navnlig budgetfordelingen), mener EØSU, at Kommissionens vedtagelse af disse i form af gennemførelsesakter kræver en undersøgelsesprocedure og ikke en rådgivningsprocedure som forudset i det foreliggende forslag. På den måde sikres det, at disse programmer ikke vedtages af Kommissionen, hvis de ikke er i overensstemmelse med udtalelsen fra udvalget, som er nedsat i henhold til forordning nr. 182/2011 (bestående af repræsentanter for medlemsstaterne).

1.10   EØSU peger på behovet for tydeligere at fremhæve prioriteterne blandt de aktioner, der kan finansieres (artikel 6), og finder især, at vægten bør lægges klarere på e-justice, som er et område, hvor der fortsat skal gøres store fremskridt med en lettere adgang til domstolene for øje.

1.11   EØSU glæder sig over de nye tanker, man kan se i det foreliggende forslag, gående ud på at inddrage samtlige ansatte i retsvæsenet, især advokater, i tiltag til uddannelse af retsvæsenets aktører i EU. For ligesom dommere og anklagere bidrager advokater til den korrekte anvendelse af EU-retten. De udgør derudover det første kontaktpunkt for procesparterne. Det er dem, der starter retsbehandlingen.

1.12   EØSU understreger ligeledes behovet for at integrere de forskellige retsaktører i de grænseoverskridende netværker for retligt samarbejde ved at yde den nødvendige finansielle støtte. Af hensyn til sammenhængen med det seneste politiske fremstød i retning af styrkede forsvarsrettigheder opfordrer EØSU især til, at der hurtigst muligt rettes op på en situation, som det finder uacceptabel, nemlig advokaternes udelukkelse de facto eller de jure fra størsteparten af de grænseoverskridende netværker for retligt samarbejde.

1.13   I lyset af udsigterne til et fælles retsområde, især hvad familieretten angår, understreger EØSU behovet for at bruge chartret om grundlæggende rettigheder som "harmoniseringskompas". I en situation, der fortsat er præget af meget forskellige kulturer og retsbegreber, har EØSU gentagne gange og for nyligt i forbindelse med emnet formueretlige ordninger og virkninger (2) endvidere understreget, hvor nyttigt det er at fremme brugen af en supplerende frivillig europæisk ordning (den såkaldte 28. ordning).

2.   Forslagets indhold

2.1   Kommissionen har i et forenklings- og rationaliseringsøjemed besluttet at mindske antallet af de programmer, den finansierer med henblik på at konkretisere det europæiske område med rettigheder og retfærdighed ved, at enhver, det være sig borger, part eller aktør i retsvæsenet, kan kende sine rettigheder og vide, hvordan han skal udøve eller bruge dem. Ved siden af programmet for "rettigheder og unionsborgerskab" (3) omfatter programmet for retlige anliggender for perioden 2014-2020 "programmet om civilret", "programmet om strafferet" og "programmet til forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden".

2.2   Det foreliggende forordningsforslag giver dette program en finansieringsramme på 472 mio. EUR, som skal gøre det muligt at finansiere de aktiviteter, hvor Unionens involvering tilfører en merværdi i forhold til en isoleret aktion i medlemsstaterne. Det generelle mål med programmet er at bidrage til det europæiske område med retfærdighed ved at fremme det retlige samarbejde i civil- og strafferetlige spørgsmål. Denne målsætning er inddelt i specifikke mål: at fremme den rigtige anvendelse af EU-lovgivningen på dette område (i henhold til artikel 81 og 82 i TEUF), at lette adgangen til retsvæsenet og hæmme og mindske efterspørgslen efter narkotika, og dette sidste aspekt behandles ikke ud fra en sundhedsmæssig tilgang, men som et kriminalitetsforebyggende tiltag (i henhold til artikel 84 i TEUF).

2.3   Disse mål begrunder navnlig støtten til uddannelsesaktiviteter for dommere og andet personale i retsvæsenet, herunder advokater og notarer, som deltager i samarbejdsaktioner i form af netværk, der bidrager til gensidigt kendskab og gensidig tillid, og til aktioner til forbedring af offentlighedens kendskab.

2.4   Den finansielle ramme skal desuden tjene til at finansiere et analytisk grundlag til at støtte den politiske beslutningsproces og lovgivning i EU. Med henblik på mere fleksibilitet forudses der i forslaget ikke noget specifikt beløb pr. indsatsområde.

2.5   Programmets årlige prioriteringer vedtages af Kommissionen i form af gennemførelsesretsakter inden for rammerne af en rådgivningsprocedure.

2.6   Forslaget indeholder forpligtelser til kontrol og evaluering (herunder midt i forløbet).

3.   Generelle bemærkninger

3.1   Oprettelsen af et europæisk område med retfærdighed udgør et offentligt gode for EU, som hver enkelt, det være sig borger eller retlig part vil kunne se fordelene af. Det berører væsentlige aspekter af dagliglivet (skilsmisse, ret til en bolig, besøgsret til børn, arv, umyndiggørelse, handelstvister, forbrugertvister, men også respekten for rettighederne på det strafferetlige område) og bidrager til at styrke sikkerheden på det europæiske territorium ved at fremme samarbejdet inden for kriminalitetsbekæmpelse.

3.2   Med en påmindelse om den funktionelle komplementaritet, der er mellem programmet for retlige anliggender og programmet for rettigheder og unionsborgerskab, mener EØSU, at det europæiske område med retfærdighed og frihed kun vil give mening i forhold til de rettigheder, som hver enkelt EU-borger, uanset hvor han befinder sig, kan påberåbe sig, og derfor bør det foreliggende program evalueres efter disse programmers alen.

3.3   I lyset af udsigterne til et fælles retsområde, især hvad familieretten angår, understreger EØSU behovet for at bruge chartret om grundlæggende rettigheder som "harmoniseringskompas". I en situation, der fortsat er præget af meget forskellige kulturer og retsbegreber, har EØSU gentagne gange og for nyligt i forbindelse med emnet formueretlige ordninger og virkninger (4) endvidere kunnet understrege, hvor nyttigt det er at fremme brugen af en supplerende frivillig europæisk ordning (den såkaldte 28. ordning). Indførelsen af en sådan ordning gør det muligt at gøre fremskridt inden for anerkendelsen af EU-borgernes rettigheder ved at sætte effektivt ind mod de former for diskrimination, som disse kan være ofre for, hvis lovgivningen i den medlemsstat, de hører til, giver dem ringere rettigheder end andre medlemsstaters lovgivning.

3.4   Respekten for rettigheder, navnlig de grundlæggende rettigheder i EU, som det civil- og strafferetlige samarbejde skal bidrage til, er et mål i sig selv. Konsekvenserne for det indre marked for så vidt angår vækst og beskæftigelse kan ikke desto mindre være vigtige og bør udnyttes især ved at støtte tiltagene til uddannelse af ansatte i retsvæsenet (5). EØSU minder i den forbindelse om, at for virksomhederne vil et bedre samarbejde på det civilretlige område og således en hurtigere bilæggelse af grænseoverskridende tvister have betydelig effekt på dynamikken i deres grænseoverskridende transaktioner.

3.5   Selv om evalueringer har godtgjort de tidligere programmers effektivitet (Civilret, Strafferet og Forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden for perioden 2007-2013) er mindskelsen af deres antal og følgelig af forvaltningsmåderne i sig selv positivt. Realiseringen af de forskellige mål vil således blive lettere. Ud over harmoniseringen af procedurerne understreger EØSU, hvor vigtigt det er at mindske deres iboende kompleksitet.

3.6   EØSU er især positivt indstillet over for den forenkling og rationalisering, som sammenlægningen af de to programmer Civilret og Strafferet udgør, og som er begrundet i ophævelsen af den tredje søjle i Lissabontraktaten samt i de nært beslægtede mål, aktører og de aktionstyper, der skal finansieres på de to retsområder (navnlig inden for e-justice og uddannelse).

3.7   EØSU anbefaler at fremme projekter inden for strafferet, navnlig i de medlemsstater, som hidtil kun har fået ringe gavn af den disponible støtte. Da dette afsnit er forholdsvis nyt, er den europæiske tilgang til området endnu ikke klarlagt og fortjener at blive bedre udbygget.

3.8   EØSU er derimod mere forbeholdent over for programmet til forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden, hvis retsgrundlag henhører under folkesundhed. Det ligger udvalget på sinde, at aspekterne vedrørende offentlig sundhed fortsat får prioritet og det henleder opmærksomheden på overlapninger, der uundgåeligt vil føre til en udelukkende reaktiv kriminalitetsbekæmpende tilgang finansieret via den kommende fond for den indre sikkerhed. Det gentager sit budskab om betydningen af inden for narkotikabekæmpelse at udvikle en tilgang, der først og fremmest er præventiv og som giver narkomanerne mulighed for at få hjælp og behandling. Det er nødvendigt at bevidstgøre dommere og advokater herom.

3.9   Ligeledes med henblik på, at det specifikke mål vedrørende narkotika ikke optager en uforholdsmæssig stor andel af det samlede beløb, foreslår EØSU, at dette mål delvis kan finansieres via af de midler, der kommer ind fra indefrysningen og konfiskationen af udbytte fra narkotikahandelen som forudset i det kommende direktiv om indefrysning og konfiskation af udbytte fra kriminelle forhold (6).

3.10   Selv om det fortsat har betænkeligheder ved de præcise afgrænsninger mellem de aktioner, der skal finansieres inden for forebyggelse af kriminalitet knyttet til ulovlig narkotikahandel, noterer EØSU med tilfredshed, at den forudsete bevillingsramme på 472 mio. EUR til gennemførelsen af det foreliggende program synes at antyde en betragtelig stigning i Kommissionens støtte.

3.11   For at EU-budgettet reelt bruges til at finansiere "fælles offentlige goder" samt "aktioner på områder (...) som EU kan sikre bedre" (7) minder EØSU om behovet for bedre at målrette ressourcerne på projekter, der kan påberåbe sig en EU-merværdi (artikel 3), herunder og især på det strafferetlige område, hvor medlemsstaterne stadig er forbeholdne over for EU-rettens intervention.

3.12   Men henblik på en effektiv tildeling af midler fra EU-budgettet understreger EØSU desuden betydningen af at sikre sammenhæng, komplementaritet og synergivirkninger mellem de forskellige finansieringsprogrammer, herunder navnlig med programmet for rettigheder og unionsborgerskab for perioden 2014-2020. Ellers bør der være en øget årvågenhed over for overlapningsrisici.

3.13   EØSU konstaterer med tilfredshed, at projekterne, også selv om de udvælges inden for rammerne af de årlige arbejdsprogrammer, kan løbe over flere år, hvilket giver dem tid til at modnes og nå deres mål. Selv om samfinansieringsprincippet ser godt ud, opkaster EØSU spørgsmålet om, hvor hensigtsmæssigt det er eventuelt at modulere det (8).

3.14   Trods den eksisterende finansforordnings kompleksitet understreger EØSU, hvor vigtigt det er, at støttebetingelserne klart og pædagogisk bringes til samtlige berørte borgeres kendskab på alle EU's sprog. EØSU mener, at begrebet EU-merværdi ville vinde ved at blive bedre afgrænset. Dette ville ubestrideligt styrke relevansen af de projekter, der således ville blive fremmet, også i de medlemsstater, som hidtil synes at være underrepræsenterede i de udvalgte programmer. EØSU understreger behovet for at fremme den lige adgang til disse programmer for alle EU-borgere.

3.15   EØSU er ligeledes overrasket over, at der ikke engang findes bare en vejledende budgetfordeling på de specifikke mål i finansieringsoversigten til forslaget. Uden at sætte spørgsmålstegn ved det legitime behov for fleksibilitet i forvaltningen af midlerne, understreger det, at det ville være nyttigt med en forudgående angivelse desangående.

4.   Særlige bemærkninger

4.1   Uddannelse af retsvæsenets aktører i EU

4.1.1   I og med, at der ikke kan ske konkrete fremskridt uden gensidig tillid, opfordrer EØSU til at støtte aktioner, der sigter på at tilvejebringe en fælles europæisk kultur, som klart er orienteret mod retspraksis og retsudøvelse og bygger på kendskab til og forståelse af de nationale retssystemer. Hvis den gensidige bistand i EU skal fungere, er det især strengt nødvendigt at kunne sikre sig, at procedurereglerne beskytter personer, der er involveret i sager i andre nationale systemer.

4.1.2   EØSU finder, at uddannelsen af retsvæsenets aktører i EU er et væsentligt aspekt i det nye program, som sættes mere i relief. EU-retten lider fortsat under en alt for uensartet anvendelse i de forskellige medlemsstater, ofte på grund af manglende interesse og indsigt hos retsvæsenets aktører. Dette er især udtalt på toldområdet. EØSU minder i den forbindelse om behovet for i betragtelig grad at øge støtten til uddannelsen af retsvæsenets aktører i EU. Dette er så meget desto vigtigere, som det af Kommissionen fastsatte mål går ud på pr. 2020 at uddanne 20 000 retsaktører årligt, dvs. 700 000 i alt (9). Som Kommissionen med rette understreger, er sprogundervisning en absolut nødvendig forhåndsbetingelse for retsaktørernes bedre kommunikation hinsides de nationale grænser på det europæiske område for retfærdighed og frihed.

4.1.3   EØSU finder det især absolut nødvendigt at inddrage advokater i disse uddannelsestiltag og dette er så meget desto mere begrundet, som deres uddannelse i visse medlemsstater er den samme som dommeres og anklageres. Advokaterne udgør det første kontaktpunkt til retsvæsenet. De anklagedes adgang til dommeren afhænger af advokaternes kyndige råd. Ligesom dommere og anklagere bør advokater kunne komme i betragtning i EU's finansieringsinitiativer. Kvaliteten af adgangen til retsvæsenet på det europæiske retsområde afhænger heraf. Denne deltagelse er også strengt nødvendig for at sikre en bedre balance i forhold til forsvarets rettigheder.

4.1.4   Selv om det beklager den uklarhed, som begrebet "andet personale i retsvæsenet" skaber (10), sætter EØSU pris på, at Kommissionen i det foreliggende forordningsforslag har præciseret, at begrebet dækker alle retsaktører, herunder også advokater og notarer, som jo bidrager i væsentligt omfang til den korrekte anvendelse af EU-retten. EØSU glæder sig over, at Kommissionen synes fast besluttet på at følge denne tilgang i det pilotprojekt, der vil blive lanceret i år om uddannelse af retsvæsenets aktører.

4.1.5   EØSU finder det nyttigt at definere visse objektive kriterier, som uddannelsesprogrammerne i retsvæsenet skal leve op til, hvis de skal modtage støtte. Blandt disse kriterier skal der i disse kurser uomgængeligt henvises til chartret om grundlæggende rettigheder. Disse programmers overensstemmelse med de fastsatte kriterier skal underkastes opfølgning og regelmæssig og grundig kontrol. EØSU fremhæver som betingelse for tildeling af disse støttemidler behovet for kvalitetskrav til programmernes indhold, der skal underkastes en nøje evaluering.

4.1.6   EØSU finder det især vigtigt, at disse juridiske uddannelsesprogrammer for dommere og advokater tager fat på de specifikke aspekter ved narkotikamisbrug og muliggør en retlig tilgang, der kan kombineres med en sundhedsmæssig og social tilgang med det formål at forebygge tilbagefald.

4.2   Grænseoverskridende retssamarbejde

4.2.1   EØSU opfordrer til hurtigst muligt at rette op på en situation, det finder uacceptabel, dvs. udelukkelsen af advokaterne fra det retlige netværk. Selv om det strafferetlige netværk er underlagt Eurojust og ikke indgår i det foreliggende program, er det ikke desto mindre meget sigende, at advokaterne ikke har adgang hertil. Finansielle begrænsninger kan ikke begrunde den nuværende skævhed i forhold til anklageren. Selv med begrænsede midler bør det være muligt at respektere ligestillingen af parterne i sager med grænseoverskridende karakter.

4.2.2   Dette krav forudsætter, navnlig inden for rammerne af gennemførelsen af en europæisk arrestordre, at advokaterne er i stand til hurtigt at finde frem til en kompetent advokat i en anden medlemsstat, som kan få adgang til sagsakterne og rådgive om de nationale proceduremæssige aspekter i den anden medlemsstat og mere generelt om sagens lokale aspekter. De nye bestemmelser indført med direktivforslaget vedrørende advokatbistand i strafferetlige sager og som inden for rammerne af den europæiske arrestordre fastlægger princippet om adgang til to advokater (én i den udstedende medlemsstat og én i den fuldbyrdende medlemsstat) udgør om nødvendigt et yderligere argument for advokaternes fulde deltagelse i de europæiske strafferetlige netværk. I den forbindelse glæder EØSU sig over den støtte, som det fremtidige grænseoverskridende forsvarsadvokatnetværk kan tilføre det arbejde, der udføres af et stadig stigende antal advokater, der arbejder med grænseoverskridende sager. Det beder for at sikre bedre sammenhæng og mere effektivitet Kommissionen om at give finansielle tilsagn i passende forhold til behovene med det formål at støtte netværket.

4.2.3   EØSU beklager ligeledes i forbindelse med det civil- og handelsretlige netværk, at advokater og notarer i praksis er marginaliserede, på trods af at retsteksterne siden den 1. januar 2011 hjemler en åbning for disse samt for fogeder, som er aktører, der direkte bidrager til gennemførelsen af EU-retsakter og internationale instrumenter. Også der forudsætter netværkets uhindrede funktion, at der gives tilstrækkelig finansiel støtte.

4.2.4   EØSU anbefaler i lyset af den lange række initiativer fra en række professioner med tilknytning til retsvæsenet, der er opstået i form af nogle små, ofte dyre strukturer, at afstemme og koordinere disse netværker med henblik på at skabe "cirkler af sammenhæng", som en ægte europæisk retsstruktur kan trække på (11).

4.3   E-justice

4.3.1   Dematerialiseringen af retsvæsenet er et afgørende aspekt, som efter EØSU's mening ikke er behandlet tilstrækkeligt i det foreliggende forslag. Virkningen af dematerialisering på adgangen til retsvæsenet, herunder for borgere i en vanskelig social situation eller borgere med handicap, fortjener at blive grundigt analyseret. I såvel procesparternes som retsvæsenets ansattes fælles interesse forestår der stadig et stort arbejde på dette område.

4.3.2   I den forbindelse forventer EØSU en klar udmelding fra Kommissionen, i og med at indsatsen til fremme af værktøjer til rådighed for e-justice for tiden mere synes at være rettet mod den brede offentlighed end mod retsvæsenets aktører. Det er imidlertid af hensyn til kvaliteten i retsafgørelserne og deres overensstemmelse med EU-retten vigtigt at lette og anspore til anvendelsen af disse værktøjer blandt retsvæsenets aktører, som bør uddannes heri.

4.3.3   EØSU konstaterer med tilfredshed, at bevillingsrammen i det foreliggende forslag kan bidrage til forbedringen af de it-netværk, der er på området (artikel 8, stk. 2). Det tænker især på det søgemaskineprojekt, som en advokat har på e-justice-portalen, og e-CODEX-projektet, der sigter på at gøre de nationale elektroniske retssystemer interoperable. Det henleder opmærksomheden på, at advokaternes professionelle identitet af hensyn til disse netværks sikkerhed og effektivitet, skal kunne bekræftes af advokatsamfundet.

4.4   Indikatorer

4.4.1   Det er helt klart, at indikatorerne skal gøres til genstand for dybtgående overvejelser. EØSU glæder sig over, at Kommissionen nu har indledt disse overvejelser, både hvad angår overvågningen på årlig basis, midtvejsevalueringen og den endelige evaluering. Navnlig hvad angår adgang til retsvæsenet bør det rent subjektive kriterium (måden, hvorpå denne adgang opfattes i Europa) suppleres. Angående uddannelse forekommer det nyttigt at benytte offentlig-private partnerskaber under inddragelse af universiteter, juridiske fakulteter og advokatsamfundene. Skønt udgifterne til kontrolaktiviteter (i bred forstand), som i finansieringsoversigten til lovgivningsforslaget er anslået til mellem 3 og 6 % af det samlede budget, vil falde i løbet af gennemførelsen af programmet, bør der efter EØSU's opfattelse lægges loft over dem.

4.5   Vedtagelsen af de årlige arbejdsprogrammer

4.5.1   EØSU opkaster spørgsmålet vedrørende den rådgivende procedure i forbindelse med de årlige arbejdsprogrammer, Kommissionen vedtager i form af gennemførelsesakter. Det finder, at undersøgelsesproceduren, der sikrer, at disse programmer ikke vedtages af Kommissionen, hvis de ikke er i overensstemmelse med udtalelsen fra udvalget, som er nedsat i henhold til forordning nr. 182/2011 (bestående af repræsentanter for medlemsstaterne), er mere passende.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Jf. EØSU's udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet – Mod en stærkere europæisk indsats mod narkotika, vedtaget den 24. maj 2012 (EUT C 229 af 31.7.2012, s. 85).

1

(2)  EUT C 376 af 22.12.2011, s. 87-91.

2

(3)  EUT C 191 af 29.6.2012, s. 108-110.

3

(4)  Se fodnote 2.

4

(5)  I rapporten "En ny strategi for det indre marked" (9. maj 2010) understregede Mario Monti betydningen af den rigtige anvendelse af Unionsretten og af uddannelsen af dommere og anklagere i disse retsregler for at forbedre det indre markeds effektivitet.

5

(6)  Jf. EØSU's udtalelse (se s. i denne EUT).

6

(7)  COM(2010) 700 final.

7

(8)  Et bidrag på 20 % er for tiden nødvendigt for at opnå de resterende 80 % i form af støtte.

8

(9)  COM(2011) 551 final.

9

(10)  I henhold til TEUF, artikel 81, stk. 2, litra h), og artikel 82, stk. 1, litra c), henholdsvis om civilretligt og strafferetligt samarbejde, hvor begrebet "dommere og anklagere samt andet personale i retsvæsenet" nævnes.

10

(11)  Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2012 om uddannelse af retsvæsenets aktører (2012/2575(RSP)).

11

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/108 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/108

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed«

COM(2011) 750 final – 2011/0365 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en asyl- og migrationsfond

COM(2011) 751 final – 2011/0366 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om almindelige bestemmelser om Asyl- og Migrationsfonden og om instrumentet for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring

COM(2011) 752 final – 2011/0367 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring som en del af Fonden for Intern Sikkerhed

COM(2011) 753 final – 2011/0368 (COD)

2012/C 299/20

Ordfører: Luis Miguel PARIZA CASTAÑOS

Rådet besluttede den 16. februar 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

| | "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed"
  COM(2011) 750 final — 2011/0365 (COD) |
| --- | --- |

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed"

COM(2011) 750 final — 2011/0365 (COD)

| | "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en asyl- og migrationsfond"
  COM(2011) 751 final — 2011/0366 (COD) |
| --- | --- |

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en asyl- og migrationsfond"

COM(2011) 751 final — 2011/0366 (COD)

| | "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om almindelige bestemmelser om Asyl- og Migrationsfonden og om instrumentet for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring"
  COM(2011) 752 final — 2011/0367 (COD) |
| --- | --- |

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om almindelige bestemmelser om Asyl- og Migrationsfonden og om instrumentet for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring"

COM(2011) 752 final — 2011/0367 (COD)

| | "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring som en del af Fonden for Intern Sikkerhed"
  COM(2011) 753 final — 2011/0368 (COD). |
| --- | --- |

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring som en del af Fonden for Intern Sikkerhed"

COM(2011) 753 final — 2011/0368 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, som vedtog sin udtalelse den 28. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli 2012, følgende udtalelse med 133 stemmer for og 2 hverken for eller imod:

1.   Generelle bemærkninger

| 1.1 | Kommissionens forslag om budgettet for indre anliggender for 2014-2020 er af stor betydning for at opbygge et område med retfærdighed, frihed og sikkerhed samt et mere åbent, sikkert og solidarisk Europa. EØSU tilslutter sig, at styrke betydningen af Asyl- og Migrationsfondens og Fonden for Intern Sikkerheds budget. |
| --- | --- |

1.1

Kommissionens forslag om budgettet for indre anliggender for 2014-2020 er af stor betydning for at opbygge et område med retfærdighed, frihed og sikkerhed samt et mere åbent, sikkert og solidarisk Europa. EØSU tilslutter sig, at styrke betydningen af Asyl- og Migrationsfondens og Fonden for Intern Sikkerheds budget.

| 1.2 | Udvalget mener, at EU tilfører politikkerne en stor merværdi, da forvaltningen af migrations- og asylstrømmene og sikkerhedstruslerne er områder, som medlemslandende ikke selv kan håndtere. |
| --- | --- |

1.2

Udvalget mener, at EU tilfører politikkerne en stor merværdi, da forvaltningen af migrations- og asylstrømmene og sikkerhedstruslerne er områder, som medlemslandende ikke selv kan håndtere.

| 1.3 | Udvalget tilslutter sig Kommissionens forslag om at dele forvaltningen og om en resultatorienteret tilgang gennem udarbejdelser af flerårige programmer inden for rammerne af en politisk dialog på højt niveau, så de nationale programmer er i overensstemmelse med EU's politiske målsætning og prioriteringer. |
| --- | --- |

1.3

Udvalget tilslutter sig Kommissionens forslag om at dele forvaltningen og om en resultatorienteret tilgang gennem udarbejdelser af flerårige programmer inden for rammerne af en politisk dialog på højt niveau, så de nationale programmer er i overensstemmelse med EU's politiske målsætning og prioriteringer.

| 1.4 | Det er af afgørende betydning, at finansierede foranstaltninger baseres på politikkerne (målsætningen om et område med retfærdighed, frihed og sikkerhed), har en europæisk merværdi og bidrager til at opnå EU's politiske målsætninger. |
| --- | --- |

1.4

Det er af afgørende betydning, at finansierede foranstaltninger baseres på politikkerne (målsætningen om et område med retfærdighed, frihed og sikkerhed), har en europæisk merværdi og bidrager til at opnå EU's politiske målsætninger.

| 1.5 | EØSU bifalder Kommissionens bestræbelser på at forenkle de finansielle instrumenter ved at oprette to fonde – en for asyl og migration (1) og en for intern sikkerhed (2) – som ledsages af en tværgående forordning med fælles regler for programmering, information, forvaltning af midler, kontrol og evaluering (3). |
| --- | --- |

1.5

EØSU bifalder Kommissionens bestræbelser på at forenkle de finansielle instrumenter ved at oprette to fonde – en for asyl og migration (1) og en for intern sikkerhed (2) – som ledsages af en tværgående forordning med fælles regler for programmering, information, forvaltning af midler, kontrol og evaluering (3).

| 1.6 | EØSU tilslutter sig de fælles horisontale bestemmelser, som udgør en væsentlig forenkling af det aktuelle system, og som giver mere fleksibilitet i den økonomiske forvaltning og gennemførelsen heraf samt et styrket overvågnings- og evalueringssystem. |
| --- | --- |

1.6

EØSU tilslutter sig de fælles horisontale bestemmelser, som udgør en væsentlig forenkling af det aktuelle system, og som giver mere fleksibilitet i den økonomiske forvaltning og gennemførelsen heraf samt et styrket overvågnings- og evalueringssystem.

| 1.7 | EØSU støtter Kommissionens forslag om et grundbeløb og et variabelt beløb, når midlerne fordeles mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.7

EØSU støtter Kommissionens forslag om et grundbeløb og et variabelt beløb, når midlerne fordeles mellem medlemsstaterne.

| 1.8 | Evalueringssystemerne skal forbedres, og der skal bruges passende indikatorer, hvorfor uafhængigt arbejde fra forskningscentre og civilsamfundets organisationer bør finansieres. |
| --- | --- |

1.8

Evalueringssystemerne skal forbedres, og der skal bruges passende indikatorer, hvorfor uafhængigt arbejde fra forskningscentre og civilsamfundets organisationer bør finansieres.

| 1.9 | Udvalget tilslutter sig, at de nationale programmer baseres på partnerskabsprincippet, men mener, at systemerne for inddragelse af alle aktører skal forbedres. Disse omfatter nationale, regionale og lokale myndigheder, civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter. Partnerskabsprincippet skal fremgå tydeligt af forordningerne, så det ikke afhænger af de nationale regler og praksis. |
| --- | --- |

1.9

Udvalget tilslutter sig, at de nationale programmer baseres på partnerskabsprincippet, men mener, at systemerne for inddragelse af alle aktører skal forbedres. Disse omfatter nationale, regionale og lokale myndigheder, civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter. Partnerskabsprincippet skal fremgå tydeligt af forordningerne, så det ikke afhænger af de nationale regler og praksis.

| 1.10 | EØSU, som samarbejder med EU's andre institutioner om at udarbejde indvandrings- og asylpolitikker, er især involveret i Det Europæiske Integrationsforum og understreger derfor Asyl- og Migrationsfonden betydning for integrationen af indvandrere og flygtninge. EØSU mener, at integrationspolitikkerne også bør suppleres af midler fra Den Europæiske Socialfond. |
| --- | --- |

1.10

EØSU, som samarbejder med EU's andre institutioner om at udarbejde indvandrings- og asylpolitikker, er især involveret i Det Europæiske Integrationsforum og understreger derfor Asyl- og Migrationsfonden betydning for integrationen af indvandrere og flygtninge. EØSU mener, at integrationspolitikkerne også bør suppleres af midler fra Den Europæiske Socialfond.

| 1.11 | Udvalget foreslår, at de økonomiske midler til "EU-foranstaltninger" øges, da de har stor europæisk merværdi. 20 % af fonden bør gå til disse foranstaltninger, og Kommissionen skal indgå i dialog med EØSU og med Det Europæiske Integrationsforum og tage i betragtning, at det finansielle instrument skal styrke forummets foranstaltninger og støtte de europæiske civilsamfunds netværk og de europæiske arbejdsmarkedsparter. |
| --- | --- |

1.11

Udvalget foreslår, at de økonomiske midler til "EU-foranstaltninger" øges, da de har stor europæisk merværdi. 20 % af fonden bør gå til disse foranstaltninger, og Kommissionen skal indgå i dialog med EØSU og med Det Europæiske Integrationsforum og tage i betragtning, at det finansielle instrument skal styrke forummets foranstaltninger og støtte de europæiske civilsamfunds netværk og de europæiske arbejdsmarkedsparter.

| 1.12 | EØSU har foreslået, at der på nationalt, regionalt og lokalt plan oprettes fora og platforme med deltagelse fra indvandrerorganisationerne og civilsamfundets andre organisationer. Disse foranstaltninger bør finansieres med midler fra Asyl- og Migrationsfonden. |
| --- | --- |

1.12

EØSU har foreslået, at der på nationalt, regionalt og lokalt plan oprettes fora og platforme med deltagelse fra indvandrerorganisationerne og civilsamfundets andre organisationer. Disse foranstaltninger bør finansieres med midler fra Asyl- og Migrationsfonden.

| 1.13 | EØSU mener, at integrationspolitikkerne, som sigter mod at reducere social udstødelse af europæiske borgere, mindretal og indvandrere, også bør suppleres af økonomiske midler fra Den Europæiske Socialfond. |
| --- | --- |

1.13

EØSU mener, at integrationspolitikkerne, som sigter mod at reducere social udstødelse af europæiske borgere, mindretal og indvandrere, også bør suppleres af økonomiske midler fra Den Europæiske Socialfond.

| 1.14 | Europa skal reagere kraftigt på den voksende racisme og fremmedhadet mod indvandrere. EU's institutioner skal være aktive mod denne adfærd og ideologi. |
| --- | --- |

1.14

Europa skal reagere kraftigt på den voksende racisme og fremmedhadet mod indvandrere. EU's institutioner skal være aktive mod denne adfærd og ideologi.

| 1.15 | Menneskerettigheder og charteret om grundlæggende rettigheder og lovgivning bør sikres i alle de foranstaltninger, som finansieres af Asyl- og Migrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed. |
| --- | --- |

1.15

Menneskerettigheder og charteret om grundlæggende rettigheder og lovgivning bør sikres i alle de foranstaltninger, som finansieres af Asyl- og Migrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed.

| 1.16 | EØSU ønsker, at balancen mellem frihed og sikkerhed forbedres. EU skal fortsat være et frit og åbent samfund baseret på retsstatsprincippet og må aldrig give afkald på frihedsværdierne og de grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

1.16

EØSU ønsker, at balancen mellem frihed og sikkerhed forbedres. EU skal fortsat være et frit og åbent samfund baseret på retsstatsprincippet og må aldrig give afkald på frihedsværdierne og de grundlæggende rettigheder.

| 1.17 | EØSU mener, at det er nødvendigt, at forordningen sikrer det organiserede civilsamfund en mere aktiv rolle i evalueringen af effekten, effektiviteten og merværdien af de planlagte initiativer og foranstaltninger i strategien for EU's indre sikkerhed. |
| --- | --- |

1.17

EØSU mener, at det er nødvendigt, at forordningen sikrer det organiserede civilsamfund en mere aktiv rolle i evalueringen af effekten, effektiviteten og merværdien af de planlagte initiativer og foranstaltninger i strategien for EU's indre sikkerhed.

2.   Asyl- og Migrationsfonden – civilsamfundets tilgang

| 2.1 | Udvalget stiller sig generelt positivt til Kommissionens foreslåede initiativer og budgetposter og tilslutter sig, at partnerskabsprincippet styrkes. |
| --- | --- |

2.1

Udvalget stiller sig generelt positivt til Kommissionens foreslåede initiativer og budgetposter og tilslutter sig, at partnerskabsprincippet styrkes.

| 2.2 | EØSU ser med særlig interesse på forslagene til Asyl- og Migrationsfonden og forslår, at medlemsstaterne under forhandlingerne i Rådet godkender de beløb, som Kommissionen foreslår, uden at reducere dem, da asyl-, indvandrer- og integrationsspørgsmålene samt de grundlæggende rettigheder har brug for tilstrækkelige midler, især under den økonomiske krise. |
| --- | --- |

2.2

EØSU ser med særlig interesse på forslagene til Asyl- og Migrationsfonden og forslår, at medlemsstaterne under forhandlingerne i Rådet godkender de beløb, som Kommissionen foreslår, uden at reducere dem, da asyl-, indvandrer- og integrationsspørgsmålene samt de grundlæggende rettigheder har brug for tilstrækkelige midler, især under den økonomiske krise.

| 2.3 | I modsætning til den aktuelle budgetordning er Europa-Parlamentets rolle afgørende, da Europa-Parlamentet er medlovgiver og på demokratisk vis kan evaluere alle initiativer og sikre den europæiske merværdi. |
| --- | --- |

2.3

I modsætning til den aktuelle budgetordning er Europa-Parlamentets rolle afgørende, da Europa-Parlamentet er medlovgiver og på demokratisk vis kan evaluere alle initiativer og sikre den europæiske merværdi.

| 2.4 | EØSU mener, at Europa-Parlamentet bør styrke den europæiske dimension i de politiske prioriteringer, som vil modtage finansiering – også på nationalt plan. Europa-Parlamentet skal i den politiske proces for at godkende forordninger fremme inddragelsen af det organiserede civilsamfund gennem partnerskabsprincippet og oprettelse af fora og platforme såvel som gennemførelse af uafhængige evalueringer. |
| --- | --- |

2.4

EØSU mener, at Europa-Parlamentet bør styrke den europæiske dimension i de politiske prioriteringer, som vil modtage finansiering – også på nationalt plan. Europa-Parlamentet skal i den politiske proces for at godkende forordninger fremme inddragelsen af det organiserede civilsamfund gennem partnerskabsprincippet og oprettelse af fora og platforme såvel som gennemførelse af uafhængige evalueringer.

| 2.5 | EØSU bifalder de nye bestemmelser i forordningerne, som gør det lettere for civilsamfundet at opnå tilskud, men anbefaler, at procedurerne bliver mere fleksible, således at også små organisationer kan deltage, og så de administrative og finansielle byrder reduceres. |
| --- | --- |

2.5

EØSU bifalder de nye bestemmelser i forordningerne, som gør det lettere for civilsamfundet at opnå tilskud, men anbefaler, at procedurerne bliver mere fleksible, således at også små organisationer kan deltage, og så de administrative og finansielle byrder reduceres.

| 2.6 | Civilsamfundet tilfører en stor merværdi ved at afdække behov på baggrund af uafhængige rapporter og gennemføre undersøgelser og evalueringer af politikker. Civilsamfundets organisationer har stor erfaring med og kendskab til de lokale forhold og ved derfor, hvordan foranstaltningerne udvikler sig. |
| --- | --- |

2.6

Civilsamfundet tilfører en stor merværdi ved at afdække behov på baggrund af uafhængige rapporter og gennemføre undersøgelser og evalueringer af politikker. Civilsamfundets organisationer har stor erfaring med og kendskab til de lokale forhold og ved derfor, hvordan foranstaltningerne udvikler sig.

| 2.7 | EØSU mener, at partnerskabsprincippet indtager en helt central placering i den nye finansielle ramme, som bør sikre inddragelse af alle aktører, herunder nationale, regionale og lokale myndigheder, civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

2.7

EØSU mener, at partnerskabsprincippet indtager en helt central placering i den nye finansielle ramme, som bør sikre inddragelse af alle aktører, herunder nationale, regionale og lokale myndigheder, civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter.

| 2.8 | Partnerskabsprincippet bør anvendes i alle faser - fra udarbejdelsen og udførelsen til overvågningen og evalueringen af den bevilgede finansiering og bør omfatte både medlemsstaterne og EU's foranstaltninger (4). |
| --- | --- |

2.8

Partnerskabsprincippet bør anvendes i alle faser - fra udarbejdelsen og udførelsen til overvågningen og evalueringen af den bevilgede finansiering og bør omfatte både medlemsstaterne og EU's foranstaltninger (4).

| 2.9 | EØSU tilslutter sig, at medlemslandende ifølge finansforordningen skal indgå partnerskaber med kompetente myndigheder og organer for at udvikle og gennemføre nationale programmer. Disse myndigheder og organer skal omfatte regionale og lokale myndigheder, civilsamfundet (ikke-statslige organisationer, indvandrerorganisationer og arbejdsmarkedets parter*) samt internationale organisationer (UNHCR, IMO, osv.). |
| --- | --- |

2.9

EØSU tilslutter sig, at medlemslandende ifølge finansforordningen skal indgå partnerskaber med kompetente myndigheder og organer for at udvikle og gennemføre nationale programmer. Disse myndigheder og organer skal omfatte regionale og lokale myndigheder, civilsamfundet (ikke-statslige organisationer, indvandrerorganisationer og arbejdsmarkedets parter*) samt internationale organisationer (UNHCR, IMO, osv.).

3.   Prioriteringer og politisk dialog

| 3.1 | EØSU bemærker, at en "politisk dialog" er af stor betydning for prioriteringen af de nationale programmer, men finder også, at ikke alene Kommissionen og medlemsstaterne, men også alle europæiske institutionelle aktører (Europa-Parlamentet, EØSU og Regionsudvalget) skal indgå i dialogen. |
| --- | --- |

3.1

EØSU bemærker, at en "politisk dialog" er af stor betydning for prioriteringen af de nationale programmer, men finder også, at ikke alene Kommissionen og medlemsstaterne, men også alle europæiske institutionelle aktører (Europa-Parlamentet, EØSU og Regionsudvalget) skal indgå i dialogen.

| 3.2 | Hvad angår den politiske dialog, bør både EØSU og Det Europæiske Integrationsforum sikres en konkret rolle for at afdække prioriteringer og målsætninger for finansiering og for at overkomme forhindringer. Forummet og EØSU kan styrke Asyl- og Migrationsfondens europæiske merværdi i medlemsstaternes flerårige programmer. |
| --- | --- |

3.2

Hvad angår den politiske dialog, bør både EØSU og Det Europæiske Integrationsforum sikres en konkret rolle for at afdække prioriteringer og målsætninger for finansiering og for at overkomme forhindringer. Forummet og EØSU kan styrke Asyl- og Migrationsfondens europæiske merværdi i medlemsstaternes flerårige programmer.

| 3.3 | Forummet og EØSU skal også høres i forbindelse med opstilling af prioriteter for tværnationale foranstaltninger eller foranstaltninger af særlig interesse for EU samt for midtvejsevalueringer af specifikke foranstaltninger. Kommissionen bør også oprette et partnerskab med arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer inden for rammerne af "EU's indsats". |
| --- | --- |

3.3

Forummet og EØSU skal også høres i forbindelse med opstilling af prioriteter for tværnationale foranstaltninger eller foranstaltninger af særlig interesse for EU samt for midtvejsevalueringer af specifikke foranstaltninger. Kommissionen bør også oprette et partnerskab med arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer inden for rammerne af "EU's indsats".

| 3.4 | EØSU forslår også, at den nye finansielle ramme skal sikre, at alle medlemsstater på nationalt plan iværksætter en struktureret og bred dialog med arbejdsmarkedets parter og de ikke-statslige organisationer, så de kan spille en vigtig rolle i beslutningen af de nationale prioriteringer før dialogen med Kommissionen. |
| --- | --- |

3.4

EØSU forslår også, at den nye finansielle ramme skal sikre, at alle medlemsstater på nationalt plan iværksætter en struktureret og bred dialog med arbejdsmarkedets parter og de ikke-statslige organisationer, så de kan spille en vigtig rolle i beslutningen af de nationale prioriteringer før dialogen med Kommissionen.

4.   Programmering og forvaltning

| 4.1 | EØSU mener, at man bør øge beløbet til "EU's indsats", som er midler til prioriterede politiske indsatsområder (støtte til lovgivning og politisk koordinering) såvel som projekter, hvor det organiserede civilsamfund og arbejdsmarkedets parter spiller en rolle. EØSU tilslutter sig derfor, at Kommissionen disponerer over 20 % af Asyl- og Migrationsfondens samlede budget. Kommissionen skal i forvaltningen heraf indgå i en mere aktiv dialog med EØSU, Det Europæiske Integrationsforum og civilsamfundets organisationer. |
| --- | --- |

4.1

EØSU mener, at man bør øge beløbet til "EU's indsats", som er midler til prioriterede politiske indsatsområder (støtte til lovgivning og politisk koordinering) såvel som projekter, hvor det organiserede civilsamfund og arbejdsmarkedets parter spiller en rolle. EØSU tilslutter sig derfor, at Kommissionen disponerer over 20 % af Asyl- og Migrationsfondens samlede budget. Kommissionen skal i forvaltningen heraf indgå i en mere aktiv dialog med EØSU, Det Europæiske Integrationsforum og civilsamfundets organisationer.

| 4.2 | EØSU tilslutter sig Kommissionens forslag om, at det finansielle bidrag til projekter i de nationale programmer skal dække 75 % af de samlede støtteberettigede omkostninger, som også kan medfinansieres af offentlige eller private kilder. |
| --- | --- |

4.2

EØSU tilslutter sig Kommissionens forslag om, at det finansielle bidrag til projekter i de nationale programmer skal dække 75 % af de samlede støtteberettigede omkostninger, som også kan medfinansieres af offentlige eller private kilder.

| 4.3 | EØSU tilslutter sig også, at tildelingen kan øges til op til 90 % i henhold til strategiske prioriteringer, som defineres i de specifikke forordninger eller "navnlig hvis projekterne ellers ikke ville kunne gennemføres, og målsætningerne i det nationale program ellers ikke ville kunne opfyldes". Der bør prioriteres støtte til små ikke-statslige organisationers aktiviteter og projekter. |
| --- | --- |

4.3

EØSU tilslutter sig også, at tildelingen kan øges til op til 90 % i henhold til strategiske prioriteringer, som defineres i de specifikke forordninger eller "navnlig hvis projekterne ellers ikke ville kunne gennemføres, og målsætningerne i det nationale program ellers ikke ville kunne opfyldes". Der bør prioriteres støtte til små ikke-statslige organisationers aktiviteter og projekter.

| 4.4 | EØSU er enigt i målet om at forenkle og reducere de administrative byrder samt at prioritere overvågning og evaluering af programmerne og projekterne både på nationalt og europæisk plan. Det er helt afgørende at sikre en uafhængig evaluering af høj kvalitet i samarbejde med det organiserede civilsamfund og at stille de nødvendige finansielle midler til rådighed. |
| --- | --- |

4.4

EØSU er enigt i målet om at forenkle og reducere de administrative byrder samt at prioritere overvågning og evaluering af programmerne og projekterne både på nationalt og europæisk plan. Det er helt afgørende at sikre en uafhængig evaluering af høj kvalitet i samarbejde med det organiserede civilsamfund og at stille de nødvendige finansielle midler til rådighed.

| 4.5 | På baggrund af evalueringsrapporterne fra medlemsstaterne (en statusrapport i 2017 og en opfølgende rapport i 2023) præsenterer Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet, EØSU og Regionsudvalget om forordningernes gennemførelse og effekt. EØSU mener, at civilsamfundet bør spille en rolle i evalueringen, hvorfor det foreslås, at Kommissionen organiserer et struktureret system til høring og indkalder til en regeringskonference. |
| --- | --- |

4.5

På baggrund af evalueringsrapporterne fra medlemsstaterne (en statusrapport i 2017 og en opfølgende rapport i 2023) præsenterer Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet, EØSU og Regionsudvalget om forordningernes gennemførelse og effekt. EØSU mener, at civilsamfundet bør spille en rolle i evalueringen, hvorfor det foreslås, at Kommissionen organiserer et struktureret system til høring og indkalder til en regeringskonference.

| 4.6 | EØSU støtter Kommissionens forslag om et grundbeløb og et variabelt beløb, når midlerne fordeles mellem medlemsstaterne. Hvad angår det variable beløb, finder EØSU det væsentligt, at hver medlemsstat udarbejder et årligt program, som er i overensstemmelse med EU's prioriteringer og omfatter samarbejde med andre medlemslande. |
| --- | --- |

4.6

EØSU støtter Kommissionens forslag om et grundbeløb og et variabelt beløb, når midlerne fordeles mellem medlemsstaterne. Hvad angår det variable beløb, finder EØSU det væsentligt, at hver medlemsstat udarbejder et årligt program, som er i overensstemmelse med EU's prioriteringer og omfatter samarbejde med andre medlemslande.

| 4.7 | EØSU mener, at Asyl- og Migrationsfonden udtrykkeligt og som prioriteret tiltag skal omfatte oprettelsen af nationale, regionale og lokale fora og/eller platforme for indvandrere og integration, hvori civilsamfundets organisationer kan deltage. Foraene og platformene skal finansieres med et variabelt beløb. |
| --- | --- |

4.7

EØSU mener, at Asyl- og Migrationsfonden udtrykkeligt og som prioriteret tiltag skal omfatte oprettelsen af nationale, regionale og lokale fora og/eller platforme for indvandrere og integration, hvori civilsamfundets organisationer kan deltage. Foraene og platformene skal finansieres med et variabelt beløb.

| 4.8 | Der bør desuden være mere gennemsigtighed i tildelingen af fondens procentdele, som er afsat til de enkelte specifikke målsætninger. Derved sikres en balance på nationalt niveau. |
| --- | --- |

4.8

Der bør desuden være mere gennemsigtighed i tildelingen af fondens procentdele, som er afsat til de enkelte specifikke målsætninger. Derved sikres en balance på nationalt niveau.

| 4.9 | De økonomiske midler til "EU's indsats" bør ikke kun gives til nødhjælp, Det Europæiske Migrationsnetværk, teknisk assistance og EU-agenturernes udførelse af bestemte operationelle opgaver, men også til støtte til Det Europæiske Integrationsforum og de europæiske civilsamfunds netværk og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

4.9

De økonomiske midler til "EU's indsats" bør ikke kun gives til nødhjælp, Det Europæiske Migrationsnetværk, teknisk assistance og EU-agenturernes udførelse af bestemte operationelle opgaver, men også til støtte til Det Europæiske Integrationsforum og de europæiske civilsamfunds netværk og arbejdsmarkedets parter.

| 4.10 | EØSU er ikke enigt i Kommissionens forslag om kun at finansiere forskningsprojekter, som skønnes "innovative", hvis de skulle anvendes af sikkerhedstjenester og politimyndigheder. Der bør fortsat gives støtte til forskningsprojekter, som civilsamfundet, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer deltager i, og som evaluerer sikkerhedspolitikker og indvandrerpolitikker og disses indvirkning på de grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

4.10

EØSU er ikke enigt i Kommissionens forslag om kun at finansiere forskningsprojekter, som skønnes "innovative", hvis de skulle anvendes af sikkerhedstjenester og politimyndigheder. Der bør fortsat gives støtte til forskningsprojekter, som civilsamfundet, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer deltager i, og som evaluerer sikkerhedspolitikker og indvandrerpolitikker og disses indvirkning på de grundlæggende rettigheder.

5.   Målgrupper for Asyl- og Migrationsfonden

| 5.1 | EØSU støtter fleksibiliteten i Kommissionens forslag, for så vidt angår målgrupperne og understreger behovet for at sikre, at de finansierede foranstaltninger kan anvendes på en bred gruppe af personer, og ikke blot tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt i EU. Dette spørgsmål er blevet drøftet nøje i det europæiske integrationsforum og i EØSU's udtalelser. |
| --- | --- |

5.1

EØSU støtter fleksibiliteten i Kommissionens forslag, for så vidt angår målgrupperne og understreger behovet for at sikre, at de finansierede foranstaltninger kan anvendes på en bred gruppe af personer, og ikke blot tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt i EU. Dette spørgsmål er blevet drøftet nøje i det europæiske integrationsforum og i EØSU's udtalelser.

| 5.2 | EØSU ønsker, at Asyl- og Migrationsfonden tillader foranstaltninger rettet mod alle mennesker, uanset deres status, herunder papirløse immigranter. EØSU bifalder derfor Kommissionens forslag om at udvide gruppen af støtteberettigede til disse foranstaltninger, da dette er den eneste måde at finansiere det integrationsarbejde, som arbejdsmarkedets parter og de ikke-statslige organisationer udfører i deres arbejde med integration af "papirløse" personer. |
| --- | --- |

5.2

EØSU ønsker, at Asyl- og Migrationsfonden tillader foranstaltninger rettet mod alle mennesker, uanset deres status, herunder papirløse immigranter. EØSU bifalder derfor Kommissionens forslag om at udvide gruppen af støtteberettigede til disse foranstaltninger, da dette er den eneste måde at finansiere det integrationsarbejde, som arbejdsmarkedets parter og de ikke-statslige organisationer udfører i deres arbejde med integration af "papirløse" personer.

| 5.3 | EØSU er imidlertid imod Kommissionens forslag om at omfatte borgere i en medlemsstat med en migrationsbaggrund, der har mindst en forælder (dvs. mor eller far), som er tredjelandsstatsborger, da dette ville skabe en situation med forskelsbehandling, idet statsborgere i medlemsstaterne ikke må underkastes krav om deltagelse i integrationsprogrammer og -test som en betingelse for opholdstilladelse og fri bevægelighed, da dette ville være i strid med princippet om ligebehandling, der er garanteret som følge af deres unionsborgerskab. |
| --- | --- |

5.3

EØSU er imidlertid imod Kommissionens forslag om at omfatte borgere i en medlemsstat med en migrationsbaggrund, der har mindst en forælder (dvs. mor eller far), som er tredjelandsstatsborger, da dette ville skabe en situation med forskelsbehandling, idet statsborgere i medlemsstaterne ikke må underkastes krav om deltagelse i integrationsprogrammer og -test som en betingelse for opholdstilladelse og fri bevægelighed, da dette ville være i strid med princippet om ligebehandling, der er garanteret som følge af deres unionsborgerskab.

| 5.4 | EØSU mener, at Asyl- og Migrationsfonden er et instrument, der har til formål at finansiere integrationspolitikker og modtagelse af personer, der for nylig er kommet til Europa. EU råder over mere passende finansielle instrumenter, såsom Den Europæiske Socialfond, til at forhindre social udstødelse og mangel på muligheder for europæiske borgere, der er efterkommere af personer med indvandrerbaggrund, eller for EU-borgere, der er bosat i en anden medlemsstat end deres nationalstat. |
| --- | --- |

5.4

EØSU mener, at Asyl- og Migrationsfonden er et instrument, der har til formål at finansiere integrationspolitikker og modtagelse af personer, der for nylig er kommet til Europa. EU råder over mere passende finansielle instrumenter, såsom Den Europæiske Socialfond, til at forhindre social udstødelse og mangel på muligheder for europæiske borgere, der er efterkommere af personer med indvandrerbaggrund, eller for EU-borgere, der er bosat i en anden medlemsstat end deres nationalstat.

| 5.5 | Programmer, der er rettet mod beskyttelse af særligt sårbare personer, bør være en særlig prioritet i forbindelse med finansiering, navnlig uledsagede mindreårige, gravide kvinder og ofre for menneskehandel og seksuel udnyttelse. |
| --- | --- |

5.5

Programmer, der er rettet mod beskyttelse af særligt sårbare personer, bør være en særlig prioritet i forbindelse med finansiering, navnlig uledsagede mindreårige, gravide kvinder og ofre for menneskehandel og seksuel udnyttelse.

6.   Information, gennemsigtighed og offentliggørelse

| 6.1 | EØSU bifalder, at der i den nye finansielle ramme sikres øget information, offentliggørelse og gennemsigtighed. Det skal sikres, at medlemsstaterne og de ansvarlige myndigheder garanterer adgang til information vedrørende de nationale programmer (gennem etableringen af en webportal). |
| --- | --- |

6.1

EØSU bifalder, at der i den nye finansielle ramme sikres øget information, offentliggørelse og gennemsigtighed. Det skal sikres, at medlemsstaterne og de ansvarlige myndigheder garanterer adgang til information vedrørende de nationale programmer (gennem etableringen af en webportal).

| 6.2 | Men denne forenkling af procedurerne bør ikke medføre mindsket gennemsigtighed. Den nye ramme bør styrke gennemsigtigheden i forbindelse med gennemførelsen af programmerne og foranstaltninger på nationalt, regionalt og lokalt plan. |
| --- | --- |

6.2

Men denne forenkling af procedurerne bør ikke medføre mindsket gennemsigtighed. Den nye ramme bør styrke gennemsigtigheden i forbindelse med gennemførelsen af programmerne og foranstaltninger på nationalt, regionalt og lokalt plan.

7.   Grundlæggende rettigheder

| 7.1 | EØSU mener, at den finansielle ramme bør øge beskyttelsen af menneskerettighederne i alle foranstaltninger, da chartret om grundlæggende rettigheder har en positiv indvirkning på politikkerne for intern sikkerhed, asyl og migration. Udvalget har allerede udarbejdet en initiativudtalelse (5) for at sikre beskyttelsen af menneskerettighederne i indvandrings-, asyl-, tilbagesendelses- og grænsepolitikkerne. |
| --- | --- |

7.1

EØSU mener, at den finansielle ramme bør øge beskyttelsen af menneskerettighederne i alle foranstaltninger, da chartret om grundlæggende rettigheder har en positiv indvirkning på politikkerne for intern sikkerhed, asyl og migration. Udvalget har allerede udarbejdet en initiativudtalelse (5) for at sikre beskyttelsen af menneskerettighederne i indvandrings-, asyl-, tilbagesendelses- og grænsepolitikkerne.

| 7.2 | EØSU foreslår, at det i forordningerne om Asyl- og Migrationsfonden samt Fonden for Intern Sikkerhed sikres, at alle foranstaltninger og projekter, der finansieres af EU, i enhver henseende overholder de grundlæggende menneskerettigheder, og at det garanteres, at alle rettigheder omfattet af chartret effektivt beskyttes. |
| --- | --- |

7.2

EØSU foreslår, at det i forordningerne om Asyl- og Migrationsfonden samt Fonden for Intern Sikkerhed sikres, at alle foranstaltninger og projekter, der finansieres af EU, i enhver henseende overholder de grundlæggende menneskerettigheder, og at det garanteres, at alle rettigheder omfattet af chartret effektivt beskyttes.

| 7.3 | Agenturet for Grundlæggende Rettigheder (FRA) i Wien bør spille en aktiv og konkret rolle i forbindelse med vurderingen af kompatibiliteten mellem politikkerne og de finansierede foranstaltninger og menneskerettighederne. De ikke-statslige organisationer kan spille en afgørende rolle i forbindelse med konsekvensvurderingen af de nationale, regionale og lokale foranstaltningers indvirkning på anvendelsen af chartret om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

7.3

Agenturet for Grundlæggende Rettigheder (FRA) i Wien bør spille en aktiv og konkret rolle i forbindelse med vurderingen af kompatibiliteten mellem politikkerne og de finansierede foranstaltninger og menneskerettighederne. De ikke-statslige organisationer kan spille en afgørende rolle i forbindelse med konsekvensvurderingen af de nationale, regionale og lokale foranstaltningers indvirkning på anvendelsen af chartret om grundlæggende rettigheder.

| 7.4 | Det europæiske integrationsforum kan også vurdere kompatibiliteten mellem integrationspolitikkerne og beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder og princippet om ikke-forskelsbehandling. |
| --- | --- |

7.4

Det europæiske integrationsforum kan også vurdere kompatibiliteten mellem integrationspolitikkerne og beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder og princippet om ikke-forskelsbehandling.

8.   Nødsituationer og teknisk bistand

| 8.1 | Den nye forordning har særligt fokus på nødsituationer og krisesituationer. EØSU er enigt i Kommissionens forslag om at sikre en fleksibel handlingskapacitet på europæisk plan med tilstrækkelige finansielle midler til at håndtere nødsituationer. |
| --- | --- |

8.1

Den nye forordning har særligt fokus på nødsituationer og krisesituationer. EØSU er enigt i Kommissionens forslag om at sikre en fleksibel handlingskapacitet på europæisk plan med tilstrækkelige finansielle midler til at håndtere nødsituationer.

| 8.2 | EØSU støtter Kommissionens initiativ til at afsætte midler, der hurtigt kan mobiliseres, til situationer med "kriser i forbindelse med indvandring" eller til at imødekomme "akutte og specifikke behov i forbindelse med krisesituationer", og at bistanden inden for rammerne af de tilgængelige midler kan udgøre op til 100 % af de støtteberettigede udgifter. |
| --- | --- |

8.2

EØSU støtter Kommissionens initiativ til at afsætte midler, der hurtigt kan mobiliseres, til situationer med "kriser i forbindelse med indvandring" eller til at imødekomme "akutte og specifikke behov i forbindelse med krisesituationer", og at bistanden inden for rammerne af de tilgængelige midler kan udgøre op til 100 % af de støtteberettigede udgifter.

| 8.3 | EØSU foreslår imidlertid, at disse midler hovedsageligt anvendes til at imødekomme humanitære krisesituationer, da denne solidaritet først og fremmest bør rettes mod de berørte menneskers beskyttelse og sikkerhed. |
| --- | --- |

8.3

EØSU foreslår imidlertid, at disse midler hovedsageligt anvendes til at imødekomme humanitære krisesituationer, da denne solidaritet først og fremmest bør rettes mod de berørte menneskers beskyttelse og sikkerhed.

| 8.4 | Det skal ligeledes sikres, at de garantier, standarder og fælles rettigheder, der er omfattet af europæisk lovgivning, overholdes af medlemsstaterne og EU-myndighederne, også i nødsituationer. |
| --- | --- |

8.4

Det skal ligeledes sikres, at de garantier, standarder og fælles rettigheder, der er omfattet af europæisk lovgivning, overholdes af medlemsstaterne og EU-myndighederne, også i nødsituationer.

| 8.5 | EØSU bifalder ligeledes etableringen af en krisemekanisme, der gør det muligt for EU i samarbejde med medlemsstaterne at finansiere en hurtig indgriben i tilfælde af omfattende katastrofesituationer, terrorangreb eller cyberangreb. |
| --- | --- |

8.5

EØSU bifalder ligeledes etableringen af en krisemekanisme, der gør det muligt for EU i samarbejde med medlemsstaterne at finansiere en hurtig indgriben i tilfælde af omfattende katastrofesituationer, terrorangreb eller cyberangreb.

9.   Ekstern dimension

| 9.1 | I lyset af disse politikkers eksterne dimension mener EØSU, at finansieringen af foranstaltningerne i den nye prioritet skal være i overensstemmelse med EU's interne og eksterne prioriteter på disse områder. |
| --- | --- |

9.1

I lyset af disse politikkers eksterne dimension mener EØSU, at finansieringen af foranstaltningerne i den nye prioritet skal være i overensstemmelse med EU's interne og eksterne prioriteter på disse områder.

| 9.2 | Samarbejdet om etablering og fastsættelse af de politiske prioriteter mellem Generaldirektoratet for Indre Anliggender og EU-Udenrigstjenesten bør. Dette vil sikre, at politikkerne og de finansierede projekter i den nye budgetramme supplerer hinanden og ikke er i modstrid med EU's udviklingspolitikker og forbindelser udadtil. Samarbejdet bør forbedres gennem aftaler mellem EU og tredjelande, men udviklingsbistanden må ikke være betinget af tilbagetagelsesaftaler og aftaler om grænsekontrol. |
| --- | --- |

9.2

Samarbejdet om etablering og fastsættelse af de politiske prioriteter mellem Generaldirektoratet for Indre Anliggender og EU-Udenrigstjenesten bør. Dette vil sikre, at politikkerne og de finansierede projekter i den nye budgetramme supplerer hinanden og ikke er i modstrid med EU's udviklingspolitikker og forbindelser udadtil. Samarbejdet bør forbedres gennem aftaler mellem EU og tredjelande, men udviklingsbistanden må ikke være betinget af tilbagetagelsesaftaler og aftaler om grænsekontrol.

| 9.3 | Formålet med disse politikkers eksterne dimension bør være en forbedring af såvel den interne sikkerhed som udviklingen af tredjelande. Udenrigspolitikken og udviklingsbistanden er den mest sammenhængende ramme for den eksterne dimension af asylpolitikken, indvandringspolitikken og politikken for intern sikkerhed (6). |
| --- | --- |

9.3

Formålet med disse politikkers eksterne dimension bør være en forbedring af såvel den interne sikkerhed som udviklingen af tredjelande. Udenrigspolitikken og udviklingsbistanden er den mest sammenhængende ramme for den eksterne dimension af asylpolitikken, indvandringspolitikken og politikken for intern sikkerhed (6).

| 9.4 | EØSU foreslår, at Asyl- og Migrationsfonden samt Fonden for Intern Sikkerhed også forbedrer udviklingen, for så vidt angår menneskerettigheder og kvaliteten af retsstaten, navnlig med henblik på at tredjelande forbedrer deres asylsystemer og overholdelsen af internationale standarder. |
| --- | --- |

9.4

EØSU foreslår, at Asyl- og Migrationsfonden samt Fonden for Intern Sikkerhed også forbedrer udviklingen, for så vidt angår menneskerettigheder og kvaliteten af retsstaten, navnlig med henblik på at tredjelande forbedrer deres asylsystemer og overholdelsen af internationale standarder.

| 9.5 | Det skal ligeledes tages med i betragtning, at EU's nabolande ikke er forpligtet til at påtage sig alle omkostninger i forbindelse med behandling af asylsager for personer, der har været i transit på deres område. EU skal samarbejde gennem disse fonde. |
| --- | --- |

9.5

Det skal ligeledes tages med i betragtning, at EU's nabolande ikke er forpligtet til at påtage sig alle omkostninger i forbindelse med behandling af asylsager for personer, der har været i transit på deres område. EU skal samarbejde gennem disse fonde.

10.   Integration

| 10.1 | EØSU støtter Kommissionens forslag om at udvikle integrationspolitikkerne på lokalt og regionalt plan gennem sprogkurser, samfundsundervisning, deltagelse i det sociale liv og samfundet, og ved at fremme den interkulturelle dialog og fremme lige adgang til varer og tjenesteydelser. Det er afgørende, at foranstaltningerne forvaltes af de ikke-statslige organisationer og de lokale og regionale myndigheder. |
| --- | --- |

10.1

EØSU støtter Kommissionens forslag om at udvikle integrationspolitikkerne på lokalt og regionalt plan gennem sprogkurser, samfundsundervisning, deltagelse i det sociale liv og samfundet, og ved at fremme den interkulturelle dialog og fremme lige adgang til varer og tjenesteydelser. Det er afgørende, at foranstaltningerne forvaltes af de ikke-statslige organisationer og de lokale og regionale myndigheder.

| 10.2 | Udvalget har udarbejdet en initiativudtalelse (7) med samme forslag og afholdt en konference i Valencia med forskellige regionale og lokale myndigheder samt mange civilsamfundsorganisationer. Dette tiltag blev også støttet af det europæiske integrationsforum. |
| --- | --- |

10.2

Udvalget har udarbejdet en initiativudtalelse (7) med samme forslag og afholdt en konference i Valencia med forskellige regionale og lokale myndigheder samt mange civilsamfundsorganisationer. Dette tiltag blev også støttet af det europæiske integrationsforum.

| 10.3 | Der skal være særligt fokus på støtte til foranstaltninger og projekter, der tager hensyn til, at integration er en social og dynamisk tovejsproces med gensidig tilpasning. |
| --- | --- |

10.3

Der skal være særligt fokus på støtte til foranstaltninger og projekter, der tager hensyn til, at integration er en social og dynamisk tovejsproces med gensidig tilpasning.

| 10.4 | EØSU støtter Kommissionens forslag om, at de europæiske fonde skal anvendes til konkrete mål og ikke til finansiering af nationale programmer, der ikke er forbundet med europæiske programmer (8). |
| --- | --- |

10.4

EØSU støtter Kommissionens forslag om, at de europæiske fonde skal anvendes til konkrete mål og ikke til finansiering af nationale programmer, der ikke er forbundet med europæiske programmer (8).

| 10.5 | Udvalget foreslår, at Asyl- og Migrationsfonden ikke skal anvendes til finansiering af nationale programmer, der kan krænke menneskerettighederne eller i modstrid med de grundlæggende fælles principper for integration. EØSU er imod visse medlemsstaters anvendelse af "integrationstest" med henblik på fornyelse af opholdstilladelse, familiesammenføring eller adgang til offentlige varer og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

10.5

Udvalget foreslår, at Asyl- og Migrationsfonden ikke skal anvendes til finansiering af nationale programmer, der kan krænke menneskerettighederne eller i modstrid med de grundlæggende fælles principper for integration. EØSU er imod visse medlemsstaters anvendelse af "integrationstest" med henblik på fornyelse af opholdstilladelse, familiesammenføring eller adgang til offentlige varer og tjenesteydelser.

| 10.6 | Udvalget har i andre udtalelser (9) erklæret, at der er behov for at forbedre komplementariteten mellem integrationsfonden og Den Europæiske Socialfond i forbindelse med finansieringen af visse programmer. |
| --- | --- |

10.6

Udvalget har i andre udtalelser (9) erklæret, at der er behov for at forbedre komplementariteten mellem integrationsfonden og Den Europæiske Socialfond i forbindelse med finansieringen af visse programmer.

11.   Asyl

| 11.1 | EØSU er enigt i prioriteterne i det fælles europæiske asylsystem og mere konkret støtteforanstaltningerne til at forbedre modtagelsesforholdene, integrationsbetingelserne og asylprocedurerne og til at styrke medlemsstaternes kapacitet. |
| --- | --- |

11.1

EØSU er enigt i prioriteterne i det fælles europæiske asylsystem og mere konkret støtteforanstaltningerne til at forbedre modtagelsesforholdene, integrationsbetingelserne og asylprocedurerne og til at styrke medlemsstaternes kapacitet.

| 11.2 | Udvalget foreslår, at en del af midlerne anvendes til projekter og aktiviteter, der har til formål at sikre, at medlemsstaterne overholder deres internationale beskyttelsesforpligtelser og gennemfører europæisk lovgivning. |
| --- | --- |

11.2

Udvalget foreslår, at en del af midlerne anvendes til projekter og aktiviteter, der har til formål at sikre, at medlemsstaterne overholder deres internationale beskyttelsesforpligtelser og gennemfører europæisk lovgivning.

| 11.3 | EØSU anser det for en prioritet, at der finansieres en vurdering af medlemsstaternes asylpolitikker, navnlig med henblik på at forbedre procedurerne og kvaliteten af beskyttelsen af flygtninge og asylansøgere. |
| --- | --- |

11.3

EØSU anser det for en prioritet, at der finansieres en vurdering af medlemsstaternes asylpolitikker, navnlig med henblik på at forbedre procedurerne og kvaliteten af beskyttelsen af flygtninge og asylansøgere.

| 11.4 | EØSU støtter udviklingen af et genbosættelsesprogram til forflyttelse af flygtninge fra uden for EU og til et sted i EU. |
| --- | --- |

11.4

EØSU støtter udviklingen af et genbosættelsesprogram til forflyttelse af flygtninge fra uden for EU og til et sted i EU.

| 11.5 | Udvalget støtter ligeledes programmet for genbosættelse i EU ved at skabe finansielle incitamenter for de medlemsstater, der forpligter sig til dette. |
| --- | --- |

11.5

Udvalget støtter ligeledes programmet for genbosættelse i EU ved at skabe finansielle incitamenter for de medlemsstater, der forpligter sig til dette.

| 11.6 | Det Europæiske Asylstøttekontor på Malta (EASO) skal have et klart mandat til at evaluere de nationale asylsystemer og deres forenelighed med forpligtelserne med hensyn til europæisk og international lovgivning samt de grundlæggende rettigheder. Denne evaluering skal gennemføres i samarbejde med civilsamfundet og UNHCR. |
| --- | --- |

11.6

Det Europæiske Asylstøttekontor på Malta (EASO) skal have et klart mandat til at evaluere de nationale asylsystemer og deres forenelighed med forpligtelserne med hensyn til europæisk og international lovgivning samt de grundlæggende rettigheder. Denne evaluering skal gennemføres i samarbejde med civilsamfundet og UNHCR.

12.   Modtagelse

| 12.1 | EØSU deler Asyl- og Migrationsfondens holdning til muligheden for at finansiere foranstaltninger "til udvikling af kapacitet", såsom udarbejdelse af strategier, der fremmer lovlig indvandring, gennem procedurer for fleksibel og gennemsigtig modtagelse, samt en forbedring af medlemsstaternes kapacitet med hensyn til udvikling og evaluering af deres indvandringspolitikker. |
| --- | --- |

12.1

EØSU deler Asyl- og Migrationsfondens holdning til muligheden for at finansiere foranstaltninger "til udvikling af kapacitet", såsom udarbejdelse af strategier, der fremmer lovlig indvandring, gennem procedurer for fleksibel og gennemsigtig modtagelse, samt en forbedring af medlemsstaternes kapacitet med hensyn til udvikling og evaluering af deres indvandringspolitikker.

13.   Mobilitetspartnerskaber

| 13.1 | EØSU har udarbejdet en specifik udtalelse (10), hvor det erklæres, at mobilitets- og migrationspartnerskaberne bør omfatte fire søjler: fremme og organisering af lovlig indvandring og mobilitet, forebyggelse og reduktion af illegal indvandring og menneskehandel, øgning af den internationale beskyttelse og styrkelse af asylpolitikkens eksterne dimension samt maksimering af indvandringens og mobilitetens indvirkning på udviklingen. |
| --- | --- |

13.1

EØSU har udarbejdet en specifik udtalelse (10), hvor det erklæres, at mobilitets- og migrationspartnerskaberne bør omfatte fire søjler: fremme og organisering af lovlig indvandring og mobilitet, forebyggelse og reduktion af illegal indvandring og menneskehandel, øgning af den internationale beskyttelse og styrkelse af asylpolitikkens eksterne dimension samt maksimering af indvandringens og mobilitetens indvirkning på udviklingen.

14.   Tilbagevenden

| 14.1 | EØSU mener, at man som hovedprioritet bør anvende frivillig tilbagevenden ledsaget af systemer til støtte, og støtter derfor Kommissionens forslag om, at der i forbindelse med de nationale foranstaltninger etableres programmer for frivillig tilbagevenden med støtte. |
| --- | --- |

14.1

EØSU mener, at man som hovedprioritet bør anvende frivillig tilbagevenden ledsaget af systemer til støtte, og støtter derfor Kommissionens forslag om, at der i forbindelse med de nationale foranstaltninger etableres programmer for frivillig tilbagevenden med støtte.

| 14.2 | Fondens midler bør anvendes til at sikre, at den frivillige tilbagevenden ledsages af et støttesystem, der sikrer, at der er tale om en positiv tilbagevenden for de berørte personer og for oprindelseslandet. |
| --- | --- |

14.2

Fondens midler bør anvendes til at sikre, at den frivillige tilbagevenden ledsages af et støttesystem, der sikrer, at der er tale om en positiv tilbagevenden for de berørte personer og for oprindelseslandet.

| 14.3 | Hvis der undtagelsesvis iværksættes procedurer for tvangsmæssig tilbagesendelse, skal menneskerettighederne fuldt ud respekteres under hensyntagen til anbefalingerne fra Europarådet (11). |
| --- | --- |

14.3

Hvis der undtagelsesvis iværksættes procedurer for tvangsmæssig tilbagesendelse, skal menneskerettighederne fuldt ud respekteres under hensyntagen til anbefalingerne fra Europarådet (11).

| 14.4 | Udvalget er dog ikke enigt i, at der anvendes europæiske midler til at finansiere tvangsmæssige tilbagesendelser, der i visse tilfælde ifølge civilsamfundet skønnes at væres i strid med chartret om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

14.4

Udvalget er dog ikke enigt i, at der anvendes europæiske midler til at finansiere tvangsmæssige tilbagesendelser, der i visse tilfælde ifølge civilsamfundet skønnes at væres i strid med chartret om grundlæggende rettigheder.

15.   Intern sikkerhed og grænsesikkerhed

| 15.1 | Støtte til politisamarbejde skal prioriteres i forbindelse med forebyggelse af grænseoverskridende kriminalitet og bekæmpelsen af organiseret kriminalitet. EØSU støtter foranstaltningerne til forbedring af samarbejdet mellem sikkerhedstjenesterne og Europols arbejde. |
| --- | --- |

15.1

Støtte til politisamarbejde skal prioriteres i forbindelse med forebyggelse af grænseoverskridende kriminalitet og bekæmpelsen af organiseret kriminalitet. EØSU støtter foranstaltningerne til forbedring af samarbejdet mellem sikkerhedstjenesterne og Europols arbejde.

| 15.2 | EØSU er enigt i Kommissionens forslag til forbedring af politisamarbejdet, forebyggelse og bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet i EU, navnlig foranstaltningerne til forbedring af samarbejdet mellem sikkerhedstjenesterne i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet. Det er afgørende, at alle prioriteter fokuserer på at øge den gensidige tillid mellem sikkerhedsstyrkerne, herunder aspekter i forbindelse med retsstatsprincippet. |
| --- | --- |

15.2

EØSU er enigt i Kommissionens forslag til forbedring af politisamarbejdet, forebyggelse og bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet i EU, navnlig foranstaltningerne til forbedring af samarbejdet mellem sikkerhedstjenesterne i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet. Det er afgørende, at alle prioriteter fokuserer på at øge den gensidige tillid mellem sikkerhedsstyrkerne, herunder aspekter i forbindelse med retsstatsprincippet.

| 15.3 | Midlerne bør anvendes til at forbedre og udvikle kvaliteten og gennemsigtigheden af de fælles metoder, der anvendes på europæisk plan, til at identificere trusler og sikkerhedsrisici i Europa, såsom i forbindelse med Europols arbejde og deres rapporter vedrørende organiseret kriminalitet (OCTA). |
| --- | --- |

15.3

Midlerne bør anvendes til at forbedre og udvikle kvaliteten og gennemsigtigheden af de fælles metoder, der anvendes på europæisk plan, til at identificere trusler og sikkerhedsrisici i Europa, såsom i forbindelse med Europols arbejde og deres rapporter vedrørende organiseret kriminalitet (OCTA).

| 15.4 | Den Europæiske Union bør forbedre bekæmpelsen af kriminelle netværk i forbindelse med ulovlig menneskehandel og huske på, at navnlig grænserne i Middelhavsområdet og i Østeuropa er særlig sårbare. |
| --- | --- |

15.4

Den Europæiske Union bør forbedre bekæmpelsen af kriminelle netværk i forbindelse med ulovlig menneskehandel og huske på, at navnlig grænserne i Middelhavsområdet og i Østeuropa er særlig sårbare.

| 15.5 | EØSU bifalder, at Fonden for Intern sikkerhed støtter medlemsstaternes grænsekontrol, så den bliver mere effektiv, da grænsekontrollen er en offentlig tjeneste, men mener, at dette samarbejde, herunder de foranstaltninger, der koordineres af Frontex, bør være gennemsigtige og i overensstemmelse Schengengrænsekodeksen og chartret om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

15.5

EØSU bifalder, at Fonden for Intern sikkerhed støtter medlemsstaternes grænsekontrol, så den bliver mere effektiv, da grænsekontrollen er en offentlig tjeneste, men mener, at dette samarbejde, herunder de foranstaltninger, der koordineres af Frontex, bør være gennemsigtige og i overensstemmelse Schengengrænsekodeksen og chartret om grundlæggende rettigheder.

| 15.6 | EØSU er enigt i, at der er behov for at støtte medlemsstaterne med henblik på en bedre anvendelse af Schengenaftalen, herunder visumordningen og etableringen af integreret system til grænseforvaltning. Det er af afgørende betydning at sikre, at medlemsstaterne anvender de fælles standarder for grænsekontrol konsekvent, og at de respekterer de grundlæggende rettigheder og den fri bevægelighed for personer. |
| --- | --- |

15.6

EØSU er enigt i, at der er behov for at støtte medlemsstaterne med henblik på en bedre anvendelse af Schengenaftalen, herunder visumordningen og etableringen af integreret system til grænseforvaltning. Det er af afgørende betydning at sikre, at medlemsstaterne anvender de fælles standarder for grænsekontrol konsekvent, og at de respekterer de grundlæggende rettigheder og den fri bevægelighed for personer.

| 15.7 | EØSU mener, at det tildelte budget til de europæiske agenturer for intern sikkerhed, navnlig Europol, Eurojust, Frontex mv., bør være forbundet med større demokratisk kontrol af deres aktiviteter udført af Europa-Parlamentet, særlig de opgaver, der kan være forbundet med problemer i henhold til chartret for grundlæggende rettigheder, såsom deres operative beføjelser på nationalt plan, udveksling og anvendelse af personlige oplysninger, kvaliteten af de udvekslede oplysninger med de nationale myndigheder og myndighederne i tredjelande samt deres objektivitet i forbindelse med risikovurderinger. |
| --- | --- |

15.7

EØSU mener, at det tildelte budget til de europæiske agenturer for intern sikkerhed, navnlig Europol, Eurojust, Frontex mv., bør være forbundet med større demokratisk kontrol af deres aktiviteter udført af Europa-Parlamentet, særlig de opgaver, der kan være forbundet med problemer i henhold til chartret for grundlæggende rettigheder, såsom deres operative beføjelser på nationalt plan, udveksling og anvendelse af personlige oplysninger, kvaliteten af de udvekslede oplysninger med de nationale myndigheder og myndighederne i tredjelande samt deres objektivitet i forbindelse med risikovurderinger.

| 15.8 | Der er behov for at åbne en offentlig debat med repræsentanter for civilsamfundet vedrørende merværdien og den budgetmæssige indvirkning samt vedrørende beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder i systemet EUROSUR (det europæiske grænseovervågningssystem). Det er vigtigt, at et så vigtigt politisk initiativ ledsages af total gennemsigtighed og juridisk sikkerhed, både for så vidt angår målsætninger og anvendelsesområde. |
| --- | --- |

15.8

Der er behov for at åbne en offentlig debat med repræsentanter for civilsamfundet vedrørende merværdien og den budgetmæssige indvirkning samt vedrørende beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder i systemet EUROSUR (det europæiske grænseovervågningssystem). Det er vigtigt, at et så vigtigt politisk initiativ ledsages af total gennemsigtighed og juridisk sikkerhed, både for så vidt angår målsætninger og anvendelsesområde.

| 15.9 | EØSU opfordrer Europa-Parlamentet til at have særligt fokus på EUROSURS proportionalitet og dets bidrag til beskyttelsen af menneskerettighederne ved grænsekontrol samt overvågning af Middelhavsområdet, idet det minder om, at grænsevagternes primære opgave er at redde personer i farlige situationer. |
| --- | --- |

15.9

EØSU opfordrer Europa-Parlamentet til at have særligt fokus på EUROSURS proportionalitet og dets bidrag til beskyttelsen af menneskerettighederne ved grænsekontrol samt overvågning af Middelhavsområdet, idet det minder om, at grænsevagternes primære opgave er at redde personer i farlige situationer.

| 15.10 | Udvalget anbefaler, at alle politiske forslag, navnlig de forslag, der har stor indvirkning på budgettet, underkastes en demokratisk og gennemsigtig debat under hensyntagen til proportionalitetsprincippet og de grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

15.10

Udvalget anbefaler, at alle politiske forslag, navnlig de forslag, der har stor indvirkning på budgettet, underkastes en demokratisk og gennemsigtig debat under hensyntagen til proportionalitetsprincippet og de grundlæggende rettigheder.

16.   Store It-systemer (VIS, SIS, Eurodac)

| 16.1 | EØSU mener, at Europa-Parlamentet bør gennemføre en vurdering af behovet for, proportionaliteten af og effektiviteten af de store It-systemer, der allerede eksisterer (Schengeninformationssystemet (SIS), visainformationssystemet (VIS) og Eurodac) samt af de systemer, der er i færd med at blive implementeret (SIS II). |
| --- | --- |

16.1

EØSU mener, at Europa-Parlamentet bør gennemføre en vurdering af behovet for, proportionaliteten af og effektiviteten af de store It-systemer, der allerede eksisterer (Schengeninformationssystemet (SIS), visainformationssystemet (VIS) og Eurodac) samt af de systemer, der er i færd med at blive implementeret (SIS II).

| 16.2 | Denne vurdering skal ske før beslutningen om finansiering af nye systemer, som de der foreslås af Kommissionen i meddelelsen om "intelligente grænser", navnlig systemet til registrering af ind- og udrejse (SRES) og programmet til registrering af rejsende, som Kommissionen har til hensigt at fremlægge i 2012. |
| --- | --- |

16.2

Denne vurdering skal ske før beslutningen om finansiering af nye systemer, som de der foreslås af Kommissionen i meddelelsen om "intelligente grænser", navnlig systemet til registrering af ind- og udrejse (SRES) og programmet til registrering af rejsende, som Kommissionen har til hensigt at fremlægge i 2012.

| 16.3 | Udvalget fremhæver det ansvar, der ligger hos det nye agentur for den operationelle forvaltning af store It-systemer med hovedsæde i Tallinn, som er af afgørende betydning for at sikre frihed, sikkerhed og retfærdighed, da det skal koordinere samtlige eksisterende og fremtidige systemer. Europa-Parlamentet bør navnlig gennemføre en større demokratisk undersøgelse af agenturet, særlig med hensyn til dets handlingers overensstemmelse med beskyttelsen af oplysninger, fortrolighed og princippet om formålsbegrænsning ("purpose limitation principle") i forbindelse med anvendelsen af disse oplysninger og i forbindelse med muligheden for at udvide agenturets aktuelle beføjelser i retning af udvikling og koordination af fremtidige informationssystemer. |
| --- | --- |

16.3

Udvalget fremhæver det ansvar, der ligger hos det nye agentur for den operationelle forvaltning af store It-systemer med hovedsæde i Tallinn, som er af afgørende betydning for at sikre frihed, sikkerhed og retfærdighed, da det skal koordinere samtlige eksisterende og fremtidige systemer. Europa-Parlamentet bør navnlig gennemføre en større demokratisk undersøgelse af agenturet, særlig med hensyn til dets handlingers overensstemmelse med beskyttelsen af oplysninger, fortrolighed og princippet om formålsbegrænsning ("purpose limitation principle") i forbindelse med anvendelsen af disse oplysninger og i forbindelse med muligheden for at udvide agenturets aktuelle beføjelser i retning af udvikling og koordination af fremtidige informationssystemer.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2011) 751final.

1

(2)  COM(2011) 750 final og COM(2011) 753 final.

2

(3)  COM(2011) 752 final.

3

(4)  Comments of the Commission's Proposals for a New EU Funding of Asylum and Migration Actions under the Multiannual Financial Framework, Caritas Europa, CCME, COMECE, Eurodiaconia, ICMC, JRS-Europe, QCEA, kan hentes fra http://www.caritas-europa.org/module/FileLib/MFF-Christiangroupstatement_April2012.pdf.

4

Civil Society Statement and Recommendations on the Future EU Funding in the Area of Migration and Asylum 2014-2020, ECRE and 40 other CSOs, March 2012, kan hentes fra http://www.ecre.org/index.php?option=com_downloads&id=444.

(5)  Jf. udtalelse fra udvalget, EUT C 128 af 18.5.2010, s. 29.

5

(6)  UNHCR’s bemærkninger om fremtidige ordninger for EU-finansiering inden for Indre anliggender efter 2013, juni 2011, http://www.unhcr.org/4df752779.pdf.

6

(7)  Jf. udvalgets udtalelse, EUT C 318 af 29.10.2011, s. 69–75.

7

(8)  Rapport vedrørende konferencer for interessentparter "Fremtiden for EU-finansiering af Indre anliggender: Et nyt perspektiv", Europa-Kommissionen, GD Indre anliggender, Bruxelles, den 8. april 2011, http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/event/docs/mff_conference_report_11-5-2011_final_participants.doc.pdf, hvori det i en af konklusionerne erklæres, at "EU-finansiering skal ikke opfattes som en erstatning for national finansiering, dvs., at medlemsstaterne er forsat ansvarlige for at sikre, at der er tilstrækkelig national finansiering tilgængelig til at støtte indenrigspolitiske anliggender. For at skabe merværdi skal EU-finansiering afspejle prioriteterne på EU-plan samt politiske forpligtelser, og de skal støtte gennemførelsen af EU-retten om indre anliggender.

8

(9)  Jf. udvalgets udtalelse, EUT C 347 af 18.12.2010, s. 19.

9

(10)  Jf. udvalgets udtalelse "Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Social Udvalg og Regionsudvalget - Global tilgang til migration og mobilitet", ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños, medordfører: Brenda King (EUT C 191 af 29.6.2012, s. 134).

10

(11)  "Tyve retningslinjer om tvangsmæssig tilbagesendelse", COM(2005) 40 final.

11

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/115 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/115

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Hvidbog – En dagsorden for tilstrækkelige, sikre og bæredygtige pensioner«

COM(2012) 55 final

2012/C 299/21

Ordfører: Petru Sorin DANDEA

Medordfører: Krzysztof PATER

Kommissionen besluttede den 16. februar 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Hvidbog – En dagsorden for tilstrækkelige, sikre og bæredygtige pensioner"

COM(2012) 55 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 27. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli, følgende udtalelse med 180 stemmer for, 27 imod og 19 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   Offentlige pensionssystemer er et af de vigtigste elementer i det sociale sikkerhedsnet i næsten samtlige medlemsstater og en hjørnesten i EU's sociale model, da pension er den primære indtægtskilde for pensionister. EØSU beklager, at Kommissionen i sin hvidbog i højere grad fokuserer på andre aspekter af pensionssystemerne i stedet for at bestræbe sig på at finde løsninger, der kan styrke de offentlige pensioner.

1.2   Pensionssystemer fungerer ikke uafhængigt af de nationale økonomiske systemer. Derfor opfordrer EØSU medlemsstaterne til at sikre, at deres pensionspolitikker er i tæt overensstemmelse med deres politikker om arbejdsmarked, social beskyttelse samt finanspolitiske og makroøkonomiske aspekter (da pensioner finansieres af opsparinger fra lønninger i løbet af arbejdslivet eller af bidrag, der betales til private pensionsordninger), og at arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund er en aktiv del af politikudformningen.

1.3   Der er ingen universalløsning på den udfordring, som de aldrende befolkninger stiller pensionssystemerne over for. De fleste medlemsstater, som har ændret deres pensionssystemer i løbet af det seneste årti, har fokuseret politikkerne mod at nedbringe udgifterne ved at hæve den fastsatte pensionsalder og ved at skifte til et system for indeksregulering af pension, der baserer sig på prisstigninger. EØSU har allerede anført, at en højere fastsat pensionsalder ikke løser problemet med det aldrende samfund, og påpeger, at en sådan tilgang kan vise sig socialt risikabel på lang sigt, da man risikerer, at en stor gruppe pensionister ender i fattigdom.

1.4   EØSU mener, at medlemsstaterne i løbet af de kommende årtier bør omfordele velstanden. De bør skræddersy deres reformer til at øge de indtægter, der finansierer deres pensionssystemer, ved at udvide dem til alle samfunds- og erhvervsgrupper, øge beskæftigelsen, forbedre ordningerne for opkrævning af bidrag og tage hånd om sort arbejde og skatteunddragelse. EØSU bifalder, at hvidbogen meget kraftigere end tidligere kommissionsdokumenter understreger den betydning, arbejdsmarkedet og højere beskæftigelse har for en vellykket håndtering af de demografiske ændringer og ligeledes for realiseringen af de centrale pensionsmål. Det er dog beklageligt, at fremhævelsen af arbejdsmarkedets store betydning ikke afspejles mærkbart på hovedanbefalingerne vedrørende pension, som i vidt omfang er overtaget uændret fra tidligere dokumenter.

1.5   Udvalget mener, at medlemsstaterne i forbindelse med en reform af deres nationale pensionssystemer bør tage hensyn til, at pension for millioner af kommende pensionister udgør deres eneste beskyttelse mod risikoen for en alderdom i fattigdom. Følgelig opfordrer udvalget til, at man indfører standarder for minimumspensioner eller beskyttelsesordninger for pensionsindkomsten i kommende lovtekster med henblik på at sørge for en indkomst, der ligger over fattigdomsgrænsen.

1.6   I sagens natur er pensionssystemer langsigtede organismer. Medlemsstaterne bør derfor opstille en passende lang tidsramme for reformen af deres pensionssystemer, tilpasse dem til deres nationale økonomiske og sociale situation og sikre en bred opbakning i befolkningen. EØSU er fortaler for en sådan tilgang og minder om, at det er urimeligt, at den nuværende generation af unge arbejdstagere eller de nuværende pensionister skal betale regningen i forbindelse med en pensionsreform. Udvalget går ind for, at man anvender en tilgang, der sikrer retfærdighed mellem generationerne, hvad angår systemets bæredygtighed og et hensigtsmæssigt ydelsesniveau, og at der sikres en rimelig levestandard.

1.7   EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fokusere på at fremme aktive foranstaltninger, der kan forlænge arbejdslivet. Det, det i den forbindelse drejer sig om, er at nærme tidspunktet for den konkrete pensionsalder til den eksisterende fastsatte pensionsalder. Dette er en af nøglerne til at sikre bæredygtige europæiske pensionssystemer. De vigtigste skridt, der skal tages i denne forbindelse, er forhandling af arbejdsbetingelserne mellem arbejdsmarkedets parter, dvs. en tilpasning af arbejdspladserne til ældre arbejdstageres kvalifikationer og helbred, hensyntagen til visses opslidende job, en forbedring af adgangen til videreuddannelse, styrket forebyggelse af invaliditet, bedre balance mellem arbejds- og familieliv og en fjernelse af juridiske eller andre hindringer for et længere arbejdsliv. Reformprocessen må omfatte en ændring af arbejdsgivernes holdning til denne aldersgruppe samt en mere positiv holdning blandt de ældre arbejdstagere, der kan få dem til at vælge at forblive længere på arbejdsmarkedet. Hvis længere arbejdsliv skal blive en realitet, er det nødvendigt at gennemføre arbejdsmarkedsreformer, der skaber betingelserne for, at virksomheder kan tilbyde kvalitetsjob. Disse politikker skal udarbejdes og gennemføres i tæt samarbejde med arbejdsmarkedets parter. Efter EØSU's opfattelse skal førtidspensionsordninger ikke desto mindre bibeholdes, således at arbejdstagere, som over længere tid har arbejdet særligt tunge eller farlige erhverv, eller arbejdstagere, der i en meget tidlig alder (dvs. før deres 18. år) kom ud på arbejdsmarkedet, fortsat kan få lov til at gå tidligt på pension.

1.8   EØSU bemærker, at medlemsstaterne allerede har gjort fremskridt med deres lovmæssige reformer, men er samtidig overbevist om, at der er behov for en forbedring af supplerende pensionsordninger, da de vil få indflydelse på pensionssystemernes tilstrækkelighed og bæredygtighed i fremtiden. Udvalget er derfor alvorligt bekymret over nogle af forslagene til arbejdsmarkedsrelaterede pensioner. Da pensionsordninger er meget forskellige fra livsforsikringer, bakker udvalget ikke op om det erklærede mål for revisionen af direktivet om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser om at "opretholde ens spilleregler på basis af Solvens II", men anbefaler derimod, at der indføres skræddersyede foranstaltninger for at sikre pensionsfondenes midler efter forudgående høring af arbejdsmarkedets parter og andre interesserede parter.

1.9   Pension har til formål at sikre pensionister en indkomst, dvs. en indkomst, der erstatter den løn, de fik udbetalt i løbet af deres arbejdsliv, og som har et proportionelt forhold til denne løn. EØSU er af den overbevisning, at det i fremtiden vil være nødvendigt at mindske kløften mellem mænd og kvinders pensionsindkomst og sikre en egentlig dækning af risiciene ved alderdom blandt arbejdstagere, der har haft en atypisk profession eller en atypisk karriere. Den forskel, der stadig eksisterer blandt mænd og kvinder på arbejdsmarkedet, har alvorlige konsekvenser for de akkumulerede rettigheder og dermed også for kvinders udsigt til pensionsindkomst. EØSU opfordrer medlemsstaterne til i samarbejde med arbejdsmarkedets parter at arbejde på løsninger, der kan mindske forskellene i pensionsrettighederne mellem mænd og kvinder, som skyldes lovgivning og praksis på arbejdsmarkedet.

1.10   EØSU opfordrer Kommissionen til at gennemføre planerne om at anvende en del af ESF i løbet af programmeringsperioden for 2014-2020 til at støtte projekter, der er rettet mod at få ældre arbejdstagere i beskæftigelse eller at tilskynde til et længere arbejdsliv. Der bør også gives støtte til uddannelsesprojekter rettet mod at øge arbejdstagernes finansielle færdigheder, især hvad angår pensionsplanlægning. EØSU mener, at arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer samt andre offentlige organer bør spille en vigtig rolle i fremme af disse projekter.

2.   Indledning

2.1   Den 16. februar (senere end planlagt) udsendte Kommissionen sin hvidbog om en dagsorden for tilstrækkelige, sikre og bæredygtige pensioner efter en høringsproces, som blev iværksat af Kommissionens grønbog fra juli 2010. Selv om Kommissionen har fulgt en række anbefalinger fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om emnet, har den ikke skiftet holdning vedrørende de løsninger, som medlemsstaterne bør gennemføre for at tilvejebringe bæredygtige og sikre pensionssystemer i forbindelse med de aldrende befolkninger, og lægger vægt på at nedsætte pensionsudgifterne frem for at øge indtægterne med henblik på at finansiere pensionerne, og det anbefales endvidere at lave en kobling mellem pensionsalderen og den længere levetid – alle forslag, som udvalget gentagne gange allerede har kritiseret.

2.2   For at bakke op om behovet for en pensionsreform anvender Kommissionen statistikker, der kan give et vildledende billede af de problemer, der skyldes de aldrende befolkninger. F.eks. sammenligner hvidbogens Figur 1 den forventede udvikling i antallet af personer i alderen 60+ og antallet af personer i alderen 20 til 59 og viser, at antallet af personer i den første aldersgruppe forventes af stige med to millioner hvert år i løbet af de næste 20 år, mens antallet af personer i den anden aldersgruppe vil falde med gennemsnitligt 1 million hvert år. I år 2020 vil den fastsatte pensionsalder i de fleste medlemsstater være 65 eller højere, hvilket betyder, at aldersgruppen over 60 år vil omfatte både arbejdstagere og pensionister. I tråd med tidligere anbefalinger (1) mener EØSU, at man bør anvende den samlede forsørgerkvote til at vurdere den aldrende befolknings indvirkning på finansieringen af de sociale sikringssystemer, da kvoten giver et præcist indtryk af de reelle finansieringsbehov. Dette anerkender Kommissionen i hvidbogen. EØSU bifalder i den henseende, at hvidbogen meget kraftigere end tidligere kommissionsdokumenter understreger den betydning, arbejdsmarkedet og højere beskæftigelse har for en vellykket håndtering af de demografiske ændringer og ligeledes for realiseringen af de centrale pensionsmål. Det er dog beklageligt, at fremhævelsen af arbejdsmarkedets store betydning ikke afspejles mærkbart på hovedanbefalingerne vedrørende pension, som i vidt omfang er overtaget uændret fra tidligere dokumenter.

2.3   Kommissionen mener, at vellykkede pensionsreformer i medlemsstaterne er en væsentlig faktor for en velfungerende økonomisk og monetær union, som vil påvirke EU's evne til at nå to af de fem mål i Europa 2020-strategien – forøgelse af beskæftigelsesfrekvensen til 75 % og reduktion af antallet af personer, som er truet af fattigdom, med mindst 20 millioner. Dog har EØSU påpeget (2), at mange af de spareforanstaltninger, som medlemsstaterne har gennemført for at håndtere følgerne af den finansielle og nationale gældskrise, kan skade mulighederne for at indfri disse mål. Foranstaltninger for finansiel stabilitet skal altid suppleres med beskæftigelsesfremmende investeringer og vækstfremmende foranstaltninger.

2.4   Kommissionen har til hensigt at foreslå politiske retningslinjer og tiltag til medlemsstaterne for at tage hånd om de identificerede reformbehov, bl.a. i de landespecifikke henstillinger (2011) i forbindelse med det europæiske semester. EØSU beklager, at disse henstillinger især handler om at hæve den fastsatte pensionsalder og ændre systemerne for indeksregulering af pensioner. For visse medlemsstater, der har indgået stand by-aftaler med IMF, Verdensbanken og Kommissionen, har henstillingerne omfattet løsninger såsom midlertidig fastfrysning eller endda reduktion af pensionernes værdi.

3.   Generelle bemærkninger

3.1   De nuværende udfordringer på pensionsområdet

3.1.1   EØSU er enigt med Kommissionen i, at pensionernes bæredygtighed og tilstrækkelighed afhænger af, i hvor stort omfang de er understøttet af bidrag, skatter og opsparinger. Dog stammer disse midler ikke udelukkende fra personer i beskæftigelse, men også fra pensionisterne selv. Med andre ord skal alle langsigtede prognoser vedrørende balancen mellem aktive skatteydere og pensionsmodtagere tage dette i betragtning.

3.1.2   De offentlige pensionssystemer er den primære indtægtskilde for pensionister i næsten alle medlemsstater. Derfor er det afgørende at gøre en stor indsats for at sikre, at de forbliver bæredygtige og økonomisk overkommelige. EØSU finder, at finansieringen af offentlige systemer bedst sikres ved en høj beskæftigelsesfrekvens og supplerende finansieringsforanstaltninger, som er blevet gennemført i nogle medlemsstater (f.eks.: tilskud over budgettet, andre indtægtskilder, reserve- og stabilitetsfonde). Disse pensionssystemer tager udgangspunkt i princippet om solidaritet og skaber solidaritet mellem og inden for generationerne, hvilket gavner den sociale samhørighed. Desuden gør nogle medlemsstater det muligt at optjene pensionsrettigheder, når man er arbejdsløs eller ikke arbejder på grund af sygdom eller af familiemæssige årsager. Systemerne beviste deres rolle som finansielle stabilisatorer under finanskrisen i 2008, selv om befolkningens pensioner i visse medlemsstater blev negativt påvirket. På den anden side har visse private fondsbaserede pensionsordninger, der investerede dele af deres aktiver i yderst risikable finansielle produkter, måttet lide store tab, hvilket har ført til, at mange pensionister oplevede en nedskæring i deres pension. Beslutningstagerne bør overveje nedskæringernes effekt på den overordnede efterspørgsel set i lyset af, at sociale ydelser ikke blot er "udgifter", da de giver en tredjedel af EU's befolkning handle- og købekraft.

3.2   Sikring af pensionssystemernes finansielle bæredygtighed

3.2.1   Ifølge Kommissionen kan pensionerne stige med 2,5 procentpoint af BNP (gennemsnit for EU) frem til 2060. Som fremhævet i tidligere udtalelser foreslår EØSU, at medlemsstaterne udviser forsigtighed i anvendelsen af disse tal til fremme af pensionsreformer, da mange af dem baserer sig på langsigtede antagelser, som ikke altid holder stik i praksis. Dog er der på nuværende tidspunkt en forskel på 9 procentpoint af BNP i medlemsstaternes udgifter til pension fra 6 % i Irland til 15 % i Italien. Dette viser, at der kan være fleksibilitet i sammensætningen af de offentlige udgifter, uden at dette har en bemærkelsesværdig effekt på konkurrenceevnen i medlemsstater, som ud fra et cyklisk perspektiv muligvis har højere udgifter til de sociale sikringssystemer.

3.2.2   De reformer af pensionssystemet, som medlemsstaterne har foretaget i løbet af de seneste ti år, har primært haft fokus på at nedbringe udgifterne ved at hæve den fastsatte pensionsalder og ved at skifte til et system for indeksregulering af pension i et dominerende eller enkelt prisindeks. EØSU mener, at denne sidste ændring kan have skadelige virkninger på lang sigt, der kan forårsage en kraftig udhuling af pensionerne. Ifølge en undersøgelse fra ILO (3) kan en forskel på blot 1 procentpoint mellem lønstigninger og stigninger i pensionen over en periode på 25 år resultere i en reduktion i pensionerne på 22 %.

3.2.3   Nationale pensionssystemer fungerer ikke uafhængigt af de nationale økonomier. I realiteten er de delsystemer, der interagerer med andre systemer på nationalt og globalt plan. Derfor mener EØSU, at medlemsstaterne de næste ti år bør fokusere deres bestræbelser på at øge indtægterne for at sikre pensionssystemerne finansielle bæredygtighed. Denne stigning opnås ikke udelukkende ved at øge antallet af beskæftigede bidragsydere og forlænge arbejdslivet, men kræver også en bedre forvaltning af de offentlige finanser samt bestræbelser på at bekæmpe skatteunddragelse og sort arbejde. En bæredygtig vækst og et højt beskæftigelsesniveau ville skabe gunstige omstændigheder for pensionssystemerne. Hvis længere arbejdsliv skal blive en realitet, er det nødvendigt at gennemføre arbejdsmarkedsreformer, der skaber betingelserne for, at virksomheder kan tilbyde kvalitetsjob. Desuden kan rimelige arbejdsvilkår, der gør det lettere for arbejdstagere at forene arbejde og familiemæssigt ansvar, bidrage til en stigning i fødselstallet og dermed lette noget af det pres, som den aldrende befolkning lægger på pensionssystemerne. Der er samtidig behov for foranstaltninger, der gør den enkelte mere parat til at arbejde længere, til livslang læring og til at leve sundt.

3.2.4   I tråd med tidligere udtalelser påpeger EØSU, at pensionsreformer (herunder overgangen fra 100 % pay-as-you-go-ordninger til blandede pensionssystemer, der består af obligatoriske pay-as-you-go-ordninger og fondsbaserede ordninger), der ændrer finansieringen af pensionsordningerne ved at øge de eksplicitte forpligtelser for den offentlige sektor og reducere de implicitte forpligtelser, ikke bør lide på kortere sigt på grund af den højere eksplicitte offentlige gæld (4). Derfor bør man se nærmere på en revision af bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

3.3   Opretholdelse af tilstrækkelige pensionsydelser

3.3.1   Kommissionen anerkender, at de gennemførte pensionsreformer i de fleste medlemsstater vil føre til lavere dækningsgrader for pensionssystemerne. Da pension er den primære indtægtskilde for ældre europæere, mener EØSU, at medlemsstaterne bør prioritere, at der opretholdes pensionsydelser, der kan sikre en værdig levestandard.

3.3.2   Regeringerne er ansvarlige for at sikre, at alle ældre europæere har en tilstrækkelig pension. Derfor mener EØSU, at medlemsstaterne bør overveje at vedtage en udførlig definition af, hvad der forstås ved en tilstrækkelig pension i samarbejde med arbejdsmarkedets parter.

3.3.3   For kommende generationer af pensionister vil tilstrækkeligheden af deres indkomst i stigende grad afhænge af yderligere fondsbaserede pensionssøjler. Dog påpeger udvalget, at nogle af de medlemsstater, der fremmede obligatoriske fondsbaserede pensionsordninger, som finansieredes ved at overføre en del af bidragene fra det offentlige pensionssystem, har valgt at stoppe disse ordninger, primært på grund af det underskud, de medførte i de offentlige budgetter. EØSU går ind for arbejdsmarkedsrelaterede fondsbaserede pensionsordninger, der etableres og forvaltes af repræsentanter for arbejdsgivere og arbejdstagere, og opfordrer Kommissionen til at yde støtte til arbejdsmarkedets parter til at øge deres administrative kapacitet inden for dette område.

3.3.4   I lyset af den gradvise overgang til supplerende fondsbaserede pensionsordninger, herunder navnlig ordninger, der er knyttet til arbejdsmarkedsdeltagelse, er det meget vigtigt, at medlemsstaterne sikrer tilstrækkelige pensioner til personer, der gennem hele deres voksenliv har befundet sig uden for arbejdsmarkedet. Personer, der er udelukket fra det almindelige arbejdsmarked pga. alvorlige handicap eller alvorlige og komplekse sociale problemer, skal således garanteres tilstrækkelige pensioner for at undgå endnu større sociale uligheder, når de er ældre.

3.4   Forøgelse af kvinders og ældre arbejdstageres arbejdsmarkedsdeltagelse

3.4.1   Kommissionen understreger, at den økonomiske forsørgerbyrde kan forblive under 80 %, hvis EU indfrier Europa 2020-strategiens beskæftigelsesmål med en beskæftigelsesgrad på 75 % i aldersgruppen 20-64, og hvis der gøres yderligere fremskridt i løbet af de følgende årtier. Dette betyder, at den aldrende befolknings pres på pensionssystemerne fortsat vil være tåleligt.

3.4.2   EØSU er ikke enigt med Kommissionens synspunkt om, at en fast pensionsalder vil skabe voksende skævheder mellem aktive år og år som pensionist. Igennem de seneste års pensionsreformer har de fleste medlemsstater knyttet retten til tidlig pension sammen med antallet af år i arbejde, hvilket i høj grad har reduceret antallet af berettigede arbejdstagere. Efter udvalgets mening bør tidlige pensioneringsordninger bibeholdes for at sikre, at arbejdstagere, der har arbejdet lange perioder i anstrengende eller farlige jobs, eller som indtrådte meget tidligt på arbejdsmarkedet (før de fyldte 18), har retten til at trække sig tilbage tidligt.

3.4.3   Udvalget har i flere udtalelser udtrykt sine synspunkter (5) vedrørende de nøglefaktorer, som medlemsstaterne bør tage i betragtning, når de gennemfører reformer, der sigter mod at forlænge arbejdslivet, og glæder sig over, at Kommissionen har inddraget flere af dem i sin hvidbog. Dog mener udvalget, at der på medlemsstatsniveau er lang vej til, at man har sørget for, at arbejdspladserne i nødvendig grad er tilpasset ældre arbejdstageres færdigheder og helbredssituation.

3.5   Medlemsstaternes og EU's rolle på pensionsområdet

3.5.1   EØSU bifalder Kommissionens beslutning om en helhedspræget tilgang til pensionsreformer i betragtning af størrelsen af de makroøkonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige udfordringer vedrørende pensioner, og af at der er indbyrdes sammenhæng mellem disse. Selv om medlemsstaterne har det primære ansvar for at udforme deres pensionssystemer, bør Kommissionen gøre kreativt brug af de redskaber, den har til rådighed, med henblik på at yde en stærk støtte til medlemsstaterne i forbindelse med pensionsreformerne, men da man generelt forsøger at undgå tilbageskridt, bør disse ske, uden at man påvirker rettigheder eller vedtager nye regler inspireret af den nuværende recession, der kan være skadelige for befolkningens interesser, når økonomien er kommet på ret køl igen. I henhold til Europa 2020-strategien og den nye europæiske forvaltningsramme har Kommissionen et tilstrækkeligt bredt råderum til at fremme løsninger i forbindelse med pensionsreformer og bør huske på, at pensioner ikke er opsparinger. EØSU opfordrer desuden Kommissionen til at forfølge ideen om at anvende en del af ESF i løbet af programmeringsperioden for 2014-2020 til at støtte projekter, der er rettet mod at få ældre arbejdstagere i beskæftigelse eller at tilskynde til et længere arbejdsliv. I gennemførelsen af sådanne projekter bør det være et krav, at man inddrager arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund.

3.5.2   Da beskæftigelse og vækst i arbejdsproduktiviteten bør være fokusområder for medlemsstater, der står over for udfordringen med den aldrende befolknings indvirkning på deres pensionssystemer, anbefaler EØSU, at alle politikker, regeringerne har planer om at gennemføre, først godkendes af arbejdsmarkedets parter.

3.6   Behovet for pensionsreformer

3.6.1   Vedrørende Kommissionens henstillinger til medlemsstaterne i de årlige vækstundersøgelser 2011 og 2012 finder EØSU, at:

| a. | en forhøjelse af den faktiske pensionsalder må ske ved hjælp af politikker, som forhandles på plads med arbejdsmarkedets parter, og som tilskynder til et længere arbejdsliv, og ikke ved hjælp af automatiske mekanismer, der forhøjer den fastsatte pensionsalder, hvilket Kommissionen anbefaler; |
| --- | --- |

a.

en forhøjelse af den faktiske pensionsalder må ske ved hjælp af politikker, som forhandles på plads med arbejdsmarkedets parter, og som tilskynder til et længere arbejdsliv, og ikke ved hjælp af automatiske mekanismer, der forhøjer den fastsatte pensionsalder, hvilket Kommissionen anbefaler;

| b. | en begrænsning af adgangen til tidlig pension bør tage hensyn til den særlige situation, som visse grupper af arbejdstagere står i, særligt de, der har haft et anstrengende eller farligt arbejde, og de, der begyndte deres arbejdsliv meget tidligt (før 18-årsalderen). |
| --- | --- |

b.

en begrænsning af adgangen til tidlig pension bør tage hensyn til den særlige situation, som visse grupper af arbejdstagere står i, særligt de, der har haft et anstrengende eller farligt arbejde, og de, der begyndte deres arbejdsliv meget tidligt (før 18-årsalderen).

| c. | en forlængelse af arbejdslivet ved hjælp af bedre adgang til uddannelsesprogrammer, tilpasning af arbejdspladserne til en mere mangfoldig arbejdsstyrke, udvikling af beskæftigelsesmulighederne for ældre arbejdstagere, støtte til aktiv og sund aldring samt fjernelse af juridiske eller andre hindringer, der forhindrer ældre i at komme i beskæftigelse, er de bedste metoder til at forhøje den faktiske pensionsalder; |
| --- | --- |

c.

en forlængelse af arbejdslivet ved hjælp af bedre adgang til uddannelsesprogrammer, tilpasning af arbejdspladserne til en mere mangfoldig arbejdsstyrke, udvikling af beskæftigelsesmulighederne for ældre arbejdstagere, støtte til aktiv og sund aldring samt fjernelse af juridiske eller andre hindringer, der forhindrer ældre i at komme i beskæftigelse, er de bedste metoder til at forhøje den faktiske pensionsalder;

| d. | en udligning af den fastsatte pensionsalder for mænd og kvinder bør finde sted inden for en tidsramme, der tager hensyn til de enkelte medlemsstaters arbejdsmarkedssituation. Der bør gøres særlige bestræbelser på at udligne forskellene mellem mænd og kvinders pensionsrettigheder; |
| --- | --- |

d.

en udligning af den fastsatte pensionsalder for mænd og kvinder bør finde sted inden for en tidsramme, der tager hensyn til de enkelte medlemsstaters arbejdsmarkedssituation. Der bør gøres særlige bestræbelser på at udligne forskellene mellem mænd og kvinders pensionsrettigheder;

| e. | tilskyndelse til etablering af supplerende pensionsopsparinger bør ske med input fra arbejdsmarkedets parter, særligt i form af arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger, da de viste sig at være mere sikre end andre typer fondsbaserede ordninger under finanskrisen, samt private opsparinger med målrettede skattefordele, særligt for de grupper, der ikke har råd til disse tjenester. |
| --- | --- |

e.

tilskyndelse til etablering af supplerende pensionsopsparinger bør ske med input fra arbejdsmarkedets parter, særligt i form af arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger, da de viste sig at være mere sikre end andre typer fondsbaserede ordninger under finanskrisen, samt private opsparinger med målrettede skattefordele, særligt for de grupper, der ikke har råd til disse tjenester.

3.7   Balance mellem erhvervsaktive år og pensionsår

3.7.1   EØSU mener, at medlemsstaterne kan støtte en forhøjelse af den faktiske pensionsalder, hvilket er lig med en forlænget periode i arbejde, ved hjælp af aktive foranstaltninger, der tilskynder til et længere arbejdsliv på frivillig basis. En automatisk forhøjelse af den fastsatte pensionsalder på grundlag af forventede stigninger i middellevetiden kan vise sig at have en uheldig virkning, hvis mange ældre arbejdstagere, særligt de, der har helbredsproblemer, i stedet må modtage finansiel støtte fra andre søjler i det sociale sikringssystem (6).

3.7.2   EØSU er enigt med Kommissionen i, at pensionsreformer ikke bør udformes, således at regningen skal betales af generationer af yngre arbejdstagere eller af nuværende pensionister. Det er muligt for medlemsstaterne at gennemføre reformtiltag, der ikke påvirker hverken arbejdstagernes eller pensionisternes interesser.

3.7.3   Udvalget anbefaler medlemsstaterne at tage behørigt hensyn til arbejdstagere, der i lange perioder har haft et anstrengende eller farligt arbejde, og de, der begyndte deres arbejdsliv meget tidligt (før de fyldte 18) i gennemførelsen af foranstaltninger, der skal begrænse adgangen til tidlig pensionering. For mange arbejdstagere i disse kategorier vil en begrænsning af deres adgang til tidlig pensionering i praksis betyde, at man fratager dem deres pensionsrettigheder. Kommissionen anerkender, at arbejdstagere i disse grupper har en lavere forventet levetid og et dårligere helbred sammenlignet med andre arbejdstagere. Sådanne ordninger bør forblive en sag for medlemsstaterne alt efter deres nationale praksis og omstændigheder og bør baseres på aftaler med arbejdsmarkedets parter.

3.7.4   EØSU anerkender Kommissionens holdning til behovet for, at medlemsstaterne gennemfører reformer, der fokuserer på at fremme et længere arbejdsliv. Ved blot at forhøje den fastsatte pensionsalder eller skære i pensionerne ved at ændre indekseringssystemet risikerer man at placere millioner af pensionister under fattigdomsgrænsen.

3.7.5   Ifølge en undersøgelse fra Eurostat (7) er 35 % af arbejdstagere i alderen 50-69 villige til at arbejde, efter de er fyldt 65. EØSU anerkender Kommissionens synspunkt om, at en blandt flere løsninger er at fjerne hindringerne for et længere arbejdsliv.

3.7.6   Kommissionen anerkender, at man ikke kan mindske pensionsforskellene mellem mænd og kvinder ved blot at udligne den fastsatte pensionsalder, og opfordrer medlemsstaterne til at anvende en blanding af pensions- og beskæftigelsespolitikker for at udjævne disse forskelle. Som en del af revisionen af pensionslovgivningerne i EU anmoder EØSU Kommissionen om at indføre bestemmelser, der har til formål at udligne kønsforskellene.

3.8   Udformning af supplerende private pensionsopsparinger

3.8.1   EØSU bifalder Kommissionens beslutning om at forbedre pensionslovgivningerne i EU. Dog mener udvalget, at der bør tages hensyn til både aspekter vedrørende pensionskassernes grænseoverskridende virksomhed og arbejdstagernes mobilitet og til problemstillinger i forbindelse med tilsyn med og overvågning af pensionsinstitutter, administrative omkostninger og forbrugeroplysning og -beskyttelse.

3.8.2   EØSU støtter Kommissionens forslag om at udvikle pensionsoplysningstjenester i EU ved at forbinde nationale tjenester. Dette ville være en stor fordel for personer, der har arbejdet i flere medlemsstater.

3.8.3   Hvidbogen har ikke den rette indstilling til at støtte en omkostningseffektiv ydelse af arbejdsmarkedsrelaterede pensioner og dermed disses fremtidige vækst. Helt konkret er EØSU imod det fastsatte mål om at revidere direktivet om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser med henblik på "at opretholde ens spilleregler på basis af Solvens II". Sådanne foranstaltninger kan ikke begrundes i et behov for at opretholde ens spilleregler med de forsikringsbaserede pensionsfonde, da de ikke fungerer på samme måde. I de fleste tilfælde opererer pensionsfonde ikke på detailmarkederne og/eller er nonprofitorganisationer. De udbydes som regel gennem en arbejdsgiver eller en gruppe af arbejdsgivere i en sektor, hvorimod pensionsforsikringsordninger også kan udbydes til enkeltpersoner. Pensionsfonde har en kollektiv natur (de er omfattet af en kollektiv aftale). Dog støtter udvalget Kommissionens løfte om at gennemføre skræddersyede tiltag for at sikre pensionsfondenes midler.

3.8.4   Ud over de offentlige pensionssystemer er der også blevet udviklet yderligere supplerende kollektive systemer. Da sidstnævnte giver pensionister en ekstraindtægt, bør de udbydes til alle arbejdstagere. De bør dog ikke være et alternativ til den offentlige pension, og da de er baseret på kollektive aftaler, må de under ingen omstændigheder skade dette system. Alle arbejdstagere inden for en sektor eller en virksomhed bør have adgang til disse supplerende systemer, som desuden behandler mænd og kvinder på lige vilkår. Det er ydermere vigtigt, at arbejdsmarkedets parter inddrages i gennemførelsen og overvågningen af forvaltningen af disse systemer. Ud over de supplerende pensionssystemer, som sædvanligvis tager form af investeringsfonde, bør arbejdsmarkedets parter sigte mod at finde løsninger, der dækker andre risici, som ofte går ud over fremtidige pensionsindtægter (såsom livslange risici, sygdomsperioder eller endda i tilfælde af arbejdsløshed eller arbejdsfravær af familiemæssige årsager) med henblik på at sikre et tilstrækkeligt niveau i de fremtidige pensioner.

3.9   Indførelse af EU-instrumenter

3.9.1   EØSU anmoder Kommissionen om at anvende alle tilgængelige juridiske, finansielle og koordinerende instrumenter for at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at sikre tilstrækkelige og sikre pensionssystemer. Desuden er det afgørende at inddrage civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter i alle stadier af høringen, udformningen og gennemførelsen af politikker i forbindelse med pensionsreformer for at sikre, at ovennævnte mål indfries. Samtidig er det vigtig at måle virkningen af forslag til EU-lovgivning på pensionssystemerne (særligt på deres stabilitet og fremtidige pensionsniveauer), når disse forslag ikke har direkte forbindelse til pensionssystemerne.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 318 af 29.10.2011, s. 1-8.

1

(2)  EUT C 143 af 22.5.2012, s. 23-28.

2

(3)  ILO: Pension Reform in Central and Eastern Europe, 2011, s. 16, ISBN 978-92-125640-3 (web pdf).

3

(4)  Denne situation ses stadig i de medlemsstater, der har udviklet supplerende pensionsordninger, og som finansierer dem ved hjælp af en del af de offentlige pensionsfonde.

4

(5)  EUT C 318 af 29.10.2011, s. 1-8, EUT C 161 af 13.7.2007, s. 1-8, EUT C 44 af 11.2.2011, s. 10-16.

5

(6)  EUT C 84 af 17.3.2011, s. 38-44.

6

(7)  "Active ageing and solidarity between generations – a statistical portrait of the European Union 2012", s. 57.

7

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag fik mere end en fjerdedel af de afgivne stemmer, men blev i henhold til forretningsordenens artikel 54, stk. 3, forkastet under debatten:

Punkt 3.6.1, litra b

Ændres som følger:

| "b. | en begrænsning af adgangen til tidlig pension bør tage hensyn til den særlige situation, som visse grupper af arbejdstagere står i, særligt de, der har haft et anstrengende eller farligt arbejde." |
| --- | --- |

"b.

en begrænsning af adgangen til tidlig pension bør tage hensyn til den særlige situation, som visse grupper af arbejdstagere står i, særligt de, der har haft et anstrengende eller farligt arbejde."

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 88 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 124 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 14 |

Stemmer for

:

88

Stemmer imod

:

124

Stemmer hverken for eller imod

:

14

Punkt 3.7.1

Ændres som følger:

"EØSU mener, at medlemsstaterne ved hjælp af aktive foranstaltninger tilskynde til et arbejdsliv på frivillig basis. En automatisk forhøjelse af den fastsatte pensionsalder på grundlag af forventede stigninger i middellevetiden kan vise sig at have en uheldig virkning, hvis mange ældre arbejdstagere, særligt de, der har helbredsproblemer, i stedet må modtage finansiel støtte fra andre søjler i det sociale sikringssystem6."

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 80 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 135 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 10 |

Stemmer for

:

80

Stemmer imod

:

135

Stemmer hverken for eller imod

:

10

Punkt 3.7.3

Punkt 3.7.3

Ændres som følger:

"Udvalget anbefaler medlemsstaterne at tage behørigt hensyn til arbejdstagere, der i lange perioder har haft et anstrengende eller farligt arbejde, i gennemførelsen af foranstaltninger, der skal begrænse adgangen til tidlig pensionering. For mange arbejdstagere i disse kategorier vil en begrænsning af deres adgang til tidlig pensionering i praksis betyde, at man fratager dem deres pensionsrettigheder. Kommissionen anerkender, at arbejdstagere i disse grupper har en lavere forventet levetid og et dårligere helbred sammenlignet med andre arbejdstagere. Sådanne ordninger bør forblive en sag for medlemsstaterne alt efter deres nationale praksis og omstændigheder og bør baseres på aftaler med arbejdsmarkedets parter."

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for | : | 88 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 124 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 14 |

Stemmer for

:

88

Stemmer imod

:

124

Stemmer hverken for eller imod

:

14

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/122 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/122

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Rådets forordning om oprettelse af programmet »Europa for Borgerne« for perioden 2014-2020«

COM(2011) 884 final – 2011/0436 (APP)

2012/C 299/22

Ordfører: Andris GOBIŅŠ

Kommissionen besluttede den 19. marts 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Rådets forordning om oprettelse af programmet "Europa for Borgerne" for perioden 2014-2020"

COM(2011) 884 final — 2011/0436 (APP).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 27. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 140 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) går kraftigt ind for at presse på med iværksættelsen af programmet "Europa for Borgerne" og med gennemførelsen af dets nøgleelementer, der går ud på at fremme og lette borgernes aktive deltagelse i det politiske og offentlige liv og at befordre solidaritet og samarbejde baseret på fælles værdier og en europæisk identitet. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) går kraftigt ind for at presse på med iværksættelsen af programmet "Europa for Borgerne" og med gennemførelsen af dets nøgleelementer, der går ud på at fremme og lette borgernes aktive deltagelse i det politiske og offentlige liv og at befordre solidaritet og samarbejde baseret på fælles værdier og en europæisk identitet.

| 1.2 | Et aktivt borgerskab indebærer, at borgere, borgergrupper og civilsamfundsorganisationer, herunder arbejdsmarkedets parter, inddrages i politikudformningen (vertikal dialog mellem civilsamfundet og de offentlige forvaltninger), og at der dannes netværk og etableres samarbejde mellem dem (horisontal dialog). EØSU hilser det velkommen, at det her behandlede forslag støtter begge aspekter, selv om der er behov for en nærmere præcisering af foranstaltningerne til fremme af den horisontale dialog. |
| --- | --- |

1.2

Et aktivt borgerskab indebærer, at borgere, borgergrupper og civilsamfundsorganisationer, herunder arbejdsmarkedets parter, inddrages i politikudformningen (vertikal dialog mellem civilsamfundet og de offentlige forvaltninger), og at der dannes netværk og etableres samarbejde mellem dem (horisontal dialog). EØSU hilser det velkommen, at det her behandlede forslag støtter begge aspekter, selv om der er behov for en nærmere præcisering af foranstaltningerne til fremme af den horisontale dialog.

| 1.3 | EØSU støtter i det store og hele Kommissionens forslag, men opfordrer til tættere inddragelse af Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og den strukturerede dialogs parter i udarbejdelsen, overvågningen og evalueringen af programmet. I nærværende udtalelse fremsættes anbefalinger og forslag til specifikke ændringer, som vil kunne forbedre programmet ved at bringe det endnu tættere på borgerne og opfylde deres behov mere effektivt. |
| --- | --- |

1.3

EØSU støtter i det store og hele Kommissionens forslag, men opfordrer til tættere inddragelse af Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og den strukturerede dialogs parter i udarbejdelsen, overvågningen og evalueringen af programmet. I nærværende udtalelse fremsættes anbefalinger og forslag til specifikke ændringer, som vil kunne forbedre programmet ved at bringe det endnu tættere på borgerne og opfylde deres behov mere effektivt.

| 1.4 | EU's institutioner har i øjeblikket et alvorligt legitimitetsproblem, hvilket Kommissionen også anerkender. Borgernes ringe tillid til EU, deres manglende tro på, at de kan påvirke EU's beslutninger, den udbredte apati og manglende deltagelse i beslutningsprocessen underminerer idéen med EU og skader kvaliteten i beslutningerne og EU's udvikling på langt sigt (1). Denne situation påvirker den offentlige forvaltning på alle niveauer: lokalt, regionalt, nationalt og europæisk. Den foreslåede finansielle ramme for programmet er utilstrækkelig til at gennemføre de nødvendige opgaver, og der bør derfor gøres alt for at forhøje budgettet. |
| --- | --- |

1.4

EU's institutioner har i øjeblikket et alvorligt legitimitetsproblem, hvilket Kommissionen også anerkender. Borgernes ringe tillid til EU, deres manglende tro på, at de kan påvirke EU's beslutninger, den udbredte apati og manglende deltagelse i beslutningsprocessen underminerer idéen med EU og skader kvaliteten i beslutningerne og EU's udvikling på langt sigt (1). Denne situation påvirker den offentlige forvaltning på alle niveauer: lokalt, regionalt, nationalt og europæisk. Den foreslåede finansielle ramme for programmet er utilstrækkelig til at gennemføre de nødvendige opgaver, og der bør derfor gøres alt for at forhøje budgettet.

| 1.5 | Programmet Europa for Borgerne skal overholde de demokratiske normer, som er fastlagt i Lissabontraktaten, og som må forankres mere solidt i Europa. Det drejer sig navnlig om de deltagelses- og gennemsigtighedsmekanismer, der omtales i artikel 10 og 11 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU). Programmet kan imidlertid kun være fuldt operationelt, hvis EU-institutionerne opfylder deres forpligtelser til at gennemføre bestemmelserne i disse artikler, navnlig ved at udarbejde grønbøger. Programmet må heller ikke på nogen måde træde i stedet for de forpligtelser, Kommissionens forskellige generaldirektorater har indgået gennem brug af egne midler, men bør sætte dem i stand til inden for deres respektive ansvarsområder i højere grad end hidtil at fremme borgerdeltagelse, dialog og partnerskaber, som omfatter borgerne. |
| --- | --- |

1.5

Programmet Europa for Borgerne skal overholde de demokratiske normer, som er fastlagt i Lissabontraktaten, og som må forankres mere solidt i Europa. Det drejer sig navnlig om de deltagelses- og gennemsigtighedsmekanismer, der omtales i artikel 10 og 11 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU). Programmet kan imidlertid kun være fuldt operationelt, hvis EU-institutionerne opfylder deres forpligtelser til at gennemføre bestemmelserne i disse artikler, navnlig ved at udarbejde grønbøger. Programmet må heller ikke på nogen måde træde i stedet for de forpligtelser, Kommissionens forskellige generaldirektorater har indgået gennem brug af egne midler, men bør sætte dem i stand til inden for deres respektive ansvarsområder i højere grad end hidtil at fremme borgerdeltagelse, dialog og partnerskaber, som omfatter borgerne.

| 1.6 | EØSU er endvidere klar over den frygt, mange civilsamfundsorganisationer nærer for, at de årlige arbejdsprogrammer kan føre til en overdreven nedprioritering eller måske endog en total undertrykkelse af programmets langsigtede temaer og kan indebære en fare for, at borgerne frarøves muligheden for at opstille deres egne prioriteter. EØSU deler disse bekymringer. |
| --- | --- |

1.6

EØSU er endvidere klar over den frygt, mange civilsamfundsorganisationer nærer for, at de årlige arbejdsprogrammer kan føre til en overdreven nedprioritering eller måske endog en total undertrykkelse af programmets langsigtede temaer og kan indebære en fare for, at borgerne frarøves muligheden for at opstille deres egne prioriteter. EØSU deler disse bekymringer.

| 1.7 | Den del af programmet, der sætter fokus på historisk bevidsthed og erindring, bør fremme en fælles identitet og fælles værdier. EØSU bifalder de supplerende bestemmelser, der foreslås i programmet, herunder mindeforanstaltninger for ofrene for nazismen og den totalitære kommunisme, også efter 1953, og den vægt, der lægges på samfundets betydning for genforeningen af et Europa, der i så mange år var splittet. |
| --- | --- |

1.7

Den del af programmet, der sætter fokus på historisk bevidsthed og erindring, bør fremme en fælles identitet og fælles værdier. EØSU bifalder de supplerende bestemmelser, der foreslås i programmet, herunder mindeforanstaltninger for ofrene for nazismen og den totalitære kommunisme, også efter 1953, og den vægt, der lægges på samfundets betydning for genforeningen af et Europa, der i så mange år var splittet.

| 1.8 | EØSU understreger det nødvendige i at støtte en bæredygtig og omfattende borgerdeltagelse, der er så struktureret som muligt på alle niveauer og på alle stadier i beslutningsprocessen.
  Med dette for øje fremsætter EØSU – ud over ovennævnte idéer – følgende forslag:






  — | Tilskud, der støtter strukturelle ændringer samt inddragelse og udnyttelse af den institutionelle hukommelse, bør prioriteres højest, og diskontinuitet mellem den aktuelle og den efterfølgende budgetperiode må undgås. Om nødvendigt må der indføres en overgangsperiode for at sikre opfyldelse af de opstillede mål inden for det pågældende tidsinterval. |
| --- | --- | --- |

1.8

EØSU understreger det nødvendige i at støtte en bæredygtig og omfattende borgerdeltagelse, der er så struktureret som muligt på alle niveauer og på alle stadier i beslutningsprocessen.

Med dette for øje fremsætter EØSU – ud over ovennævnte idéer – følgende forslag:

—

Tilskud, der støtter strukturelle ændringer samt inddragelse og udnyttelse af den institutionelle hukommelse, bør prioriteres højest, og diskontinuitet mellem den aktuelle og den efterfølgende budgetperiode må undgås. Om nødvendigt må der indføres en overgangsperiode for at sikre opfyldelse af de opstillede mål inden for det pågældende tidsinterval.

| — | Det skal være den europæiske dimension og deltagelse af borgerne i EU-relaterede anliggender, og ikke gennemførelse på EU-plan, der danner udgangspunktet for programmets vigtigste udvælgelseskriterier. Der bør også være mulighed for at yde støtte til deltagelse på nationalt plan i EU's beslutningsproces. |
| --- | --- |

—

Det skal være den europæiske dimension og deltagelse af borgerne i EU-relaterede anliggender, og ikke gennemførelse på EU-plan, der danner udgangspunktet for programmets vigtigste udvælgelseskriterier. Der bør også være mulighed for at yde støtte til deltagelse på nationalt plan i EU's beslutningsproces.

| — | Repræsentanter for EØSU, Regionsudvalget og den strukturerede dialogs parter bør inddrages i programmets styringsgruppe, og projektforvaltningen, navnlig evalueringssystemet, bør forenkles, samtidig med at den nødvendige kontrol opretholdes. |
| --- | --- |

—

Repræsentanter for EØSU, Regionsudvalget og den strukturerede dialogs parter bør inddrages i programmets styringsgruppe, og projektforvaltningen, navnlig evalueringssystemet, bør forenkles, samtidig med at den nødvendige kontrol opretholdes.

| — | Frivilligt arbejde bør anerkendes som samfinansiering. Endvidere bør der gives særlig støtte til eller indføres en særskilt projektkategori for mindre projekter i medlemsstater, hvor vilkårene er særligt vanskelige på områder, der er relevante for opfyldelsen af målet om civilsamfundets deltagelse, eller hvor deltagelsen er lav. |
| --- | --- |

—

Frivilligt arbejde bør anerkendes som samfinansiering. Endvidere bør der gives særlig støtte til eller indføres en særskilt projektkategori for mindre projekter i medlemsstater, hvor vilkårene er særligt vanskelige på områder, der er relevante for opfyldelsen af målet om civilsamfundets deltagelse, eller hvor deltagelsen er lav.

| — | I tilfælde, hvor den ansøger, der foreslår et projekt, er en offentlig forvaltning, et agentur eller ethvert organ, der hovedsagelig finansieres gennem skatter, afgifter eller lignende kilder, bør der indføres krav om obligatorisk partnerskab med mindst en civilsamfundsorganisation. Der bør navnlig tilskyndes til øst-vest-samarbejde, det være sig gennem venskabsbyordninger eller andre projekter. |
| --- | --- |

—

I tilfælde, hvor den ansøger, der foreslår et projekt, er en offentlig forvaltning, et agentur eller ethvert organ, der hovedsagelig finansieres gennem skatter, afgifter eller lignende kilder, bør der indføres krav om obligatorisk partnerskab med mindst en civilsamfundsorganisation. Der bør navnlig tilskyndes til øst-vest-samarbejde, det være sig gennem venskabsbyordninger eller andre projekter.

2.   Generelle bemærkninger – programmets indhold

| 2.1 | Programmet "Europa for Borgerne" bør bidrage til den praktiske gennemførelse ude i lokalområderne af de demokratiske normer, der er indskrevet i Lissabontraktaten, herunder navnlig bestemmelserne i EU-traktatens artikel 10 og 11. Det europæiske borgerinitiativ er kun en af de deltagelsesmuligheder, der har hjemmel i traktaten. Andre bør hurtigt følge efter. Dette program vil endvidere bære frugt, hvis EU i højere grad imødekommer de politiske krav, som er opstillet i detaljer i andre udtalelser fra EØSU, herunder navnlig udarbejdelsen af grønbøger om borgerdeltagelse. |
| --- | --- |

2.1

Programmet "Europa for Borgerne" bør bidrage til den praktiske gennemførelse ude i lokalområderne af de demokratiske normer, der er indskrevet i Lissabontraktaten, herunder navnlig bestemmelserne i EU-traktatens artikel 10 og 11. Det europæiske borgerinitiativ er kun en af de deltagelsesmuligheder, der har hjemmel i traktaten. Andre bør hurtigt følge efter. Dette program vil endvidere bære frugt, hvis EU i højere grad imødekommer de politiske krav, som er opstillet i detaljer i andre udtalelser fra EØSU, herunder navnlig udarbejdelsen af grønbøger om borgerdeltagelse.

| 2.2 | Det eneste retsgrundlag, der i øjeblikket anføres i Kommissionens forslag, er artikel 352 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (2). EØSU opfordrer til, at det klart angives, hvilke artikler i de grundlæggende tekster der indeholder de målsætninger, som programmet skal opfylde. EU-traktatens artikel 10 og 11 og EUF-traktatens artikel 15 (3) bør navnlig fremhæves. Artikel 39 i chartret om grundlæggende rettigheder, som vedrører stemmeret og valgbarhed til Europa-Parlamentet, nævnes i begrundelsen, men der er ingen henvisning til andre relevante artikler i chartret såsom artikel 11 (ytrings- og informationsfrihed), artikel 12 (forsamlings- og foreningsfrihed), artikel 41 (retten til god forvaltning) og artikel 20-26 om lige rettigheder for alle og for forskellige samfundsgrupper og beskyttelse af disse rettigheder (4). Der bør imidlertid henvises til, at programmet ikke kan være hovedinstrumentet eller det eneste instrument for opfyldelse af ovennævnte mål. |
| --- | --- |

2.2

Det eneste retsgrundlag, der i øjeblikket anføres i Kommissionens forslag, er artikel 352 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (2). EØSU opfordrer til, at det klart angives, hvilke artikler i de grundlæggende tekster der indeholder de målsætninger, som programmet skal opfylde. EU-traktatens artikel 10 og 11 og EUF-traktatens artikel 15 (3) bør navnlig fremhæves. Artikel 39 i chartret om grundlæggende rettigheder, som vedrører stemmeret og valgbarhed til Europa-Parlamentet, nævnes i begrundelsen, men der er ingen henvisning til andre relevante artikler i chartret såsom artikel 11 (ytrings- og informationsfrihed), artikel 12 (forsamlings- og foreningsfrihed), artikel 41 (retten til god forvaltning) og artikel 20-26 om lige rettigheder for alle og for forskellige samfundsgrupper og beskyttelse af disse rettigheder (4). Der bør imidlertid henvises til, at programmet ikke kan være hovedinstrumentet eller det eneste instrument for opfyldelse af ovennævnte mål.

| 2.3 | EØSU understreger, at deltagelse og aktivt borgerskab repræsenterer en universel og udelelig værdi, og at alle niveauer af den offentlige forvaltning (lokalt, nationalt og europæisk) er indbyrdes forbundne. Mange EU-relaterede beslutninger har følgevirkninger på det lokale og nationale niveau. Det er også disse niveauer, der fremmer EU's beslutninger og bidrager til at udforme dem. Dette forhold må afspejles i programmet, og der må findes de nødvendige ressourcer hertil. Uanset hvilket niveau projektforvalteren opererer på (nationalt eller europæisk), skal den europæiske dimension have øverste prioritet. Denne type projekter bør også kunne gennemføres uden tværnationale partnere. Der bør endvidere ydes støtte i form af øget finansiering til ledere af lokale projekter, der indebærer øget deltagelse i EU's beslutningsproces. |
| --- | --- |

2.3

EØSU understreger, at deltagelse og aktivt borgerskab repræsenterer en universel og udelelig værdi, og at alle niveauer af den offentlige forvaltning (lokalt, nationalt og europæisk) er indbyrdes forbundne. Mange EU-relaterede beslutninger har følgevirkninger på det lokale og nationale niveau. Det er også disse niveauer, der fremmer EU's beslutninger og bidrager til at udforme dem. Dette forhold må afspejles i programmet, og der må findes de nødvendige ressourcer hertil. Uanset hvilket niveau projektforvalteren opererer på (nationalt eller europæisk), skal den europæiske dimension have øverste prioritet. Denne type projekter bør også kunne gennemføres uden tværnationale partnere. Der bør endvidere ydes støtte i form af øget finansiering til ledere af lokale projekter, der indebærer øget deltagelse i EU's beslutningsproces.

| 2.4 | EØSU henviser til, at civilsamfundsorganisationers arbejde er af særlig betydning, navnlig i en krisetid, og at selve krisen, kombineret med en mangel på disponible ressourcer, ofte har alvorlige følger for dette arbejde. De langsigtede administrative tilskud, der indgår i programmet, spiller derfor en vigtig rolle. Af stor betydning er også støtten til den strukturerede dialog og til overvågningsorganer samt deltagelse i behandlingen af aktuelle EU-spørgsmål. Programmet bør ud over anbefalingerne fra civilsamfundet, herunder navnlig arbejdsmarkedsparterne, bl.a. støtte de foranstaltninger, der gennemføres, den viden, der indhøstes, og de resultater, der opnås i de europæiske temaår 2011-2013. |
| --- | --- |

2.4

EØSU henviser til, at civilsamfundsorganisationers arbejde er af særlig betydning, navnlig i en krisetid, og at selve krisen, kombineret med en mangel på disponible ressourcer, ofte har alvorlige følger for dette arbejde. De langsigtede administrative tilskud, der indgår i programmet, spiller derfor en vigtig rolle. Af stor betydning er også støtten til den strukturerede dialog og til overvågningsorganer samt deltagelse i behandlingen af aktuelle EU-spørgsmål. Programmet bør ud over anbefalingerne fra civilsamfundet, herunder navnlig arbejdsmarkedsparterne, bl.a. støtte de foranstaltninger, der gennemføres, den viden, der indhøstes, og de resultater, der opnås i de europæiske temaår 2011-2013.

| 2.5 | Et aktivt borgerskab og borgerdeltagelse hænger logisk sammen med aktiviteter til fremme af udveksling af oplysninger og idéer samt debatter om en fælles identitet, om værdier og historiske aspekter. EØSU bifalder udvidelsen af programmets aktionsområde 1, der dækker historiebevidsthed, til også at omfatte mindeforanstaltninger for ofrene for nazisme og totalitær kommunisme, også efter 1953. Der bør også ydes støtte til en offentlig debat, der skal fremme en dybere forståelse af – og øget evne til at drage lære af – Europas historie, idet der lægges vægt på samfundets betydning for genforeningen af et Europa, der i så mange år var splittet. Der bør lægges særlig vægt på unges historiebevidsthed, da de udgør fundamentet for fremtiden, friheden og velfærden i vores fælles Europa. |
| --- | --- |

2.5

Et aktivt borgerskab og borgerdeltagelse hænger logisk sammen med aktiviteter til fremme af udveksling af oplysninger og idéer samt debatter om en fælles identitet, om værdier og historiske aspekter. EØSU bifalder udvidelsen af programmets aktionsområde 1, der dækker historiebevidsthed, til også at omfatte mindeforanstaltninger for ofrene for nazisme og totalitær kommunisme, også efter 1953. Der bør også ydes støtte til en offentlig debat, der skal fremme en dybere forståelse af – og øget evne til at drage lære af – Europas historie, idet der lægges vægt på samfundets betydning for genforeningen af et Europa, der i så mange år var splittet. Der bør lægges særlig vægt på unges historiebevidsthed, da de udgør fundamentet for fremtiden, friheden og velfærden i vores fælles Europa.

| 2.6 | EØSU understreger behovet for inddragelse af borgerne i bredere forstand, dvs. ikke kun institutionernes tjenestemænd og andre ansatte, i projekter og aktiviteter, der indgår i programmet Europa for Borgerne, herunder navnlig venskabsbyprojekter. I tilfælde, hvor den ansøger, der foreslår et projekt, er en offentlig forvaltning, et agentur eller ethvert andet organ, der hovedsagelig finansieres gennem skatter, afgifter eller lignende kilder, bør der indføres krav om obligatorisk partnerskab med mindst en civilsamfundsorganisation. Der bør ydes særlig støtte til dannelsen af nye partnerskaber, navnlig øst-vest-partnerskaber. |
| --- | --- |

2.6

EØSU understreger behovet for inddragelse af borgerne i bredere forstand, dvs. ikke kun institutionernes tjenestemænd og andre ansatte, i projekter og aktiviteter, der indgår i programmet Europa for Borgerne, herunder navnlig venskabsbyprojekter. I tilfælde, hvor den ansøger, der foreslår et projekt, er en offentlig forvaltning, et agentur eller ethvert andet organ, der hovedsagelig finansieres gennem skatter, afgifter eller lignende kilder, bør der indføres krav om obligatorisk partnerskab med mindst en civilsamfundsorganisation. Der bør ydes særlig støtte til dannelsen af nye partnerskaber, navnlig øst-vest-partnerskaber.

3.   Særlige bemærkninger

Samordning af programmet "Europa for borgerne" med andre programmer

| 3.1 | EØSU glæder sig over de ændringer, som er foretaget i forhold til det oprindelige forslag, og som åbner mulighed for øget samarbejde og samordning mellem "Europa for Borgerne" og andre programmer, navnlig vedrørende naboskabspolitik. I henhold til artikel 11 i forslaget og med henblik på gennemførelse af 2020-målene er det endvidere nødvendigt med en bedre samordning med Interreg og programmerne, der sætter fokus på medier og ungdom. |
| --- | --- |

3.1

EØSU glæder sig over de ændringer, som er foretaget i forhold til det oprindelige forslag, og som åbner mulighed for øget samarbejde og samordning mellem "Europa for Borgerne" og andre programmer, navnlig vedrørende naboskabspolitik. I henhold til artikel 11 i forslaget og med henblik på gennemførelse af 2020-målene er det endvidere nødvendigt med en bedre samordning med Interreg og programmerne, der sætter fokus på medier og ungdom.

| 3.2 | EØSU anbefaler, at man straks går i gang med at stille samordnede oplysninger til rådighed om "Europa for Borgerne" og andre EU-programmer, så alle borgere på et enkelt websted kan skaffe sig oplysninger om samtlige muligheder, der står til deres rådighed. Det fremgik af en offentlig høring (5) foretaget af Kommissionen, at befolkningen ikke altid er klar over, hvilke aktiviteter der generelt ydes støtte til, og hvilke programmer der står til rådighed. Der bør navnlig sættes fokus på de unge. |
| --- | --- |

3.2

EØSU anbefaler, at man straks går i gang med at stille samordnede oplysninger til rådighed om "Europa for Borgerne" og andre EU-programmer, så alle borgere på et enkelt websted kan skaffe sig oplysninger om samtlige muligheder, der står til deres rådighed. Det fremgik af en offentlig høring (5) foretaget af Kommissionen, at befolkningen ikke altid er klar over, hvilke aktiviteter der generelt ydes støtte til, og hvilke programmer der står til rådighed. Der bør navnlig sættes fokus på de unge.

| 3.3 | Som det allerede har gjort i en tidligere udtalelse opfordrer udvalget til, at koordineringen forbedres betydeligt, f.eks. ved at oprette en permanent interinstitutionel enhed, som tager sig af spørgsmål vedrørende aktivt borgerskab og deltagelse, og som samler repræsentanter fra Kommissionens forskellige generaldirektorater og fra andre EU-institutioner (6). |
| --- | --- |

3.3

Som det allerede har gjort i en tidligere udtalelse opfordrer udvalget til, at koordineringen forbedres betydeligt, f.eks. ved at oprette en permanent interinstitutionel enhed, som tager sig af spørgsmål vedrørende aktivt borgerskab og deltagelse, og som samler repræsentanter fra Kommissionens forskellige generaldirektorater og fra andre EU-institutioner (6).

Finansielle aspekter

| 3.4 | Finansieringen af programmet er helt utilstrækkelig. EØSU er klar over, at det i lyset af den aktuelle krise vil være en finansiel og politisk udfordring at forhøje budgettet for "Europa for Borgerne", men understreger, at programmet er af vital betydning, og mener, at finansieringen af programmet i princippet bør mangedobles. Finansieringen er i øjeblikket ikke tilstrækkelig til at opnå konkrete resultater på EU-plan (7) og imødekommer end ikke potentielle projektlederes forventninger. Den nuværende budgetramme rejser spørgsmål om den betydning, borgernes deltagelse i beslutningsprocessen tillægges, og om beslutningstagernes evne til at opfylde deres forpligtelse til at gennemføre Lissabontraktaten på dette område. |
| --- | --- |

3.4

Finansieringen af programmet er helt utilstrækkelig. EØSU er klar over, at det i lyset af den aktuelle krise vil være en finansiel og politisk udfordring at forhøje budgettet for "Europa for Borgerne", men understreger, at programmet er af vital betydning, og mener, at finansieringen af programmet i princippet bør mangedobles. Finansieringen er i øjeblikket ikke tilstrækkelig til at opnå konkrete resultater på EU-plan (7) og imødekommer end ikke potentielle projektlederes forventninger. Den nuværende budgetramme rejser spørgsmål om den betydning, borgernes deltagelse i beslutningsprocessen tillægges, og om beslutningstagernes evne til at opfylde deres forpligtelse til at gennemføre Lissabontraktaten på dette område.

| 3.5 | Det bør overvejes, hvordan der kan afsættes supplerende midler til "Europa for Borgerne", herunder navnlig midler, der under programmeringsperioden ikke er anvendt i forbindelse med andre programmer. |
| --- | --- |

3.5

Det bør overvejes, hvordan der kan afsættes supplerende midler til "Europa for Borgerne", herunder navnlig midler, der under programmeringsperioden ikke er anvendt i forbindelse med andre programmer.

| 3.6 | For at sikre bred og inklusiv deltagelse i programmet, for ikke at diskriminere mod organisationer, der er små og kun råder over begrænsede finansielle midler, og for at gøre programmet mere effektivt og synligt i EU mener EØSU, at små projekter med en europæisk dimension også bør modtage støtte. Hvad angår det aktuelle program, navnlig hvor der er tale om civilsamfundsprojekter, bør tærsklen for deres budget og for omfanget af samfinansiering sænkes, forfinansieringen øges, kravet om samarbejde med en udenlandsk partner fjernes og den administrative byrde nedsættes, samtidig med at den nødvendige kontrol bevares. I den kommende programperiode bør borger- og civilsamfundsorganisationer garanteres mulighed for at søge om mindre tilskud, så de ikke længere selv behøver at investere mange tusinde euro i samfinansiering. I øjeblikket tildeles hvert projekt gennemsnitligt 80 000 EUR, hvilket giver anledning til bekymring. I forbindelse med planlægningen af programmet bør andre aspekter, hvor der kunne blive tale om diskrimination mod bestemte projektledere eller målgrupper, omhyggeligt vurderes og fjernes. |
| --- | --- |

3.6

For at sikre bred og inklusiv deltagelse i programmet, for ikke at diskriminere mod organisationer, der er små og kun råder over begrænsede finansielle midler, og for at gøre programmet mere effektivt og synligt i EU mener EØSU, at små projekter med en europæisk dimension også bør modtage støtte. Hvad angår det aktuelle program, navnlig hvor der er tale om civilsamfundsprojekter, bør tærsklen for deres budget og for omfanget af samfinansiering sænkes, forfinansieringen øges, kravet om samarbejde med en udenlandsk partner fjernes og den administrative byrde nedsættes, samtidig med at den nødvendige kontrol bevares. I den kommende programperiode bør borger- og civilsamfundsorganisationer garanteres mulighed for at søge om mindre tilskud, så de ikke længere selv behøver at investere mange tusinde euro i samfinansiering. I øjeblikket tildeles hvert projekt gennemsnitligt 80 000 EUR, hvilket giver anledning til bekymring. I forbindelse med planlægningen af programmet bør andre aspekter, hvor der kunne blive tale om diskrimination mod bestemte projektledere eller målgrupper, omhyggeligt vurderes og fjernes.

| 3.7 | EØSU opfordrer Kommissionen til at overveje, hvordan den kan give særlig støtte til eller indføre en særskilt projektkategori for mindre projekter i medlemsstater, hvor vilkårene for civilsamfundsorganisationers aktiviteter er særligt vanskelige på områder, der er relevante for opfyldelsen af programmets mål, eller hvor deltagelsen er lav. |
| --- | --- |

3.7

EØSU opfordrer Kommissionen til at overveje, hvordan den kan give særlig støtte til eller indføre en særskilt projektkategori for mindre projekter i medlemsstater, hvor vilkårene for civilsamfundsorganisationers aktiviteter er særligt vanskelige på områder, der er relevante for opfyldelsen af programmets mål, eller hvor deltagelsen er lav.

| 3.8 | I den nye programmeringsperiode må der findes en måde, hvorpå det kan sikres, at frivilligt arbejde ligestilles med samfinansiering (8). |
| --- | --- |

3.8

I den nye programmeringsperiode må der findes en måde, hvorpå det kan sikres, at frivilligt arbejde ligestilles med samfinansiering (8).

| 3.9 | At styrke borgeraktioner og -værdier blandt den nye generation af europæere udgør en central udfordring og en forpligtelse, der er afgørende for EU's fremtid. EØSU foreslår bl.a., at Kommissionen undersøger muligheden for i programmet Europa for Borgerne i højere grad at inddrage ungdomsprojekter, som ikke hører ind under "Erasmus for Alle"-programmet, herunder navnlig ungdomsinitiativer. Projekter til fremme af virksomhedernes sociale ansvar kunne være et andet temaområde. |
| --- | --- |

3.9

At styrke borgeraktioner og -værdier blandt den nye generation af europæere udgør en central udfordring og en forpligtelse, der er afgørende for EU's fremtid. EØSU foreslår bl.a., at Kommissionen undersøger muligheden for i programmet Europa for Borgerne i højere grad at inddrage ungdomsprojekter, som ikke hører ind under "Erasmus for Alle"-programmet, herunder navnlig ungdomsinitiativer. Projekter til fremme af virksomhedernes sociale ansvar kunne være et andet temaområde.

Styring og forvaltning af programmet

| 3.10 | Programmets forvaltning bør decentraliseres, navnlig når det gælder de små projekter, der omtales i punkt 3.6. Kommissionen har allerede givet tilsagn om så vidt muligt at inddrage sine repræsentationer i medlemsstaterne i bestræbelserne på at sikre, at kendskabet til programmet når ud til borgerne (9), men man bør også undersøge muligheden for i højere grad at gøre brug af repræsentationer og andre nationale strukturer, bl.a. ved at lægge forvaltningen af forskellige aspekter af programmet over på dem. Informering af offentligheden og programforvaltning er komplementære aktiviteter. En anden løsning kunne være at gennemføre et antal små projekter ved at anvende globaltilskud. |
| --- | --- |

3.10

Programmets forvaltning bør decentraliseres, navnlig når det gælder de små projekter, der omtales i punkt 3.6. Kommissionen har allerede givet tilsagn om så vidt muligt at inddrage sine repræsentationer i medlemsstaterne i bestræbelserne på at sikre, at kendskabet til programmet når ud til borgerne (9), men man bør også undersøge muligheden for i højere grad at gøre brug af repræsentationer og andre nationale strukturer, bl.a. ved at lægge forvaltningen af forskellige aspekter af programmet over på dem. Informering af offentligheden og programforvaltning er komplementære aktiviteter. En anden løsning kunne være at gennemføre et antal små projekter ved at anvende globaltilskud.

| 3.11 | Forvaltningen af programmet skal være fuldstændig åben og gennemsigtig. EØSU hilser det velkommen, at Kommissionen allerede har iværksat høringer inden for rammerne af programmet. I lyset af programmets særlige karakter bør repræsentanter for Regionsudvalget, EØSU og den strukturerede dialogs partnere kunne inddrages i programmets forvaltningsorgan ved at give dem status af eksperter, fuldfyldige medlemmer, observatører, aktive observatører eller lignende, eller ved, at der dannes en formel eller uformel interinstitutionel arbejdsgruppe, der skal udarbejde det årlige program. En sådan ordning ville gøre det muligt at omsætte partnerskabsidéen til praksis og foretage en effektiv udveksling af oplysninger på et tidligt stadium i beslutningsprocessen. Endvidere bør disse repræsentanter inddrages tæt i alle faser af programmets evaluering og videreudvikling (10). |
| --- | --- |

3.11

Forvaltningen af programmet skal være fuldstændig åben og gennemsigtig. EØSU hilser det velkommen, at Kommissionen allerede har iværksat høringer inden for rammerne af programmet. I lyset af programmets særlige karakter bør repræsentanter for Regionsudvalget, EØSU og den strukturerede dialogs partnere kunne inddrages i programmets forvaltningsorgan ved at give dem status af eksperter, fuldfyldige medlemmer, observatører, aktive observatører eller lignende, eller ved, at der dannes en formel eller uformel interinstitutionel arbejdsgruppe, der skal udarbejde det årlige program. En sådan ordning ville gøre det muligt at omsætte partnerskabsidéen til praksis og foretage en effektiv udveksling af oplysninger på et tidligt stadium i beslutningsprocessen. Endvidere bør disse repræsentanter inddrages tæt i alle faser af programmets evaluering og videreudvikling (10).

| 3.12 | De risici, civilsamfundet har identificeret i forbindelse med arbejdsprogrammets årlige prioriteter, kortsigtede aktioner eller specifikke initiativer, må ikke tilsløre eller ensidigt indskrænke programmets grundlæggende målsætninger. Risiciene må fjernes. Civilsamfundet bør have mulighed for selv at vælge projektrelevante temaer, der opfylder disse mål. |
| --- | --- |

3.12

De risici, civilsamfundet har identificeret i forbindelse med arbejdsprogrammets årlige prioriteter, kortsigtede aktioner eller specifikke initiativer, må ikke tilsløre eller ensidigt indskrænke programmets grundlæggende målsætninger. Risiciene må fjernes. Civilsamfundet bør have mulighed for selv at vælge projektrelevante temaer, der opfylder disse mål.

| 3.13 | EØSU understreger, at der bør indføres et evalueringssystem i to faser for projekterne. Et meget stort antal anmodninger afvises på grund af utilstrækkelig finansiering. I øjeblikket er det kun ca. ét projekt ud af tyve, der modtager tilskud inden for programmets forskellige indsatsområder. Dette må ikke føre til ressourcespild i de organisationer, der ansøger om tilskud, da det ville skade dem og stride imod programmets grundlæggende mål. Der bør endvidere indføres flere frister for indgivelse af projekter. |
| --- | --- |

3.13

EØSU understreger, at der bør indføres et evalueringssystem i to faser for projekterne. Et meget stort antal anmodninger afvises på grund af utilstrækkelig finansiering. I øjeblikket er det kun ca. ét projekt ud af tyve, der modtager tilskud inden for programmets forskellige indsatsområder. Dette må ikke føre til ressourcespild i de organisationer, der ansøger om tilskud, da det ville skade dem og stride imod programmets grundlæggende mål. Der bør endvidere indføres flere frister for indgivelse af projekter.

| 3.14 | De administrative omkostninger tegner sig for ca. 11 % af det samlede programbudget og forekommer unødvendigt høje. EØSU opfordrer til, at der med henblik på at reducere disse omkostninger tages hensyn til cost-benefitanalysen (11) og de løsninger, der foreslås i nærværende udtalelse, herunder bl.a. globaltilskud og et evalueringssystem i to faser. |
| --- | --- |

3.14

De administrative omkostninger tegner sig for ca. 11 % af det samlede programbudget og forekommer unødvendigt høje. EØSU opfordrer til, at der med henblik på at reducere disse omkostninger tages hensyn til cost-benefitanalysen (11) og de løsninger, der foreslås i nærværende udtalelse, herunder bl.a. globaltilskud og et evalueringssystem i to faser.

| 3.15 | EØSU anbefaler, at der snarest muligt oprettes kontaktpunkter for programmet "Europa for Borgerne" i de medlemsstater, hvor sådanne endnu ikke findes, og at deres aktiviteter og synlighed øges. |
| --- | --- |

3.15

EØSU anbefaler, at der snarest muligt oprettes kontaktpunkter for programmet "Europa for Borgerne" i de medlemsstater, hvor sådanne endnu ikke findes, og at deres aktiviteter og synlighed øges.

Effektivitet, bæredygtighed og afkast i forhold til de afsatte midler

| 3.16 | Som det anerkendes både af Kommissionen og de mange adspurgte repræsentanter for civilsamfundet (12), bør programmet fremover være meget tættere forbundet med den egentlige beslutningsproces og den europæiske politiske dagsorden. EØSU finder det positivt, at et af resultatkriterierne i det nye program er antallet og kvaliteten af de politiske initiativer, der iværksættes som følge af de aktiviteter, som programmet støtter. Programmet vil derfor kunne styrke gennemførelsen af EU-traktatens artikel 11. EØSU hilser det endvidere velkommen, at Kommissionen fremsætter krav om udveksling af god praksis og idéer vedrørende borgerdeltagelse (13). |
| --- | --- |

3.16

Som det anerkendes både af Kommissionen og de mange adspurgte repræsentanter for civilsamfundet (12), bør programmet fremover være meget tættere forbundet med den egentlige beslutningsproces og den europæiske politiske dagsorden. EØSU finder det positivt, at et af resultatkriterierne i det nye program er antallet og kvaliteten af de politiske initiativer, der iværksættes som følge af de aktiviteter, som programmet støtter. Programmet vil derfor kunne styrke gennemførelsen af EU-traktatens artikel 11. EØSU hilser det endvidere velkommen, at Kommissionen fremsætter krav om udveksling af god praksis og idéer vedrørende borgerdeltagelse (13).

| 3.17 | Alle foranstaltninger, der støttes af programmet, bør fremvise resultater, som kan anvendes i praksis, og som er konsistente og bæredygtige og så synlige som muligt. Sådanne resultater kan f.eks. opnås ved at afholde debatter, korte borgermøder og ved at etablere gensidige kontakter. En del af formandskabets arbejde kunne f.eks. sætte fokus på at fremme debatfora mellem civilsamfundet og EU's institutioner. |
| --- | --- |

3.17

Alle foranstaltninger, der støttes af programmet, bør fremvise resultater, som kan anvendes i praksis, og som er konsistente og bæredygtige og så synlige som muligt. Sådanne resultater kan f.eks. opnås ved at afholde debatter, korte borgermøder og ved at etablere gensidige kontakter. En del af formandskabets arbejde kunne f.eks. sætte fokus på at fremme debatfora mellem civilsamfundet og EU's institutioner.

| 3.18 | EØSU går ind for at lette adgangen til driftstilskud og i den forbindelse lægge særlig vægt ikke kun på det europæiske, men også det nationale niveau, da det er sådanne tilskud, der sætter en organisation i stand til at udvikle sin overordnede kompetence, styrke sin evne til at deltage i udformningen af politikker og reagere hurtigt på nye udfordringer (14). Til gengæld er projekttilskud hyppigt rettet mod konkrete initiativer, og det er ofte vanskeligere at sikre bæredygtigheden, den institutionelle hukommelse og initiativets kvalitet gennem sådanne tilskud. De gennemsnitlige beløb, antallet af projekter og andre indikatorer, som er opstillet i bilaget til Kommissionens aktuelle forslag, bør kontrolleres. Disse punkter må ikke blive kilde til finansiel eller administrativ diskrimination mod mindre organisationer som følge af anvendelsen af høje tærskler for samfinansiering eller andre aspekter. Det ville være mere hensigtsmæssigt ikke at fastsætte noget mindstebeløb eller at sætte det lavt i forhold til tilskuddenes omfang for hermed at øge antallet af modtagere og varigheden af den tildelte støtte. |
| --- | --- |

3.18

EØSU går ind for at lette adgangen til driftstilskud og i den forbindelse lægge særlig vægt ikke kun på det europæiske, men også det nationale niveau, da det er sådanne tilskud, der sætter en organisation i stand til at udvikle sin overordnede kompetence, styrke sin evne til at deltage i udformningen af politikker og reagere hurtigt på nye udfordringer (14). Til gengæld er projekttilskud hyppigt rettet mod konkrete initiativer, og det er ofte vanskeligere at sikre bæredygtigheden, den institutionelle hukommelse og initiativets kvalitet gennem sådanne tilskud. De gennemsnitlige beløb, antallet af projekter og andre indikatorer, som er opstillet i bilaget til Kommissionens aktuelle forslag, bør kontrolleres. Disse punkter må ikke blive kilde til finansiel eller administrativ diskrimination mod mindre organisationer som følge af anvendelsen af høje tærskler for samfinansiering eller andre aspekter. Det ville være mere hensigtsmæssigt ikke at fastsætte noget mindstebeløb eller at sætte det lavt i forhold til tilskuddenes omfang for hermed at øge antallet af modtagere og varigheden af den tildelte støtte.

| 3.19 | Når det gælder betroede partnere, bør der gøres udstrakt brug af langsigtet strukturstøtte. Endvidere bør den maksimale varighed af projekter kunne forlænges, når projektets art kræver det. |
| --- | --- |

3.19

Når det gælder betroede partnere, bør der gøres udstrakt brug af langsigtet strukturstøtte. Endvidere bør den maksimale varighed af projekter kunne forlænges, når projektets art kræver det.

4.   Yderligere anbefalinger vedrørende Kommissionens forslag

Disse ændringsforslag repræsenterer EØSU's holdning til visse grundlæggende aspekter af programmet. For at tage hensyn til de betragtninger, der fremsættes i første del, og sikre indre sammenhæng i teksten kan det være nødvendigt at indføre andre ændringer i forslagets indhold, i begrundelsen og i bilaget til forslaget.

| 4.1 | I præamblens betragtning 4 anbefaler EØSU, at sætningen "Det europæiske borgerinitiativ er en enestående mulighed for at lade borgerne deltage direkte i udformningen af EU-lovgivningen" (15) udvides eller udgår, da den kan give anledning til tvivl om gennemførelsen af andre bestemmelser i Lissabontraktaten. |
| --- | --- |

4.1

I præamblens betragtning 4 anbefaler EØSU, at sætningen "Det europæiske borgerinitiativ er en enestående mulighed for at lade borgerne deltage direkte i udformningen af EU-lovgivningen" (15) udvides eller udgår, da den kan give anledning til tvivl om gennemførelsen af andre bestemmelser i Lissabontraktaten.

| 4.2 | I præamblens betragtning 4 foreslår EØSU at erstatte "på tværnationalt plan og EU-plan" med "på EU-plan, tværnationalt plan og, i overensstemmelse med den europæiske dimension, på nationalt plan" i tråd med punkt 2.3 og 3.6 i nærværende udtalelse. |
| --- | --- |

4.2

I præamblens betragtning 4 foreslår EØSU at erstatte "på tværnationalt plan og EU-plan" med "på EU-plan, tværnationalt plan og, i overensstemmelse med den europæiske dimension, på nationalt plan" i tråd med punkt 2.3 og 3.6 i nærværende udtalelse.

| 4.3 | EØSU foreslår, at ordet "tværnationale" i præamblens betragtning 10 erstattes med "programmets" i tråd med nærværende udtalelses punkt 2.3 og 3.6. |
| --- | --- |

4.3

EØSU foreslår, at ordet "tværnationale" i præamblens betragtning 10 erstattes med "programmets" i tråd med nærværende udtalelses punkt 2.3 og 3.6.

| 4.4 | EØSU anbefaler at foretage følgende ændring i præamblens betragtning 14: "Kommissionen, medlemsstaterne, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, den strukturerede dialogs partnere og individuelle repræsentanter for det europæiske civilsamfund bør samarbejde". |
| --- | --- |

4.4

EØSU anbefaler at foretage følgende ændring i præamblens betragtning 14: "Kommissionen, medlemsstaterne, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, den strukturerede dialogs partnere og individuelle repræsentanter for det europæiske civilsamfund bør samarbejde".

| 4.5 | I præamblens betragtning 16 foreslår EØSU, at ordene "som er knyttet direkte til EU's politikker" og "i udformningen af EU's politiske dagsorden" erstattes med "som er knyttet direkte til politikker om EU-relaterede spørgsmål" og "i udformningen af den politiske dagsorden for EU-relaterede spørgsmål". |
| --- | --- |

4.5

I præamblens betragtning 16 foreslår EØSU, at ordene "som er knyttet direkte til EU's politikker" og "i udformningen af EU's politiske dagsorden" erstattes med "som er knyttet direkte til politikker om EU-relaterede spørgsmål" og "i udformningen af den politiske dagsorden for EU-relaterede spørgsmål".

| 4.6 | For at konkretisere de bemærkninger, der fremsættes i nærværende udtalelses punkt 3.13, anbefaler EØSU at følgende føjes til andet punktum i præamblens betragtning 16: "samt gennem udvælgelse i to faser af projektforslag". |
| --- | --- |

4.6

For at konkretisere de bemærkninger, der fremsættes i nærværende udtalelses punkt 3.13, anbefaler EØSU at følgende føjes til andet punktum i præamblens betragtning 16: "samt gennem udvælgelse i to faser af projektforslag".

| 4.7 | EØSU foreslår følgende ændring i artikel 1 i forslaget: "det globale mål om at fremme europæiske værdier og en europæisk identitet". Begrebet "europæiske værdier og en europæisk identitet" er mere omfattende og inklusiv. Disse ændringer bør også indføres i andre afsnit i Kommissionens forslag. |
| --- | --- |

4.7

EØSU foreslår følgende ændring i artikel 1 i forslaget: "det globale mål om at fremme europæiske værdier og en europæisk identitet". Begrebet "europæiske værdier og en europæisk identitet" er mere omfattende og inklusiv. Disse ændringer bør også indføres i andre afsnit i Kommissionens forslag.

| 4.8 | I artikel 1 anbefaler EØSU endvidere, at ordene "på EU-plan" erstattes med "i EU-relaterede anliggender og spørgsmål" i overensstemmelse med ovenstående bemærkninger for at fremhæve, at borgerdeltagelsen er udelelig, og at EU-relaterede anliggender ikke kun afgøres på EU-niveau. |
| --- | --- |

4.8

I artikel 1 anbefaler EØSU endvidere, at ordene "på EU-plan" erstattes med "i EU-relaterede anliggender og spørgsmål" i overensstemmelse med ovenstående bemærkninger for at fremhæve, at borgerdeltagelsen er udelelig, og at EU-relaterede anliggender ikke kun afgøres på EU-niveau.

| 4.9 | I artikel 2, stk. 2, anbefaler EØSU, at "samfundsengagement og frivilligt arbejde på EU-plan" erstattes med "samfundsengagement og frivilligt arbejde inden for EU-relaterede anliggender og spørgsmål", og at "ved at udvikle borgernes forståelse af EU's politiske beslutningsproces" erstattes med "ved at udvikle borgernes forståelse af udformningen af politikker om EU-relaterede spørgsmål og deres evne til at deltage i denne proces". |
| --- | --- |

4.9

I artikel 2, stk. 2, anbefaler EØSU, at "samfundsengagement og frivilligt arbejde på EU-plan" erstattes med "samfundsengagement og frivilligt arbejde inden for EU-relaterede anliggender og spørgsmål", og at "ved at udvikle borgernes forståelse af EU's politiske beslutningsproces" erstattes med "ved at udvikle borgernes forståelse af udformningen af politikker om EU-relaterede spørgsmål og deres evne til at deltage i denne proces".

| 4.10 | EØSU anbefaler, at artikel 3, stk. 2, ændres som følger:






  (3) | støtte til organisationer, hvis aktiviteter er af generel europæisk interesse eller omfatter en eksplicit europæisk dimension |
| --- | --- | --- |
| (4) | samfundsopbygning og debatter om medborgerskab under inddragelse af målgrupper baseret på brug af ikt og/eller sociale medier samt styrkelse af den europæiske dimension gennem andre kanaler og kommunikationsmidler |
| (5) | arrangementer på EU-plan i specifikke og begrundede tilfælde. Begrundelse: De arrangementer, der afholdes på EU-plan, repræsenterer ikke altid en merværdi, da de meget ofte kun samler borgere, der allerede er informerede om og engagerede i EU-anliggender, og resultaterne retfærdiggør ikke altid de høje udgifter, der er forbundet hermed |
| (7) | refleksion/drøftelser om fælles værdier samt om unionsborgerskabets fremtid og mulighederne for deltagelse på dette område |
| (8) | initiativer til fremme af opmærksomheden om EU's institutioner og deres funktionsmåde, om borgerrettigheder og, ikke mindst, om demokratiske rettigheder og udformningen af politikker, herunder navnlig EU-politikker, på nationalt plan. Disse initiativer bør tage sigte på at inddrage borgerne i politikudformningen og i beslutningstagningen på forskellige niveauer og stadier |
| (11) | støtte af programoplysninger/rådgivnings- og forvaltningsstrukturer i medlemsstaterne |
| (12) | Nyt led: tilskud i støtteberettigede regioner eller medlemsstater, hvor adgangen til andre ressourcer til aktiviteter, der er relevante for programmets mål, er begrænset, eller hvor borgerdeltagelsen ligger under gennemsnittet. |

4.10

EØSU anbefaler, at artikel 3, stk. 2, ændres som følger:

(3)

støtte til organisationer, hvis aktiviteter er af generel europæisk interesse eller omfatter en eksplicit europæisk dimension

(4)

samfundsopbygning og debatter om medborgerskab under inddragelse af målgrupper baseret på brug af ikt og/eller sociale medier samt styrkelse af den europæiske dimension gennem andre kanaler og kommunikationsmidler

(5)

arrangementer på EU-plan i specifikke og begrundede tilfælde. Begrundelse: De arrangementer, der afholdes på EU-plan, repræsenterer ikke altid en merværdi, da de meget ofte kun samler borgere, der allerede er informerede om og engagerede i EU-anliggender, og resultaterne retfærdiggør ikke altid de høje udgifter, der er forbundet hermed

(7)

refleksion/drøftelser om fælles værdier samt om unionsborgerskabets fremtid og mulighederne for deltagelse på dette område

(8)

initiativer til fremme af opmærksomheden om EU's institutioner og deres funktionsmåde, om borgerrettigheder og, ikke mindst, om demokratiske rettigheder og udformningen af politikker, herunder navnlig EU-politikker, på nationalt plan. Disse initiativer bør tage sigte på at inddrage borgerne i politikudformningen og i beslutningstagningen på forskellige niveauer og stadier

(11)

støtte af programoplysninger/rådgivnings- og forvaltningsstrukturer i medlemsstaterne

(12)

Nyt led: tilskud i støtteberettigede regioner eller medlemsstater, hvor adgangen til andre ressourcer til aktiviteter, der er relevante for programmets mål, er begrænset, eller hvor borgerdeltagelsen ligger under gennemsnittet.

| 4.11 | Hvad angår forslagets artikel 4 understreger EØSU, at Kommissionen så vidt muligt bør undgå offentlige kontrakter, som oftest fører til ambitiøse og kostbare pr-kampagner, som imidlertid foregår fjernt fra borgerne. Det bør sikres, at alle aktiviteter er så åbne som muligt for alle programmets deltagere. |
| --- | --- |

4.11

Hvad angår forslagets artikel 4 understreger EØSU, at Kommissionen så vidt muligt bør undgå offentlige kontrakter, som oftest fører til ambitiøse og kostbare pr-kampagner, som imidlertid foregår fjernt fra borgerne. Det bør sikres, at alle aktiviteter er så åbne som muligt for alle programmets deltagere.

| 4.12 | EØSU anbefaler, at artikel 6 udvides i tråd med nærværende udtalelse, især punkt 2.6. |
| --- | --- |

4.12

EØSU anbefaler, at artikel 6 udvides i tråd med nærværende udtalelse, især punkt 2.6.

| 4.13 | Det bør overvejes at lade bestemmelsen i artikel 8 om, at der skal fastlægges nye prioriteter for programmet hvert år, udgå eller gøre ordlyden mindre kategorisk. |
| --- | --- |

4.13

Det bør overvejes at lade bestemmelsen i artikel 8 om, at der skal fastlægges nye prioriteter for programmet hvert år, udgå eller gøre ordlyden mindre kategorisk.

| 4.14 | EØSU anbefaler, at artikel 9 udvides med følgende: "3. repræsentanter for Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og den strukturerede dialogs partnere bør kunne inddrages i det arbejde, der foregår i programmets forvaltningsorgan, ved at give dem status af eksperter, fuldgyldige medlemmer, observatører, aktive observatører eller lignende, eller ved, at der dannes en formel eller uformel interinstitutionel arbejdsgruppe, der skal udarbejde det årlige program." |
| --- | --- |

4.14

EØSU anbefaler, at artikel 9 udvides med følgende: "3. repræsentanter for Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og den strukturerede dialogs partnere bør kunne inddrages i det arbejde, der foregår i programmets forvaltningsorgan, ved at give dem status af eksperter, fuldgyldige medlemmer, observatører, aktive observatører eller lignende, eller ved, at der dannes en formel eller uformel interinstitutionel arbejdsgruppe, der skal udarbejde det årlige program."

| 4.15 | EØSU foreslår, at følgende føjes til artikel 10: "De parter, der nævnes i artikel 9 ovenfor, bør inddrages bredt i alle stadier af programmets evaluering og videreudvikling." |
| --- | --- |

4.15

EØSU foreslår, at følgende føjes til artikel 10: "De parter, der nævnes i artikel 9 ovenfor, bør inddrages bredt i alle stadier af programmets evaluering og videreudvikling."

| 4.16 | EØSU anbefaler følgende ændring af artikel 14, stk. 2: "... aflægger regelmæssigt rapport til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget." Udvalget foreslår, at tilføje "bl.a." i begyndelsen af artikel 14, stk. 3. |
| --- | --- |

4.16

EØSU anbefaler følgende ændring af artikel 14, stk. 2: "... aflægger regelmæssigt rapport til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget." Udvalget foreslår, at tilføje "bl.a." i begyndelsen af artikel 14, stk. 3.

| 4.17 | EØSU foreslår at indføje en henvisning i bilagets kapitel 2 ("programforvaltning") til, at det er muligt og ønskeligt at inddrage Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne eller enhver anden struktur på nationalt niveau, som måtte skønnes at være i stand til at deltage i forvaltningen af programmets forskellige områder. |
| --- | --- |

4.17

EØSU foreslår at indføje en henvisning i bilagets kapitel 2 ("programforvaltning") til, at det er muligt og ønskeligt at inddrage Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne eller enhver anden struktur på nationalt niveau, som måtte skønnes at være i stand til at deltage i forvaltningen af programmets forskellige områder.

| 4.18 | Hvad angår de evalueringskriterier, der nævnes i bilaget, understreger EØSU navnlig, at der bør ydes øget finansiel støtte i lande og regioner, hvor midler til opfyldelse af programmålene er begrænsede eller ikke er tilgængelige, eller hvor indikatorer viser en lav borgerdeltagelse. |
| --- | --- |

4.18

Hvad angår de evalueringskriterier, der nævnes i bilaget, understreger EØSU navnlig, at der bør ydes øget finansiel støtte i lande og regioner, hvor midler til opfyldelse af programmålene er begrænsede eller ikke er tilgængelige, eller hvor indikatorer viser en lav borgerdeltagelse.

| 4.19 | I punkt 2.2.1 under "finansieringsoversigt til forslag" afviser EØSU kategorisk bemærkningen om, at små og mellemstore organisationers deltagelse i programmet udgør en risiko for dets forvaltning, og anbefaler at bemærkningen straks fjernes. I tråd med ovenstående bemærkninger peger EØSU på, at sådanne grupper er særligt egnede til borgerdeltagelse, og at de på enhver måde bør opmuntres til at engagere sig i programmet, navnlig ved at gøre det lettere for dem at indgive og forvalte projekter, ved at sænke den minimumstærskel, som deres budget skal opnå, ved at tillade manglende deltagelse af udenlandske partnere, hvor dette ikke er objektivt muligt, og ved at mindske kravet til samfinansieringens omfang. |
| --- | --- |

4.19

I punkt 2.2.1 under "finansieringsoversigt til forslag" afviser EØSU kategorisk bemærkningen om, at små og mellemstore organisationers deltagelse i programmet udgør en risiko for dets forvaltning, og anbefaler at bemærkningen straks fjernes. I tråd med ovenstående bemærkninger peger EØSU på, at sådanne grupper er særligt egnede til borgerdeltagelse, og at de på enhver måde bør opmuntres til at engagere sig i programmet, navnlig ved at gøre det lettere for dem at indgive og forvalte projekter, ved at sænke den minimumstærskel, som deres budget skal opnå, ved at tillade manglende deltagelse af udenlandske partnere, hvor dette ikke er objektivt muligt, og ved at mindske kravet til samfinansieringens omfang.

| 4.20 | EØSU anbefaler en gennemgang af antallet af projekter inden for de forskellige aktionsområder, som er fastlagt i bilagene, og af deres finansieringsgrad for at tage hensyn til de krav, der er fremsat tidligere i nærværende udtalelse, om at gøre dem mere tilgængelige for små og mellemstore organisationer og/eller at indføre en række specifikke kategorier for små projekter, så de får bedre adgang til driftstilskud, får længere frister osv. |
| --- | --- |

4.20

EØSU anbefaler en gennemgang af antallet af projekter inden for de forskellige aktionsområder, som er fastlagt i bilagene, og af deres finansieringsgrad for at tage hensyn til de krav, der er fremsat tidligere i nærværende udtalelse, om at gøre dem mere tilgængelige for små og mellemstore organisationer og/eller at indføre en række specifikke kategorier for små projekter, så de får bedre adgang til driftstilskud, får længere frister osv.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 181 af 21.6.2012, s. 137-142.

1

(2)  COM(2011) 884 final.

2

(3)  EUT C 83 af 30.3.2010.

3

(4)  EUT C 83 af 30.3.2010.

4

(5)  Resultater af en online-høring foretaget af Kommissionen (2010-2011).

5

(6)  EUT C 28 af 3.2.2006, s. 29-34.

6

(7)  Se fodnote 7.

7

(8)  EUT C 325 af 30.12.2006, s. 46-52.

8

(9)  COM(2011) 884 final.

9

(10)  Se fodnote 7.

10

(11)  Ifølge Kommissionens aktuelle forslag er det samlede budget for 2014-2020 for programmet "Europa for Borgerne" på 229 mio. EUR, hvoraf 206 mio. går direkte til programmets aktioner, mens administrative udgifter tegner sig for 23 mio. EUR. Se bilaget til COM(2011) 884 final – 2011/0436 (APP).

11

(12)  Resultater af en online-høring foretaget af Kommissionen (2010-2011).

12

(13)  COM(2011) 884 endelig.

13

(14)  Se også Europa-Parlamentet, Generaldirektoratet for Interne Politikker, Direktorat D for Budgetanliggender, "Finansiering af ikke-statslige organisationer (ngo'er) over EU-budgettet" (undersøgelse), foreløbig udgave, 2010.

14

(15)  Se fodnote 13.

15

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/128 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/128

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske Union«

COM(2012) 85 final – 2012/0036 (COD)

2012/C 299/23

Ordfører: Edouard DE LAMAZE

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede den 15. marts og 4. april 2012 under henvisning til artikel 304, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske Union"

COM(2012) 85 final — 2012/0036 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 28. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 142 stemmer for, ingen imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   EØSU støtter det foreliggende forslag fra Kommissionen, der sigter på at styrke den eksisterende europæiske lovgivningsmæssige ramme for indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbart forhold. Det deler Europa-Parlamentets og Rådets betænkeligheder og ønsker at minde om, at den organiserede kriminalitet er stærkt stigende og bliver mere og kompleks, navnlig på grund af dens grænseoverskridende karakter og de betragtelige midler, den råder over. I mangel af en europæisk harmonisering benytter de kriminelle organisationer sig af de mindst strenge lovgivninger, og det haster med at gennemføre en skærpet indsats på europæisk plan. Det gælder EU-borgerens sikkerhed, en målsætning, der fuldt ud begrunder EU's intervention i henhold til artikel 5, stk. 3, og artikel 67 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

1.2   Dog ønsker EØSU at understrege, at denne intervention skal udformes og gennemføres med fuld respekt for den nationale tradition og praksis på området under hensyntagen til de særlige forhold, der gør sig gældende over for den form for kriminalitet, der skal bekæmpes.

1.3   EØSU understreger behovet for en global, operationel og integreret tilgang til området og beklager, at det foreliggende forslag ikke indoptager den gældende EU-ret inden for retligt samarbejde og samarbejde mellem efterforskningstjenester. På et tidligere stadium kræver identifikation og opsporing af udbytte fra strafbart forhold navnlig en styrkelse af beføjelserne hos kontorerne for inddrivelse samt Eurojusts beføjelser. Derudover opfordrer EØSU til at fremme følgende:

| — | et bedre samarbejde, herunder også for så vidt angår de indsatte midler mellem de myndigheder, der skal opspore, bekæmpe og dømme storkriminalitet; |
| --- | --- |

—

et bedre samarbejde, herunder også for så vidt angår de indsatte midler mellem de myndigheder, der skal opspore, bekæmpe og dømme storkriminalitet;

| — | en fælles kultur hos alle berørte professionelle aktører; |
| --- | --- |

—

en fælles kultur hos alle berørte professionelle aktører;

| — | en tværgående tilgang i alle Kommissionens generaldirektorater; |
| --- | --- |

—

en tværgående tilgang i alle Kommissionens generaldirektorater;

| — | harmonisering af beskatning og procedurer, hvilket EU 2020-strategien kan bidrage til. |
| --- | --- |

—

harmonisering af beskatning og procedurer, hvilket EU 2020-strategien kan bidrage til.

1.3.1   Ud over den nødvendige samordning og systematiske informationsudveksling mellem de nationale kontorer for inddrivelse finder EØSU det nødvendigt på sigt at forudse en europæisk centralisering på området, enten via en særlig ny struktur eller direkte via Eurojust. I lyset af udfordringerne kan indsatsen mod organiseret kriminalitet ikke nøjes med blot et samarbejde.

1.4   Hvis foranstaltningerne til indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbare forhold skal være effektive, kræves der en helhedsorienteret tilgang, hvor alle aspekter af instrumentet reguleres, og hvor det i højere grad prioriteres, at de konfiskerede aktiver anvendes til sociale formål.

I den forbindelse understreges det, at enhver risiko for, at direkte salg af aktiverne gør det muligt for kriminelle organisationer at generhverve aktiverne, må udelukkes.

1.5   EØSU minder endelig om, at den effektive bekæmpelse af organiseret kriminalitet ikke kan berettige nogen form for krænkelse af de grundlæggende rettigheder, herunder navnlig forsvarets rettigheder, som er indskrevet i chartret om grundlæggende rettigheder.

2.   Resumé af Kommissionens forslag

2.1   Sigtet er at beskytte den lovlige økonomi mod kriminel infiltration, og det foreliggende forslag fastsætter mindsteregler for medlemsstaterne for indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbare handlinger – herunder også indirekte udbytter og redskaber. Da hovedretsgrundlaget er artikel 83, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er anvendelsesområdet begrænset til "eurokriminalitet" – herunder kriminalitet begået som led i medvirken i en kriminel organisation – men kun for så vidt som behandlingen heraf allerede er harmoniseret på europæisk plan.

2.2   Det foreliggende forslag, som erstatter den fælles aktion 98/699/RIA og til dels rammeafgørelse 2001/500/RIA (1) og 2005/212/RIA (2):

| — | medtager de eksisterende bestemmelser om konfiskation af udbytte og redskaber fra strafbart forhold efter en endelig domstolsafgørelse og konfiskation af formuegoder, hvis værdi svarer til udbyttet fra strafbart forhold (artikel 3); |
| --- | --- |

—

medtager de eksisterende bestemmelser om konfiskation af udbytte og redskaber fra strafbart forhold efter en endelig domstolsafgørelse og konfiskation af formuegoder, hvis værdi svarer til udbyttet fra strafbart forhold (artikel 3);

| — | ændrer bestemmelserne om udvidet adgang til konfiskation (artikel 4) ved at indføre én enkelt mindstenorm i stedet for den nuværende ordning med frivillige regler. Dette gælder ikke i forbindelse med forældelse eller anvendelse af princippet om ne bis in idem. |
| --- | --- |

—

ændrer bestemmelserne om udvidet adgang til konfiskation (artikel 4) ved at indføre én enkelt mindstenorm i stedet for den nuværende ordning med frivillige regler. Dette gælder ikke i forbindelse med forældelse eller anvendelse af princippet om ne bis in idem.

2.3   Det foreliggende forslag indfører også nye bestemmelser, der muliggør:

| — | ikkedomsbaseret konfiskation (artikel 5), når det er umuligt at opnå en straffedom på grund af mistænktes dødsfald eller langtidssygdom, eller når mistænktes flugt eller sygdom forhindrer, at der kan gennemføres en effektiv retsforfølgning inden for en rimelig frist og som indebærer en risiko for, at en effektiv retsforfølgning indstilles på grund af forældelse; |
| --- | --- |

—

ikkedomsbaseret konfiskation (artikel 5), når det er umuligt at opnå en straffedom på grund af mistænktes dødsfald eller langtidssygdom, eller når mistænktes flugt eller sygdom forhindrer, at der kan gennemføres en effektiv retsforfølgning inden for en rimelig frist og som indebærer en risiko for, at en effektiv retsforfølgning indstilles på grund af forældelse;

| — | konfiskation af udbytte overført til en tredjepart, som burde have indset, at det stammede fra strafbart forhold (artikel 6); |
| --- | --- |

—

konfiskation af udbytte overført til en tredjepart, som burde have indset, at det stammede fra strafbart forhold (artikel 6);

| — | forebyggende indefrysning og beslaglæggelse af formuegoder, der er i fare for at forsvinde på grund af manglende intervention, dog med forbehold af, at en sådan foranstaltning truffet af de kompetente myndigheder bekræftes af en domstol (artikel 7); |
| --- | --- |

—

forebyggende indefrysning og beslaglæggelse af formuegoder, der er i fare for at forsvinde på grund af manglende intervention, dog med forbehold af, at en sådan foranstaltning truffet af de kompetente myndigheder bekræftes af en domstol (artikel 7);

| — | gennemførelse af undersøgelser af personens aktiver, således at ufuldbyrdede kendelser kan fuldbyrdes, selv på et tidspunkt, hvor straffesagen er afsluttet (artikel 10); |
| --- | --- |

—

gennemførelse af undersøgelser af personens aktiver, således at ufuldbyrdede kendelser kan fuldbyrdes, selv på et tidspunkt, hvor straffesagen er afsluttet (artikel 10);

| — | passende forvaltning af de indefrosne formuegoder for at undgå, at de taber i værdi, inden de konfiskeres (artikel 1). |
| --- | --- |

—

passende forvaltning af de indefrosne formuegoder for at undgå, at de taber i værdi, inden de konfiskeres (artikel 1).

2.4   Disse begrænsninger af de grundlæggende rettigheder (3) modsvares af minimumsgarantier med henblik på at overholde princippet om uskyldsformodning, retten til en retfærdig rettergang, effektive retsmidler for en domstol og ret til at blive oplyst om, hvordan sådanne retsmidler håndhæves (artikel 8).

3.   Generelle bemærkninger

3.1   I lyset af de meget høje menneskelige, sociale, økonomiske og finansielle omkostninger, der følger af organiseret kriminalitet, også uden at medtælle de restriktioner inden for rettigheder og friheder, den medfører, for borgerne og aktørerne på det indre marked, og som hæmmer deres tillid, understreger EØSU, hvor afgørende en rolle konfiskationsforanstaltninger spiller i bekæmpelsen heraf, eftersom man på den måde rammer dens vigtigste eksistensberettigelse, nemlig profitbegær.

3.2   EØSU er enig i målene med det foreliggende initiativ, som er at styrke den europæiske lovgivningsmæssige ramme, en skærpelse, hvis nødvendighed allerede for længe siden blev understreget af Europa-Parlamentet og Rådet i forbindelse med Stockholmprogrammet. Det bifalder i den henseende den nylige oprettelse på initiativ af Europa-Parlamentet af et særligt udvalg om organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge, hvilket bekræfter viljen til at give indsatsen mod disse trusler topprioritet blandt EU's politikker.

3.3   EØSU opfordrer til, at man bliver fuldt bevidst om den kritiske kontekst på baggrund af krisen og den foruroligende stigning i ulovlige aktiviteter i EU, og ønsker en øget harmonisering mellem medlemsstaternes foranstaltninger i indsatsen mod kriminelle organisationer og deres aktiver.

3.4   I den nuværende krise udgør den logik, der går ud på at skaffe sig ulovlige fortjenester, der ofte beløber sig til kolossale summer, for at geninvestere dem i det lovlige økonomiske kredsløb, et incitament, som EØSU ud fra et økonomisk og socialt synspunkt ikke mener man bør sidde overhørig. Det understreger desuden, at indsatsen mod organiseret kriminalitet bør gøre det muligt, at de positive virkninger tilvejebragt af en sådan logik kan trække på et mere velfungerende indre marked ved at mindske den konkurrenceforvridning, som virksomhederne i den lovlige økonomi er ofre for.

3.5   Behov for en global, operationel og integreret tilgang

3.5.1   Da effektiviteten i indsatsen mod organiseret kriminalitet beror på en nødvendigvis global tilgang, beklager EØSU, at harmoniseringen af indefrysnings- og konfiskationsforanstaltningerne ikke indgår i et instrument, der også er globalt, og som indoptager gældende EU-ret vedtaget under den gamle tredje søjle inden for retssamarbejde og samarbejde mellem efterforskningstjenester, idet disse er supplerende elementer, som ikke kan udelades fra denne politik.

3.5.2   EØSU understreger, at hvis foranstaltningerne til indefrysning og konfiskation af udbytte fra strafbare forhold skal være effektive, kræves der en helhedsorienteret tilgang, således at der opstilles regler, der regulerer alle aspekter af de problemstillinger, der er tale om, og hvor der især er fokus på behovet for at udelukke enhver risiko for, at direkte salg af aktiverne gør det muligt for kriminelle organisationer at generhverve aktiverne.

3.5.3   Af hensyn til sammenhængen og også med henblik på større retssikkerhed og en mere tilfredsstillende omsætning og anvendelse af de europæiske standarder anmoder EØSU derfor om, at direktivet henviser til afgørelse 2006/783/RIA om gensidig anerkendelse af konfiskationskendelser og 2007/845/RIA om samarbejde mellem medlemsstaternes kontorer for inddrivelse inden for opsporing og identifikation af udbytte fra strafbare handlinger.

3.5.4   For indefrysnings- og konfiskationsforanstaltninger kan kun gennemføres effektivt, hvis de indgår i et system, der også er effektivt, til identifikation og opsporing af udbytte fra strafbare handlinger, herunder også når disse er hvidvasket.

3.5.5   Med hensyn til genanvendelse af det konfiskerede udbytte understreger EØSU vigtigheden af, at der etableres en samarbejdsmekanisme mellem medlemsstaterne for at fremme udvekslingen af bedste praksis mellem de kompetente nationale myndigheder.

3.5.6   EØSU minder i den henseende om:

| — | behovet for at lette inddrivelseskontorernes adgang til finansielle oplysninger (navnlig data vedrørende bankkonti) (4); |
| --- | --- |

—

behovet for at lette inddrivelseskontorernes adgang til finansielle oplysninger (navnlig data vedrørende bankkonti) (4);

| — | medlemsstaternes interesse i fuldt ud at bruge potentialet i Eurojust, hvis merværdi inden for grænseoverskridende undersøgelser og sagsanlæg er en kendsgerning, og som på hensigtsmæssig vis kan lette interaktionen mellem inddrivelseskontorerne og retsmyndighederne; |
| --- | --- |

—

medlemsstaternes interesse i fuldt ud at bruge potentialet i Eurojust, hvis merværdi inden for grænseoverskridende undersøgelser og sagsanlæg er en kendsgerning, og som på hensigtsmæssig vis kan lette interaktionen mellem inddrivelseskontorerne og retsmyndighederne;

| — | det hastende behov for at styrke Eurojusts initiativbeføjelser, navnlig beføjelsen til at indlede undersøgelser; |
| --- | --- |

—

det hastende behov for at styrke Eurojusts initiativbeføjelser, navnlig beføjelsen til at indlede undersøgelser;

| — | nytten af samarbejde mellem myndigheder med ansvar for at eftersøge, bekæmpe og dømme storkriminalitet med alle til rådighed værende midler (digitale filer, udveksling af oplysninger, krydscheckede informationer, ressourcer inden for personale, ekspertise og materiel); |
| --- | --- |

—

nytten af samarbejde mellem myndigheder med ansvar for at eftersøge, bekæmpe og dømme storkriminalitet med alle til rådighed værende midler (digitale filer, udveksling af oplysninger, krydscheckede informationer, ressourcer inden for personale, ekspertise og materiel);

| — | det hastende behov for en fælles kultur inden for disse opgaver i Europa via udveksling af told-, politi-, skatte- og retsembedsmænd; |
| --- | --- |

—

det hastende behov for en fælles kultur inden for disse opgaver i Europa via udveksling af told-, politi-, skatte- og retsembedsmænd;

| — | behovet for at skabe de nødvendige synergivirkninger mellem de forskellige generaldirektorater i Kommissionen, som skal bidrage hertil; |
| --- | --- |

—

behovet for at skabe de nødvendige synergivirkninger mellem de forskellige generaldirektorater i Kommissionen, som skal bidrage hertil;

| — | behovet for harmonisering af beskatning og procedurer for at eliminere den organiserede kriminalitets fristeder i Europa; |
| --- | --- |

—

behovet for harmonisering af beskatning og procedurer for at eliminere den organiserede kriminalitets fristeder i Europa;

| — | behovet for at kombinere bekæmpelsen af organiseret kriminalitet med EU 2020-strategien. |
| --- | --- |

—

behovet for at kombinere bekæmpelsen af organiseret kriminalitet med EU 2020-strategien.

3.5.7   Derudover indbyder den succes og effektivitet, som visse nationale tiltag til centralisering af de konfiskerede aktiver på nationalt plan (5) har haft, til at overføre disse erfaringer til europæisk plan, så EØSU foreslår, at man – ud over den nødvendige koordination og systematiske udveksling af oplysninger mellem de nationale inddrivningskontorer – undersøger muligheden for en europæisk centralisering på området, enten via en specifik ny struktur eller direkte via Eurojust. Denne centralisering bør, selv om den i dag kolliderer med visse følsomme nationale holdninger vedrørende deling af visse databaser, betragtes som en målsætning, om end på lang sigt, idet et blot og bart samarbejde ikke er vidtrækkende nok i forhold til de mål, der ønskes nået med henblik på en effektiv bekæmpelse af organiseret kriminalitet.

3.5.8   Endelig minder EØSU om, at den europæiske strategi for konfiskation kun vil blive fuldt ud effektiv, hvis den indgår i et verdensomspændende tiltag, og udvalget beklager, at det foreliggende forslag ikke behandler dette ellers så væsentlige aspekt.

4.   Særlige bemærkninger

4.1   Artikel 1 i udkastet til direktiv:"i straffesager" erstattes med "hidrørende fra strafbare handlinger".

4.2   Artikel 2, nr. 1), i udkastet til direktiv: om genstanden for indefrysnings- og konfiskationsforanstaltninger.

4.2.1   EØSU glæder sig over, at disse foranstaltninger udvides til indirekte udbytte, hvilket er et stort fremskridt i forhold til afgørelse 2005/212/RIA.

4.3   Artikel 3, stk. 2, i udkastet til direktiv: om konfiskation i værdi

4.3.1   EØSU anbefaler, at denne konfiskation udvides til også at gælde de formuegoder, der anvendes til at begå den strafbare handling (benævnt "redskaber"). Udvalget mener ikke, der er grund til at begrænse denne foranstaltning til udbyttet fra det strafbare forhold. EØSU understreger, at definitionen af "redskaber" også omfatter de transportmidler, som anvendes til at transportere udbytte fra strafbare forhold rundt i Unionen.

4.4   Artikel 4 i udkastet til direktiv: Udvidet adgang til konfiskation

4.4.1   EØSU glæder sig over den forenkling, som er resultatet af fastsættelsen af en fælles standard på området, idet systemet med valg mellem forskellige regelsæt, som blev indført med afgørelse 2005/212/RIA, har medført, at tingene er blevet gjort helt forskelligt i forskellige lande, hvilket ikke har været videre gunstigt for anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse på området.

4.4.2   EØSU beklager imidlertid dybt, at der ikke længere er fokus på kriteriet om, at formuegodets værdi ikke svarer til den dømte persons lovlige indkomst (6), men at dette kun indgår implicit som en del af de specifikke forhold, på grundlag af hvilke retten træffer sin afgørelse (artikel 4, stk. 1). Faktisk har dette kriterium afgørende betydning i de af de nationale lovgivninger, som er mest avancerede, når det gælder bekæmpelsen af organiseret kriminalitet. EØSU konstaterer, at Kommissionen har valgt at lade det være op til de nationale domstole at henvise til dette kriterium, og opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til at genindføre dette kriterium ved efter ordene "en person, som er dømt for en strafbar handling" at tilføje ordene: "svarende til et beløb, der er proportionalt med hans eller hendes lovlige indkomst". Samtidig opfordrer EØSU de nationale myndigheder til at tillægge kriteriet afgørende betydning.

4.5   Artikel 5 i udkastet til direktiv: Ikkedomsbaseret konfiskation

4.5.1   Skønt det principielt kan være svært at forlige konfiskation med det forhold, at den berørte person ikke behøver gøre rede for handlinger, som danner grundlag for konfiskationen, erkender EØSU, at en sådan foranstaltning i praksis er nyttig, og udvalget støtter den ud fra et hensyn om effektivitet. Den letter desuden den gensidige anerkendelse i forhold til lande med common law, som allerede anvender civilretlige konfiskationsprocedurer.

4.5.2   EØSU frygter imidlertid, at indførelsen af begrebet "den mistænkte eller sigtede persons død eller langtidssygdom" åbner for en lang række smuthuller. Da enhver tiltalt ifølge EU-lovgivningen har ret til at lade sig repræsentere af en advokat, opfordrer EØSU kraftigt til, at henvisningen til sygdom ikke kommer til at danne grundlag for ikkedomsbaseret konfiskation og følgelig til, at det udgår af forslaget til direktiv (artikel 5).

4.6   Artikel 7 i udkastet til direktiv: Indefrysning

4.6.1   EØSU minder om, at der ikke må gøres nogen undtagelse fra retsplejen og dermed fra forsvarets rettigheder med den begrundelse, at retshåndhævelsens effektivitet afhænger deraf.

4.6.2   Efter EØSU's opfattelse bør enhver indefrysning bekræftes af en dommer inden for en rimelig tidsfrist, men den administrative myndighed bør have kompetence til at træffe umiddelbare forebyggende foranstaltninger.

4.7   Artikel 8 i udkastet til direktiv: Sikkerhedsforanstaltninger for så vidt angår forsvarets rettigheder

4.7.1   I overensstemmelse med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols praksis med fra sag til sag at vurdere proportionaliteten af visse foranstaltninger, som begrænser den grundlæggende ejendomsret – navnlig udvidet konfiskation, ikkedomsbaseret konfiskation, konfiskation hos tredjepart – indeholder det foreliggende forslag proceduremæssige minimumsgarantier og retsmidler, der kommer forsvaret til gode. Selv om det kan synes overflødigt at henvise til retten til en retfærdig rettergang, er det til gengæld relevant at præcisere, at alle retlige afgørelser om konfiskation skal begrundes, og at de berørte personer skal underrettes herom.

4.7.2   I overensstemmelse med de krav, der er fastsat i de europæiske regler om hvidvaskning af penge, understreger EØSU, at det i forbindelse med det kommende instrument på området er nødvendigt at sikre, at den person, hvis formuegoder er blevet beslaglagt, automatisk får adgang til retshjælp.

4.7.3   Den tiltalte bør efter EØSU's mening ikke have færre rettigheder end den person, der som tredjemand har fået overdraget de pågældende formuegoder. For at undgå enhver misforståelse i den retning foreslår EØSU, at artikel 8, stk. 1, omskrives, så den får følgende ordlyd: "Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de personer, der er berørt af foranstaltningerne i dette direktiv, har adgang til effektive retsmidler og til retshjælp. Afgørelser om konfiskation skal begrundes, og den berørte person skal underrettes herom".

4.8   Artikel 9 i udkastet til direktiv: Effektiv fuldbyrdelse

4.8.1   Målet om at sikre en effektiv fuldbyrdelse af afgørelsen om konfiskation, hvilket i sig selv er et legitimt mål, må efter EØSU's opfattelse ikke føre til, at det efter en endelig dom bliver muligt at træffe "yderligere foranstaltninger" udover domstolens kendelse. Der er her tale om en nødvendig beskyttelse ud fra principperne om en retfærdig rettergang og fastlæggelse af straf. Kun "yderligere efterforskningsskridt som led i den effektive gennemførelse af den af domstolen idømte straf" er selvsagt acceptable.

4.8.2   EØSU minder om, at der ud over selve konfiskationen kan være tale om, at der idømmes bødestraf, skattebøde eller toldbøde med henblik på at modvirke risikoen for svig vedrørende beskaffenheden af de ulovligt erhvervede formuegoder, som kan være til skade for staten. Udvalget anbefaler derfor, at direktivet kommer til at indeholde bestemmelser om et styrket samarbejde mellem medlemsstaterne, således at hver enkelt medlemsstat kan være sikker på, at disse domme fuldbyrdes. Sådanne bestemmelser er en nødvendig forudsætning for en effektiv retsforfølgning.

4.9   Spørgsmålet om anvendelse og tilbagelevering af de konfiskerede midler

4.9.1   Spørgsmålet om anvendelsen af disse midler er langt fra underordnet, men har en direkte indflydelse på konfiskationsstrategiens samlede effektivitet. Ved et direkte salg af formuegoderne vil de kriminelle organisationer i mange tilfælde have mulighed for atter at tage dem i besiddelse ad bagveje, og EØSU understreger, at det er vigtigt, at disse formuegoder primært anvendes til sociale formål, som man f.eks. gør i Italien. Som Europa-Parlamentet har påpeget (7), vil denne strategi tjene det dobbelte formål at forebygge organiseret kriminalitet og fremme den økonomiske og sociale udvikling.

4.9.2   EØSU tillægger de overvejelser, som GD for Retlige Anliggender har gjort sig om denne form for social anvendelse af udbytte fra strafbare forhold, stor betydning. Der er forskellige muligheder, der bør involvere medlemsstaternes centrale myndigheder, og som endvidere bør undersøges og tilpasses under hensyntagen til ofrene, almenvellet og arten af de indefrosne formuegoder.

4.9.3   Hensynet til nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet må ikke betyde, at EU ikke kan foreslå en overordnet juridisk ramme på området. EØSU opfordrer medlemsstaterne til straks at udveksle bedste praksis på området.

4.9.4   Først er der imidlertid behov for klare regler vedrørende tilbagelevering. Ofte er det nemlig således, at den stat, på hvis område goderne er blevet beslaglagt, ikke er den stat, som disse skal leveres tilbage til. For rimelighedens skyld og for at fastsætte ensartede vilkår medlemsstaterne imellem opfordrer EØSU til, at EU får afklaret dette punkt, ikke mindst i relation til rammeafgørelsen fra 2006, som foreskriver, at medlemsstaterne deler lige over.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Vedr. hvidvaskning af penge, identifikation, indefrysning, eller beslaglæggelse og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbare forhold.

1

(2)  Vedr. konfiskation af udbytte fra strafbart forhold samt redskaber og aktiver.

2

(3)  Eller af disses principper.

3

(4)  Jf. Kommissionens rapport baseret på artikel 8 i 2007/845/RIA, 12. april 2011.

4

(5)  Især i Frankrig med AGRASC og i Nederlandene med BOOM.

5

(6)  Dette kriterium var en af de tre alternative og/eller kumulative muligheder indeholdt i afgørelse 2005/212/RIA (artikel 3, stk. 2, litra c)).

6

(7)  Rapport om organiseret kriminalitet i EU, oktober 2011.

7

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/133 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/133

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond [til ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 og Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 og Rådets forordning nr. XXX/2011 om integreret havpolitik]«

COM(2011) 804 final – 2011/0380 (COD)

2012/C 299/24

Ordfører: Gabriel Sarró IPARRAGUIRRE

Rådet og Europa-Parlamentet besluttede henholdsvis den 15. december 2011 og den 16. januar 2012 under henvisning til artikel 43 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond [til ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1198/2000 og Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 og Rådets forordning nr. XXX/2011 om integreret havpolitik]"

COM(2011) 804 final — 2011/0380 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 26. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 150 stemmer for, 1 imod og 6 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   EØSU bifalder Kommissionens forslag og er enigt i forslagets mål og prioriteter. Dog mener udvalget, at det første mål bør præcisere, at fiskeri og akvakultur bør være bæredygtigt set ud fra et økonomisk, socialt og miljømæssigt synspunkt. Ligeledes savner EØSU en specifik henvisning til fiskeri- og akvakulturprodukternes forarbejdnings- og markedsføringssektor i målene for Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF).

1.2   Hvad angår definitionen af "kystfiskeri af mindre omfang" gentager EØSU, hvad det gav udtryk for i sin udtalelse om reformen om den fælles fiskeripolitik (FFP), og anmoder Rådet og Europa-Parlamentet om at udvide anvendelsesområdet for Kommissionens forslag.

1.3   EØSU bakker op om målet om at løse problemet med fartøjernes eventuelle overkapacitet. Hertil mener udvalget, at det er nødvendigt at opretholde støtten til varig udtagning af fiskerfartøjer, som muliggør en reel tilpasning af hver fartøjskategori til de eksisterende fiskerimuligheder.

1.4   EØSU mener ligeledes, at det er nødvendigt at opretholde støtten til midlertidig udtagning af fiskerfartøjer.

1.5   EØSU anser det for yderst vigtigt at fremme kontakten mellem videnskabsfolk og fiskere, udvikle den menneskelige kapital og den sociale dialog, lette diversificering og jobskabelse og forbedre sikkerheden ombord. Udvalget mener desuden, at der bør indføres foranstaltninger til støtte for unge erhvervsdrivendes etablering i fiskerisektoren for at afhjælpe det manglende generationsskifte og fokusere mere på skabelse og opretholdelse af arbejdspladser.

1.6   EØSU bakker op om støtten til gennemførelse af bevaringsforanstaltninger under FFP, til begrænsning af fiskeriets indvirkning på det marine miljø, til innovation, til beskyttelse og genopretning af marin biodiversitet, til afbødning af klimaændringerne, til en bedre anvendelse af uønskede fangster og til forøgelse af energieffektiviteten.

1.7   EØSU er enigt i den foreslåede støtte til indlandsfiskeriet. Udvalget mener dog, at man bør træffe foranstaltninger til støtte for forebyggelsen af interaktion mellem på den ene side ferskvandsakvakulturen og landbruget og på den anden side ferskvandsfiskeriet.

1.8   EØSU bakker op om foranstaltningerne til en bæredygtig udvikling af akvakultur og fiskeriområder og foreslår i udtalelsen visse forbedringer, som udvalget anser for at være vigtige.

1.9   EØSU tager vel imod de foreslåede foranstaltninger i forbindelse med forarbejdning og markedsføring. Dog mener udvalget, at man bør opretholde støtten til producentorganisationer, som oplagrer fiskevarer, indtil udgangen af EHFF's gennemførelsesperiode. Desuden anser EØSU mekanismen med udligningsgodtgørelse for tunfisk til forarbejdningsindustrien for nødvendig. Endvidere mener udvalget, at man i de specifikke mål bør inddrage forbedring af forarbejdningsindustriens konkurrenceevne, forbedring af folkesundheden og produkternes kvalitet, afbødning af den negative indvirkning på miljøet og forbedring af energieffektiviteten, øget anvendelse af mindre udnyttede arter, biprodukter og affald, udvikling, produktion og markedsføring af nye produkter samt anvendelse af ny teknologi og innovative produktionsmetoder, åbning og udvikling af markeder samt forbedring af arbejdsforhold og uddannelse af arbejdstagere.

1.10   EØSU tager godt imod alle forslagene vedrørende den integrerede havpolitik (IMP).

2.   Baggrund

2.1   Reformen af FFP træder i kraft den 1. januar 2013 (1).

2.2   Den gældende FFP har sit finansielle fundament i forordning (EF) nr. 1198/2006 om Den Europæiske Fiskerifond (EFF), som efter planen skal revideres inden den 1. januar 2014.

2.3   IMP blev i årene 2008-2010 finansieret gennem en række pilotordninger og forberedende tiltag. Kommissionen har foreslået et nyt finansielt instrument for perioden fra 2012 til 2013.

2.4   Reformen af den fælles fiskeripolitik og konsolideringen af IMP vil kunne gennemføres med den nye Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), som træder i kraft den 1. januar 2014.

3.   Analyse af forslaget

3.1   Mål og prioriteter

3.1.1   Forslaget fordeler den støtte, der henhører under delt forvaltning, især FFP, og direkte forvaltning, som især omfatter IMP og de supplerende foranstaltninger under såvel FFP som IMP, og fastlægger EU's finansielle foranstaltninger til gennemførelse af:

| a) | den fælles fiskeripolitik (FFP) |
| --- | --- |

a)

den fælles fiskeripolitik (FFP)

| b) | relevante foranstaltninger vedrørende havretten |
| --- | --- |

b)

relevante foranstaltninger vedrørende havretten

| c) | bæredygtig udvikling af fiskeriområder og indlandsfiskeri |
| --- | --- |

c)

bæredygtig udvikling af fiskeriområder og indlandsfiskeri

| d) | den integrerede maritime politik (IMP). |
| --- | --- |

d)

den integrerede maritime politik (IMP).

3.1.2   Hvad angår definitionen af "kystfiskeri af mindre omfang" gentager EØSU, hvad det gav udtryk for i sin udtalelse om reformen. Udvalget mener, at der ikke tages hensyn til den ikke-industrielle flådes situation i de forskellige medlemsstater, og at der fastsættes et arbitrært kriterium, som kan give anledning til forskelsbehandling. Derfor efterlyser EØSU andre kriterier ud over fartøjets længde, som kan bruges til at afgrænse denne form for fiskeri, som dækker mange forskellige former for fiskeri: for eksempel tid på havet, afstand fra kysten, type fangstredskab eller tilknytning til lokalsamfund. Ligeledes bør bundgarn også medtages i definitionen af kystfiskeri.

3.1.3   EØSU mener, at begreberne selvstændige fiskere og ansatte fiskere bør afklares, for at man præcist kan afgrænse de kategorier, der modtager støtte fra EHFF's forskellige foranstaltninger, eftersom udtrykket "fisker" ofte bruges i forskellige betydninger: ejere af fiskerfartøjer, selvstændige ikke-ansatte fiskere osv.

3.1.4   EHFF bidrager til følgende mål:

| a) | at fremme bæredygtighed og konkurrencedygtighed inden for fiskeri og akvakultur |
| --- | --- |

a)

at fremme bæredygtighed og konkurrencedygtighed inden for fiskeri og akvakultur

| b) | at fremme udviklingen og gennemførelsen af IMP til supplering af samhørighedspolitik og den fælles fiskeripolitik |
| --- | --- |

b)

at fremme udviklingen og gennemførelsen af IMP til supplering af samhørighedspolitik og den fælles fiskeripolitik

| c) | at fremme en balanceret og inklusiv territorial udvikling af fiskeriområder |
| --- | --- |

c)

at fremme en balanceret og inklusiv territorial udvikling af fiskeriområder

| d) | at fremme gennemførelsen af FFP. |
| --- | --- |

d)

at fremme gennemførelsen af FFP.

3.1.5   EØSU mener, at det for det første måls vedkommende bør præciseres, at fiskeri og akvakultur skal være bæredygtige set ud fra et økonomisk, socialt og miljømæssigt synspunkt.

3.1.6   Ligeledes savner EØSU såvel i beskrivelsen af disse mål som i EU's prioriteter en specifik henvisning til forarbejdnings- og markedsføringssektoren, eftersom foranstaltningerne i forslaget også er rettet mod denne sektor. Her må det beklages, at forslaget blandt sine mål ikke omfatter finansiering af investeringer, som skal sikre sunde produkter af god kvalitet, forbedre arbejdsvilkårene og erhvervsmiljøet samt støtte udviklingen af et solidt, innovativt og bæredygtigt industrigrundlag, som kan skabe beskæftigelse og konkurrere på verdensmarkedet.

3.1.7   Denne forordning finder anvendelse på operationer, der foregår på EU's område, medmindre andet udtrykkeligt er fastsat i forordningen.

3.2   Antagelighed af ansøgninger og ikke-støtteberettigede operationer

3.2.1   Ansøgninger, der indgives af operatører, som har begået uregelmæssigheder under EFF eller EHFF, som har begået en alvorlig overtrædelse i henhold til IUU-forordningen (ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri), som er opført på listen over IUU-fartøjer, og som i andre tilfælde ikke har overholdt FFP-reglerne, hvilket har været til alvorlig skade for de berørte bestandes bæredygtighed, antages ikke til støtte for en nærmere bestemt periode.

3.2.2   Følgende operationer er ikke støtteberettigede under EHFF:

| a) | operationer, der forøger fartøjets fiskekapacitet |
| --- | --- |

a)

operationer, der forøger fartøjets fiskekapacitet

| b) | bygning af nye fiskerfartøjer, udtagning eller indførsel af fiskerfartøjer |
| --- | --- |

b)

bygning af nye fiskerfartøjer, udtagning eller indførsel af fiskerfartøjer

| c) | midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter |
| --- | --- |

c)

midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter

| d) | forsøgsfiskeri |
| --- | --- |

d)

forsøgsfiskeri

| e) | overførsel af en virksomheds ejerskab |
| --- | --- |

e)

overførsel af en virksomheds ejerskab

| f) | direkte udsætning, medmindre det udtrykkeligt er en bevaringsforanstaltning i henhold til en af EU's retsakter eller i tilfælde af forsøg med udsætning. |
| --- | --- |

f)

direkte udsætning, medmindre det udtrykkeligt er en bevaringsforanstaltning i henhold til en af EU's retsakter eller i tilfælde af forsøg med udsætning.

3.2.3   EØSU anser det for nødvendigt at opretholde støtten til varig udtagning af fiskerfartøjer med det mål at komme i gang med en seriøs og gennemgribende omstrukturering af EU-flåden, forudsat at den muliggør en reel tilpasning af hver fartøjskategori til de eksisterende fiskerimuligheder inden for rammerne af et økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtigt fiskeri. Ligeledes bør der medtages foranstaltninger til kompensation for erhvervsophør på grund af oplægning af fartøjer, såsom førtidspension og standardgodtgørelser.

3.2.4   Det argument, som Kommissionen fremfører for afskaffelsen af denne støtte, er, at den ikke har kunnet løse problemet med EU-flådens overkapacitet. Dette baseres på en rapport fra Revisionsretten, som undersøger, om de vedtagne foranstaltninger har bidraget til at tilpasse flådernes kapacitet til de eksisterende fiskerimuligheder.

3.2.5   Ikke desto mindre kan udvalget konstatere, at denne rapport ikke sætter spørgsmålstegn ved eksistensen af støtte til varig udtagning, men fremsætter en række anbefalinger til Kommissionen og medlemsstaterne:

3.2.5.1   til Kommissionen, om at træffe mere hensigtsmæssige foranstaltninger for at skabe balance mellem kapacitet og fiskerimuligheder, fastlægge effektive begrænsninger af flådernes kapacitet og sikre sig, at ordningerne med omsættelige fiskerirettigheder bidrager til at reducere overkapaciteten

3.2.5.2   til medlemsstaterne, om at sørge for, at støtteforanstaltningerne til investeringer om bord ikke bidrager til at øge kapaciteten, sikre, at ophugningsordningerne får en positiv indvirkning på de udvalgte fiskebestandes bæredygtighed, og undgå at yde offentlig støtte til ophugning af inaktive fartøjer.

3.2.6   For at løse dette problem med overkapacitet foreslår Kommissionen en ordning med omsættelige kvoteandele. I sin udtalelse om reformen afviste EØSU en sådan ordning, og støtten til permanent ophør bør derfor opretholdes for at reducere den overkapacitet, der måtte findes.

3.2.7   Endvidere mener EØSU, at støtten til midlertidigt ophør skal bevares på grund af dens afgørende rolle i forbedringen af ressourcernes tilstand, især når der er tale om biologisk begrundede lukninger af fiskeriet. Desuden sikrer denne støtte delvis kompensation for fiskernes manglende indtægter i perioder, hvor der ikke må fiskes.

3.2.8   Støtten til midlertidigt ophør er fuldt ud berettiget i tilfælde af:

| a) | drastisk reduktion af fangstkvoter eller fiskeriindsats som led i de flerårige fiskeriforvaltningsplaner |
| --- | --- |

a)

drastisk reduktion af fangstkvoter eller fiskeriindsats som led i de flerårige fiskeriforvaltningsplaner

| b) | brud på eller udløb af fiskeriaftaler |
| --- | --- |

b)

brud på eller udløb af fiskeriaftaler

| c) | miljøkatastrofer. |
| --- | --- |

c)

miljøkatastrofer.

3.2.9   Udvalget mener, at denne støtte har særlig stor betydning for bevarelsen og udviklingen af den socioøkonomiske struktur i de regioner, der er meget afhængige af fiskeriet, eftersom støtten går til såvel redere som besætninger og sikrer kontinuitet i fiskeriet.

3.3   Budgetmæssige ressourcer under delt forvaltning og direkte forvaltning

3.3.1   De budgetmæssige ressourcer under delt forvaltning for perioden 2014-2020 vil beløbe sig til 5,52 mia. EUR og fordeles mellem medlemsstaterne efter bestemte objektive kriterier, som beskrives i forslaget. Budgetmidlerne under direkte forvaltning, herunder teknisk bistand, vil beløbe sig til 1,047 mia. EUR.

3.3.2   For at få adgang til medfinansiering fra EHFF skal hver medlemsstat udarbejde et enkelt operationelt program til gennemførelse af EU's prioriteter. Kommissionen godkender medlemsstaternes operationelle programmer og ændringer heraf ved gennemførelsesretsakter.

3.4   Foranstaltninger, der finansieres under delt forvaltning

3.4.1   Bæredygtig udvikling af fiskeriet

3.4.1.1   Støtte i henhold til dette kapitel skal bidrage til at fuldføre følgende af EU's prioriteter:

| — | fremme af en innovativ og konkurrencedygtig fiskerisektor |
| --- | --- |

—

fremme af en innovativ og konkurrencedygtig fiskerisektor

| — | fremme af en bæredygtig og ressourceeffektiv akvakultur. |
| --- | --- |

—

fremme af en bæredygtig og ressourceeffektiv akvakultur.

3.4.1.2   Ejeren af et fiskerfartøj, der har modtaget støtte til ombygning af mindre kystfiskerfartøjer, så de kan anvendes til aktiviteter uden for fiskeriet, eller modtaget støtte til investeringer om bord for bedst muligt at kunne anvende uønskede fangster af kommercielle bestande og valorisere underudnyttede dele af fiskefangsten, må ikke overføre fartøjet til et tredjeland uden for EU inden for mindst fem år efter datoen for den faktiske betaling til støttemodtageren.

3.4.1.3   EØSU mener, at der er brug for en ny formulering af den i punkt 3.4.1.2 omhandlede bestemmelse, således at det kommer til at fremgå, at ejere af fartøjer, som eksporteres inden for fristen på fem år efter modtagelsen af denne støtte, skal levere denne støtte tilbage efter prorata temporis-princippet.

3.4.1.4   Innovation. EHFF kan støtte projekter, der har til formål at udvikle eller indføre produkter, processer eller forvaltnings- og organisationssystemer, der er nye eller væsentligt forbedrede sammenlignet med den seneste udvikling.

3.4.1.5   EØSU mener, at der er behov for at præcisere begrebet "den seneste udvikling", og minder om, at innovation også dækker de sociale aspekter.

3.4.1.6   Operationer, der finansieres efter bestemmelserne om innovation, skal udføres i samarbejde med et videnskabeligt eller teknisk organ, som er anerkendt af medlemsstaten, og som validerer resultaterne af sådanne operationer.

3.4.1.7   EØSU er af den opfattelse, at ikke alle innovationstiltag nødvendigvis kræver deltagelse af et videnskabeligt eller teknisk organ. De forbedrede økonomiske resultater, som fiskerivirksomhederne opnår takket være disse tiltag, bør være et vigtigere kriterium.

3.4.1.8   Rådgivningstjenester. EHFF kan støtte:

| — | gennemførlighedsundersøgelser |
| --- | --- |

—

gennemførlighedsundersøgelser

| — | levering af faglig rådgivning om virksomheds- og markedsføringsstrategier. |
| --- | --- |

—

levering af faglig rådgivning om virksomheds- og markedsføringsstrategier.

3.4.1.9   Kommissionen foreslår, at gennemførlighedsundersøgelserne og rådgivningen om virksomheds- og markedsføringsstrategier skal leveres af anerkendte videnskabelige eller tekniske organer, og at støtten hertil ikke må overstige et beløb på 3 000 EUR.

3.4.1.10   EØSU mener, at disse foranstaltninger bør udvides til private virksomheder, som kan udforme og rådgive om virksomheds- og markedsføringsstrategier, og at beløbsgrænsen bør forhøjes. Under alle omstændigheder bør det angives, hvilken metode der er anvendt til fastlæggelse af dette beløb, når kriterierne for udvælgelse af projekterne bliver defineret.

3.4.1.11   Partnerskaber mellem videnskabsfolk og fiskere. EHFF kan støtte:

| — | oprettelse af netværk bestående af uafhængige videnskabelige organer og fiskere eller fiskeriorganisationer |
| --- | --- |

—

oprettelse af netværk bestående af uafhængige videnskabelige organer og fiskere eller fiskeriorganisationer

| — | aktiviteter, der udføres af dette netværk. |
| --- | --- |

—

aktiviteter, der udføres af dette netværk.

3.4.1.12   EØSU anser det for yderst vigtigt at fremme kontakten mellem videnskabsfolk og fiskere.

3.4.1.13   Fremme af menneskelig kapital og social dialog. EHFF kan støtte:

| — | livslang læring, formidling af videnskabelig viden og innovativ praksis samt opnåelse af nye erhvervsmæssige færdigheder med tilknytning til den bæredygtige forvaltning af marine økosystemer, aktiviteter inden for den maritime sektor, innovation og iværksætteri |
| --- | --- |

—

livslang læring, formidling af videnskabelig viden og innovativ praksis samt opnåelse af nye erhvervsmæssige færdigheder med tilknytning til den bæredygtige forvaltning af marine økosystemer, aktiviteter inden for den maritime sektor, innovation og iværksætteri

| — | netværk og udveksling af erfaringer mellem interessenter, herunder organisationer til fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder |
| --- | --- |

—

netværk og udveksling af erfaringer mellem interessenter, herunder organisationer til fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder

| — | fremme af den sociale dialog på nationalt, regional eller lokalt plan med inddragelse af fiskere og andre relevante interessenter. |
| --- | --- |

—

fremme af den sociale dialog på nationalt, regional eller lokalt plan med inddragelse af fiskere og andre relevante interessenter.

3.4.1.14   EØSU anerkender Kommissionens bestræbelser på at medtage foranstaltninger til fremme af menneskelig kapital og social dialog, jobskabelse og sikkerhed og sundhed om bord på fiskerfartøjerne. Ikke desto mindre er der efter dets mening nogle aspekter, som må afklares eller tilføjes. For det første vil EØSU gerne præcisere, at den sociale dialog er en proces, hvori arbejdsmarkedets parter, dvs. arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne, deltager. Derfor bør henvisningen til "andre relevante interessenter" udgå, når der tales om at fremme denne dialog. For det andet mener udvalget, at modtagerne af denne støtte – ud over "fiskere" – bør omfatte andre operatører, for at den også kan komme andre faggrupper inden for fiskeriet til gode, som yder bistand til fiskerne: reparatører af fiskegrej, havnearbejdere osv. Desuden mener EØSU, at det vil være ønskeligt at fremme medfinansiering af EU-foranstaltninger, som gennemføres af europæiske organisationer i sektoren, især informationsseminarer om udviklingen i FFP for at give arbejdsmarkedets parter mulighed for at forstå lovgivningen bedre, fremme overholdelsen af normerne og optimere udnyttelsen af midlerne. Endelig mener EØSU, at EHFF bør omfatte finansiel støtte til fiskernes uddannelse og efteruddannelse, så de kan finde beskæftigelse i andre sektorer. Denne finansielle støtte bør omfatte indtægtstab under uddannelse og efteruddannelse.

3.4.1.15   Lette diversificering og jobskabelse. EHFF kan støtte:

| — | opstart af virksomhed uden for fiskeriet og |
| --- | --- |

—

opstart af virksomhed uden for fiskeriet og

| — | ombygning af mindre kystfiskerfartøjer, så de kan anvendes til aktiviteter uden for fiskeriet. |
| --- | --- |

—

ombygning af mindre kystfiskerfartøjer, så de kan anvendes til aktiviteter uden for fiskeriet.

3.4.1.16   EØSU mener, at henvisningen til mindre kystfiskerfartøjer bør udgå for at kunne fremme ombygningen af et hvilket som helst fartøj, så det kan anvendes til aktiviteter uden for fiskeriet.

3.4.1.17   Udvalget henleder opmærksomheden på, at der ikke ydes støtte til jobskabelse i selve fiskerisektoren. EØSU anser det for nødvendigt, at der indføres en eller anden form for foranstaltning til støtte for unge erhvervsdrivendes etablering i fiskerisektoren, således at der delvist kan rådes bod på et af de store problemer, der er identificeret i denne sektor, nemlig generationsskiftet.

3.4.1.18   Sundhed og sikkerhed om bord. EHFF kan yde støtte til fiskere eller ejere af fiskerfartøjer til investeringer om bord eller personlige værnemidler, forudsat at disse investeringer går ud over de standarder, der kræves i henhold til national lov eller EU-lovgivning. Støtten gives ikke mere end én gang under programmeringsperioden til det samme fiskerfartøj eller til den samme støttemodtager.

3.4.1.19   EØSU mener, at forordningen ikke kun bør omhandle investeringer om bord på fartøjerne, men give mulighed for, at også fiskere, der driver fiskeri til fods, og hjælpearbejdere kan nyde godt heraf. Ligeledes bør disse foranstaltninger udvides til at dække generel forbedring af vilkårene om bord, dvs. forebyggelse af arbejdsrelaterede risici, forbedring af arbejdsvilkårene, hygiejneforholdene osv. samt forudgående undersøgelser for at analysere gennemførligheden af disse investeringer.

3.4.1.20   Desuden bør begrænsningen af denne støtte til kun én gang i programmeringsperioden udgå.

3.4.1.21   Støtte til ordninger med omsættelige fiskekvoteandele inden for FFP. Kommissionen foreslår at yde støtte til fastlæggelse eller ændringer af ordninger med omsættelige fiskekvoteandele under FFP. EØSU anser det for passende, at der ydes en sådan støtte, hvis denne ordning endeligt bliver fastlagt i FFP.

3.4.1.22   EHFF kan yde støtte til gennemførelsen af bevaringsforanstaltninger under FFP, til begrænsning af fiskeriets indvirkning på det marine miljø, til innovation i tilknytning til bevaring af marine biologiske ressourcer og til beskyttelse og genopretning af marin biodiversitet og marine økosystemer inden for rammerne af bæredygtige fiskeriaktiviteter. EØSU kan tilslutte sig disse støtteforanstaltninger og fremhæver anerkendelsen af fiskerne og af den vigtige rolle, fiskerne selv kan spille i oprensningen og bevarelsen af havmiljøet.

3.4.1.23   Modvirkning af klimaændringer. For at modvirke virkningerne af klimaændringer kan EHFF yde støtte til investeringer om bord, som har til formål at reducere emissionen af forurenende stoffer eller drivhusgasser, samt til energieffektivitetsrevisioner og -ordninger. Til gengæld foreslår Kommissionen at fjerne støtten til udskiftning eller modernisering af motorer.

3.4.1.24   EØSU mener, at der bør gives tilladelse til støtte til udskiftning eller modernisering af motorer, som ikke øger fartøjernes kapacitet. Ellers kan der opstå fare for fartøjernes og selve besætningernes sikkerhed, energieffektiviteten vil ikke blive forbedret, og forureningen vil ikke blive mindsket.

3.4.1.25   Produktkvalitet og anvendelse af uønskede fangster. EHFF kan støtte investeringer om bord, der har til formål at forbedre kvaliteten af fiskefangsten og forbedre anvendelsen af uønskede fangster. Støtte gives ikke mere end én gang i løbet af programmeringsperioden til det samme fiskerfartøj eller den samme støttemodtager. Ligeledes kan der ydes støtte til fiskerihavne, landingssteder og nødhavne med henblik på at øge energieffektivitet, bidrage til miljøbeskyttelse, forbedre sikkerhed og arbejdsvilkår samt til investeringer i bygning eller modernisering af nødhavne for at forbedre fiskernes sikkerhed.

3.4.1.26   EØSU mener, at de foranstaltninger, der foreslås for fiskerihavne, landingssteder og nødhavne, er velvalgte, og at de bør udvides til at omfatte støtte til investeringer i lager- og auktionsfaciliteter for fiskeriprodukter, tankning af brændstof, forsyninger til fartøjerne (vand, is, el osv.) samt elektronisk forvaltning af auktionshallerne.

3.4.1.27   Indlandsfiskeri. For at reducere indlandsfiskeriets indvirkning på miljøet, øge energieffektiviteten, øge kvaliteten af den landede fisk eller forbedre sikkerheds- og arbejdsvilkårene kan EHFF yde støtte til fartøjer, der opererer i indre farvande. Ligeledes vil fonden kunne støtte diversificering blandt indenlandsfiskere og deres deltagelse i forvaltning, genopretning og overvågning af NATURA 2000-steder. EØSU er enigt i de foreslåede foranstaltninger, men mener som nævnt i udtalelsen om reformen af FFP, at Kommissionen bør træffe foranstaltninger, der støtter forebyggelse af interaktion mellem på den ene side ferskvandsakvakulturen og landbruget og på den anden side ferskvandsfiskeriet.

3.4.1.28   I EU's nordligste egne udøves der i vinterhalvåret, som kan strække sig over seks måneder, vinterfiskeri under isen såvel i søer som langs kysten. Snescootere og specialudstyr til vinterfiskeri bør være berettiget til støtte fra EHFF.

3.4.2   Bæredygtig udvikling af akvakultur

3.4.2.1   Støtte i henhold til dette kapitel skal bidrage til at fuldføre følgende af EU's prioriteter:

| — | fremme en innovativ, konkurrencedygtig og videnbaseret akvakultur |
| --- | --- |

—

fremme en innovativ, konkurrencedygtig og videnbaseret akvakultur

| — | fremme en bæredygtig og ressourceeffektiv akvakultur. |
| --- | --- |

—

fremme en bæredygtig og ressourceeffektiv akvakultur.

3.4.2.2   EØSU anser der for passende, at der ydes støtte til akvakulturvirksomheder uafhængigt af deres størrelse (mikro, SMV'er eller store), men mener, at den reduktion, der anføres i bilag I for store akvakulturvirksomheder, ikke er rimelig.

3.4.2.3   Forslaget omfatter støtte til innovation, til investeringer i offshore- og nonfood-akvakultur for at fremme akvakulturformer med højt vækstpotentiale, til akvakulturvirksomheders forarbejdning, markedsføring og direkte salg af deres egen akvakulturproduktion, til management-, vikar- og rådgivningstjenester for akvakulturbrug samt til fremme af menneskelig kapital og netværk.

3.4.2.4   Udvalget støtter disse forslag. Angående det sidste punkt og for at forbedre det arbejde, der udføres af arbejdstagerne i akvakulturvirksomhederne, foreslår EØSU, at der åbnes mulighed for specifik støtte til forbedring af sundheds- og sikkerhedsforholdene for arbejdstagerne i akvakulturvirksomheder såvel til havs som på hjælpefartøjerne og i akvakulturvirksomhederne på land.

3.4.2.5   EØSU foreslår, at bestemmelsen om, at store virksomheder ikke kan få støtte til livslang læring, formidling af viden og innovativ praksis, bliver ophævet, eftersom alle disse foranstaltninger er så vigtige, at de ikke bør begrænses til virksomheder af en bestemt størrelse. Ikke desto mindre bør små og mellemstore virksomheder have fortrinsret.

3.4.2.6   For at øge potentialet på akvakultursteder kan EHFF yde støtte til identifikation og kortlægning af de bedst egnede områder, til forbedring af infrastrukturer og til forhindring af alvorlige skader på akvakultur.

3.4.2.7   EØSU anser det for nødvendigt at støtte investeringer, der kan forbedre infrastrukturen i havbrugenes basishavne eller landingssteder samt investeringer i anlæg til indsamling af affald i havet.

3.4.2.8   Tilskyndelse til nye akvakulturbrugere. EHFF kan yde støtte til nye akvakulturbrugere, der opretter en lille akvakulturvirksomhed, forudsat at de har tilstrækkelige erhvervsmæssige færdigheder og kompetencer, at det er første gang, de starter en mikrovirksomhed eller lille virksomhed op inden for akvakultur som leder af en sådan virksomhed, og at de forelægger en forretningsplan for udviklingen af deres akvakulturaktiviteter.

3.4.2.9   EØSU foreslår, at denne form for støtte rettes mod nettojobskabelse i en hvilken som helst akvakulturvirksomhed, uanset om der er tale om en nyoprettet virksomhed eller ej.

3.4.2.10   For at fremme akvakultur med et højt miljøbeskyttelsesniveau kan EHFF yde støtte til bestemte investeringer. EØSU mener, at der ligesom for fiskeriets vedkommende bør gives mulighed for at yde støtte til investeringer, som har til formål at reducere emissionen af forurenende stoffer eller drivhusgasser, samt til energieffektivitetsrevisioner og -ordninger.

3.4.2.11   Ligeledes kan der ydes støtte til omlægning til miljøledelse og miljørevision og økologisk akvakultur, akvakultur med miljøtjenester, folkesundhedsforanstaltninger og foranstaltninger vedrørende dyresundhed og dyrevelfærd.

3.4.2.12   EØSU mener, at dyresundheden er af afgørende betydning for akvakultursektorens bæredygtighed, og at EHFF bør yde større støtte til dette område. Udvalget foreslår derfor, at der gives mulighed for oprettelse og udvikling af sammenslutninger, der arbejder med sundhedsbeskyttelse inden for akvakultur – i lighed med de allerede eksisterende inden for kvægavl, som har givet gode resultater.

3.4.2.13   Forslaget giver mulighed for at støtte bidraget til en akvakulturforsikring, som skal dække bestemte tab. EØSU mener, at det er nødvendigt at medtage udgifter til indsamling og destruktion af fisk på akvakulturbruget, som er døde af naturlige årsager, uheld osv., samt aflivning og begravelse på selve bruget af fisk, hvis det er nødvendigt af dyresundhedsmæssige årsager og med forudgående administrativ tilladelse.

3.4.3   Bæredygtig udvikling af fiskeriområder

3.4.3.1   Støtten til dette indsatsområde skal bidrage til at nå EU's målsætning om at fremme en balanceret og inklusiv territorial udvikling af fiskeriområder gennem øget beskæftigelse og territorial samhørighed. Denne støtte kan ydes til fiskeriområder, som er mindre end på et NUTS 3-niveau (2).

3.4.3.2   EØSU anser det for diskriminerende, at denne støtte ikke kan ydes til kystkommuner med over 100 000 indbyggere, eftersom flåderne har base i fiskerihavnene, uanset hvor stor en befolkning de pågældende kommuner har.

3.4.3.3   Kommissionen foreslår at ajourføre og styrke de lokale aktionsgrupper inden for fiskeriet ("FLAGs"), som skal foreslå en integreret lokaludviklingsstrategi, der afspejler den socioøkonomiske sammensætning i området med en balanceret repræsentation af de vigtigste private og offentlige sektorer og civilsamfundet.

3.4.3.4   For objektivt at kunne evaluere resultatet af det arbejde, der indtil videre er udført af disse grupper, som skal puste nyt liv i kystområderne, anser EØSU det for afgørende, at Kommissionen foretager denne evaluering, før disse grupper kan få del i de nye midler.

3.4.4   Markedsføring og forarbejdning

3.4.4.1   Kommissionen foreslår nogle markedsførings- og forarbejdningsrelaterede foranstaltninger med henblik på at støtte forberedelse og gennemførelse af producentorganisationernes produktions- og markedsføringsplaner.

3.4.4.2   Skønt EØSU støtter disse foranstaltninger, som vil gavne ressourcernes bæredygtighed og virksomhedernes konkurrenceevne, vil det efter EØSU's mening også være nødvendigt at indføre et vist element af fleksibilitet i planerne, eftersom vi befinder os på et globaliseret marked, hvor udbud og efterspørgsel kan skifte hvert øjeblik.

3.4.4.3   Forslaget giver mulighed for at støtte godtgørelse til producentorganisationer, som oplagrer fiskevarer, der er opført i bilag II til forordningen om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter. Støtten reduceres gradvist og skal være udfaset i 2019.

3.4.4.4   EØSU er modstander af, at denne støtte skal udfases og være helt afskaffet i 2019, på grund af dens særlige bidrag til stabiliseringen af markederne og mener derfor, at den bør opretholdes indtil 2020.

3.4.4.5   Udvalget har bemærket, at mekanismen med udligningsgodtgørelse for tunfisk til forarbejdningsindustrien, som hidtil har indgået i den fælles markedsordning, er bortfaldet.

3.4.4.6   Denne mekanisme er indført som en modvægt til den totale og endegyldige suspension af toldsatserne i den fælles toldtarif for hele tun, som importeres fra tredjelande til forarbejdningsindustrien. Udvalget mener, at afskaffelsen af denne mekanisme vil stille EU's produktion klart ringere, idet den kommer til at konkurrere med produkter, som ikke er produceret efter samme høje sundheds- og hygiejneforskrifter som EU's produkter. Derfor anmoder EØSU om, at den nævnte mekanisme med udligningsgodtgørelse bliver opretholdt.

3.4.4.7   EØSU mener, at støtten til privat oplagring, som indgår i forslaget, hverken kompenserer for indtægtstab eller sikrer producenterne en rimelig indkomst i tilfælde af et fald i priserne på tun på EU's marked, hvilket var formålet med at indføre ordningen med udligningsgodtgørelse.

3.4.4.8   Forslaget åbner mulighed for, at der kan ydes støtte til bestemte markedsføringsforanstaltninger.

3.4.4.9   EØSU anser det for nødvendigt at udvide denne støtte til udformning og gennemførelse af kommunikationskampagner for at forbedre fiskeriets og akvakulturens image. EØSU foreslår ligeledes, at der indføjes nye afsnit såsom organisering og deltagelse i messer og kommercielle events i sektoren, aktiviteter, der har til formål at lette virksomhedernes adgang til innovation, uddannelseskurser i mere avancerede teknikker, nye eller forbedrede processer eller nye eller forbedrede organisatoriske systemer.

3.4.4.10   På grund af den vigtige rolle, som brancheorganisationerne spiller mht. at fremme og forbedre markedsføringen af produkterne, anser udvalget det for hensigtsmæssigt ikke kun at støtte deres oprettelse, men også at bidrage til deres drift, for at de kan udøve de beføjelser, de har fået tildelt.

3.4.4.11   Ligeledes kan EHFF støtte bestemte investeringer i forarbejdning af fiskevarer og akvakulturprodukter. Udvalget mener, at der bør tilføjes følgende specifikke mål: forbedring af forarbejdningsindustriens konkurrenceevne, forbedring af sundhedsbeskyttelsen og produkternes kvalitet, begrænsning af den negative indvirkning på miljøet og forbedring af energieffektiviteten, større anvendelse af mindre udnyttede arter, biprodukter og affald, udvikling, produktion og markedsføring af nye produkter og anvendelse af nye teknologier og innovative metoder i produktionen, åbning og udvikling af markeder samt forbedring af arbejdstagernes arbejdsvilkår og uddannelse.

3.4.5   Regioner i den yderste periferi

3.4.5.1   Forslaget giver mulighed for godtgørelse af de meromkostninger, der er forbundet med produktionen af fiskerivarer og akvakulturprodukter i fjernområderne Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, Fransk Guyana og Réunion. Udvalget mener, at Kommissionen bør give en detaljeret forklaring på de udregninger, der ligger til grund for fordelingen af budgettet på hver enkelt af regionerne i den yderste periferi, og endvidere bør den give en begrundelse for at have nedsat budgettet for De Kanariske Øer, mens budgetterne for de øvrige regioner er blevet forhøjet.

3.4.6   Ledsageforanstaltninger til den fælles fiskeripolitik

3.4.6.1   EHFF kan yde støtte til gennemførelsen af et EU-system til kontrol, inspektion og håndhævelse og til indsamling, forvaltning og brug af primære biologiske, tekniske, miljømæssige og socioøkonomiske data i henhold til forordningen om den fælles fiskeripolitik. EØSU anser denne støtte for væsentlig for at sikre kontrol og indsamling af data i hele EU, også i forbindelse med arbejdstilsyn.

3.4.6.2   For mange af ovennævnte foranstaltningers vedkommende foreslås en begrænsning af denne støtte til én gang i løbet af programmeringsperioden til det samme fiskerfartøj. Denne begrænsning bør ophæves.

3.4.6.3   EØSU mener, at det bør overvejes at oprette en "krisefond", som kan gøre det muligt at opfylde punktuelle behov i sektoren, således at der kan træffes fleksible hasteforanstaltninger i ekstraordinære situationer som f.eks. omstrukturering af flåderne på grund af ophævelse eller manglende fornyelse af fiskeriaftaler, pludselige stigninger i driftsomkostningerne, naturkatastrofer osv.

3.5   Foranstaltninger, der finansieres under direkte forvaltning

3.5.1   Integreret maritim politik

3.5.1.1   Forslaget indeholder en række muligheder for støtte, som skal bidrage til udvikling og gennemførelse af EU's integrerede maritime politik, med det mål at fremme integreret styring af maritime anliggender og kystanliggender, bidrage til udvikling af tværsektorale initiativer, som er til gensidig fordel for forskellige maritime sektorer og sektorpolitikker, støtte bæredygtig økonomisk vækst, beskæftigelse, innovation og nye teknologier inden for nye og kommende maritime sektorer i kystregioner samt fremme beskyttelsen af det marine miljø, især dets biodiversitet og marine beskyttede områder og den bæredygtige udnyttelse af marine ressourcer og kystressourcer. EØSU tager vel imod de foreslåede foranstaltninger.

3.5.1.2   Ligeledes fastlægges en række støtteforanstaltninger, som skal lette gennemførelsen af FFP og IMP, navnlig hvad angår videnskabelig rådgivning under FFP, specifikke kontrol- og håndhævelsesforanstaltninger under FFP, frivillige bidrag til internationale organisationer, rådgivende råd, markedsoplysninger og kommunikationsaktiviteter. Udvalget anser disse former for støtte for passende.

3.5.1.3   Udvalget anerkender den vigtige rolle, de regionale rådgivende råd har som høringsorganer for Kommissionen vedrørende de forskellige emner i relation til den fælles fiskeripolitik, og hvori alle berørte parter er repræsenteret. Derfor mener udvalget, at denne støtte bør være tilstrækkelig stor til at garantere, at disse råd kan fungere ordentligt, således at det sikres, at alle deres medlemmer, inklusive videnskabsfolkene, kan deltage.

3.5.1.4   EØSU mener, at EHFF bør finansiere det fremtidige sektorråd for kvalifikationer og beskæftigelsesmuligheder, som stemmer overens med målene for reformen af den fælles fiskeripolitik, Europa 2020-strategien og meddelelsen "Nye kvalifikationer til nye job" (3). Ligeledes bør der efter EØSU's mening fortsat ydes støtte til EU's Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur; hvis denne komité en gang skulle blive afskaffet, opfordrer EØSU til nedsættelse af et rådgivende råd om industri, markeder og generelle anliggender.

3.5.1.5   Hvad angår markedsoplysninger ser udvalget positivt på enhver støtte til udvikling og formidling af markedsoplysninger om fiskevarer og akvakulturprodukter.

3.5.2   Teknisk bistand

3.5.2.1   Forslaget fastlægger støtte til teknisk bistand på Kommissionens initiativ til gennemførelse af bæredygtige fiskeriaftaler og EU's deltagelse i regionale fiskeriforvaltningsorganisationer samt til oprettelse af et europæisk FLAG-netværk. Udvalget anser disse former for støtte for passende.

3.6   Gennemførelse

3.6.1   Endelig specificerer forslaget meget udførligt gennemførelsen af støtteprogrammerne under såvel delt forvaltning som direkte forvaltning og fastlægger leveringsmekanismerne, forvaltnings- og kontrolsystemerne, som henholdsvis medlemsstaterne og Kommissionen har ansvaret for, samt bestemmelserne om overvågning, evaluering, information og kommunikation desangående.

3.6.2   EØSU bifalder gennemførelsesmekanismerne under delt og direkte forvaltning, idet de baseres på Kommissionens erfaring med alle de nødvendige procedurer for iværksættelse, gennemførelse, overvågning og afslutning af støtteprogrammerne under FFP og IMP.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Udtalelse CESE, EUT C 181 af 21.6.2012, s. 183-195.

1

(2)  Se Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS), EUT L 154 af 21.6.2003, s. 1.

2

(3)  Se EØSU's udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Nye kvalifikationer til nye job – om at foregribe og matche kvalifikationsbehovet på arbejdsmarkedet", COM(2008) 868 final, EUT C 128 af 18.5.2010, s. 74.

3

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/141 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/141

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Oplysningskampagner og salgsfremstød til fordel for landbrugsprodukterne: en strategi af stor europæisk merværdi til fremme af smagfulde produkter fra Europa«

COM(2012) 148 final

2012/C 299/25

Ordfører: Armands KRAUZE

Kommissionen besluttede den 30. marts 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Oplysningskampagner og salgsfremstød til fordel for landbrugsprodukterne: en strategi af stor europæisk merværdi til fremme af smagfulde produkter fra Europa"

COM(2012) 148 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 26. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli 2012, følgende udtalelse med 136 stemmer for, 1 imod og 10 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   Ved at oplyse forbrugerne om de høje kvalitets-, dyrevelfærds- og produktionsstandarder for EU's landbrugsprodukter og fremme eksporten spiller oplysningskampagner og salgsfremstødsprogrammer en vigtig rolle i at hjælpe de europæiske producenter og arbejdstagere med at tackle de udfordringer, de møder i en stadig mere konkurrencepræget verden, og sikre produkterne en god stilling på markedet.

1.2   EØSU støtter som nævnt i den tidligere udtalelse om COM(2011) 436 final (1) de to grundlæggende mål for den nye politik for salgsfremstød på målmarkedet: oplysning og bevidstgørelse af forbrugerne på EU-markedet og eksportfremme på det eksterne marked.

1.3   Nye, yderligere ressourcer må identificeres inden for den finansielle ramme for 2014-2020 til at håndtere nye kriser og nødsituationer, der måtte ramme sektoren, og som ikke vil kunne dækkes af bevillingerne til salgsfremstød og oplysningskampagner under den fælles landbrugspolitik. EØSU anser det for absolut nødvendigt at øge budgettet til oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter i det indre marked og i tredjelande.

1.4   EØSU ønsker, at Kommissionen udarbejder klare retningslinjer for ansøgninger om nationale, multilande- og tredjelandsprogrammer i medlemsstaterne. Evalueringen af programmerne bør forbedres med anvendelse af en streng evalueringsordning og konkrete indikatorer. Udvælgelsen og prioriteringen af programmer på nationalt og EU-niveau må være mere gennemsigtig. For at forenkle procedurerne kunne multilandeprogrammer forelægges direkte for Kommissionen af ansøgerne. Multilandeprogrammer, der omfatter adskillige produkter, bør prioriteres med en mere fordelagtig finansieringsordning, hvor samfinansieringen fra EU kan være på helt op til 50 %.

1.5   Der bør være større fleksibilitet, så programmer kan tilpasses de skiftende markedsforhold i gennemførelsesfasen. EØSU er enig i forslaget om, at der kun skal fremlægges en udførlig beskrivelse for det første år, når flerårige rammeprogrammer præsenteres, så længe der forinden er gennemført markedsanalyser og konsekvensanalyser. På den måde bliver det muligt at justere planerne for de følgende år.

1.6   EØSU understreger, at lovgivningen vedrørende salgsfremstød bør klarlægge varemærkernes rolle og den balance, der skal være mellem generisk reklame og reklame for et bestemt varemærke. Selve ideen om at bruge bestemte varemærker til at reklamere for EU-produkter bør undersøges nærmere. Det bør være tilladt at henvise til produkters oprindelse, også når der er tale om produkter, der ikke har en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse. Paraplyslogan, som ikke bringer forbrugernes ret til korrekt information i fare, kunne bruges til at fortælle, at der er tale om produkter med EU-oprindelse.

1.7   Med hensyn til brugen af et fælles europæisk slogan i eksterne reklamefremstød giver det mening at sende ét budskab, som er dækkende for alle europæiske produkter og samler dem under én paraply. Det er altafgørende, at forbrugeren får et klart budskab, som er let at identificere.

1.8   For at forenkle procedurerne er EØSU tilhænger af én enkelt liste over produkter, der kan fremmes. Listen bør udvides til også at omfatte fremme af produkter med andre kvalitetsmærker, som sender det ønskede budskab om europæisk kvalitetsproduktion, f.eks. nationale, regionale og økologiske mærker.

1.9   EØSU mener, at det er nødvendigt at etablere netværk for udveksling af god praksis mellem fagfolk for at gennemføre veltilrettelagte, koordinerede salgsfremstødsprogrammer og -kampagner i flere lande, bl.a. ved hjælp af nye teknologier. Derudover bør brugen af nye teknologier for at skabe kontakt mellem forbrugere og producenter undersøges nærmere. Det vil være nødvendigt at forebygge, at disse mekanismer fordrejer markedet eller konkurrencen.

2.   Resumé af meddelelsen

2.1   Hvis vi skal nå Europa 2020-strategiens mål, er det nødvendigt at støtte et landbrug, der giver garanti for fødevaresikkerhed, bæredygtig udnyttelse af naturressourcerne, vitalitet i landdistrikterne samt vækst og beskæftigelse. En effektiv politik for salgsfremstød er afgørende for at opfylde disse mål.

2.2   Salgsfremstødsprogrammer kan samfinansieres med EU-midler med op til 50 %, erhvervsorganisationer bidrager med mindst 20 %, og resten kommer fra medlemsstaterne. Ofte har programmer i lande uden for EU imidlertid ikke været ambitiøse nok, og virkningerne har derfor været svage og langsomme.

2.3   Kommissionens meddelelse opremser manglerne i de aktuelle salgsfremstød, bl.a. bureaukrati, den manglende balance mellem de iværksatte initiativer og hindringerne på området. Derefter fremsættes forslag til, hvordan man kan løse disse problemer og give EU's landbrugsprodukter et bedre image.

2.4   Meddelelsen formulerer følgende målsætninger for den kommende politik for salgsfremstød:

| — | større europæisk merværdi, |
| --- | --- |

—

større europæisk merværdi,

| — | en mere attraktiv og virkningsfuld politik, |
| --- | --- |

—

en mere attraktiv og virkningsfuld politik,

| — | en lettere forvaltning og |
| --- | --- |

—

en lettere forvaltning og

| — | større synergi mellem de forskellige salgsfremmende instrumenter. |
| --- | --- |

—

større synergi mellem de forskellige salgsfremmende instrumenter.

2.5   Retningslinjerne for politikken for salgsfremstød beskrives af Kommissionen som:

2.5.1   Et mere attraktivt anvendelsesområde

| — | Initiativerne kunne ud over erhvervsorganisationer også omfatte private virksomheder, hvis de tilbyder stor merværdi for Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

—

Initiativerne kunne ud over erhvervsorganisationer også omfatte private virksomheder, hvis de tilbyder stor merværdi for Den Europæiske Union.

| — | Der stilles forslag om kun én liste over produkter, der kan fremmes, som så vidt muligt bør ligne listen over produkter, der falder ind under kvalitetspolitikken. Aktiviteterne kunne levere tematiske budskaber, og nye teknologier kunne i vidt omfang bruges til alt fra at muliggøre udveksling af god praksis til at fremme salg af produkter. |
| --- | --- |

—

Der stilles forslag om kun én liste over produkter, der kan fremmes, som så vidt muligt bør ligne listen over produkter, der falder ind under kvalitetspolitikken. Aktiviteterne kunne levere tematiske budskaber, og nye teknologier kunne i vidt omfang bruges til alt fra at muliggøre udveksling af god praksis til at fremme salg af produkter.

| — | For at skabe et europæisk image for landbrugsfødevarer bør hvert eneste oplysnings- og høringstiltag henvise til produktets europæiske oprindelse. Det vil stadig være muligt at anvende oprindelsesbetegnelserne BOB og BGB som hovedbetegnelse på produkter. |
| --- | --- |

—

For at skabe et europæisk image for landbrugsfødevarer bør hvert eneste oplysnings- og høringstiltag henvise til produktets europæiske oprindelse. Det vil stadig være muligt at anvende oprindelsesbetegnelserne BOB og BGB som hovedbetegnelse på produkter.

| — | Konsekvensanalysen bør undersøge muligheden for at iværksætte blandede ordninger på det eksterne marked bestående af en generisk del og en kommerciel del, hvor private varemærker markedsføres. |
| --- | --- |

—

Konsekvensanalysen bør undersøge muligheden for at iværksætte blandede ordninger på det eksterne marked bestående af en generisk del og en kommerciel del, hvor private varemærker markedsføres.

| — | Der vil være mere støtte til fremme af europæiske fødevarekvalitetsmærker som BOB, BGB og GTS. |
| --- | --- |

—

Der vil være mere støtte til fremme af europæiske fødevarekvalitetsmærker som BOB, BGB og GTS.

2.5.2   Et udvidet anvendelsesområde

| — | Der bør udvikles en ny type tiltag i form af teknisk support for at hjælpe erhvervsdrivende med at deltage i de samfinansierede programmer, gennemføre effektive kampagner eller udvikle deres eksportvirksomhed. |
| --- | --- |

—

Der bør udvikles en ny type tiltag i form af teknisk support for at hjælpe erhvervsdrivende med at deltage i de samfinansierede programmer, gennemføre effektive kampagner eller udvikle deres eksportvirksomhed.

2.5.3   Gennemgang af tiltagene

| — | Denne gennemgang vedrører multilandeprogrammer, der for øjeblikket ikke giver de ønskede resultater. Besøg på højt plan til tredjelande med deltagelse af kommissæren for landbrug og udvikling af landdistrikterne og Kommissionens deltagelse i internationale messer vil fortsætte. |
| --- | --- |

—

Denne gennemgang vedrører multilandeprogrammer, der for øjeblikket ikke giver de ønskede resultater. Besøg på højt plan til tredjelande med deltagelse af kommissæren for landbrug og udvikling af landdistrikterne og Kommissionens deltagelse i internationale messer vil fortsætte.

2.5.4   Salgsfremstød og krisen

| — | På grund af kravene i den finansielle ramme for 2014-2020 vil det være vanskeligere at finde yderligere bevillinger til oplysningskampagner og salgsfremstød som modtræk over for kriser. Det skal derfor besluttes, om midlerne til at finansiere EU-tiltag over for kriser skal komme fra den kommende politik for salgsfremstød eller fra de horisontale foranstaltninger under den fælles landbrugspolitik. |
| --- | --- |

—

På grund af kravene i den finansielle ramme for 2014-2020 vil det være vanskeligere at finde yderligere bevillinger til oplysningskampagner og salgsfremstød som modtræk over for kriser. Det skal derfor besluttes, om midlerne til at finansiere EU-tiltag over for kriser skal komme fra den kommende politik for salgsfremstød eller fra de horisontale foranstaltninger under den fælles landbrugspolitik.

2.5.5   En simpel og optimal forvaltning

| — | Opfølgningen og forvaltningen af programmerne bør være enklere, mere fleksibel og mere effektiv. |
| --- | --- |

—

Opfølgningen og forvaltningen af programmerne bør være enklere, mere fleksibel og mere effektiv.

2.5.6   Større sammenhæng mellem oplysningskampagner og salgsfremstød

| — | Foranstaltninger, der iværksættes inden for rammerne af ordningen for salgsfremme, og øvrige tiltag på området skal hænge bedre sammen indbyrdes og med den fælles landbrugspolitik |
| --- | --- |

—

Foranstaltninger, der iværksættes inden for rammerne af ordningen for salgsfremme, og øvrige tiltag på området skal hænge bedre sammen indbyrdes og med den fælles landbrugspolitik

3.   Analyse af forslaget og udvalgets bemærkninger

3.1   I tidligere udtalelser har EØSU anført, at det i lyset af de udfordringer, som EU's landbrugspolitik står over for, bliver stadig vigtigere at fremme EU's landbrugsfødevarer på en måde, der sikrer dem anerkendelse som produkter med høj merværdi, og fastholde EU's førerposition som fødevareleverandør (2).

3.2   EØSU understreger betydningen af de to mål for den nye EU-politik for sektoren: for det første oplysning og bevidstgørelse af forbrugerne om de høje kvalitetsstandarder og den store merværdi af produkter på markedet i EU med fremhævning af de stærkere garantier vedrørende produktionsmetoder, mærkning, sporbarhed og fødevaresikkerhed og de strengere miljø- og dyrevelfærdskrav og overholdelse af arbejdstagernes rettigheder og for det andet eksportfremme på det eksterne marked med vægten lagt på de europæiske produkters kvalitet, næringsmæssige og gastronomiske værdi, bæredygtighed og sikkerhed.

3.3   Udvalget bifalder Kommissionens initiativ til at revidere EU's aktuelle politik for oplysningskampagner og salgsfremstød for at gøre den mere effektiv, målrettet og ambitiøs.

3.4   EØSU støtter over en bred kam de forslag og retningslinjer til den fremtidige politik for fremme af landbrugsprodukter, der beskrives i Kommissionens meddelelse, og som sigter mod at forbedre sektorens konkurrenceevne og skabe opmærksomhed om de høje standarder, der opereres med i EU's landbrugsfødevaremodel.

3.5   EØSU konstaterer, at Kommissionens meddelelse ikke omtaler bestemmelser om en automatisk eller halvautomatisk mekanisme, der hurtigt, effektivt og systematisk kan hjælpe økonomier, der er ramt af fødevarekriser, med at komme på fode igen. EØSU accepterer, at den aktuelle økonomiske krise påbyder begrænsninger, men mener samtidig, at det er absolut nødvendigt at øge budgettet til oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter både i det indre marked og i tredjelande. Nye, yderligere ressourcer må på et tidligt tidspunkt identificeres inden for den finansielle ramme for 2014-2020 til at håndtere nye kriser og nødsituationer, der måtte ramme sektoren, og som ikke vil kunne dækkes af bevillingerne til salgsfremstød og oplysningskampagner under den fælles landbrugspolitik.

3.6   EØSU understreger, at der bør være en europæisk vision for programmerne baseret på skabelse af merværdi og med fokus på jobskabelse, og mener, at Kommissionen bør udarbejde klare retningslinjer for ansøgninger om nationale, multilande- og tredjelandsprogramansøgninger i medlemsstaterne. Evalueringen af programmerne bør forbedres med anvendelse af en streng evalueringsordning og konkrete indikatorer. Det er yderst vigtigt, at udvælgelsen og prioriteringen af programmer på nationalt og EU-niveau bliver mere gennemsigtig. For at gøre procedurerne enklere kunne multilandeprogrammer fremlægges direkte for Kommissionen, og udvælgelsesprocedurerne kunne fremskyndes på nationalt og EU-niveau.

3.7   Hvad angår muligheden for at udvide gruppen af støttemodtagere under programmerne for salgsfremstød, mener EØSU, at erhvervsorganisationer i landbrugsfødevaresektoren bør prioriteres, da det er dem, der bringer virksomheder sammen og medfinansierer projekter. Alle øvrige støttemodtagere bør kun godkendes efter anbefaling fra erhvervsorganisationer.

3.8   En erhvervsorganisation, som fremlægger et programforslag, bør gives muligheden for at fungere som projektleder enten alene eller i samarbejde med andre, afhængigt af initiativets omfang og kapaciteten og erfaringerne i erhvervsorganisationen. Det bør overvejes at give mindre erhvervsorganisationer fra de nye medlemsstater mulighed for at søge om støtte fra eller at fungere som gennemførelsesorganer under salgsfremstødsprogrammerne, da det er dem, der har det bedste kendskab til egne traditionelle produkter og til, hvordan de skal markedsføres.

3.9   For at forenkle procedurerne er EØSU tilhænger af én enkelt liste over produkter, som kan fremmes. Listen over produkter, der er dækket af lovgivningen, bør udvides til at omfatte salgsfremstød for alle produkter, der lever op til eller kan styrke budskabet om europæisk kvalitetsproduktion. På produkter med en stærk national identitet kunne det være en fordel og bør være muligt at angive national oprindelse, også selv om de ikke er beskyttet af BOB- eller BGB-mærkerne. Udvalget mener dog, at foranstaltninger for at gennemføre disse forslag bør være afpasset efter behovet for primært at markedsføre EU-produkter.

3.10   EØSU støtter forslaget om at etablere en europæisk platform til udveksling af god praksis mellem fagfolk som led i udviklingen og gennemførelsen af veltilrettelagte og koordinerede salgsfremstødskampagner i flere lande bl.a. ved hjælp af nye teknologier, som kan være et nyttigt redskab til dette formål. Der bør særligt fokuseres på at sikre, at brugen af disse mekanismer ikke resulterer i fordrejninger af markeder eller konkurrencen.

3.11   Med hensyn til hvordan kvalitetsprogrammer kan forbedres og tilrettelægges, så de omfatter flere lande, er EØSU enig i, at disse multilandeprogrammer bør prioriteres, da de indeholder en ægte europæisk dimension og kræver støtte fra EU. EØSU foreslår, at Kommissionen øger sit bidrag, navnlig hvor der er tale om vækstmarkeder.

3.12   Udvalget bifalder forslaget om, at der kun skal fremlægges en udførlig beskrivelse af det første års gennemførelse, når programmer præsenteres, forudsat at der forinden er gennemført markedsanalyser og konsekvensanalyser, der beskriver udsigterne til at nå målene, og at der senere kan fremsendes en detaljeret beskrivelse for de følgende år. Dette vil gøre programmerne mere fleksible, så de kan justeres i forhold til markedssignalerne.

3.13   I tillæg til de europæiske fødevarekvalitetsordninger, som nævnes i meddelelsen (BOB, BGB og GTS), kunne andre kvalitetsordninger komme på tale, f.eks. ordninger for økologisk produktion eller knyttet til regional kvalitet.

3.14   EØSU mener, at lovgivningen vedrørende salgsfremstød bør klarlægge varemærkernes rolle og den balance, der skal være mellem generisk reklame og reklame for bestemte forhandleres mærker, navnlig i tredjelande. Dette ville øge salgskampagnernes virkning (større gennemslagskraft over for importører og forbrugere) og give virksomheder, som i sidste ende er med til at finansiere tiltagene, større incitament til at deltage. For at sikre fuldstændige og gennemsigtige oplysninger bør det være tilladt at henvise til produkters oprindelse, også når der er tale om produkter, der ikke har en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse. Paraplyslogan, som ikke bringer forbrugernes ret til korrekt information i fare, kunne bruges til at fortælle, at der er tale om produkter med EU-oprindelse.

3.15   Af hensyn til forenklingen bør idéen om at afstemme budgetterne for de forskellige programmer støttes.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  CESE 1859/2011, EUT C 43 af 15.2.2012, s. 59-64.

1

(2)  CESE, EUT C 43 af 15.2.2012, s. 59-64.

2

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/145 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/145

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 af 18. september 2007 om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande«

COM(2012) 155 final – 2012/0077 (COD)

2012/C 299/26

Ordfører uden studiegruppe: Seppo KALLIO

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 18. april 2012 og den 24. april 2012 under henvisning til artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 af 18. september 2007 om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande"

COM(2012) 155 final — 2012/0077 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 26. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 141 stemmer for, ingen imod og 10 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU er ovenud tilfreds med de gode resultater af planen for torskebestandene i Østersøen og anser det for vigtigt, at den forlænges. |
| --- | --- |

1.1

EØSU er ovenud tilfreds med de gode resultater af planen for torskebestandene i Østersøen og anser det for vigtigt, at den forlænges.

| 1.2 | EØSU opfatter de foreslåede ændringer af artikel 4, 5 og 8 og artikel 29, stk. 2, 3 og 4, som acceptable og som tekniske justeringer, der er nødvendige for at overholde TEUF. |
| --- | --- |

1.2

EØSU opfatter de foreslåede ændringer af artikel 4, 5 og 8 og artikel 29, stk. 2, 3 og 4, som acceptable og som tekniske justeringer, der er nødvendige for at overholde TEUF.

| 1.3 | EØSU støtter ikke, at Kommissionen tillægges delegerede beføjelser til at fastsætte satser for fiskeridødeligheden som foreslået i artikel 27 og 29a. Efter EØSU's opfattelse er det i medfør af artikel 43, stk. 3, i TEUF alene Rådet, der kan træffe afgørelse på dette område. |
| --- | --- |

1.3

EØSU støtter ikke, at Kommissionen tillægges delegerede beføjelser til at fastsætte satser for fiskeridødeligheden som foreslået i artikel 27 og 29a. Efter EØSU's opfattelse er det i medfør af artikel 43, stk. 3, i TEUF alene Rådet, der kan træffe afgørelse på dette område.

2.   Indledning

| 2.1 | Ifølge rapporter fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) blev torskebestandene i Østersøen overfisket i starten af 2000-tallet. Ifølge ICES-underafsnit 25-32 havde fiskeridødeligheden for torsk i den østlige del af Østersøen reduceret bestanden til et niveau, der skabte risiko for udryddelse. Ifølge ICES-underafsnit 22-24 var situationen for torskebestanden i den vestlige del af Østersøen en smule bedre, men udbyttet fra bestanden lå klart under det langsigtede potentiale. Derfor blev der etableret en flerårlig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande, med Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 af 18. september 2007. Målet var at sikre, at torskebestandene i Østersøen kunne udnyttes på en økonomisk, miljømæssigt og socialt bæredygtig måde. |
| --- | --- |

2.1

Ifølge rapporter fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) blev torskebestandene i Østersøen overfisket i starten af 2000-tallet. Ifølge ICES-underafsnit 25-32 havde fiskeridødeligheden for torsk i den østlige del af Østersøen reduceret bestanden til et niveau, der skabte risiko for udryddelse. Ifølge ICES-underafsnit 22-24 var situationen for torskebestanden i den vestlige del af Østersøen en smule bedre, men udbyttet fra bestanden lå klart under det langsigtede potentiale. Derfor blev der etableret en flerårlig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande, med Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 af 18. september 2007. Målet var at sikre, at torskebestandene i Østersøen kunne udnyttes på en økonomisk, miljømæssigt og socialt bæredygtig måde.

| 2.2 | For at nå dette mål fastlagde planen regler for fastsættelsen af de årlige fiskerimuligheder for bestanden udtrykt som samlede tilladte fangstmængder og fiskeriindsats. Disse regler omfatter et parameter for fiskeridødeligheden, der bygger på årlige videnskabelige anbefalinger, og anvendes til at fastslå en bestands levedygtighed. Endvidere foreskrev forordningens artikel 27, at Rådet træffer afgørelse om fiskeridødeligheden med kvalificeret flertal på grundlag af et forslag fra Kommissionen for at sikre, at planens forvaltningsmål kan opfyldes. Ligeledes fik Rådet i medfør af artikel 26 mulighed for at ændre i planen for at sikre, at målene nås. |
| --- | --- |

2.2

For at nå dette mål fastlagde planen regler for fastsættelsen af de årlige fiskerimuligheder for bestanden udtrykt som samlede tilladte fangstmængder og fiskeriindsats. Disse regler omfatter et parameter for fiskeridødeligheden, der bygger på årlige videnskabelige anbefalinger, og anvendes til at fastslå en bestands levedygtighed. Endvidere foreskrev forordningens artikel 27, at Rådet træffer afgørelse om fiskeridødeligheden med kvalificeret flertal på grundlag af et forslag fra Kommissionen for at sikre, at planens forvaltningsmål kan opfyldes. Ligeledes fik Rådet i medfør af artikel 26 mulighed for at ændre i planen for at sikre, at målene nås.

| 2.3 | Gennemførelsen af planen har været en succes. Fiskeridødeligheden for begge torskebestande i Østersøen ligger under de niveauer, der er fastsat i den gældende plan. Endvidere ligger fiskeridødeligheden for torskebestanden i den østlige del af Østersøen under det maksimale bæredygtige udbytte, og gydebestanden er næsten firedoblet siden planen blev iværksat. Udviklingen for torskebestanden i den vestlige del af Østersøen har været langsommere, men går klart i den rigtige retning. |
| --- | --- |

2.3

Gennemførelsen af planen har været en succes. Fiskeridødeligheden for begge torskebestande i Østersøen ligger under de niveauer, der er fastsat i den gældende plan. Endvidere ligger fiskeridødeligheden for torskebestanden i den østlige del af Østersøen under det maksimale bæredygtige udbytte, og gydebestanden er næsten firedoblet siden planen blev iværksat. Udviklingen for torskebestanden i den vestlige del af Østersøen har været langsommere, men går klart i den rigtige retning.

3.   Kommissionens forslag

| 3.1 | Formålet med Kommissionens forslag er at ændre Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 af 18. september 2007 om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande. Forordningen blev vedtaget inden traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) trådte i kraft, og den skal derfor ændres i overensstemmelse med den nye traktat. |
| --- | --- |

3.1

Formålet med Kommissionens forslag er at ændre Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 af 18. september 2007 om en flerårig plan for torskebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande. Forordningen blev vedtaget inden traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) trådte i kraft, og den skal derfor ændres i overensstemmelse med den nye traktat.

| 3.2 | I henhold til artikel 290 i TEUF kan Kommissionen i en lovgivningsmæssig retsakt få delegeret beføjelse til at vedtage almengyldige ikke-lovgivningsmæssige retsakter, der udbygger eller ændrer visse ikke-væsentlige bestemmelser i den lovgivningsmæssige retsakt. Kommissionen foreslår, at beslutningsproceduren i forordningens artikel 26 og 27 ændres til en procedure med delegerede beføjelser til Kommissionen til at overvåge planen og målene for fiskeridødeligheden. |
| --- | --- |

3.2

I henhold til artikel 290 i TEUF kan Kommissionen i en lovgivningsmæssig retsakt få delegeret beføjelse til at vedtage almengyldige ikke-lovgivningsmæssige retsakter, der udbygger eller ændrer visse ikke-væsentlige bestemmelser i den lovgivningsmæssige retsakt. Kommissionen foreslår, at beslutningsproceduren i forordningens artikel 26 og 27 ændres til en procedure med delegerede beføjelser til Kommissionen til at overvåge planen og målene for fiskeridødeligheden.

| 3.3 | Der skal ifølge planen foretages en evaluering af forvaltningsforanstaltningernes indvirkning på bestandene og fiskeriet efter disse bestande hvert tredje år. Dette krav er meget vanskeligt at opfylde, da der kun findes begrænsede relevante data, der kan lægges til grund for en korrekt evaluering. Ifølge den videnskabelige rådgivning kan en fuldstændig evaluering af planens resultater efter tre år først foretages fem år efter planens iværksættelse. Tidsplanen for evaluering af planen bør derfor ændres. |
| --- | --- |

3.3

Der skal ifølge planen foretages en evaluering af forvaltningsforanstaltningernes indvirkning på bestandene og fiskeriet efter disse bestande hvert tredje år. Dette krav er meget vanskeligt at opfylde, da der kun findes begrænsede relevante data, der kan lægges til grund for en korrekt evaluering. Ifølge den videnskabelige rådgivning kan en fuldstændig evaluering af planens resultater efter tre år først foretages fem år efter planens iværksættelse. Tidsplanen for evaluering af planen bør derfor ændres.

| 3.4 | Kommissionen foreslår også, at den tillægges gennemførelsesbeføjelser til at bekræfte, om betingelserne i forordningens artikel 29 om at undtage visse områder af Østersøen fra foranstaltningerne, er opfyldt. |
| --- | --- |

3.4

Kommissionen foreslår også, at den tillægges gennemførelsesbeføjelser til at bekræfte, om betingelserne i forordningens artikel 29 om at undtage visse områder af Østersøen fra foranstaltningerne, er opfyldt.

| 3.5 | Kommissionen og medlemsstaterne har desuden forpligtet sig til at arbejde hen imod målet om et maksimalt bæredygtigt udbytte for nedfiskede bestande senest i 2015, men dette er ikke anført som et mål i planen. For at undgå uklarheder i planen bør der være en henvisning til det maksimale bæredygtige udbytte. |
| --- | --- |

3.5

Kommissionen og medlemsstaterne har desuden forpligtet sig til at arbejde hen imod målet om et maksimalt bæredygtigt udbytte for nedfiskede bestande senest i 2015, men dette er ikke anført som et mål i planen. For at undgå uklarheder i planen bør der være en henvisning til det maksimale bæredygtige udbytte.

| 3.6 | Artikel 5 og 8, hvori den samlede tilladte fangstmængde for torskebestandene og det maksimale antal havdage fastsættes, bør ændres, så det præciseres, at der er tale om en procedure, der er i overensstemmelse med traktaten. |
| --- | --- |

3.6

Artikel 5 og 8, hvori den samlede tilladte fangstmængde for torskebestandene og det maksimale antal havdage fastsættes, bør ændres, så det præciseres, at der er tale om en procedure, der er i overensstemmelse med traktaten.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | EØSU er ovenud tilfreds med de gode resultater af planen for torskebestandene i Østersøen og anser det for vigtigt, at planen forlænges. |
| --- | --- |

4.1

EØSU er ovenud tilfreds med de gode resultater af planen for torskebestandene i Østersøen og anser det for vigtigt, at planen forlænges.

| 4.2 | Kommissionens forslag ændrer planens mål som angivet i artikel 4. EØSU mener, at forslaget om at henvise til maksimalt bæredygtigt udbytte er i overensstemmelse med det fælles EU-mål for fiskebestande. |
| --- | --- |

4.2

Kommissionens forslag ændrer planens mål som angivet i artikel 4. EØSU mener, at forslaget om at henvise til maksimalt bæredygtigt udbytte er i overensstemmelse med det fælles EU-mål for fiskebestande.

| 4.3 | Kommissionen foreslår at ændre artikel 5 og 8 i planen, så afgørelser truffet i Rådet med kvalificeret flertal erstattes af afgørelser truffet i overensstemmelse med den nye traktat. Der er her tale om tekniske ændringer, der afspejler ændringer i beslutningsproceduren efter TEUF's ikrafttræden. |
| --- | --- |

4.3

Kommissionen foreslår at ændre artikel 5 og 8 i planen, så afgørelser truffet i Rådet med kvalificeret flertal erstattes af afgørelser truffet i overensstemmelse med den nye traktat. Der er her tale om tekniske ændringer, der afspejler ændringer i beslutningsproceduren efter TEUF's ikrafttræden.

| 4.4 | Med hensyn til artikel 26 foreslår Kommissionen, at planen evalueres hvert femte år. EØSU accepterer begrundelserne herfor, men bemærker, at torskebestandenes tilstand i forhold til planen bør kontrolleres hvert år i forbindelse med ICES' vurderinger af fiskebestandene. |
| --- | --- |

4.4

Med hensyn til artikel 26 foreslår Kommissionen, at planen evalueres hvert femte år. EØSU accepterer begrundelserne herfor, men bemærker, at torskebestandenes tilstand i forhold til planen bør kontrolleres hvert år i forbindelse med ICES' vurderinger af fiskebestandene.

| 4.5 | Som en konsekvens af den gældende beslutningsprocedure foreslår Kommissionen at ændre artikel 29, stk. 2, 3 og 4, således at den får beføjelser til at indrømme undtagelser fra fangstlofterne. I henhold til forslaget skal Kommissionen hvert år bekræfte undtagelserne ved hjælp af gennemførelsesretsakter, og et udvalg af repræsentanter fra medlemsstaterne skal foretage en evaluering og afgive en rapport derom. EØSU støtter, at Kommissionens beføjelser på området udvides, men understreger, at forslag til afgørelser bør fremlægges i så god tid, at der kan foretages en evaluering, inden den næste fangstperiode starter. |
| --- | --- |

4.5

Som en konsekvens af den gældende beslutningsprocedure foreslår Kommissionen at ændre artikel 29, stk. 2, 3 og 4, således at den får beføjelser til at indrømme undtagelser fra fangstlofterne. I henhold til forslaget skal Kommissionen hvert år bekræfte undtagelserne ved hjælp af gennemførelsesretsakter, og et udvalg af repræsentanter fra medlemsstaterne skal foretage en evaluering og afgive en rapport derom. EØSU støtter, at Kommissionens beføjelser på området udvides, men understreger, at forslag til afgørelser bør fremlægges i så god tid, at der kan foretages en evaluering, inden den næste fangstperiode starter.

| 4.6 | Med forslaget ændres artikel 27 og 29, således at Kommissionen får beføjelser til at vedtage delegerede retsakter. EØSU har udtalt sig herom i tidligere udtalelser (1). I udtalelserne anføres det, at beføjelser til at vedtage delegerede retsakter må være tidsbegrænsede. Endvidere bør delegerede retsakter kun anvendes på områder, hvor det er nødvendigt at træffe beslutninger inden for en kort tidsfrist. |
| --- | --- |

4.6

Med forslaget ændres artikel 27 og 29, således at Kommissionen får beføjelser til at vedtage delegerede retsakter. EØSU har udtalt sig herom i tidligere udtalelser (1). I udtalelserne anføres det, at beføjelser til at vedtage delegerede retsakter må være tidsbegrænsede. Endvidere bør delegerede retsakter kun anvendes på områder, hvor det er nødvendigt at træffe beslutninger inden for en kort tidsfrist.

| 4.7 | Forslaget i artikel 29a om at tillægge Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på grundlag af artikel 26 og 27 indebærer en betydelig ændring af principperne, der ligger til grund for EU's fiskeripolitik. Delegeringen af beføjelser begrundes med den nuværende langsomme fælles beslutningsprocedure i Kommissionen og Parlamentet. EØSU mener, at man først bør søge at finde en løsning på dette problem ved at præcisere fordelingen af kompetencer mellem Parlamentet og Rådet i henhold til artikel 43, stk. 2 og 3, i TEUF. Efter EØSU's opfattelse er den sats for fiskeridødelighed, der skal fastlægges i henhold til planens artikel 27, direkte knyttet til fastsættelsen og fordelingen af fiskerimuligheder, med andre ord er det en afgørelse, der henhører under Rådets enekompetence ifølge artikel 43, stk. 3, i TEUF. |
| --- | --- |

4.7

Forslaget i artikel 29a om at tillægge Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på grundlag af artikel 26 og 27 indebærer en betydelig ændring af principperne, der ligger til grund for EU's fiskeripolitik. Delegeringen af beføjelser begrundes med den nuværende langsomme fælles beslutningsprocedure i Kommissionen og Parlamentet. EØSU mener, at man først bør søge at finde en løsning på dette problem ved at præcisere fordelingen af kompetencer mellem Parlamentet og Rådet i henhold til artikel 43, stk. 2 og 3, i TEUF. Efter EØSU's opfattelse er den sats for fiskeridødelighed, der skal fastlægges i henhold til planens artikel 27, direkte knyttet til fastsættelsen og fordelingen af fiskerimuligheder, med andre ord er det en afgørelse, der henhører under Rådets enekompetence ifølge artikel 43, stk. 3, i TEUF.

| 4.8 | Sigtet med planen for torskebestandene i Østersøen er endvidere at sikre stabile fiskerimuligheder, således at erhvervsfiskerivirksomheder kan udvikle deres fiskeaktiviteter med en følelse af vished. EØSU frygter, at delegerede beføjelser for Kommissionen til at ændre satserne for fiskeridødelighed, der udgør grundlag for fastsættelsen af fangstkvoter, på kort sigt kunne betyde meget hurtige ændringer af fangstkvoter, hvilket ville være skadeligt for fiskeriet. |
| --- | --- |

4.8

Sigtet med planen for torskebestandene i Østersøen er endvidere at sikre stabile fiskerimuligheder, således at erhvervsfiskerivirksomheder kan udvikle deres fiskeaktiviteter med en følelse af vished. EØSU frygter, at delegerede beføjelser for Kommissionen til at ændre satserne for fiskeridødelighed, der udgør grundlag for fastsættelsen af fangstkvoter, på kort sigt kunne betyde meget hurtige ændringer af fangstkvoter, hvilket ville være skadeligt for fiskeriet.

| 4.9 | En anden grund til, at beslutningsansvaret for fiskeridødelighedssatserne i planen bør forblive hos Rådet, er, at principperne for den bagvedliggende videnskabelige rådgivning ændrer sig fra år til år. Den videnskabelige rådgivning tager ikke hensyn til behovet for socioøkonomisk stabilitet. En ændring i beregningsprincipper eller -metoder kan resultere i, at forskere anbefaler en markant ændret fiskeridødelighedssats, uden at der har været nogen nævneværdig ændring i fiskebestanden. |
| --- | --- |

4.9

En anden grund til, at beslutningsansvaret for fiskeridødelighedssatserne i planen bør forblive hos Rådet, er, at principperne for den bagvedliggende videnskabelige rådgivning ændrer sig fra år til år. Den videnskabelige rådgivning tager ikke hensyn til behovet for socioøkonomisk stabilitet. En ændring i beregningsprincipper eller -metoder kan resultere i, at forskere anbefaler en markant ændret fiskeridødelighedssats, uden at der har været nogen nævneværdig ændring i fiskebestanden.

| 4.10 | EØSU noterer sig endvidere det igangværende arbejde med at udvikle en fælles model til regulering af torsk og pelagiske arter i Østersøen. En plan, der bygger på denne model, vil på sigt erstatte den flerårige plan for torskebestandene i Østersøen, og der er ingen grund til at foretage andre end de nødvendige ændringer i den gældende plan, hvis resultater er positive. |
| --- | --- |

4.10

EØSU noterer sig endvidere det igangværende arbejde med at udvikle en fælles model til regulering af torsk og pelagiske arter i Østersøen. En plan, der bygger på denne model, vil på sigt erstatte den flerårige plan for torskebestandene i Østersøen, og der er ingen grund til at foretage andre end de nødvendige ændringer i den gældende plan, hvis resultater er positive.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  CESE, EUT C 107 af 6.4.2011, s. 33-36, og CESE, EUT C 43 af 15.2.2012, s. 56-59.

1

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/148 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/148

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Højtydende databehandling: Europas position i det globale kapløb«

COM(2012) 45 final

2012/C 299/27

Ordfører: Isabel CAÑO AGUILAR

Kommissionen besluttede den 18. april 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Højtydende databehandling: Europas position i det globale kapløb"

COM(2012) 45 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 25. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 143 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Resumé og anbefalinger

1.1   Udvalget er principielt enigt i Kommissionens meddelelse og bakker kraftigt op om dens mål. Højtydende databehandling (High-Performance Computing – HPC) er forudsætningen for ny viden og grundlaget for udvikling af mange innovative produkter, processer og tjenester.

1.2   HPC står også på den digitale dagsorden og er blevet et uundværligt instrument i det nye forskningslandskab og i de nationale økonomier, herunder f.eks. energi-, klima-, sundheds-, økonomi-, social- og forsvarspolitikken. HPC har strategisk betydning for Europa 2020-dagsordenen.

1.3   Udvalget støtter opbygningen af et europæisk HPC-økosystem og den dertil oprettede Prace-forskningsinfrastruktur, som skal sikre bred adgang til HPC-ressourcer på lige vilkår for alle potentielle brugere/aktører i EU, især fra universiteter og SMV'er.

1.4   Ud over de finansielle og aftaleretlige aspekter af et effektivt HPC-økosystem er der to opgaver af lige stor vigtighed, som skal løses af hensyn til videreudviklingen af HPC: på den ene side udvikling af hardware til næste generations computere, den såkaldte exaskala-computer, på den anden side udvikling og applikation af de meget krævende redskaber, der er nødvendige for at kunne anvende dem, nemlig softwaren. Der bør lægges lige stor vægt på begge disse opgaver.

1.5   Derfor støtter udvalget forslaget om at fordoble det hidtidige investeringsniveau i EU, så det når op på 1,2 mia. EUR om året. Følgelig vil der være brug for yderligere 600 mio. EUR om året, som først og fremmest skal komme fra EU, medlemsstaterne og de industrielle brugere. Derigennem skulle EU kunne indhente investeringsniveauet i andre regioner i verden. Rundt regnet halvdelen af disse ekstra ressourcer skal gå til indkøb af HPC-systemer og -afprøvningsfaciliteter, yderligere en fjerdedel til uddannelse og den sidste fjerdedel til udvikling og opskalering af HPC-software.

1.6   Dertil kræves på den ene side samarbejde mellem forskningscentre/universiteter og industri. Efter udvalgets mening er der til dette formål brug for offentlig-private partnerskaber, som er et særdeles velegnet og allerede afprøvet instrument. I enkelte tilfælde kan prækommercielle indkøb eventuelt også komme i betragtning, men Kommissionen bør under ingen omstændigheder gøre det obligatorisk at benytte denne mulighed.

1.7   På den anden side kræves der betragtelige støttemidler fra medlemsstaternes og EU's side. Disse midler er dels direkte nødvendige til løsning af ovennævnte opgaver med videreudvikling af et højtydende HPC-system, dels indirekte til uddannelse af den nødvendige arbejdsstyrke, som skal være sammensat af højt kvalificerede specialister og fagfolk på mellemniveau, hvilket kræver støtte til universiteterne og deres personale.

1.8   Udvalget appellerer til Rådet og medlemsstaterne om, at de på grund af den økonomiske og finansielle krise under ingen omstændigheder undlader at træffe ovennævnte nødvendige foranstaltninger til udvikling af HPC, som der netop er brug for til at styrke økonomien og konkurrenceevnen. Ellers vil der skabes en farlig ond cirkel.

1.9   Efter udvalgets mening gælder det først og fremmest om at tilvejebringe et konkurrencedygtigt HPC-system i Europa og for Europa. Dette mål er ikke ensbetydende med en protektionistisk industripolitik. Snarere bør bestræbelserne sigte mod at bevare eller skabe den knowhow, der er brug for i Europa til at udvikle og anvende HPC, og de dertil knyttede arbejdspladser og beslutningsniveauer. Flere joint ventures med globale aktører, som i dag er førende på det teknologiske område, og som også opererer i Europa eller er beskægtiget med F&U i Europa, og med europæiske virksomheder med tidssvarende ekspertviden inden for specifikke HPC-segmenter, samtidigt kunne tilvejebringe den kritiske masse, der skal til for at konkurrere med Kinas forventede fremtidige førende position på markedet.

2.   Resumé af Kommissionens meddelelse

2.1   Meddelelsen understreger den strategiske betydning af højtydende databehandling (HPC) (High-Performance Computing (HPC) bruges i meddelelsen som synonym for avanceret databehandling, superdatabehandling, databehandling i verdensklasse mv. og skal ikke forveksles med distribueret databehandling, cloud computing og databehandlingsservere). Den er en opfølgning af meddelelsen om ikt-infrastruktur til e-videnskab og af Rådets konklusioner, der opfordrer til videreudvikling af "edb-infrastrukturer som f.eks. Prace" (Partnership for Advanced Computing in Europe, se www.prace-ri.eu) og til at "samle [...] investeringer i højtydende computeranlæg under Praceprojektet".

2.2   Udvalget opfordrer medlemsstaterne, erhvervslivet og de videnskabelige kredse til i samarbejde med Kommissionen at styrke den fælles indsats for at sikre Europa en førende position inden for udbud og brug af højtydende databehandlingssystemer og -tjenester senest i 2020.

2.3   Udviklingen af højtydende databehandlingssystemer skal gøre det muligt at takle store samfundsmæssige og videnskabelige udfordringer mere effektivt, f.eks. tidlig diagnose og behandling af sygdomme, indsigt i den menneskelige hjerne, forudsigelse af klimaets udvikling samt forebyggelse af katastrofer, samt støtte industriens udvikling af innovative produkter og tjenesteydelser.

2.4   Udfordringerne for udviklingen af endnu mere højtydende databehandlingssystemer kan ikke løftes alene ved ekstrapolation, men kræver dybtgående innovation inden for mange forskellige computerteknologier. Dette giver aktører i erhvervslivet og den akademiske verden i EU en chance for at skabe sig en ny position på området.

2.5   EU bruger væsentligt mindre end andre regioner på indkøb af avancerede computersystemer (kun halvt så meget som USA i forhold til BNP). Følgelig ligger antallet af sådanne systemer i EU og systemernes ydeevne simpelthen for lavt i forhold til andre regioner i verden, og de F&U-midler, der er afsat til HPC, er få.

2.6   De øvrige aspekter i meddelelsen vedrører:

| — | Partnerskab om avanceret databehandling i Europa (Prace) |
| --- | --- |

—

Partnerskab om avanceret databehandling i Europa (Prace)

| — | Europas ekspertise i forsyningskæden |
| --- | --- |

—

Europas ekspertise i forsyningskæden

| — | Fordelene for Europa ved en fornyet satsning på højtydende databehandling |
| --- | --- |

—

Fordelene for Europa ved en fornyet satsning på højtydende databehandling

| — | De kommende udfordringer |
| --- | --- |

—

De kommende udfordringer

| — | En europæisk handlingsplan for HPC |
| --- | --- |

—

En europæisk handlingsplan for HPC

| — | Styring på EU-niveau |
| --- | --- |

—

Styring på EU-niveau

| — | Prækommercielle indkøb og samling af ressourcer |
| --- | --- |

—

Prækommercielle indkøb og samling af ressourcer

| — | Videreudvikling af det europæiske HPC-økosystem. |
| --- | --- |

—

Videreudvikling af det europæiske HPC-økosystem.

3.   Udvalgets generelle bemærkninger

3.1   Principiel tilslutning

3.1.1   Udvalget er principielt enigt i Kommissionens meddelelse og bakker kraftigt op om dens mål. Højtydende databehandling (High-Performance Computing – HPC) er forudsætningen for ny viden og grundlaget for udvikling af mange innovative produkter, processer og tjenester. HPC er ikke alene en af de vigtigste nøgleteknologier, men også en forudsætning for at kunne udforske komplekse systemer. HPC er dermed et centralt element i Europa 2020-strategien.

3.1.2   Gennem udviklingen og anvendelsen af stadig mere effektive computere er HPC gennem de seneste tiår blevet en vigtig tredje søjle i forskningen og udviklingen, som ikke alene er et supplement til de to "klassiske" søjler, forsøg (herunder demonstration og efterprøvelse) og teori, men som samtidigt er ved at få stadig større betydning for de to søjler. På denne måde er der opstået en ny videnskabsgren: "Simulation-Science". Desuden er HPC et vigtigt instrument til opnåelse af mere komplicerede data og til brug for analyse- og prognosesystemer. HPC står også på den digitale dagsorden og er blevet et uundværligt instrument i det nye forskningslandskab og i de nationale økonomier, herunder energi-, klima-, sundheds-, økonomi-, social- og forsvarspolitikken.

3.2   Supercomputere

Det afgørende HPC-hardware er de såkaldte supercomputere, som har to karakteristiske kendetegn:

| — | De kan kun opnå fuld effekt gennem samtidig, dvs. sideløbende, anvendelse af et enormt stort antal individuelle computere (processorer). Supercomputerne består således af omkring 1 million individuelle processorer. For at kunne anvende disse i den grad komplekse beregningsværktøjer optimalt er det nødvendigt at råde over meget avancerede og komplicerede databehandlingsprogrammer (software) og uddanne brugerne, så de forstår at anvende dem. Dette er en meget specialiseret udviklingsopgave, som hidtil i vid udstrækning er blevet undervurderet. |
| --- | --- |

—

De kan kun opnå fuld effekt gennem samtidig, dvs. sideløbende, anvendelse af et enormt stort antal individuelle computere (processorer). Supercomputerne består således af omkring 1 million individuelle processorer. For at kunne anvende disse i den grad komplekse beregningsværktøjer optimalt er det nødvendigt at råde over meget avancerede og komplicerede databehandlingsprogrammer (software) og uddanne brugerne, så de forstår at anvende dem. Dette er en meget specialiseret udviklingsopgave, som hidtil i vid udstrækning er blevet undervurderet.

| — | Strømbehovet til driften af endnu mere effektive computere er af et sådant omfang, at det efter alt at dømme ikke kan dækkes i dag. Medmindre der udvikles helt nye komponenter, som kan nedbringe energibehovet med 99 %(!), vil en supercomputer af den nye generation (computer i exaskala) have brug for at have mindst ét kraftværk med en produktion på 1 000 MW til sin egen rådighed for at kunne fungere. At nedbringe dette energibehov til realistiske niveauer er en kæmpemæssig opgave, som ikke synes let at løse. |
| --- | --- |

—

Strømbehovet til driften af endnu mere effektive computere er af et sådant omfang, at det efter alt at dømme ikke kan dækkes i dag. Medmindre der udvikles helt nye komponenter, som kan nedbringe energibehovet med 99 %(!), vil en supercomputer af den nye generation (computer i exaskala) have brug for at have mindst ét kraftværk med en produktion på 1 000 MW til sin egen rådighed for at kunne fungere. At nedbringe dette energibehov til realistiske niveauer er en kæmpemæssig opgave, som ikke synes let at løse.

3.3   Aspekter af en europæisk støttepolitik

Udvalget gør opmærksom på, at den foreliggende meddelelse ikke i særlig grad kommer ind på de videnskabelige og tekniske aspekter, men på andre, som efter Kommissionens opfattelse kræver en støtte- og udviklingspolitik, og den fremlægger derfor forslag til instrumenter til brug for en sådan politik. Udvalget har dog i denne forbindelse visse forbehold og anbefaler en ny høringsrunde (se punkt 4.4).

3.4   Balance mellem hardware og software

En af udvalgets vigtigste anbefalinger går ud på at behandle software-aspektet mere indgående som en lige så vigtig del af problemet og at finde frem til løsninger især med hensyn til at udvikle, afprøve og udbrede de nødvendige programmer rettet mod brugerne. Der er stor brug for forskning, udvikling, erhvervsuddannelse og uddannelse på kvalifikationssystemernes forskellige niveauer og for de forskellige brugergrupper. Dette kræver tilstrækkelig støtte til de dertilhørende tiltag på universiteter, forskningscentre og i erhvervssektoren. Udvalget anbefaler, at Kommissionen retter op på denne mangel.

3.5   Kvalificeret personale – universiteter og ressourcer

Uddannelse og tilstedeværelse af tilstrækkeligt kvalificeret personale (f.eks. http://www.hpcwire.com/hpcwire/2012-04-04/supercomputing_education_in_russia.html) er en afgørende flaskehals såvel for løsningen af de nødvendige F&U-opgaver som for en effektiv udnyttelse af HPC-systemerne. Indsatsen på disse områder bør også indgå i støtteforanstaltningerne. En afgørende forudsætning herfor er universiteter med tilstrækkelig personalemæssig og finansiel kapacitet, hvor et tilstrækkelig stort antal internationalt anerkendte software-eksperter og udviklingsingeniører kan undervise og forske, og hvor de studerende kan få en højtkvalificeret uddannelse baseret F&U-erfaring.

3.6   Det europæiske HPC-økosystem – Prace

3.6.1   Hvad er Prace?

Det var operatørerne og brugerne af de nationale HPC-centre, som i 2005 indså og slog til lyd for nødvendigheden af en europæisk HPC-infrastruktur. Repræsentanter for oprindeligt 14 europæiske stater grundlagde Prace-partnerskabet med det formål at fremme, anvende og videreudvikle HPC i Europa.

Dette førte til, at HPC blev opført som en af de udvalgte forskningsinfrastrukturer på ESFRI's første liste (1). Efter at de retlige, finansielle, organisatoriske og tekniske forudsætninger var kommet på plads, blev Prace AISBL (Association internationale sans but lucratif - international nonprofit-organisation) grundlagt i 2010 med sæde i Bruxelles for at give brugere fra alle partnerlande adgang til de fem mest avancerede nationalt drevne HPC-systemer i Europa. Prace har i mellemtiden fået 24 medlemmer, herunder også fra Israel og Tyrkiet. I det 7. forskningsrammeprogram ydes der finansiel støtte til tre Prace-projekter, hrunder især til arbejde med overførsel, udvikling og skalering af applikationer såvel som til intensiv oplæring og uddannelse af brugerne. Indtil videre har fire partnerlande (Tyskland, Frankrig, Italien og Spanien) lovet hver især at stille datakraft til rådighed til en værdi af 100 mio. EUR. Tildelingen af udnyttelseskvoter foregår ved hjælp af en paneuropæisk peer-review-mekanisme i en uafhængig, videnskabelig styringskomité.

3.6.2   Udvalgets holdning til Prace

Udvalget støtter udviklingen af et europæisk HPC-økosystem og den allerede etablerede forskningsinfrastruktur, som sikrer eller skal sikre bred adgang til HPC-ressourcer på lige vilkår. I den forbindelse skal det sikres, at alle potentielle brugere/aktører i EU, især brugere/aktører på universiteterne og i SMV'erne, som ikke er direkte tilknyttet Prace-organisationen, får samme mulighed for at deltage i udviklingen og brugen af ressourcerne som alle andre aktører. Det er imidlertid ikke kun et spørgsmål om at skabe de samme vilkår for adgang til allerede eksisterende HPC-ressourcer, hvilket er en enklere opgave, som nok skulle kunne løses, men om forskning i, udvikling og etablering af et helt nyt HPC-økosystem, som er mange gange mere performant og baseret på computere i exaskala (se punkt 4.1 nedenfor) som centrale værktøjer med dertilhørende udvikling af den krævede software. Udvalget anbefaler i denne forbindelse at undgå forhastede koncentrationsprocesser og beslutninger om et bestemt fælles system for at give mulighed for konkurrence og valgmulighed mellem mange forskellige tilgange og ideer, som er nødvendige for et velfungerende økosystem og for opnåelse af det meget ambitiøse mål, der sigtes mod. Dette vanskelige spørgsmål om balance mellem forsknings-, udviklings- og konkurrencepolitikkerne behandles i bemærkningerne i det følgende afsnit. Her ser udvalget et behov for yderligere drøftelser mellem de mulige aktører.

3.7   Appel til Rådet og medlemsstaterne

3.7.1   I den kriseplagede økonomiske situation ser mange af EU's medlemsstater sig forståeligt nok nødsaget til at foretage besparelser netop på områderne uddannelse, forskning og udvikling. Dette kan dog føre til en fatal ond cirkel, eftersom det netop er de nye teknologier, innovationer og de dermed forbundne færdigheder, der er brug for til at skabe økonomisk vækst og konkurrenceevne.

3.7.2   Udvalget opfordrer derfor indtrængende Rådet og alle medlemsstater til ikke at lade sig forlede til at vælge den letteste løsning, men netop i denne situation at investere i det nye og i forudsætningerne for at skabe noget nyt, altså at satse mere i stedet for at skære ned.

4.   Udvalgets særlige bemærkninger

4.1   Exaskala-projektet

Udviklingen af den næste generation af supercomputere kaldes "exaskala-projektet". Dette kræver afgørende forbedringer på alle niveauer i det fælles system, især hvad angår de vigtige individuelle komponenters strømbehov, og det er muligt, at det bliver nødvendigt at ændre komponenterne fuldstændigt. Dette er en vanskelig opgave for samarbejdet mellem forskningscentre og industri, idet deres behov ikke er helt sammenfaldende.

4.2   Samarbejde mellem forskningscentre og virksomheder

Om dette komplicerede generelle emneområde har udvalget allerede udtalt sig ved flere lejligheder (se for eksempel CESE 330/2009), blandt andet i sin nylige udtalelse (CESE 806/2012) om "Horisont 2020", hvori det anbefaler at overveje, "om det er nødvendigt med nye strategier i den relevante industri- og konkurrencepolitik.

I den forbindelse er det tvivlsomt, om "prækommercielle indkøb" er et egnet instrument for samarbejde mellem forskningscentre og industrien. Derfor anbefaler EØSU, at de forskellige, til dels selvmodsigende målsætninger for eller krav til forsknings-, innovations- og industripolitik kortlægges, således at de kan diskuteres og afstemmes med de forskellige aktører – muligvis vil undtagelsesbestemmelser sågar være nødvendige i enkelttilfælde." (se punkt 4.4 i dette forslag til udtalelse).

4.3   Arbejdet med udvikling af exaskala-projektet

I det særlige tilfælde med exaskala-projektet vil det – som det nu er gængs praksis inden for moderne F&U – være nødvendigt at inddrage såvel store som små virksomheder, herunder de mest succesrige globale aktører (se også punkt 4.5) inden for de forskellige berørte sektorer (såsom processorer og de mange andre komponenter) i partnerskaber mellem forskningssektoren og industrien og samtidigt undgå forhastede beslutninger. Endelig forudsætter et projekt om et optimeret fælles system, at man kender ydeevnen for de komponenter, som vil kunne udvikles. Desværre har der været tilfælde, hvor man har overset dette aspekt, og de er endt i fiasko.

4.4   Støttekoncept - offentlig-private partnerskaber

I betragtning af, hvor vigtigt det er at råde over et HPC-system i Europa og for Europa, anser udvalget det for ønskeligt, at Kommissionen i samråd med de forskellige mulige aktører – især deltagerne i Prace-forummet – udvikler et fælles forslag til et støtteprojekt, inden de initiativer, der beskrives i meddelelsen, føres ud i livet. Efter udvalgets mening er især offentlig-private partnerskaber et velafprøvet instrument, som allerede har vist sig at være velegnet til opnåelse af HPC-udviklingsmål. Derfor bør prækommercielle indkøb, som Kommissionen foretrækker og som også kan være egnet i enkelte tilfælde, ikke påtvinges generelt.

4.5   Globale aktører

I dette øjemed bør det gøres klart, at det overordnede mål må være i fremtiden at kunne stille et konkurrencedygtigt højtydende HPC-system til rådighed i Europa og for Europa. I betragtning af, at denne sektor er domineret af globale aktører (som IBM, CRAY og INTEL), der har besiddelser, fabrikker og forskningscentre spredt over hele verden, anser udvalget det i denne situation for vigtigt, at den knowhow, der kræves til udvikling og anvendelse af HPC, og de dertil knyttede arbejdspladser og beslutningsniveauer også findes eller bliver skabt i Europa. Et større samarbejde med de nuværende teknologisk førende virksomheder, men også med nystartede virksomheder, der kan tage føringen i fremtiden, vil for eksempel også kunne skabe den nødvendige kritiske masse til at holde stand mod Kinas forventede fremtidige førende position på markedet.

4.6   Flere finansielle midler

EØSU støtter forslaget om at fordoble Europas nuværende investeringer i HPC, så de når op på 1,2 mia. EUR årligt. Dette vil kræve yderligere 600 mio. EUR, som skal skaffes af EU, medlemsstaterne og de industrielle brugere. Dermed skulle investeringerne i Europa kunne bringes op på samme niveau som i andre regioner i verden. Rundt regnet halvdelen af disse ekstra ressourcer skal gå til indkøb af HPC-systemer og -afprøvningsfaciliteter, en fjerdedel til uddannelse og den sidste fjerdedel til udvikling og opskalering af HPC-software.

De høje finansieringskrav hænger sammen med de store omkostninger ved HPC. Det koster over 100 mio. EUR at anskaffe en højtydende computer, mens vedligeholdelsen og systemets drift kan koste yderligere mindst 20 mio. EUR om året. Dette kræver en strategisk offentlig-privat alliance, som der er eksempler på i de lande, der er førende på HPC-området.

4.7   Lige muligheder og intellektuel ejendomsret

Meddelelsen forklarer, at det er meget vanskeligt for europæiske HPC-leverandører at sælge deres produkter til den offentlige sektor i lande uden for EU, der har nationale HPC-leverandører. Anvendelsen af HPC på områder af stor strategisk betydning – såsom atomenergi, militærindustri eller gas- og olieindustrien – betyder normalt, at sikkerhedshensyn fremstilles som uovervindelige hindringer. Ikke desto mindre kan de europæiske forskningsprojekter, der er udviklet under rammeprogrammet, indirekte komme virksomheder i lande uden for EU til gode.

I betragtning af, at de lande, der har tiltrådt WTO-aftalen om offentlige indkøb, skal overholde principperne om national behandling og forbud mod diskrimination (art. 3), støtter EØSU Kommissionens forslag om at rejse spørgsmålet om lige adgang til HPC-markedet i handelsforbindelserne med tredjelande.

I denne forbindelse bifalder udvalget, at Kommissionen i sit forslag vedrørende Horisont 2020 (COM(2011) 809 final, 30.11.2011) bebuder, at den klart vil definere og beskytte de intellektuelle ejendomsrettigheder.

4.8   HPC og energiforbrug

Til de fremtidige udfordringer skal føjes energiforbruget, som er en faktor, der bremser udviklingen af HPC (The Greening of HPC – Will Power Consumption Become the Limiting Factor for Future Growth in HPC? München, 10. oktober 2008, http://www.hpcuserforum.com/presentations/Germany/EnergyandComputing_Stgt.pdf) (se også punkt 3.2). Med de nuværende teknologier vil exaskala-systemerne forbruge uforholdsmæssigt store mængder energi, som vil øge driftsomkostningerne (det menes, at strømforbruget vil tegne sig for 50 % af disse omkostninger) for ikke at tale om forureningen af miljøet.

Der er fremkommet forskellige forslag til udvikling af lavenergiteknologier, såsom hybride supercomputere, skønt de rejser andre spørgsmål ("(...)Progress in lower-power devices may make it feasible to build future systems with Exascale performance. (...) However (...) how do we exploit (...) this disruptive technology?". A Strategy for Research and Innovation Trough High Performance Computing, University of Edinburgh, 2011). For eksempel er der mht. arkitekturen udviklet mange strategier for reduktion af forbruget, såsom områder med forskellige spændingsforhold (de kan endog slukkes), eller anvendelsen af hukommelser med lavt forbrug (med sovende celler) og selektiv slukning af enheder. I processorer kan multi-core-, multi-thread- og cluster-strukturer hjælpe med til at skabe balance mellem datakraft og målet om lavere strømforbrug og varmeudvikling (Green IT: Tecnologías para la Eficiencia Energética en los Sistemas TI. Universidad Politécnica de Madrid, 2008).

Derfor foreslår EØSU, at støtte til energibesparende teknologier gøres til en integrerende del af EU's HCP-projekt.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 182 af 4.8.2009, s. 40.

1

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/153 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/153

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol«

COM(2012) 129 final – 2012/62 (COD)

og »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om flagstatens ansvar for håndhævelsen af Rådets direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og om ændring af direktiv 1999/63/EF«

COM(2012) 134 final – 2012/65 (COD)

2012/C 299/28

Ordfører: Anna BREDIMA

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 29. marts 2012 og den 11. april 2012 under henvisning til artikel 100, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol"

COM(2012) 129 final — 2012/62 (COD)

og

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om flagstatens ansvar for håndhævelsen af Rådets direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og om ændring af direktiv 1999/63/EF"

COM(2012) 134 final — 2012/65 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 25. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli 2012, følgende udtalelse med 141 stemmer for og 6 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner

| 1.1 | Den Internationale Arbejdsorganisations konvention om søfarendes arbejdsforhold fra 2006 er den første kodeks om søfarendes arbejdsstandarder. Den betragtes internationalt som den "fjerde søjle" i de vigtigste søfartskonventioner. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder Kommissionens forslag, som sigter mod at fastlægge de procedurer, der er nødvendige for at sikre, at konventionen gennemføres effektivt af EU's medlemsstater, både flag- og havnestater. |
| --- | --- |

1.1

Den Internationale Arbejdsorganisations konvention om søfarendes arbejdsforhold fra 2006 er den første kodeks om søfarendes arbejdsstandarder. Den betragtes internationalt som den "fjerde søjle" i de vigtigste søfartskonventioner. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder Kommissionens forslag, som sigter mod at fastlægge de procedurer, der er nødvendige for at sikre, at konventionen gennemføres effektivt af EU's medlemsstater, både flag- og havnestater.

| 1.2 | Formålet med konventionen – charteret for søfarendes rettigheder – er at sikre verdensomspændende beskyttelse af søfarendes rettigheder og skabe lige vilkår for lande og skibsejere, der forpligter sig til at tilbyde søfarende ordentlige arbejds- og levevilkår og beskytte dem mod illoyal konkurrence fra skibe, der ikke overholder standarderne. |
| --- | --- |

1.2

Formålet med konventionen – charteret for søfarendes rettigheder – er at sikre verdensomspændende beskyttelse af søfarendes rettigheder og skabe lige vilkår for lande og skibsejere, der forpligter sig til at tilbyde søfarende ordentlige arbejds- og levevilkår og beskytte dem mod illoyal konkurrence fra skibe, der ikke overholder standarderne.

| 1.3 | EØSU gentager sine tidligere opfordringer til EU om at påskynde medlemsstaternes ratificering af konventionen om søfarendes arbejdsforhold. Udvalget støtter den overordnede politik om, at EU-lovgivningen om arbejdsforhold skal være i fuld overensstemmelse med den internationale lovgivning, herunder konventionen om søfarendes arbejdsforhold, men under hensyntagen til eventuelle højere standarder, der måtte eksistere i EU. |
| --- | --- |

1.3

EØSU gentager sine tidligere opfordringer til EU om at påskynde medlemsstaternes ratificering af konventionen om søfarendes arbejdsforhold. Udvalget støtter den overordnede politik om, at EU-lovgivningen om arbejdsforhold skal være i fuld overensstemmelse med den internationale lovgivning, herunder konventionen om søfarendes arbejdsforhold, men under hensyntagen til eventuelle højere standarder, der måtte eksistere i EU.

| 1.4 | EØSU påpeger, at inspektionen af besætningsmedlemmers leve- og arbejdsvilkår om bord kræver et tilstrækkeligt antal inspektører med særlige kvalifikationer. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) og Parisaftalememorandummet om havnestatskontrol (MOU) opfordres til at udruste inspektørerne med de færdigheder, der er nødvendige, for at de kan varetage kontrolfunktionerne under konventionen om søfarendes arbejdsforhold inden denne træder i kraft. |
| --- | --- |

1.4

EØSU påpeger, at inspektionen af besætningsmedlemmers leve- og arbejdsvilkår om bord kræver et tilstrækkeligt antal inspektører med særlige kvalifikationer. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) og Parisaftalememorandummet om havnestatskontrol (MOU) opfordres til at udruste inspektørerne med de færdigheder, der er nødvendige, for at de kan varetage kontrolfunktionerne under konventionen om søfarendes arbejdsforhold inden denne træder i kraft.

| 1.5 | Man kan muligvis finde områder, hvor EU's nugældende direktiv 2009/16 og konventionen om søfarendes arbejdsforhold samt de hermed forbundne ILO-retningslinjer om havnestatskontrol afviger fra hinanden i omfang og fremgangsmåde. EØSU mener, at det er nødvendigt at harmonisere begge instrumenters kontrol- og håndhævelsesprocedurer ved at udvide de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen. |
| --- | --- |

1.5

Man kan muligvis finde områder, hvor EU's nugældende direktiv 2009/16 og konventionen om søfarendes arbejdsforhold samt de hermed forbundne ILO-retningslinjer om havnestatskontrol afviger fra hinanden i omfang og fremgangsmåde. EØSU mener, at det er nødvendigt at harmonisere begge instrumenters kontrol- og håndhævelsesprocedurer ved at udvide de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen.

| 1.6 | Der vil være væsentlige udfordringer forbundet med overholdelsen og håndhævelsen af de strukturelle krav til de søfarendes opholdsrum, navnlig i visse sektorer inden for søfartsindustrien. Havnestatskontrolpersonalet bør anerkende flagstaternes bestemmelser om tilsvarende regler og sanktioner vedrørende undtagelser og fravigelser, i overensstemmelse med erklæringen om søfarendes arbejdsstandarder. |
| --- | --- |

1.6

Der vil være væsentlige udfordringer forbundet med overholdelsen og håndhævelsen af de strukturelle krav til de søfarendes opholdsrum, navnlig i visse sektorer inden for søfartsindustrien. Havnestatskontrolpersonalet bør anerkende flagstaternes bestemmelser om tilsvarende regler og sanktioner vedrørende undtagelser og fravigelser, i overensstemmelse med erklæringen om søfarendes arbejdsstandarder.

| 1.7 | En vis fleksibilitet vil være på sin plads i forbindelse med inspektion af mindre skibe i indenrigsfart, i modsætning til store skibe i udenrigsfart. De planlagte delegerede retsakter bør give vejledning om evaluering af problemer med henblik på yderligere tiltag. |
| --- | --- |

1.7

En vis fleksibilitet vil være på sin plads i forbindelse med inspektion af mindre skibe i indenrigsfart, i modsætning til store skibe i udenrigsfart. De planlagte delegerede retsakter bør give vejledning om evaluering af problemer med henblik på yderligere tiltag.

| 1.8 | EØSU mener, at de foreslåede procedurer for havnestatskontrolpersonale vedrørende håndtering af klager i forbindelse med konventionen om søfarendes arbejdsforhold, der ikke kan løses om bord, bør omfatte et andet trin, hvor klagerne henvises til skibsejeren, som så træffer de nødvendige foranstaltninger. Dette skridt er i overensstemmelse med konventionen om søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- |

1.8

EØSU mener, at de foreslåede procedurer for havnestatskontrolpersonale vedrørende håndtering af klager i forbindelse med konventionen om søfarendes arbejdsforhold, der ikke kan løses om bord, bør omfatte et andet trin, hvor klagerne henvises til skibsejeren, som så træffer de nødvendige foranstaltninger. Dette skridt er i overensstemmelse med konventionen om søfarendes arbejdsforhold.

| 1.9 | EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre, at håndhævelsen i tredjelande af den fremtidige EU-lovgivning om søfarendes hjemlande stemmer overens med indholdet og ordlyden af konventionen om søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- |

1.9

EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre, at håndhævelsen i tredjelande af den fremtidige EU-lovgivning om søfarendes hjemlande stemmer overens med indholdet og ordlyden af konventionen om søfarendes arbejdsforhold.

| 1.10 | Den brede definition af "søfarende" kan omfatte forskellige personalegrupper, der er beskæftiget på et skib, og som kan betragtes som søfolk. Udvalget mener, at medlemsstaterne bør anerkende ILO's resolutioner og dermed forbundne retningslinjer i gennemførelsen og håndhævelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold, og at man bør respektere flagstaternes ret til at træffe afgørelser på dette område. |
| --- | --- |

1.10

Den brede definition af "søfarende" kan omfatte forskellige personalegrupper, der er beskæftiget på et skib, og som kan betragtes som søfolk. Udvalget mener, at medlemsstaterne bør anerkende ILO's resolutioner og dermed forbundne retningslinjer i gennemførelsen og håndhævelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold, og at man bør respektere flagstaternes ret til at træffe afgørelser på dette område.

| 1.11 | Eftersom det foreslåede direktiv om flagstaters ansvar ikke er præcist nok, når det gælder administrationens muligheder for at uddelegere inspektionsopgaver eller udstede certifikater til anerkendte organisationer, mener EØSU, at medlemsstaterne selv kan gøre dette i deres gennemførelsesretsakter. |
| --- | --- |

1.11

Eftersom det foreslåede direktiv om flagstaters ansvar ikke er præcist nok, når det gælder administrationens muligheder for at uddelegere inspektionsopgaver eller udstede certifikater til anerkendte organisationer, mener EØSU, at medlemsstaterne selv kan gøre dette i deres gennemførelsesretsakter.

2.   Indledning

| 2.1 | Konventionen om søfarendes arbejdsforhold (MLC), som blev vedtaget af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) den 23. februar 2006, har til formål at skabe lige konkurrencevilkår i den internationale søfartssektor gennem fælles minimumsstandarder for alle flag og søfarende. |
| --- | --- |

2.1

Konventionen om søfarendes arbejdsforhold (MLC), som blev vedtaget af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) den 23. februar 2006, har til formål at skabe lige konkurrencevilkår i den internationale søfartssektor gennem fælles minimumsstandarder for alle flag og søfarende.

| 2.2 | Konventionen, eller charteret for søfarendes rettigheder, blev udformet med det formål at opnå næsten universel ratificering, på baggrund af en kombination af faste bestemmelser vedrørende rettigheder og fleksibilitet med hensyn til gennemførelsen af de mere tekniske krav og ved hjælp af de fordele, der gives til de lande, der ratificerer den. Konventionen er den fjerde søjle i den internationale lovgivning om skibes kvalitet. Den supplerer Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) tre vigtige konventioner, nemlig den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS), den internationale konvention af 1978 om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold (STCW) samt den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe samt 1978-protokollen hertil (MARPOL). Formålet med konventionen er at sikre verdensomspændende beskyttelse af søfarendes rettigheder og skabe lige vilkår for lande og skibsejere, som forpligter sig til at give søfarende ordentlige arbejds- og levevilkår og beskytte dem mod illoyal konkurrence fra skibe, der ikke lever op til standarderne. |
| --- | --- |

2.2

Konventionen, eller charteret for søfarendes rettigheder, blev udformet med det formål at opnå næsten universel ratificering, på baggrund af en kombination af faste bestemmelser vedrørende rettigheder og fleksibilitet med hensyn til gennemførelsen af de mere tekniske krav og ved hjælp af de fordele, der gives til de lande, der ratificerer den. Konventionen er den fjerde søjle i den internationale lovgivning om skibes kvalitet. Den supplerer Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) tre vigtige konventioner, nemlig den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS), den internationale konvention af 1978 om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold (STCW) samt den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe samt 1978-protokollen hertil (MARPOL). Formålet med konventionen er at sikre verdensomspændende beskyttelse af søfarendes rettigheder og skabe lige vilkår for lande og skibsejere, som forpligter sig til at give søfarende ordentlige arbejds- og levevilkår og beskytte dem mod illoyal konkurrence fra skibe, der ikke lever op til standarderne.

| 2.3 | Minimumsstandarderne i konventionen om søfarendes arbejdsforhold skal gennemføres af alle lande, der ratificerer den, gennem nationale standarder og forskrifter. Et bredt internationalt samarbejde er en forudsætning for, at konventionens håndhævelses- og overholdelsesordning kan fungere effektivt. Eftersom flere af forpligtelserne under konventionen er rettet mod skibsejerne og flagstaterne, er det vigtigt, at stater med stærke maritime interesser ratificerer konventionen. |
| --- | --- |

2.3

Minimumsstandarderne i konventionen om søfarendes arbejdsforhold skal gennemføres af alle lande, der ratificerer den, gennem nationale standarder og forskrifter. Et bredt internationalt samarbejde er en forudsætning for, at konventionens håndhævelses- og overholdelsesordning kan fungere effektivt. Eftersom flere af forpligtelserne under konventionen er rettet mod skibsejerne og flagstaterne, er det vigtigt, at stater med stærke maritime interesser ratificerer konventionen.

3.   Resumé af Kommissionens forslag

| 3.1 | I forslagene fremhæves det, at medlemsstaterne og Kommissionen støttede ILO's indsats for vedtagelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold. EU's store interesse i ikrafttrædelsen af konventionen kom til udtryk med afgørelse nr. 2007/431/EF (1) om bemyndigelse af medlemsstaterne til at ratificere konventionen i EU's interesse. |
| --- | --- |

3.1

I forslagene fremhæves det, at medlemsstaterne og Kommissionen støttede ILO's indsats for vedtagelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold. EU's store interesse i ikrafttrædelsen af konventionen kom til udtryk med afgørelse nr. 2007/431/EF (1) om bemyndigelse af medlemsstaterne til at ratificere konventionen i EU's interesse.

| 3.2 | Kommissionen understreger vigtigheden af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskabs Rederisammenslutning (ECSA) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om konventionen af søfarendes arbejdsforhold (2006) som anført i direktiv 2009/13/EF (2). Dette direktiv har bragt den europæiske lovgivning i overensstemmelse med de internationale standarder, der er fastsat i konventionen om søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- |

3.2

Kommissionen understreger vigtigheden af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskabs Rederisammenslutning (ECSA) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om konventionen af søfarendes arbejdsforhold (2006) som anført i direktiv 2009/13/EF (2). Dette direktiv har bragt den europæiske lovgivning i overensstemmelse med de internationale standarder, der er fastsat i konventionen om søfarendes arbejdsforhold.

| 3.3 | Forslaget til direktiv om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol (3) og til direktiv om flagstaters ansvar for håndhævelsen af direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem Det Europæiske Fællesskabs Rederisammenslutning (ECSA) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold, samt ændring af direktiv 1999/63/EF (4) sigter mod at fremme EU's politik om havrelaterede erhverv vha. gennemførelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold fra 2006. De nuværende initiativer har til formål at fastlægge de mekanismer og procedurer, der er nødvendige for at sikre, at konventionen om søfarendes rettigheder gennemføres fuldt og effektivt af medlemsstater, der optræder både som flag- og havnestater. Begge direktiver træder i kraft på den dato, hvor konventionen af 2006 om søfarendes rettigheder træder i kraft, med en gennemførelsesperiode på 12 måneder. |
| --- | --- |

3.3

Forslaget til direktiv om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol (3) og til direktiv om flagstaters ansvar for håndhævelsen af direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem Det Europæiske Fællesskabs Rederisammenslutning (ECSA) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold, samt ændring af direktiv 1999/63/EF (4) sigter mod at fremme EU's politik om havrelaterede erhverv vha. gennemførelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold fra 2006. De nuværende initiativer har til formål at fastlægge de mekanismer og procedurer, der er nødvendige for at sikre, at konventionen om søfarendes rettigheder gennemføres fuldt og effektivt af medlemsstater, der optræder både som flag- og havnestater. Begge direktiver træder i kraft på den dato, hvor konventionen af 2006 om søfarendes rettigheder træder i kraft, med en gennemførelsesperiode på 12 måneder.

| 3.4 | Forslagene til ændring af direktivet om havnestatskontrol (2009/16/EF):






  — | medtager certifikatet for søfarendes arbejdsstandarder og erklæringen om søfarendes arbejdsstandarder i de dokumenter, der skal kontrolleres af inspektørerne |
| --- | --- | --- |

3.4

Forslagene til ændring af direktivet om havnestatskontrol (2009/16/EF):

—

medtager certifikatet for søfarendes arbejdsstandarder og erklæringen om søfarendes arbejdsstandarder i de dokumenter, der skal kontrolleres af inspektørerne

| — | udvider omfanget af inspektioner til nye punkter (f.eks. eksistensen af en tilstrækkelig ansættelseskontrakt for hver søfarende, som omfatter de krævede bestemmelser og undertegnes af begge parter) |
| --- | --- |

—

udvider omfanget af inspektioner til nye punkter (f.eks. eksistensen af en tilstrækkelig ansættelseskontrakt for hver søfarende, som omfatter de krævede bestemmelser og undertegnes af begge parter)

| — | udvider omfanget af undersøgelser i tilfælde af klager og fastlægger den hensigtsmæssige procedure samt |
| --- | --- |

—

udvider omfanget af undersøgelser i tilfælde af klager og fastlægger den hensigtsmæssige procedure samt

| — | fastsætter nye regler om delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser efter Lissabontraktatens ikrafttræden. |
| --- | --- |

—

fastsætter nye regler om delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser efter Lissabontraktatens ikrafttræden.

| 3.5 | Det foreslåede nye direktiv om flagstatens ansvar:






  — | fastsætter EU-flagstaternes forpligtelse til at etablere mekanismer for at leve op til deres ansvar for håndhævelsen af direktiv 2009/13/EF |
| --- | --- | --- |

3.5

Det foreslåede nye direktiv om flagstatens ansvar:

—

fastsætter EU-flagstaternes forpligtelse til at etablere mekanismer for at leve op til deres ansvar for håndhævelsen af direktiv 2009/13/EF

| — | fastlægger erhvervskvalifikationer og uafhængighed for personale med ansvar for at kontrollere bestemmelserne, der er omhandlet i direktiv 2009/13/EF, samt |
| --- | --- |

—

fastlægger erhvervskvalifikationer og uafhængighed for personale med ansvar for at kontrollere bestemmelserne, der er omhandlet i direktiv 2009/13/EF, samt

| — | opstiller de principper og procedurer, der skal følges af flagstaternes kompetente personale, når de håndterer klager om bord på skibe, der fører EU-flag. |
| --- | --- |

—

opstiller de principper og procedurer, der skal følges af flagstaternes kompetente personale, når de håndterer klager om bord på skibe, der fører EU-flag.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | EØSU tilslutter sig den overordnede politik om, at EU-lovgivningen om arbejdsvilkår bør være i fuld overensstemmelse med den internationale lovgivning, herunder konventionen om søfarendes arbejdsforhold samt STCW-konventionen, under hensyntagen til eventuelle højere standarder, der måtte eksistere i EU. |
| --- | --- |

4.1

EØSU tilslutter sig den overordnede politik om, at EU-lovgivningen om arbejdsvilkår bør være i fuld overensstemmelse med den internationale lovgivning, herunder konventionen om søfarendes arbejdsforhold samt STCW-konventionen, under hensyntagen til eventuelle højere standarder, der måtte eksistere i EU.

| 4.2 | EØSU konstaterer, at konventionen af 2006 om søfarendes rettigheder endnu ikke er bindende i henhold til international ret, og at det påhviler medlemsstaterne at gennemføre den gennem deres nationale lovgivning. I ILO's retningslinjer for flagstats- og havnestatskontrol fremhæves det, at de relevante nationale love og bestemmelser, kollektive overenskomster eller andre gennemførelsesforanstaltninger for konventionen for søfarendes arbejdsforhold i flagstaten er at betragte som en autoritativ erklæring om flagstatens krav. Desuden henviser de til fleksibiliteten i gennemførelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold, der kan opnås gennem betydelig national ækvivalens og det spillerum, flagstaterne gives mht. de konkrete gennemførelsesforanstaltninger. Derfor er det nødvendigt, at konventionen om søfarendes arbejdsforhold fortolkes og håndhæves på samme måde i EU's medlemsstater og i tredjelande. |
| --- | --- |

4.2

EØSU konstaterer, at konventionen af 2006 om søfarendes rettigheder endnu ikke er bindende i henhold til international ret, og at det påhviler medlemsstaterne at gennemføre den gennem deres nationale lovgivning. I ILO's retningslinjer for flagstats- og havnestatskontrol fremhæves det, at de relevante nationale love og bestemmelser, kollektive overenskomster eller andre gennemførelsesforanstaltninger for konventionen for søfarendes arbejdsforhold i flagstaten er at betragte som en autoritativ erklæring om flagstatens krav. Desuden henviser de til fleksibiliteten i gennemførelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold, der kan opnås gennem betydelig national ækvivalens og det spillerum, flagstaterne gives mht. de konkrete gennemførelsesforanstaltninger. Derfor er det nødvendigt, at konventionen om søfarendes arbejdsforhold fortolkes og håndhæves på samme måde i EU's medlemsstater og i tredjelande.

| 4.3 | EØSU anerkender, at vedtagelsen af direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem Det Europæiske Fællesskabs Rederisammenslutning (ECSA) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold er et stor sejr for den sociale dialog på sektorplan, der bør give konkrete resultater. Den største udfordring består i at bekæmpe årsagerne til de søfarendes træthed ved at kontrollere deres arbejds- og hviletider. |
| --- | --- |

4.3

EØSU anerkender, at vedtagelsen af direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem Det Europæiske Fællesskabs Rederisammenslutning (ECSA) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold er et stor sejr for den sociale dialog på sektorplan, der bør give konkrete resultater. Den største udfordring består i at bekæmpe årsagerne til de søfarendes træthed ved at kontrollere deres arbejds- og hviletider.

| 4.4 | EØSU henleder opmærksomheden på følgende udtalelser:






  — | udtalelsen om den tredje søfartssikkerhedspakke
   (5), hvormed udvalget støttede bestræbelserne på at identificere, hvordan man bedst gennemfører konventionen om søfarendes sikkerhed i EU-lovgivningen. I udtalelsen opfordredes EU til at gøre en målrettet indsats for processen med at ratificere konventionen om søfarendes arbejdsforhold ved at opmuntre EØS-landene og de tredjelande, der er omfattet af aftaler om økonomisk samarbejde, til at ratificere konventionen |
| --- | --- | --- |

4.4

EØSU henleder opmærksomheden på følgende udtalelser:

—

udtalelsen om den tredje søfartssikkerhedspakke
   (5), hvormed udvalget støttede bestræbelserne på at identificere, hvordan man bedst gennemfører konventionen om søfarendes sikkerhed i EU-lovgivningen. I udtalelsen opfordredes EU til at gøre en målrettet indsats for processen med at ratificere konventionen om søfarendes arbejdsforhold ved at opmuntre EØS-landene og de tredjelande, der er omfattet af aftaler om økonomisk samarbejde, til at ratificere konventionen

| — | udtalelsen om EU's maritime politik indtil 2018
   (6), hvor udvalget "henstiller til medlemsstaterne, at de ratificerer ILO's konvention fra 2006 om søfarendes arbejdsstandarder, idet den vil skabe lige vilkår for betingelserne ombord på skibe i hele verden og kunne medvirke til at trække unge til en søfartskarriere" |
| --- | --- |

—

udtalelsen om EU's maritime politik indtil 2018
   (6), hvor udvalget "henstiller til medlemsstaterne, at de ratificerer ILO's konvention fra 2006 om søfarendes arbejdsstandarder, idet den vil skabe lige vilkår for betingelserne ombord på skibe i hele verden og kunne medvirke til at trække unge til en søfartskarriere"

| — | udtalelsen om styrkelse af søfarendes arbejdsstandarder
   (7), hvor EU's medlemsstater opfordres til hurtigst muligt at ratificere konventionen om søfarendes arbejdsforhold, og hvor udvalget anbefaler at udvikle operationelle retningslinjer for flag- og havnestater. |
| --- | --- |

—

udtalelsen om styrkelse af søfarendes arbejdsstandarder
   (7), hvor EU's medlemsstater opfordres til hurtigst muligt at ratificere konventionen om søfarendes arbejdsforhold, og hvor udvalget anbefaler at udvikle operationelle retningslinjer for flag- og havnestater.

| 4.5 | EØSU henviser endvidere til sin udtalelse om hvidbogen om et fælles europæisk transportområde
   (8), hvori "EU's medlemsstater opfordres til at ratificere Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO)'s konvention om søfarendes arbejdsforhold for at sikre lige vilkår på internationalt plan, uden at dette går ud over de højere standarder, der måtte eksistere i EU." EU-lovgivningen bør være i fuld overensstemmelse med den internationale lovgivning, især med konventionen om søfarendes arbejdsforhold (MLC) og Den Internationale Søfartsorganisation (IMO)'s konvention om uddannelse og certificering af søfarende (STCW-konventionen)". |
| --- | --- |

4.5

EØSU henviser endvidere til sin udtalelse om hvidbogen om et fælles europæisk transportområde
   (8), hvori "EU's medlemsstater opfordres til at ratificere Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO)'s konvention om søfarendes arbejdsforhold for at sikre lige vilkår på internationalt plan, uden at dette går ud over de højere standarder, der måtte eksistere i EU." EU-lovgivningen bør være i fuld overensstemmelse med den internationale lovgivning, især med konventionen om søfarendes arbejdsforhold (MLC) og Den Internationale Søfartsorganisation (IMO)'s konvention om uddannelse og certificering af søfarende (STCW-konventionen)".

| 4.6 | Forslagene imødekommer de berørte parters forventninger vedrørende styrkelse af søfartssikkerheden, forbedring af skibes kvalitet samt etablering af mere rimelige konkurrencevilkår mellem EU-operatører og tredjelandsoperatører samt mellem EU- og tredjelandsflag. Følgelig støtter udvalget princippet om at styrke konventionen om søfarendes arbejdsforhold ved at forbedre EU-lovgivningen. EU's indsats vil bidrage til målsætningerne for arbejdsgruppen vedrørende maritim beskæftigelse og konkurrenceevne, som blev iværksat af næstformand Siim Kallas, der har anbefalet håndhævelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold (juni 2011). |
| --- | --- |

4.6

Forslagene imødekommer de berørte parters forventninger vedrørende styrkelse af søfartssikkerheden, forbedring af skibes kvalitet samt etablering af mere rimelige konkurrencevilkår mellem EU-operatører og tredjelandsoperatører samt mellem EU- og tredjelandsflag. Følgelig støtter udvalget princippet om at styrke konventionen om søfarendes arbejdsforhold ved at forbedre EU-lovgivningen. EU's indsats vil bidrage til målsætningerne for arbejdsgruppen vedrørende maritim beskæftigelse og konkurrenceevne, som blev iværksat af næstformand Siim Kallas, der har anbefalet håndhævelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold (juni 2011).

5.   Særlige bemærkninger

Ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol

| 5.1 | EØSU mener, at omfanget af de delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, for det første bør udvides til også at omfatte detaljeret fastlæggelse af harmoniserede regler for gennemførelse af havnestatskontrollens procedurer for inspektion af skibe i henhold til konventionen om søfarendes arbejdsforhold, under hensyntagen til de gældende ILO-retningslinjer, og for det andet bringes i overensstemmelse med anvendelsesområdet for og procedurerne i direktiv 2009/16. |
| --- | --- |

5.1

EØSU mener, at omfanget af de delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, for det første bør udvides til også at omfatte detaljeret fastlæggelse af harmoniserede regler for gennemførelse af havnestatskontrollens procedurer for inspektion af skibe i henhold til konventionen om søfarendes arbejdsforhold, under hensyntagen til de gældende ILO-retningslinjer, og for det andet bringes i overensstemmelse med anvendelsesområdet for og procedurerne i direktiv 2009/16.

| 5.2 | I sin udtalelse om den tredje søfartssikkerhedspakke (9) bifaldt EØSU, "at direktivet indfører inspektion af arbejdsvilkårene om bord, eftersom den menneskelige faktor ofte spiller en væsentlig rolle i søulykker. Inspektionen af besætningsmedlemmers leve- og arbejdsvilkår om bord forudsætter flere inspektører, der er særligt kvalificerede på området". Derfor er det nødvendigt at uddanne inspektørerne ordentligt for at gøre dem i stand til at gennemføre den kontrol, konventionen om søfarendes arbejdsforhold foreskriver, så snart konventionen træder i kraft. EØSU opfordrer Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) og Parisaftalememorandummet om havnestatskontrol (MOU) til at fremme uddannelsen af inspektører med henblik på gennemførelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- |

5.2

I sin udtalelse om den tredje søfartssikkerhedspakke (9) bifaldt EØSU, "at direktivet indfører inspektion af arbejdsvilkårene om bord, eftersom den menneskelige faktor ofte spiller en væsentlig rolle i søulykker. Inspektionen af besætningsmedlemmers leve- og arbejdsvilkår om bord forudsætter flere inspektører, der er særligt kvalificerede på området". Derfor er det nødvendigt at uddanne inspektørerne ordentligt for at gøre dem i stand til at gennemføre den kontrol, konventionen om søfarendes arbejdsforhold foreskriver, så snart konventionen træder i kraft. EØSU opfordrer Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) og Parisaftalememorandummet om havnestatskontrol (MOU) til at fremme uddannelsen af inspektører med henblik på gennemførelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold.

| 5.3 | EØSU noterer sig, at artikel 13, stk. 1, litra c, i direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol foreskriver, at myndighederne i forbindelse med hver indledende inspektion af et skib sørger for, at skibsinspektøren "forvisser sig om, at skibets generelle tilstand, inklusive hygiejnen, er tilfredsstillende, herunder maskinrum og opholdsrum". I henhold til ILO's retningslinjer for havnestatskontrolpersonale, som foretager inspektioner under konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold, drejer den indledende inspektion – som ofte er den eneste – sig imidlertid primært om at kontrollere skibets certifikat for søfarendes arbejdsstandarder og erklæringen om søfarendes arbejdsstandarder. Disse dokumenter er det umiddelbare bevis på, at kravene i denne konvention vedrørende de søfarendes leve- og arbejdsvilkår er blevet opfyldt i det omfang, der er anført i dokumenterne. Der kan imidlertid være omstændigheder, hvor en mere detaljeret inspektion kan gennemføres med henblik på at erkyndige sig om arbejds- og leveforhold om bord på skibet. Man kan muligvis finde områder, hvor EU's nugældende direktiv 2009/16 og konventionen om søfarendes arbejdsforhold samt de hermed forbundne ILO-retningslinjer afviger fra hinanden i omfang og fremgangsmåde. Derfor er det er nødvendigt at harmonisere begge instrumenters kontrol- og håndhævelsesprocedurer ved at udvide de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, til også at omfatte fastlæggelsen af hensigtsmæssige harmoniserede foranstaltninger. |
| --- | --- |

5.3

EØSU noterer sig, at artikel 13, stk. 1, litra c, i direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol foreskriver, at myndighederne i forbindelse med hver indledende inspektion af et skib sørger for, at skibsinspektøren "forvisser sig om, at skibets generelle tilstand, inklusive hygiejnen, er tilfredsstillende, herunder maskinrum og opholdsrum". I henhold til ILO's retningslinjer for havnestatskontrolpersonale, som foretager inspektioner under konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold, drejer den indledende inspektion – som ofte er den eneste – sig imidlertid primært om at kontrollere skibets certifikat for søfarendes arbejdsstandarder og erklæringen om søfarendes arbejdsstandarder. Disse dokumenter er det umiddelbare bevis på, at kravene i denne konvention vedrørende de søfarendes leve- og arbejdsvilkår er blevet opfyldt i det omfang, der er anført i dokumenterne. Der kan imidlertid være omstændigheder, hvor en mere detaljeret inspektion kan gennemføres med henblik på at erkyndige sig om arbejds- og leveforhold om bord på skibet. Man kan muligvis finde områder, hvor EU's nugældende direktiv 2009/16 og konventionen om søfarendes arbejdsforhold samt de hermed forbundne ILO-retningslinjer afviger fra hinanden i omfang og fremgangsmåde. Derfor er det er nødvendigt at harmonisere begge instrumenters kontrol- og håndhævelsesprocedurer ved at udvide de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, til også at omfatte fastlæggelsen af hensigtsmæssige harmoniserede foranstaltninger.

| 5.4 | Der vil være væsentlige udfordringer forbundet med at overholde og håndhæve de strukturelle krav til de søfarendes opholdsrum, navnlig i visse sektorer inden for søfartsindustrien såsom store yachts, der anvendes i erhvervsøjemed, eller mindre fartøjer. EØSU noterer sig, at konventionen om søfarendes arbejdsforhold rummer mulighed for, at flagstater i givet fald gennem bestemmelser i deres love, forskrifter eller andre foranstaltninger, som i alt væsentligt svarer til bestemmelserne, indfører og fastsætter undtagelser, fravigelser eller anden fleksibel brug af standarderne i konventionen i samråd med skibsejernes og de søfarendes organisationer. Derfor forventer EØSU, at havnestatskontrolpersonalet i sine afgørelser anerkender flagstaternes beslutninger, i overensstemmelse med erklæringen om søfarendes arbejdsstandarder. |
| --- | --- |

5.4

Der vil være væsentlige udfordringer forbundet med at overholde og håndhæve de strukturelle krav til de søfarendes opholdsrum, navnlig i visse sektorer inden for søfartsindustrien såsom store yachts, der anvendes i erhvervsøjemed, eller mindre fartøjer. EØSU noterer sig, at konventionen om søfarendes arbejdsforhold rummer mulighed for, at flagstater i givet fald gennem bestemmelser i deres love, forskrifter eller andre foranstaltninger, som i alt væsentligt svarer til bestemmelserne, indfører og fastsætter undtagelser, fravigelser eller anden fleksibel brug af standarderne i konventionen i samråd med skibsejernes og de søfarendes organisationer. Derfor forventer EØSU, at havnestatskontrolpersonalet i sine afgørelser anerkender flagstaternes beslutninger, i overensstemmelse med erklæringen om søfarendes arbejdsstandarder.

| 5.5 | Konventionen om søfarendes arbejdsforhold anerkender, at ILO's medlemmer bør have en vis fleksibilitet i håndteringen af specifikke nationale forhold, navnlig mht. mindre skibe og skibe, som ikke er i udenrigsfart eller særlige skibstyper. Derfor kan regelmæssige inspektioner af mindre fartøjer i indenrigsfart meget vel adskille sig fra inspektioner af store skibe i udenrigsfart. EØSU forudser desuden, at havnestatskontrollen vil opleve betydelige operationelle udfordringer, når det gælder grundige inspektioner og vurderingen af mangler med henblik på yderligere tiltag. Udvalget mener, at dette og lignende spørgsmål bør behandles indgående og løses fornuftigt vha. de foreslåede delegerede retsakter, som tager hensyn til den gældende nationale lovgivning til gennemførelse af konventionen om søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- |

5.5

Konventionen om søfarendes arbejdsforhold anerkender, at ILO's medlemmer bør have en vis fleksibilitet i håndteringen af specifikke nationale forhold, navnlig mht. mindre skibe og skibe, som ikke er i udenrigsfart eller særlige skibstyper. Derfor kan regelmæssige inspektioner af mindre fartøjer i indenrigsfart meget vel adskille sig fra inspektioner af store skibe i udenrigsfart. EØSU forudser desuden, at havnestatskontrollen vil opleve betydelige operationelle udfordringer, når det gælder grundige inspektioner og vurderingen af mangler med henblik på yderligere tiltag. Udvalget mener, at dette og lignende spørgsmål bør behandles indgående og løses fornuftigt vha. de foreslåede delegerede retsakter, som tager hensyn til den gældende nationale lovgivning til gennemførelse af konventionen om søfarendes arbejdsforhold.

| 5.6 | I den foreslåede nye artikel 18a, "Klager vedrørende konventionen om søfarendes arbejdsstandarder af 2006", fastsættes det i stk. 1, at hvis en klage ikke kan løses om bord, skal havnestatskontrolpersonalet henvise sagen til flagstatens myndigheder, som træffer de nødvendige foranstaltninger. EØSU mener, at de foreslåede procedurer skal omfatte et andet trin for henvisning af klager til skibsejeren, som træffer de nødvendige foranstaltninger. Dette skridt er i overensstemmelse med konventionen om søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- |

5.6

I den foreslåede nye artikel 18a, "Klager vedrørende konventionen om søfarendes arbejdsstandarder af 2006", fastsættes det i stk. 1, at hvis en klage ikke kan løses om bord, skal havnestatskontrolpersonalet henvise sagen til flagstatens myndigheder, som træffer de nødvendige foranstaltninger. EØSU mener, at de foreslåede procedurer skal omfatte et andet trin for henvisning af klager til skibsejeren, som træffer de nødvendige foranstaltninger. Dette skridt er i overensstemmelse med konventionen om søfarendes arbejdsforhold.

Om det nye direktiv om opfyldelse af kravene til flagstater

| 5.7 | Mange EU-medlemsstater er allerede nået langt i processen med at ratificere og gennemføre konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og nogle er endda færdige. Gennemførelsen af konventionens krav om ansættelse og social sikring af søfarende, der er statsborgere, bosiddende eller hjemmehørende i et land, der leverer arbejdskraft, vil skabe væsentlige operationelle problemer. EØSU opfordrer Kommissionen til omgående at tage spørgsmålet op og sikre, at håndhævelsen i tredjelande af EU-lovgivningen om søfarendes hjemlande stemmer overens med indholdet og ordlyden af konventionen om søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- |

5.7

Mange EU-medlemsstater er allerede nået langt i processen med at ratificere og gennemføre konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og nogle er endda færdige. Gennemførelsen af konventionens krav om ansættelse og social sikring af søfarende, der er statsborgere, bosiddende eller hjemmehørende i et land, der leverer arbejdskraft, vil skabe væsentlige operationelle problemer. EØSU opfordrer Kommissionen til omgående at tage spørgsmålet op og sikre, at håndhævelsen i tredjelande af EU-lovgivningen om søfarendes hjemlande stemmer overens med indholdet og ordlyden af konventionen om søfarendes arbejdsforhold.

| 5.8 | Flagstaterne opfordrer skibsejerne til at træffe foranstaltninger for at sikre overholdelsen. Ifølge artikel II i konventionen om søfarendes arbejdsforhold defineres "søfarende" som "en person, der, uanset i hvilken stilling, er ansat eller forhyret eller arbejder om bord på et skib, for hvilket denne aftale er gældende". Denne brede definition åbner mulighed for, at befragterpersonale – f.eks. geologer og dykkere om bord på fartøjer, der opererer i offshoreindustrien – eller personale, der ikke er direkte ansat af skibsejeren, eller sikkerhedsvagter om bord på skibe, der har en kontraktlig aftale med henblik på at afværge sørøveri, kan betragtes som "søfarende". I erkendelsen af, at der kan opstå situationer, hvor et medlem kan være i tvivl om, hvorvidt bestemte persongrupper, som i perioder udfører arbejde om bord på et skib, skal kategoriseres som søfarende i henhold til konventionen, uddybede ILO problematikken i resolution VII fra den 94. Internationale Arbejdskonference (maritime anliggender). Hvis der hersker tvivl om, hvorvidt bestemte persongrupper skal kategoriseres som "søfarende" i henhold til konventionen, skal spørgsmålet under alle omstændigheder og i overensstemmelse med artikel II, stk. 3 afgøres af den kompetente myndighed i den enkelte medlemsstat efter samråd med skibsejernes og de søfarendes organisationer, der beskæftiger sig med dette spørgsmål. EØSU mener, at medlemsstaterne bør anerkende ILO's resolutioner og dermed forbundne retningslinjer i gennemførelsen og håndhævelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold, og at princippet konsekvent bør opretholdes. |
| --- | --- |

5.8

Flagstaterne opfordrer skibsejerne til at træffe foranstaltninger for at sikre overholdelsen. Ifølge artikel II i konventionen om søfarendes arbejdsforhold defineres "søfarende" som "en person, der, uanset i hvilken stilling, er ansat eller forhyret eller arbejder om bord på et skib, for hvilket denne aftale er gældende". Denne brede definition åbner mulighed for, at befragterpersonale – f.eks. geologer og dykkere om bord på fartøjer, der opererer i offshoreindustrien – eller personale, der ikke er direkte ansat af skibsejeren, eller sikkerhedsvagter om bord på skibe, der har en kontraktlig aftale med henblik på at afværge sørøveri, kan betragtes som "søfarende". I erkendelsen af, at der kan opstå situationer, hvor et medlem kan være i tvivl om, hvorvidt bestemte persongrupper, som i perioder udfører arbejde om bord på et skib, skal kategoriseres som søfarende i henhold til konventionen, uddybede ILO problematikken i resolution VII fra den 94. Internationale Arbejdskonference (maritime anliggender). Hvis der hersker tvivl om, hvorvidt bestemte persongrupper skal kategoriseres som "søfarende" i henhold til konventionen, skal spørgsmålet under alle omstændigheder og i overensstemmelse med artikel II, stk. 3 afgøres af den kompetente myndighed i den enkelte medlemsstat efter samråd med skibsejernes og de søfarendes organisationer, der beskæftiger sig med dette spørgsmål. EØSU mener, at medlemsstaterne bør anerkende ILO's resolutioner og dermed forbundne retningslinjer i gennemførelsen og håndhævelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold, og at princippet konsekvent bør opretholdes.

| 5.9 | Hvad angår artikel 4, "Personale med ansvar for kontrol med overholdelse", konstaterer EØSU, at ILO-retningslinjerne for havnestatskontrolpersonale, der foretager inspektioner i henhold til konventionen om søfarendes arbejdsforhold, er udviklet for at bistå havnestaternes administrationer med effektivt at opfylde forpligtelserne i konventionen om søfarendes arbejdsforhold. I de fleste tilfælde vil inspektionerne involvere personale, der allerede er kvalificeret i henhold til de eksisterende havnestatskontrolordninger, som er udviklet i forbindelse med IMO-konventionerne og i henhold til det regionale aftalememorandum om havnestatskontrol. Det er tilfældet for de EU-medlemsstater, som er omfattet af Parisaftalememorandummet og direktiv 2009/16/EF. |
| --- | --- |

5.9

Hvad angår artikel 4, "Personale med ansvar for kontrol med overholdelse", konstaterer EØSU, at ILO-retningslinjerne for havnestatskontrolpersonale, der foretager inspektioner i henhold til konventionen om søfarendes arbejdsforhold, er udviklet for at bistå havnestaternes administrationer med effektivt at opfylde forpligtelserne i konventionen om søfarendes arbejdsforhold. I de fleste tilfælde vil inspektionerne involvere personale, der allerede er kvalificeret i henhold til de eksisterende havnestatskontrolordninger, som er udviklet i forbindelse med IMO-konventionerne og i henhold til det regionale aftalememorandum om havnestatskontrol. Det er tilfældet for de EU-medlemsstater, som er omfattet af Parisaftalememorandummet og direktiv 2009/16/EF.

| 5.10 | Et vigtigt aspekt af håndhævelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold bliver flagstatsadministrationernes udstedelse af certifikater for søfarendes arbejdsstandarder. I henhold til konventionens forskrift 5.1.1. kan medlemmerne bemyndige organisationer som f.eks. klassifikationsselskaber til at foretage inspektioner eller udstede certifikater, eller begge dele. Dette princip er anerkendt i EU-lovgivningen, nærmere bestemt dels i direktiv 2009/15/EF om "fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed", dels i direktiv 2009/21/EF om opfyldelse af kravene til flagstater. Eftersom det foreslåede direktiv ikke er præcist nok, når det gælder administrationens muligheder for at uddelegere opgaver til anerkendte organisationer, mener EØSU, at medlemsstaterne selv kan gøre dette i deres gennemførelsesretsakter. |
| --- | --- |

5.10

Et vigtigt aspekt af håndhævelsen af konventionen om søfarendes arbejdsforhold bliver flagstatsadministrationernes udstedelse af certifikater for søfarendes arbejdsstandarder. I henhold til konventionens forskrift 5.1.1. kan medlemmerne bemyndige organisationer som f.eks. klassifikationsselskaber til at foretage inspektioner eller udstede certifikater, eller begge dele. Dette princip er anerkendt i EU-lovgivningen, nærmere bestemt dels i direktiv 2009/15/EF om "fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed", dels i direktiv 2009/21/EF om opfyldelse af kravene til flagstater. Eftersom det foreslåede direktiv ikke er præcist nok, når det gælder administrationens muligheder for at uddelegere opgaver til anerkendte organisationer, mener EØSU, at medlemsstaterne selv kan gøre dette i deres gennemførelsesretsakter.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT L 161 af 22.6.2007, s. 63-64.

1

(2)  EUT L 124 af 20.5.2009, s. 30-50.

2

(3)  COM(2012) 129 final

3

(4)  COM(2012) 134 final

4

(5)  EUT C 318 af 23.12.2006, s. 195-201.

5

(6)  EUT C 255 af 22.9.2010, s. 103-109.

6

(7)  EUT C 97 af 28.4.2007, s. 33.

7

(8)  EUT C 24 af 28.4.2007, s. 146.

8

(9)  EUT C 318 af 23.12.2006, s. 195-201.

9

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/158 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/158

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophugning af skibe«

COM(2012) 118 final – 2012/0055 (COD)

2012/C 299/29

Ordfører: Martin SIECKER

Rådet besluttede den 10. april 2012 og Europa-Parlamentet den 19. april 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophugning af skibe"

COM(2012) 118 final — 2012/0055 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 26. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli, følgende udtalelse med 122 stemmer for, 31 imod og 6 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Ophugning af skibe foregår på en uforsvarlig måde. De fleste skibe ophugges ved grundstødning (beaching), hvor skibene sejles på grund på en strand i Indien, Bangladesh eller Pakistan. Herefter bliver de hugget op af ufaglært personale, heriblandt børn, uden ordentligt værktøj og uden nogen form for beskyttelse mod de store mængder farlige stoffer, der frigøres ved ophugningen. |
| --- | --- |

1.1

Ophugning af skibe foregår på en uforsvarlig måde. De fleste skibe ophugges ved grundstødning (beaching), hvor skibene sejles på grund på en strand i Indien, Bangladesh eller Pakistan. Herefter bliver de hugget op af ufaglært personale, heriblandt børn, uden ordentligt værktøj og uden nogen form for beskyttelse mod de store mængder farlige stoffer, der frigøres ved ophugningen.

| 1.2 | Udtjente skibe betragtes som farligt affald og er omfattet af Baselkonventionen, som fastsætter regler for transport af farligt affald. Da reglerne i Baselkonventionen i årevis er blevet omgået systematisk og massivt, vedtog Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) i 2009 Hongkongkonventionen om sikker og miljømæssigt forsvarlig ophugning af skibe. EU og EU's medlemsstater er nået til den konklusion, at begge konventioner synes at sikre et passende kontrol- og håndhævelsesniveau for skibe klassificeret som affald. Alle afrikanske lande og en række latinamerikanske lande er uenige i denne konklusion. Hongkongkonventionen træder i kraft, når den er blevet ratificeret af tilstrækkeligt mange lande, formodentlig omkring år 2020. |
| --- | --- |

1.2

Udtjente skibe betragtes som farligt affald og er omfattet af Baselkonventionen, som fastsætter regler for transport af farligt affald. Da reglerne i Baselkonventionen i årevis er blevet omgået systematisk og massivt, vedtog Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) i 2009 Hongkongkonventionen om sikker og miljømæssigt forsvarlig ophugning af skibe. EU og EU's medlemsstater er nået til den konklusion, at begge konventioner synes at sikre et passende kontrol- og håndhævelsesniveau for skibe klassificeret som affald. Alle afrikanske lande og en række latinamerikanske lande er uenige i denne konklusion. Hongkongkonventionen træder i kraft, når den er blevet ratificeret af tilstrækkeligt mange lande, formodentlig omkring år 2020.

| 1.3 | Den Europæiske Union har et stort ansvar på dette område, fordi en stor del af verdensflåden ejes af redere fra EU's medlemsstater. Kommissionen har i årevis været bekymret for udviklingen i denne sektor. Derfor besluttede den for nogle år siden at gøre noget ved det. Gennem de seneste 5 år har Kommissionen offentliggjort først en grønbog, dernæst et strategipapir om emnet og nu et forslag til forordning. Med den foreslåede EU-forordning fremskyndes gennemførelsen af nogle af Hongkongkonventionens krav. |
| --- | --- |

1.3

Den Europæiske Union har et stort ansvar på dette område, fordi en stor del af verdensflåden ejes af redere fra EU's medlemsstater. Kommissionen har i årevis været bekymret for udviklingen i denne sektor. Derfor besluttede den for nogle år siden at gøre noget ved det. Gennem de seneste 5 år har Kommissionen offentliggjort først en grønbog, dernæst et strategipapir om emnet og nu et forslag til forordning. Med den foreslåede EU-forordning fremskyndes gennemførelsen af nogle af Hongkongkonventionens krav.

| 1.4 | Forslaget til forordning om ophugning af skibe er temmelig tandløst i forhold til grønbogen og strategipapiret om emnet. De to tidligere dokumenter indeholder en rammende analyse af problemerne med ophugning af skibe i især Bangladesh, Indien og Pakistan, og der gives udtryk for den overbevisning, at der kræves kraftige foranstaltninger for at ændre på de forfærdelige forhold i disse lande. De foranstaltninger, som stilles i udsigt i forslaget til forordning, løser dog ikke problemerne. EØSU kan derfor kun konkludere, at den politiske vilje til at løse problemerne tydeligvis mangler. |
| --- | --- |

1.4

Forslaget til forordning om ophugning af skibe er temmelig tandløst i forhold til grønbogen og strategipapiret om emnet. De to tidligere dokumenter indeholder en rammende analyse af problemerne med ophugning af skibe i især Bangladesh, Indien og Pakistan, og der gives udtryk for den overbevisning, at der kræves kraftige foranstaltninger for at ændre på de forfærdelige forhold i disse lande. De foranstaltninger, som stilles i udsigt i forslaget til forordning, løser dog ikke problemerne. EØSU kan derfor kun konkludere, at den politiske vilje til at løse problemerne tydeligvis mangler.

| 1.5 | I forslaget mangler bl.a. et økonomisk instrument, som Kommissionen kan bruge til at styre udviklingen i den ønskede retning. I de tidligere dokumenter blev et sådant instrument nævnt. Kommissionen har undersøgt mulighederne for at oprette en fond, som alle skibe, der anløber en europæisk havn, skal betale til. Beløbets størrelse tænkes fastsat ud fra en kombination af tonnage og giftighed. Anvendelsen af en sådan fond passer perfekt til "forureneren betaler"-princippet. Pengene kan bl.a. bruges til at forbedre arbejdsvilkårene i Sydøstasien ved at uddanne arbejdstagerne i sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, ved at skabe en lokal bevidsthed om farerne ved uforsvarlig ophugning af store havgående skibe og ved at forbedre den lokale offentlige infrastruktur. |
| --- | --- |

1.5

I forslaget mangler bl.a. et økonomisk instrument, som Kommissionen kan bruge til at styre udviklingen i den ønskede retning. I de tidligere dokumenter blev et sådant instrument nævnt. Kommissionen har undersøgt mulighederne for at oprette en fond, som alle skibe, der anløber en europæisk havn, skal betale til. Beløbets størrelse tænkes fastsat ud fra en kombination af tonnage og giftighed. Anvendelsen af en sådan fond passer perfekt til "forureneren betaler"-princippet. Pengene kan bl.a. bruges til at forbedre arbejdsvilkårene i Sydøstasien ved at uddanne arbejdstagerne i sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, ved at skabe en lokal bevidsthed om farerne ved uforsvarlig ophugning af store havgående skibe og ved at forbedre den lokale offentlige infrastruktur.

| 1.6 | EØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at bruge disse penge til at opbygge ophugningskapacitet og etablere en ophugningsindustri i Europa. Der er tilstrækkelig dokkapacitet i EU, som ikke eller næsten ikke bruges til at bygge eller reparere skibe, men er velegnet til ophugning af skibe. Dette rimer fint med EU's ambitioner om at udvikle sig til et bæredygtigt genbrugssamfund, dvs. et samfund, der udvinder råstoffer af affald gennem et intelligent og finmasket genbrugssystem. Dette kan føre til høje økonomiske fortjenester på værdifulde materialer, som kan tilfredsstille en stor del af efterspørgslen på råvarer og skabe mange nye arbejdspladser. I betragtning af de stadig stigende råstofpriser og den høje arbejdsløshed i flere af EU's medlemsstater kan det blive en meget indbringende forretning for Europa som helhed. Endvidere ville en industri for ophugning af udtjente skibe være en mulighed for at udvikle de kystnære områder, uddanne unge til nye erhverv og give beskæftigelse til arbejdsløse. |
| --- | --- |

1.6

EØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at bruge disse penge til at opbygge ophugningskapacitet og etablere en ophugningsindustri i Europa. Der er tilstrækkelig dokkapacitet i EU, som ikke eller næsten ikke bruges til at bygge eller reparere skibe, men er velegnet til ophugning af skibe. Dette rimer fint med EU's ambitioner om at udvikle sig til et bæredygtigt genbrugssamfund, dvs. et samfund, der udvinder råstoffer af affald gennem et intelligent og finmasket genbrugssystem. Dette kan føre til høje økonomiske fortjenester på værdifulde materialer, som kan tilfredsstille en stor del af efterspørgslen på råvarer og skabe mange nye arbejdspladser. I betragtning af de stadig stigende råstofpriser og den høje arbejdsløshed i flere af EU's medlemsstater kan det blive en meget indbringende forretning for Europa som helhed. Endvidere ville en industri for ophugning af udtjente skibe være en mulighed for at udvikle de kystnære områder, uddanne unge til nye erhverv og give beskæftigelse til arbejdsløse.

| 1.7 | Eftersom Den Europæiske Union gerne ser, at dens skibe ophugges på en forsvarlig måde, er det ikke urimeligt at forlange, at den også bidrager til at betale for opbygningen af den kapacitet, der er nødvendig for, at det kan lade sig gøre i praksis. I en markedsøkonomi er intet nu engang gratis – alt har sin pris. Når det gælder forsvarlig ophugning af skibe, betales prisen i penge. I forbindelse med uforsvarlig ophugning betales en del af regningen på anden vis, f.eks. i form af forurening af det lokale miljø og tab af menneskeliv. Eftersom vi ikke ønsker at acceptere den slags værdier som legitime betalingsmidler inden for EU's grænser, kan vi heller ikke tillade, at de bruges som betaling i lande uden for Europa. Kommissionen burde lægge mere vægt på dette aspekt. Efter EØSU's mening burde Kommissionen derfor have fremlagt et bedre, mere kreativt, modigere og mere initiativrigt forslag i tråd med ambitionsniveauet i de tidligere kommissionsdokumenter og udvalgets udtalelser om disse. |
| --- | --- |

1.7

Eftersom Den Europæiske Union gerne ser, at dens skibe ophugges på en forsvarlig måde, er det ikke urimeligt at forlange, at den også bidrager til at betale for opbygningen af den kapacitet, der er nødvendig for, at det kan lade sig gøre i praksis. I en markedsøkonomi er intet nu engang gratis – alt har sin pris. Når det gælder forsvarlig ophugning af skibe, betales prisen i penge. I forbindelse med uforsvarlig ophugning betales en del af regningen på anden vis, f.eks. i form af forurening af det lokale miljø og tab af menneskeliv. Eftersom vi ikke ønsker at acceptere den slags værdier som legitime betalingsmidler inden for EU's grænser, kan vi heller ikke tillade, at de bruges som betaling i lande uden for Europa. Kommissionen burde lægge mere vægt på dette aspekt. Efter EØSU's mening burde Kommissionen derfor have fremlagt et bedre, mere kreativt, modigere og mere initiativrigt forslag i tråd med ambitionsniveauet i de tidligere kommissionsdokumenter og udvalgets udtalelser om disse.

| 1.8 | Med henblik på at tillade ophugning af skibe på anlæg, der er beliggende i lande, som ikke er medlem af OECD, anbefaler EØSU, for så vidt som disse anlæg lever op til kravene og er opført på en "europæisk liste", at forordningen udtrykkeligt baseres på retningslinjer fra relevante internationale organisationer (1) samt på selve konventionen og dens tekniske retningslinjer. |
| --- | --- |

1.8

Med henblik på at tillade ophugning af skibe på anlæg, der er beliggende i lande, som ikke er medlem af OECD, anbefaler EØSU, for så vidt som disse anlæg lever op til kravene og er opført på en "europæisk liste", at forordningen udtrykkeligt baseres på retningslinjer fra relevante internationale organisationer (1) samt på selve konventionen og dens tekniske retningslinjer.

2.   Indledning

| 2.1 | I slutningen af 1980'erne udløste det et ramaskrig i hele verden, at industrilande sendte giftigt affald til udviklingslande. Nyheden om, at 8 000 tønder kemisk affald var blevet dumpet på Koko Beach i Nigeria, og at skibe som Karin B sejlede fra havn til havn for at komme af med deres last af giftigt affald, nåede avisernes forsider og understregede behovet for strengere international lovgivning. FN's Baselkonvention blev efterfølgende vedtaget i 1989 som ramme for kontrol med transport af farligt affald over landegrænserne. |
| --- | --- |

2.1

I slutningen af 1980'erne udløste det et ramaskrig i hele verden, at industrilande sendte giftigt affald til udviklingslande. Nyheden om, at 8 000 tønder kemisk affald var blevet dumpet på Koko Beach i Nigeria, og at skibe som Karin B sejlede fra havn til havn for at komme af med deres last af giftigt affald, nåede avisernes forsider og understregede behovet for strengere international lovgivning. FN's Baselkonvention blev efterfølgende vedtaget i 1989 som ramme for kontrol med transport af farligt affald over landegrænserne.

| 2.2 | Baselkonventionen indførte et verdensomspændende system med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke i forbindelse med overførsel af affald mellem lande. I 1995 vedtog man en ændring, som forbyder udførsel af farligt affald fra EU og OECD-medlemmer til lande, der ikke er medlemmer af OECD. EU har omsat såvel Baselkonventionen som ændringen om udførselsforbud i EU-lovgivning (2). |
| --- | --- |

2.2

Baselkonventionen indførte et verdensomspændende system med forudgående skriftlig anmeldelse og samtykke i forbindelse med overførsel af affald mellem lande. I 1995 vedtog man en ændring, som forbyder udførsel af farligt affald fra EU og OECD-medlemmer til lande, der ikke er medlemmer af OECD. EU har omsat såvel Baselkonventionen som ændringen om udførselsforbud i EU-lovgivning (2).

| 2.3 | Selv om skibe også er omfattet af lovgivningen om overførsel af affald, og selv om der er truffet afgørelser under henvisning til Baselkonventionen, som viser, at skibe fra et givet tidspunkt kan opfattes som affald, vedbliver de med at være skibe i henhold til andre internationale regler. Da næsten alle skibe indeholder en betydelig mængde farligt affald i form af f.eks. olie, olieslam, asbest, glasuld, PCB, TBT og tungmetaller (bl.a. i malingen), må de skibe, der bliver sendt til ophugning, nødvendigvis betragtes som farligt affald. Derfor kan sådanne skibe, der sejler under en EU-medlemsstats flag, og som "eksporteres" fra OECD-lande, i henhold til Baselkonventionen kun ophugges i OECD-lande. |
| --- | --- |

2.3

Selv om skibe også er omfattet af lovgivningen om overførsel af affald, og selv om der er truffet afgørelser under henvisning til Baselkonventionen, som viser, at skibe fra et givet tidspunkt kan opfattes som affald, vedbliver de med at være skibe i henhold til andre internationale regler. Da næsten alle skibe indeholder en betydelig mængde farligt affald i form af f.eks. olie, olieslam, asbest, glasuld, PCB, TBT og tungmetaller (bl.a. i malingen), må de skibe, der bliver sendt til ophugning, nødvendigvis betragtes som farligt affald. Derfor kan sådanne skibe, der sejler under en EU-medlemsstats flag, og som "eksporteres" fra OECD-lande, i henhold til Baselkonventionen kun ophugges i OECD-lande.

| 2.4 | Denne lovgivning omgås dog næsten systematisk, og derved ophæves virkningen af både de internationale regler og EU-lovgivningen. For at afhjælpe situationen har parterne i Baselkonventionen opfordret Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) til at udvikle obligatoriske krav vedrørende ophugning af skibe. IMO fremlagde i 2006 et udkast til konvention, der siden 2009 er kendt som Hongkongkonventionen om sikker og miljømæssigt forsvarlig ophugning af skibe. Den skal dog ratificeres af et tilstrækkeligt stort antal store flag- og ophugningsstater, før den kan træde i kraft og føre til resultater. |
| --- | --- |

2.4

Denne lovgivning omgås dog næsten systematisk, og derved ophæves virkningen af både de internationale regler og EU-lovgivningen. For at afhjælpe situationen har parterne i Baselkonventionen opfordret Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) til at udvikle obligatoriske krav vedrørende ophugning af skibe. IMO fremlagde i 2006 et udkast til konvention, der siden 2009 er kendt som Hongkongkonventionen om sikker og miljømæssigt forsvarlig ophugning af skibe. Den skal dog ratificeres af et tilstrækkeligt stort antal store flag- og ophugningsstater, før den kan træde i kraft og føre til resultater.

| 2.5 | Baselkonventionens parter hilste IMO's udkast til konvention velkommen i 2006 og iværksatte en vurdering af, om Hongkongkonventionen fastsætter et niveau for kontrol og håndhævelse, som svarer til det niveau, der fastsættes i Baselkonventionen. EU og dens medlemsstater afsluttede deres vurdering i 2010 og konkluderede, at de to konventioner for skibe, der kategoriseres som affald, fastsætter samme niveau for kontrol og håndhævelse. I oktober 2011 opfordrede parterne i Baselkonventionen til at ratificere Hongkongkonventionen med henblik på dens ikrafttræden. Dette forventes tidligst at ske i 2020. Når konventionen er trådt i kraft, kan lande, der har tiltrådt den, udelukkede lade deres store handelsskibe ophugge i lande, der også er parter i konventionen. |
| --- | --- |

2.5

Baselkonventionens parter hilste IMO's udkast til konvention velkommen i 2006 og iværksatte en vurdering af, om Hongkongkonventionen fastsætter et niveau for kontrol og håndhævelse, som svarer til det niveau, der fastsættes i Baselkonventionen. EU og dens medlemsstater afsluttede deres vurdering i 2010 og konkluderede, at de to konventioner for skibe, der kategoriseres som affald, fastsætter samme niveau for kontrol og håndhævelse. I oktober 2011 opfordrede parterne i Baselkonventionen til at ratificere Hongkongkonventionen med henblik på dens ikrafttræden. Dette forventes tidligst at ske i 2020. Når konventionen er trådt i kraft, kan lande, der har tiltrådt den, udelukkede lade deres store handelsskibe ophugge i lande, der også er parter i konventionen.

| 2.6 | Miljøforurenende og farlige ophugningsmetoder bekymrer virkelig Kommissionen. Den følger derfor udviklingen nøje. Den offentliggjorde i 2007 en grønbog om forbedret ophugning af skibe (3) og fremlagde i 2008 en meddelelse om en EU-strategi for forbedret ophugning af skibe (4). EØSU reagerede på disse i tidligere udtalelser (5). Nærværende udtalelse indeholder EØSU's holdning til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophugning af skibe (6). |
| --- | --- |

2.6

Miljøforurenende og farlige ophugningsmetoder bekymrer virkelig Kommissionen. Den følger derfor udviklingen nøje. Den offentliggjorde i 2007 en grønbog om forbedret ophugning af skibe (3) og fremlagde i 2008 en meddelelse om en EU-strategi for forbedret ophugning af skibe (4). EØSU reagerede på disse i tidligere udtalelser (5). Nærværende udtalelse indeholder EØSU's holdning til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophugning af skibe (6).

3.   Baggrund

| 3.1 | Ophugning af skibe styres af markedsfaktorer. Udgifterne til vedligeholdelse af en aldrende flåde, transporttariffer og skrotprisen afgør, hvornår et skib hugges op. Valget af ophugningssted dikteres af den pris, som ophuggeren tilbyder for skibet, der skal ophugges. Prisen bestemmes af efterspørgslen på genbrugt stål i den pågældende region og af udgifterne til infrastruktur til beskyttelse af arbejdstagerne og miljøet. Under indflydelse af disse faktorer er ophugning af store havgående skibe i tidens løb rykket til Sydøstasien. |
| --- | --- |

3.1

Ophugning af skibe styres af markedsfaktorer. Udgifterne til vedligeholdelse af en aldrende flåde, transporttariffer og skrotprisen afgør, hvornår et skib hugges op. Valget af ophugningssted dikteres af den pris, som ophuggeren tilbyder for skibet, der skal ophugges. Prisen bestemmes af efterspørgslen på genbrugt stål i den pågældende region og af udgifterne til infrastruktur til beskyttelse af arbejdstagerne og miljøet. Under indflydelse af disse faktorer er ophugning af store havgående skibe i tidens løb rykket til Sydøstasien.

| 3.2 | 80 % af alle kasserede skibe, der er blevet ophugget siden 2004, er blevet det i Indien, Pakistan eller Bangladesh efter grundstødningsmetoden. Skibene grundstødes på stranden og bliver derefter hugget op uden brug af tunge maskiner. De nævnte lande mangler faciliteter til at håndtere stærkt forurenet og giftigt affald på en forsvarlig måde. Regeringerne i de sydøstasiatiske lande vil ikke gribe ind over for denne praksis, fordi de anser ophugning for en vigtig økonomisk aktivitet, som skal underlægges så få hindringer som muligt. Sektoren leverer mange arbejdspladser, men de sociale og miljømæssige følger er katastrofale. |
| --- | --- |

3.2

80 % af alle kasserede skibe, der er blevet ophugget siden 2004, er blevet det i Indien, Pakistan eller Bangladesh efter grundstødningsmetoden. Skibene grundstødes på stranden og bliver derefter hugget op uden brug af tunge maskiner. De nævnte lande mangler faciliteter til at håndtere stærkt forurenet og giftigt affald på en forsvarlig måde. Regeringerne i de sydøstasiatiske lande vil ikke gribe ind over for denne praksis, fordi de anser ophugning for en vigtig økonomisk aktivitet, som skal underlægges så få hindringer som muligt. Sektoren leverer mange arbejdspladser, men de sociale og miljømæssige følger er katastrofale.

| 3.3 | Store skibe bliver en af de største kilder til farligt affald fra den industrialiserede verden til udviklingslandene, når de sendes til ophugning i Asien. Det drejer sig om stoffer som asbest, olie og olieslam, PCB og tungmetaller. Omfanget blev i en undersøgelse foretaget af Kommissionens Generaldirektorat for Transport i 2004 anslået til 1 000-3 000 ton asbest, 170-540 ton PCB, 6 000-20 000 ton giftig maling og 400 000-1,3 mio. ton olieslam per år frem til 2015. Der er sjældent grundige undersøgelser af effekten på miljøet, men de disponible data viser, at der er tale om omfattende følger for havvand, strandbred og sedimenter. Forurening af havet fra ophugningsanlæg i Indien og Bangladesh ses tydeligt på luftfotos. Endvidere rapporterer ikke-statslige organisationer, at vegetation og fisk er forsvundet i de pågældende områder. |
| --- | --- |

3.3

Store skibe bliver en af de største kilder til farligt affald fra den industrialiserede verden til udviklingslandene, når de sendes til ophugning i Asien. Det drejer sig om stoffer som asbest, olie og olieslam, PCB og tungmetaller. Omfanget blev i en undersøgelse foretaget af Kommissionens Generaldirektorat for Transport i 2004 anslået til 1 000-3 000 ton asbest, 170-540 ton PCB, 6 000-20 000 ton giftig maling og 400 000-1,3 mio. ton olieslam per år frem til 2015. Der er sjældent grundige undersøgelser af effekten på miljøet, men de disponible data viser, at der er tale om omfattende følger for havvand, strandbred og sedimenter. Forurening af havet fra ophugningsanlæg i Indien og Bangladesh ses tydeligt på luftfotos. Endvidere rapporterer ikke-statslige organisationer, at vegetation og fisk er forsvundet i de pågældende områder.

| 3.4 | Sikkerheds- og sundhedsforholdene i de sydøstasiatiske ophugningsanlæg er under al kritik. På grund af mangel på tunge maskiner og sikkerhedsudrustning til arbejdstagerne er risikoen for alvorlige ulykker stor. I henhold til en indisk regeringsrapport var der mellem 1996 og 2003434 ulykker i Alang-anlæggene med 209 dødsofre. Ifølge pakistanske rapporter omkom over 400 arbejdstagere og over 6 000 arbejdstagere blev hårdt såret i Pakistan i perioden 1986-2006. Herudover skønnes det, at flere tusind arbejdstagere får uhelbredelige sygdomme af at håndtere og inhalere giftige stoffer uden nogen form for forebyggelse eller beskyttelse. De fleste arbejdstagere kommer fra de fattigste regioner, er ufaglærte, arbejder uden arbejdskontrakt og syge- og ulykkesforsikring og må ikke danne fagforbund. En undersøgelse viser også, at andelen af børnearbejde er høj i Indien. En fjerdedel af alle arbejdstagere er under 18 år – 10 % er under 12 år. |
| --- | --- |

3.4

Sikkerheds- og sundhedsforholdene i de sydøstasiatiske ophugningsanlæg er under al kritik. På grund af mangel på tunge maskiner og sikkerhedsudrustning til arbejdstagerne er risikoen for alvorlige ulykker stor. I henhold til en indisk regeringsrapport var der mellem 1996 og 2003434 ulykker i Alang-anlæggene med 209 dødsofre. Ifølge pakistanske rapporter omkom over 400 arbejdstagere og over 6 000 arbejdstagere blev hårdt såret i Pakistan i perioden 1986-2006. Herudover skønnes det, at flere tusind arbejdstagere får uhelbredelige sygdomme af at håndtere og inhalere giftige stoffer uden nogen form for forebyggelse eller beskyttelse. De fleste arbejdstagere kommer fra de fattigste regioner, er ufaglærte, arbejder uden arbejdskontrakt og syge- og ulykkesforsikring og må ikke danne fagforbund. En undersøgelse viser også, at andelen af børnearbejde er høj i Indien. En fjerdedel af alle arbejdstagere er under 18 år – 10 % er under 12 år.

4.   Resumé af forslaget til forordning

| 4.1 | Formålet med forordningen om ophugning af skibe er i betydelig grad at mindske de negative sociale og miljømæssige virkninger af ophugning af skibe under EU-medlemsstaters flag, navnlig i Sydøstasien, uden at skabe unødvendige økonomiske byrder. Med den foreslåede forordning fremskyndes gennemførelse af nogle af Hongkongkonventionens krav, hvorved der sættes skub i denne konventions globale ikrafttræden. |
| --- | --- |

4.1

Formålet med forordningen om ophugning af skibe er i betydelig grad at mindske de negative sociale og miljømæssige virkninger af ophugning af skibe under EU-medlemsstaters flag, navnlig i Sydøstasien, uden at skabe unødvendige økonomiske byrder. Med den foreslåede forordning fremskyndes gennemførelse af nogle af Hongkongkonventionens krav, hvorved der sættes skub i denne konventions globale ikrafttræden.

| 4.2 | Følgende krav i Hongkongkonventionen træder herved tidligere i kraft:






  4.2.1 | Skibe under EU-flag skal i hele deres driftsperiode vedligeholde en fortegnelse over de farlige materialer, der findes om bord. Nye skibe skal med omgående virkning oprette en sådan fortegnelse. Eksisterende skibe får 5 år til at opfylde kravet. Fortegnelsen skal ajourføres, inden et skib sendes til ophugning, således at det godkendte ophugningsanlæg er i stand til at håndtere alt farligt materiale og affald om bord. |
| --- | --- | --- |

4.2

Følgende krav i Hongkongkonventionen træder herved tidligere i kraft:

4.2.1

Skibe under EU-flag skal i hele deres driftsperiode vedligeholde en fortegnelse over de farlige materialer, der findes om bord. Nye skibe skal med omgående virkning oprette en sådan fortegnelse. Eksisterende skibe får 5 år til at opfylde kravet. Fortegnelsen skal ajourføres, inden et skib sendes til ophugning, således at det godkendte ophugningsanlæg er i stand til at håndtere alt farligt materiale og affald om bord.

| 4.2.2 | På grundlag af Hongkongkonventionen oprettes en liste over krav, som ophugningsanlæg skal opfylde. Hertil kommer yderligere krav med henblik på bedre at beskytte folkesundheden og miljøet. Ophugningsanlæg, der opfylder disse krav, kan optages på en europæisk liste over ophugningsanlæg. Skibe, der sejler under en EU-medlemsstats flag, må kun ophugges på anlæg, der er optaget på denne liste. |
| --- | --- |

4.2.2

På grundlag af Hongkongkonventionen oprettes en liste over krav, som ophugningsanlæg skal opfylde. Hertil kommer yderligere krav med henblik på bedre at beskytte folkesundheden og miljøet. Ophugningsanlæg, der opfylder disse krav, kan optages på en europæisk liste over ophugningsanlæg. Skibe, der sejler under en EU-medlemsstats flag, må kun ophugges på anlæg, der er optaget på denne liste.

| 4.2.3 | Skibe, der sejler under en EU-medlemsstats flag, skal bringe mængden af farligt affald om bord ned på et minimum, inden skibet afleveres på et ophugningsanlæg. Når det gælder tankskibe, skal ejerne sørge for, at skibene ankommer til ophugningsanlægget i en tilstand, hvor de er parate til certificering som "sikre til adgang" og "sikre til svejsning mv." med henblik på at forebygge eksplosioner og fatale arbejdsulykker på ophugningsanlæg. |
| --- | --- |

4.2.3

Skibe, der sejler under en EU-medlemsstats flag, skal bringe mængden af farligt affald om bord ned på et minimum, inden skibet afleveres på et ophugningsanlæg. Når det gælder tankskibe, skal ejerne sørge for, at skibene ankommer til ophugningsanlægget i en tilstand, hvor de er parate til certificering som "sikre til adgang" og "sikre til svejsning mv." med henblik på at forebygge eksplosioner og fatale arbejdsulykker på ophugningsanlæg.

| 4.3 | I modsætning til den eksisterende lovgivning er den foreslåede forordning baseret på Hongkongkonventionens håndhævelses- og kontrolsystem, som er specifikt udformet til skibe i international fart. Herved synes mulighederne for at overholde EU-lovgivningen at blive forbedret. Det er et stort problem ved den eksisterende lovgivning, at det er vanskeligt at definere, hvornår et skib bliver til affald. Under den nye ordning vil medlemsstaterne i tide modtage oplysninger om, hvornår ophugning af et skib efter planen vil blive påbegyndt, og hvornår den er afsluttet. Ved at sammenligne listen over skibe, for hvilke der er udstedt et fortegnelsescertifikat, med listen over skibe, der er blevet ophugget på godkendte anlæg, kan ulovlig ophugning lettere afsløres. |
| --- | --- |

4.3

I modsætning til den eksisterende lovgivning er den foreslåede forordning baseret på Hongkongkonventionens håndhævelses- og kontrolsystem, som er specifikt udformet til skibe i international fart. Herved synes mulighederne for at overholde EU-lovgivningen at blive forbedret. Det er et stort problem ved den eksisterende lovgivning, at det er vanskeligt at definere, hvornår et skib bliver til affald. Under den nye ordning vil medlemsstaterne i tide modtage oplysninger om, hvornår ophugning af et skib efter planen vil blive påbegyndt, og hvornår den er afsluttet. Ved at sammenligne listen over skibe, for hvilke der er udstedt et fortegnelsescertifikat, med listen over skibe, der er blevet ophugget på godkendte anlæg, kan ulovlig ophugning lettere afsløres.

| 4.4 | Ud over de økonomiske faktorer er også Europas kapacitetsmangel et problem for forsvarlig ophugning. Der er lige kapacitet nok til at klare ophugning af krigsskibe og andre myndighedsskibe i EU's medlemsstater. Ved at tillade, at skibe ophugges på anlæg, der ikke er beliggende i et OECD-land, men overholder kravene og er optaget på den europæiske liste, vil forordningen også afhjælpe problemet med, at skibsrederne ikke lovligt har adgang til tilstrækkelig ophugningskapacitet. Dette er særlig vigtigt i betragtning af, at man i de kommende 10 år forventer stor travlhed i ophugningssektoren. |
| --- | --- |

4.4

Ud over de økonomiske faktorer er også Europas kapacitetsmangel et problem for forsvarlig ophugning. Der er lige kapacitet nok til at klare ophugning af krigsskibe og andre myndighedsskibe i EU's medlemsstater. Ved at tillade, at skibe ophugges på anlæg, der ikke er beliggende i et OECD-land, men overholder kravene og er optaget på den europæiske liste, vil forordningen også afhjælpe problemet med, at skibsrederne ikke lovligt har adgang til tilstrækkelig ophugningskapacitet. Dette er særlig vigtigt i betragtning af, at man i de kommende 10 år forventer stor travlhed i ophugningssektoren.

5.   Generelle bemærkninger

| 5.1 | Ophugning af skibe foregår på en uforsvarlig måde. De fleste skibe ophugges ved grundstødning (beaching), hvor skibene sejles på grund på en strand i Indien, Bangladesh eller Pakistan. Dér bliver de hugget op af ufaglært personale, heriblandt børn, uden ordentligt værktøj og uden nogen form for beskyttelse mod de store mængder farlige stoffer, der frigøres under ophugningen. Arbejdstagere bliver udnyttet, uden at de har nogen muligheder for at forsvare sig, eftersom fagforeninger som regel ikke tolereres i denne sektor i f.eks. Bangladesh og Pakistan. Regeringerne gør ikke noget ved de forfærdelige forhold. Der er tale om økonomisk vigtige aktiviteter for de pågældende lande, som frem for alt er kendetegnet af en svag og korrupt ledelse og (især i denne sektor) stærke og samvittighedsløse virksomheder. |
| --- | --- |

5.1

Ophugning af skibe foregår på en uforsvarlig måde. De fleste skibe ophugges ved grundstødning (beaching), hvor skibene sejles på grund på en strand i Indien, Bangladesh eller Pakistan. Dér bliver de hugget op af ufaglært personale, heriblandt børn, uden ordentligt værktøj og uden nogen form for beskyttelse mod de store mængder farlige stoffer, der frigøres under ophugningen. Arbejdstagere bliver udnyttet, uden at de har nogen muligheder for at forsvare sig, eftersom fagforeninger som regel ikke tolereres i denne sektor i f.eks. Bangladesh og Pakistan. Regeringerne gør ikke noget ved de forfærdelige forhold. Der er tale om økonomisk vigtige aktiviteter for de pågældende lande, som frem for alt er kendetegnet af en svag og korrupt ledelse og (især i denne sektor) stærke og samvittighedsløse virksomheder.

| 5.2 | Den økonomiske betydning ligger ikke kun i arbejdspladserne, men først og fremmest i råstofudvindingen. Landene får størstedelen af deres behov for stål dækket via ophugning af skibe. Arbejdspladserne er også vigtige for landene, men ud fra et socialt perspektiv kan man diskutere værdien. Det drejer sig først og fremmest om ufaglært arbejdskraft fra de fattigste befolkningsgrupper, som godt nok tjener nogle penge, men ikke opnår en egentlig ansættelse, eftersom de hyres fra dag til dag. I den europæiske og globale definition af en ansættelse (ILO: En global jobpagt, 2009) indgår, at man kan leve af den og forsørge en familie. Det arbejde, som tilbydes på ophugningspladserne langs de sydøstasiatiske strande, kan man ikke leve af. Det sætter kun én i stand til at overleve i en tid. I praksis dør et stort antal mennesker i sektoren. Hvis ikke hurtigt – i en af de mange arbejdsulykker – så langsomt af en af de ondartede og uhelbredelige sygdomme, som de risikerer at påføre sig under arbejdet. |
| --- | --- |

5.2

Den økonomiske betydning ligger ikke kun i arbejdspladserne, men først og fremmest i råstofudvindingen. Landene får størstedelen af deres behov for stål dækket via ophugning af skibe. Arbejdspladserne er også vigtige for landene, men ud fra et socialt perspektiv kan man diskutere værdien. Det drejer sig først og fremmest om ufaglært arbejdskraft fra de fattigste befolkningsgrupper, som godt nok tjener nogle penge, men ikke opnår en egentlig ansættelse, eftersom de hyres fra dag til dag. I den europæiske og globale definition af en ansættelse (ILO: En global jobpagt, 2009) indgår, at man kan leve af den og forsørge en familie. Det arbejde, som tilbydes på ophugningspladserne langs de sydøstasiatiske strande, kan man ikke leve af. Det sætter kun én i stand til at overleve i en tid. I praksis dør et stort antal mennesker i sektoren. Hvis ikke hurtigt – i en af de mange arbejdsulykker – så langsomt af en af de ondartede og uhelbredelige sygdomme, som de risikerer at påføre sig under arbejdet.

| 5.3 | Den Europæiske Union har et stort ansvar på dette område, fordi en stor del af verdensflåden ejes af redere fra EU's medlemsstater. Kommissionen har i årevis været bekymret for udviklingen i denne sektor, herunder for den massive omgåelse af Baselkonventionens regler. Derfor besluttede den for nogle år siden at gøre noget ved det. Gennem de seneste 5 år har Kommissionen offentliggjort først en grønbog og dernæst et strategipapir om emnet, og nu barsler Kommissionen med et forslag til forordning. |
| --- | --- |

5.3

Den Europæiske Union har et stort ansvar på dette område, fordi en stor del af verdensflåden ejes af redere fra EU's medlemsstater. Kommissionen har i årevis været bekymret for udviklingen i denne sektor, herunder for den massive omgåelse af Baselkonventionens regler. Derfor besluttede den for nogle år siden at gøre noget ved det. Gennem de seneste 5 år har Kommissionen offentliggjort først en grønbog og dernæst et strategipapir om emnet, og nu barsler Kommissionen med et forslag til forordning.

| 5.4 | Forslaget til forordning om ophugning af skibe er temmelig tandløst i forhold til grønbogen og strategipapiret om emnet. De to tidligere dokumenter indeholder en rammende analyse af problemerne med ophugning af skibe i især Bangladesh, Indien og Pakistan, og der gives udtryk for den overbevisning, at der kræves kraftige foranstaltninger for at ændre på de forfærdelige forhold i disse lande. De foranstaltninger, som stilles i udsigt i forslaget til forordning, løser dog ikke problemerne. EØSU kan derfor kun konkludere, at den politiske vilje til at løse problemerne tydeligvis mangler. Dette er ikke kun beklageligt, det er også overraskende. På andre lignende områder har Kommissionen faktisk vist politisk vilje. |
| --- | --- |

5.4

Forslaget til forordning om ophugning af skibe er temmelig tandløst i forhold til grønbogen og strategipapiret om emnet. De to tidligere dokumenter indeholder en rammende analyse af problemerne med ophugning af skibe i især Bangladesh, Indien og Pakistan, og der gives udtryk for den overbevisning, at der kræves kraftige foranstaltninger for at ændre på de forfærdelige forhold i disse lande. De foranstaltninger, som stilles i udsigt i forslaget til forordning, løser dog ikke problemerne. EØSU kan derfor kun konkludere, at den politiske vilje til at løse problemerne tydeligvis mangler. Dette er ikke kun beklageligt, det er også overraskende. På andre lignende områder har Kommissionen faktisk vist politisk vilje.

| 5.5 | Af de tidligere dokumenters planer om f.eks. at pålægge skibsredere, skibsbyggere og stevedorer visse forpligtelser med henblik på en forsvarlig ophugning af skibe, som er nået til enden af deres økonomiske cyklus, er der ikke meget tilbage i forslaget til forordning. De foranstaltninger, som faktisk foreslås, er svage og fuld af juridiske mangler. |
| --- | --- |

5.5

Af de tidligere dokumenters planer om f.eks. at pålægge skibsredere, skibsbyggere og stevedorer visse forpligtelser med henblik på en forsvarlig ophugning af skibe, som er nået til enden af deres økonomiske cyklus, er der ikke meget tilbage i forslaget til forordning. De foranstaltninger, som faktisk foreslås, er svage og fuld af juridiske mangler.

| 5.6 | Da Hongkongkonventionens forslag forelå, gik de stater, der var parter i Baselkonventionen, i gang med at vurdere, om niveauet for kontrol og håndhævelse under Hongkongkonventionen svarer til det niveau, der fastsættes under Baselkonventionen. Det kunne parterne i Baselkonventionen ikke blive enige om. IMO og EU-medlemsstaterne mente, at dette var tilfældet. En af grundene til, at der var forskellige meninger, kan være, at Hongkongkonventionen udelukkende handler om ophugning af skibe. Baselkonventionen beskæftiger sig først og fremmest med forsvarlig håndtering af farlige stoffer og opstiller også krav til de efterfølgende led i kæden. Hongkongkonventionen siger kun lidt om dette aspekt. EØSU konstaterer, at Kommissionens forslag berører emnet, men kun i generelle vendinger, og med henblik på at tillade ophugning af skibe på anlæg, der er beliggende i lande, som ikke er medlem af OECD, anbefaler EØSU, for så vidt som disse anlæg lever op til kravene og er opført på en "europæisk liste", at forordningen udtrykkeligt baseres på eksisterende retningslinjer fra relevante internationale organisationer (7) samt på selve konventionen og dens tekniske retningslinjer. |
| --- | --- |

5.6

Da Hongkongkonventionens forslag forelå, gik de stater, der var parter i Baselkonventionen, i gang med at vurdere, om niveauet for kontrol og håndhævelse under Hongkongkonventionen svarer til det niveau, der fastsættes under Baselkonventionen. Det kunne parterne i Baselkonventionen ikke blive enige om. IMO og EU-medlemsstaterne mente, at dette var tilfældet. En af grundene til, at der var forskellige meninger, kan være, at Hongkongkonventionen udelukkende handler om ophugning af skibe. Baselkonventionen beskæftiger sig først og fremmest med forsvarlig håndtering af farlige stoffer og opstiller også krav til de efterfølgende led i kæden. Hongkongkonventionen siger kun lidt om dette aspekt. EØSU konstaterer, at Kommissionens forslag berører emnet, men kun i generelle vendinger, og med henblik på at tillade ophugning af skibe på anlæg, der er beliggende i lande, som ikke er medlem af OECD, anbefaler EØSU, for så vidt som disse anlæg lever op til kravene og er opført på en "europæisk liste", at forordningen udtrykkeligt baseres på eksisterende retningslinjer fra relevante internationale organisationer (7) samt på selve konventionen og dens tekniske retningslinjer.

| 5.7 | Kommissionen går i sit forslag nok længere end Hongkongkonventionens bestemmelser, men ikke så langt som bestemmelserne i Baselkonventionen. Kommissionen oplyser, at den ikke vil lægge overliggeren for højt for at undgå, at stater, hvor der i dag finder ophugning sted med metoder, der er farlige for mennesker og miljø, måske vil undlade at tiltræde Hongkongkonventionen, og forordningen derfor skyder forbi målet. Dette er en tvivlsom argumentation: den mest oplagte løsning på et problem, der består i, at en bestemt lovgivning (Baselkonventionen) hyppigt overtrædes, synes ikke at være udskiftning af denne lovgivning med en ny retlig ordning med en svagere håndhævelse (Hongkongkonventionen). Kommissionen kunne godt have viet større opmærksomhed til et bedre håndhævelsesniveau i sit forslag. |
| --- | --- |

5.7

Kommissionen går i sit forslag nok længere end Hongkongkonventionens bestemmelser, men ikke så langt som bestemmelserne i Baselkonventionen. Kommissionen oplyser, at den ikke vil lægge overliggeren for højt for at undgå, at stater, hvor der i dag finder ophugning sted med metoder, der er farlige for mennesker og miljø, måske vil undlade at tiltræde Hongkongkonventionen, og forordningen derfor skyder forbi målet. Dette er en tvivlsom argumentation: den mest oplagte løsning på et problem, der består i, at en bestemt lovgivning (Baselkonventionen) hyppigt overtrædes, synes ikke at være udskiftning af denne lovgivning med en ny retlig ordning med en svagere håndhævelse (Hongkongkonventionen). Kommissionen kunne godt have viet større opmærksomhed til et bedre håndhævelsesniveau i sit forslag.

| 5.8 | To meget benyttede metoder til at omgå Baselkonventionens forpligtelser er at udflage et skib fra en EU-medlemsstat til en stat, der ikke er medlem af EU, eller at sælge skibet til en opkøber. Hvis salget foregår i europæisk farvand, må opkøberen ikke eksportere skibet til et land, der ikke er medlem af OECD, med henblik på ophugning, eftersom det falder under Baselkonventionens bestemmelser. Opkøberen afgiver i så fald en erklæring, hvori han slår fast, at han ikke køber skibet med henblik på ophugning, men for at udnytte det økonomisk. Så snart et sådant skib har forladt europæisk farvand, sætter det ofte direkte kurs mod en strand i Sydøstasien, hvorved erklæringen bliver ugyldig. |
| --- | --- |

5.8

To meget benyttede metoder til at omgå Baselkonventionens forpligtelser er at udflage et skib fra en EU-medlemsstat til en stat, der ikke er medlem af EU, eller at sælge skibet til en opkøber. Hvis salget foregår i europæisk farvand, må opkøberen ikke eksportere skibet til et land, der ikke er medlem af OECD, med henblik på ophugning, eftersom det falder under Baselkonventionens bestemmelser. Opkøberen afgiver i så fald en erklæring, hvori han slår fast, at han ikke køber skibet med henblik på ophugning, men for at udnytte det økonomisk. Så snart et sådant skib har forladt europæisk farvand, sætter det ofte direkte kurs mod en strand i Sydøstasien, hvorved erklæringen bliver ugyldig.

| 5.9 | EØSU konstaterer, at Kommissionens forslag har overtaget de vigtigste elementer fra Hongkongkonventionen, hvor ansvarsfordelingen fastlægges mellem flagstater, ophugningsstater og havnestater på den ene side og skibsredere, skibsbyggere og ophugningsanlæg på den anden. Udvalget sætter dog spørgsmålstegn ved ligevægten i denne fordeling og havde gerne set, at også tidligere ejeres og "beneficial owners'" stilling var blevet medtaget i fordelingen. |
| --- | --- |

5.9

EØSU konstaterer, at Kommissionens forslag har overtaget de vigtigste elementer fra Hongkongkonventionen, hvor ansvarsfordelingen fastlægges mellem flagstater, ophugningsstater og havnestater på den ene side og skibsredere, skibsbyggere og ophugningsanlæg på den anden. Udvalget sætter dog spørgsmålstegn ved ligevægten i denne fordeling og havde gerne set, at også tidligere ejeres og "beneficial owners'" stilling var blevet medtaget i fordelingen.

| 5.10 | I forslaget mangler bl.a. et økonomisk instrument, som Kommissionen kan bruge til at styre udviklingen i den ønskede retning. I de tidligere dokumenter blev et sådant instrument nævnt. Kommissionen har undersøgt mulighederne for at oprette en fond, som alle skibe, der anløber en europæisk havn, skal betale til. Beløbets størrelse tænkes fastsat ud fra en kombination af tonnage og giftighed. Anvendelsen af en sådan fond passer perfekt til "forureneren betaler"-princippet. Pengene kan bl.a. bruges til at forbedre arbejdsvilkårene i Sydøstasien ved at uddanne arbejdstagerne i sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, ved at skabe en lokal bevidsthed om farerne ved uforsvarlig ophugning af store havgående skibe og ved at forbedre den lokale offentlige infrastruktur. |
| --- | --- |

5.10

I forslaget mangler bl.a. et økonomisk instrument, som Kommissionen kan bruge til at styre udviklingen i den ønskede retning. I de tidligere dokumenter blev et sådant instrument nævnt. Kommissionen har undersøgt mulighederne for at oprette en fond, som alle skibe, der anløber en europæisk havn, skal betale til. Beløbets størrelse tænkes fastsat ud fra en kombination af tonnage og giftighed. Anvendelsen af en sådan fond passer perfekt til "forureneren betaler"-princippet. Pengene kan bl.a. bruges til at forbedre arbejdsvilkårene i Sydøstasien ved at uddanne arbejdstagerne i sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, ved at skabe en lokal bevidsthed om farerne ved uforsvarlig ophugning af store havgående skibe og ved at forbedre den lokale offentlige infrastruktur.

| 5.11 | EØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at bruge disse penge til at opbygge ophugningskapacitet og etablere en ophugningsindustri i Europa. Der er tilstrækkelig dokkapacitet i EU, som ikke eller næsten ikke bruges til at bygge eller reparere skibe, men er meget velegnet til ophugning af skibe. Dette rimer fint med EU's ambitioner om at udvikle sig til et bæredygtigt genbrugssamfund, dvs. et samfund, hvor der udvindes råstoffer af affald gennem et intelligent og finmasket genbrugssystem. Dette kan føre til høje økonomiske fortjenester på værdifulde materialer, som kan tilfredsstille en stor del af efterspørgslen på råvarer og skabe mange nye arbejdspladser. I betragtning af de stadig stigende råstofpriser og den høje arbejdsløshed i flere af EU's medlemsstater kan det blive en meget indbringende forretning for Europa som helhed. |
| --- | --- |

5.11

EØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at bruge disse penge til at opbygge ophugningskapacitet og etablere en ophugningsindustri i Europa. Der er tilstrækkelig dokkapacitet i EU, som ikke eller næsten ikke bruges til at bygge eller reparere skibe, men er meget velegnet til ophugning af skibe. Dette rimer fint med EU's ambitioner om at udvikle sig til et bæredygtigt genbrugssamfund, dvs. et samfund, hvor der udvindes råstoffer af affald gennem et intelligent og finmasket genbrugssystem. Dette kan føre til høje økonomiske fortjenester på værdifulde materialer, som kan tilfredsstille en stor del af efterspørgslen på råvarer og skabe mange nye arbejdspladser. I betragtning af de stadig stigende råstofpriser og den høje arbejdsløshed i flere af EU's medlemsstater kan det blive en meget indbringende forretning for Europa som helhed.

| 5.12 | Eftersom Den Europæiske Union gerne ser, at dens skibe ophugges på en forsvarlig måde, er det ikke urimeligt at forlange, at den også bidrager til at betale for opbygningen af den kapacitet, der er nødvendig for, at det kan lade sig gøre i praksis. I en markedsøkonomi er intet nu engang gratis – alt har sin pris. Når det gælder forsvarlig ophugning af skibe, betales prisen i penge. I forbindelse med uforsvarlig ophugning betales en del af regningen på anden vis, f.eks. i form af forurening af det lokale miljø og tab af menneskeliv. Eftersom vi ikke ønsker at acceptere den slags værdier som legitime betalingsmidler inden for EU's grænser, kan vi heller ikke tillade, at de bruges som betaling i lande uden for Europa. Kommissionen bør lægge mere vægt på dette aspekt. Efter EØSU's mening burde Kommissionen have fremlagt et bedre, mere kreativt, modigere og mere initiativrigt forslag i tråd med ambitionsniveauet i de tidligere kommissionsdokumenter og udvalgets udtalelser herom. |
| --- | --- |

5.12

Eftersom Den Europæiske Union gerne ser, at dens skibe ophugges på en forsvarlig måde, er det ikke urimeligt at forlange, at den også bidrager til at betale for opbygningen af den kapacitet, der er nødvendig for, at det kan lade sig gøre i praksis. I en markedsøkonomi er intet nu engang gratis – alt har sin pris. Når det gælder forsvarlig ophugning af skibe, betales prisen i penge. I forbindelse med uforsvarlig ophugning betales en del af regningen på anden vis, f.eks. i form af forurening af det lokale miljø og tab af menneskeliv. Eftersom vi ikke ønsker at acceptere den slags værdier som legitime betalingsmidler inden for EU's grænser, kan vi heller ikke tillade, at de bruges som betaling i lande uden for Europa. Kommissionen bør lægge mere vægt på dette aspekt. Efter EØSU's mening burde Kommissionen have fremlagt et bedre, mere kreativt, modigere og mere initiativrigt forslag i tråd med ambitionsniveauet i de tidligere kommissionsdokumenter og udvalgets udtalelser herom.

6.   Særlige bemærkninger

| 6.1 | EØSU er enigt i forslagets målsætning vedrørende ophugning og i den generelle tilgang, som Kommissionen har valgt, men har samtidig alvorlige betænkeligheder ved håndhævelsens effektivitet. Udvalget stiller sig især kritisk til følgende bestemmelser. |
| --- | --- |

6.1

EØSU er enigt i forslagets målsætning vedrørende ophugning og i den generelle tilgang, som Kommissionen har valgt, men har samtidig alvorlige betænkeligheder ved håndhævelsens effektivitet. Udvalget stiller sig især kritisk til følgende bestemmelser.

| 6.2 | Ifølge forordningens artikel 15 kan et ophugningsanlæg, der er beliggende uden for EU, komme på den europæiske liste, hvis det opfylder de krav, som EU har opstillet for forsvarlig ophugning. Anlæggene skal imidlertid selv dokumentere, at de opfylder kravene. Inspektion af anlæg foretaget af Kommissionen eller agenter, der handler på Kommissionens vegne, er kun angivet som en mulighed i forslaget til forordning. EØSU opfordrer Kommissionen til at etablere en specifik, effektiv inspektions- og tilsynsordning, der forestås af uafhængig tredjemand, med henblik på at sikre, at kravene i artikel 12 overholdes. |
| --- | --- |

6.2

Ifølge forordningens artikel 15 kan et ophugningsanlæg, der er beliggende uden for EU, komme på den europæiske liste, hvis det opfylder de krav, som EU har opstillet for forsvarlig ophugning. Anlæggene skal imidlertid selv dokumentere, at de opfylder kravene. Inspektion af anlæg foretaget af Kommissionen eller agenter, der handler på Kommissionens vegne, er kun angivet som en mulighed i forslaget til forordning. EØSU opfordrer Kommissionen til at etablere en specifik, effektiv inspektions- og tilsynsordning, der forestås af uafhængig tredjemand, med henblik på at sikre, at kravene i artikel 12 overholdes.

| 6.3 | I artikel 12 opregnes de betingelser, som et ophugningsanlæg skal opfylde, for at blive optaget på den europæiske liste. Der er ikke meget at indvende mod selve betingelserne. Ifølge overgangsbestemmelsen i artikel 28 må EU-medlemsstater inden offentliggørelsen af den europæiske liste kun godkende ophugning af skibe på anlæg, der er beliggende uden for EU, hvis det er verificeret, at skibsophugningsanlægget overholder kravene i artikel 12, ud fra oplysninger indgivet af skibsrederen, indgivet af skibsophugningsanlægget eller indhentet på anden måde. Endnu en gang opfordrer EØSU Kommissionen til at etablere en specifik, effektiv inspektions- og tilsynsordning, der forestås af uafhængig tredjemand, med henblik på at sikre, at kravene i artikel 12 overholdes. |
| --- | --- |

6.3

I artikel 12 opregnes de betingelser, som et ophugningsanlæg skal opfylde, for at blive optaget på den europæiske liste. Der er ikke meget at indvende mod selve betingelserne. Ifølge overgangsbestemmelsen i artikel 28 må EU-medlemsstater inden offentliggørelsen af den europæiske liste kun godkende ophugning af skibe på anlæg, der er beliggende uden for EU, hvis det er verificeret, at skibsophugningsanlægget overholder kravene i artikel 12, ud fra oplysninger indgivet af skibsrederen, indgivet af skibsophugningsanlægget eller indhentet på anden måde. Endnu en gang opfordrer EØSU Kommissionen til at etablere en specifik, effektiv inspektions- og tilsynsordning, der forestås af uafhængig tredjemand, med henblik på at sikre, at kravene i artikel 12 overholdes.

| 6.4 | I artikel 23 foreslås det at fastsætte sanktioner for overtrædelser af forordningen. Disse sanktioner kan være af civilretlig eller administrativ art. De skal være rimelige og effektive og have en afskrækkende virkning. Hvordan disse sanktioner skal se ud i praksis, gives der dog ikke noget bud på. I samme artikel fastsættes det, at også den forrige ejer kan pålægges sanktioner, hvis et skib sælges og inden for seks måneder efter dets salg sendes til ophugning på et skibsophugningsanlæg, der ikke er optaget på den europæiske liste. Udvalget gør opmærksom på, at 6 måneder er en kort periode i forhold til et skibs gennemsnitlige livscyklus. Udvalget gør også opmærksom på, at for at slippe for de nævnte sanktioner er det nok med erklæring, især når skibsrederen kan påvise, at han ikke har solgt sit skib med henblik på ophugning. Dette har man ved flere lejligheder kunnet konstatere i forbindelse med de aktuelle problemer med håndhævelsen af Baselkonventionen. |
| --- | --- |

6.4

I artikel 23 foreslås det at fastsætte sanktioner for overtrædelser af forordningen. Disse sanktioner kan være af civilretlig eller administrativ art. De skal være rimelige og effektive og have en afskrækkende virkning. Hvordan disse sanktioner skal se ud i praksis, gives der dog ikke noget bud på. I samme artikel fastsættes det, at også den forrige ejer kan pålægges sanktioner, hvis et skib sælges og inden for seks måneder efter dets salg sendes til ophugning på et skibsophugningsanlæg, der ikke er optaget på den europæiske liste. Udvalget gør opmærksom på, at 6 måneder er en kort periode i forhold til et skibs gennemsnitlige livscyklus. Udvalget gør også opmærksom på, at for at slippe for de nævnte sanktioner er det nok med erklæring, især når skibsrederen kan påvise, at han ikke har solgt sit skib med henblik på ophugning. Dette har man ved flere lejligheder kunnet konstatere i forbindelse med de aktuelle problemer med håndhævelsen af Baselkonventionen.

| 6.5 | I artikel 30 lover Kommissionen at tage forordningen op til revision to år efter datoen for Hongkongkonventionens ikrafttræden. I betragtning af at dette forventes at ske i 2020, vil revisionen af forordningen altså komme til at finde sted i 2022. Kommissionen overvejer i den forbindelse at optage anlæg, som er godkendt af Hongkongkonventionens parter, på den europæiske liste over skibsophugningsanlæg med henblik på at undgå dobbeltarbejde og unødige administrative byrder. Det er imidlertid meget muligt, at anlæg, som er godkendt af Hongkongkonventionens parter, og især de led i kæden, der efter ophugningen er beskæftiget med forsvarlig håndtering af farlige stoffer, ikke opfylder betingelserne for at blive optaget på den europæiske liste. Også dette fører til en svækkelse af den aktuelle praksis. |
| --- | --- |

6.5

I artikel 30 lover Kommissionen at tage forordningen op til revision to år efter datoen for Hongkongkonventionens ikrafttræden. I betragtning af at dette forventes at ske i 2020, vil revisionen af forordningen altså komme til at finde sted i 2022. Kommissionen overvejer i den forbindelse at optage anlæg, som er godkendt af Hongkongkonventionens parter, på den europæiske liste over skibsophugningsanlæg med henblik på at undgå dobbeltarbejde og unødige administrative byrder. Det er imidlertid meget muligt, at anlæg, som er godkendt af Hongkongkonventionens parter, og især de led i kæden, der efter ophugningen er beskæftiget med forsvarlig håndtering af farlige stoffer, ikke opfylder betingelserne for at blive optaget på den europæiske liste. Også dette fører til en svækkelse af den aktuelle praksis.

| 6.6 | EØSU pointerer, at sikkerheden på arbejdspladsen i forbindelse med ophugning på steder, hvor grundstødningsmetoden anvendes, er langt under lavmålet. Arbejdstagerne udnyttes, og følgerne for miljøet er katastrofale. Skibene bliver hugget op ved håndkraft på stranden. Farlige stoffer fra skibet (olie, olieslam, PCB m.m.) løber uhindret ud i havet eller siver ned i sandet. Undersøgelser på stedet har vist, at floraen og faunaen i et stort område rundt om ophugningsstrande forsvinder. Med tanke på EU's bæredygtighedsdagsorden må man forvente, at Kommissionen vil udelukke ophugningsanlæg, hvor sådanne metoder anvendes, fra den europæiske liste. Det fremgår dog ikke klart af den nuværende formulering. |
| --- | --- |

6.6

EØSU pointerer, at sikkerheden på arbejdspladsen i forbindelse med ophugning på steder, hvor grundstødningsmetoden anvendes, er langt under lavmålet. Arbejdstagerne udnyttes, og følgerne for miljøet er katastrofale. Skibene bliver hugget op ved håndkraft på stranden. Farlige stoffer fra skibet (olie, olieslam, PCB m.m.) løber uhindret ud i havet eller siver ned i sandet. Undersøgelser på stedet har vist, at floraen og faunaen i et stort område rundt om ophugningsstrande forsvinder. Med tanke på EU's bæredygtighedsdagsorden må man forvente, at Kommissionen vil udelukke ophugningsanlæg, hvor sådanne metoder anvendes, fra den europæiske liste. Det fremgår dog ikke klart af den nuværende formulering.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Tekniske retningslinjer for en miljømæssigt forsvarlig forvaltning af den fuldstændige eller delvise ophugning af skibe, Baselkonventionen om kontrol med grænseoverskridende transport af farligt affald og bortskaffelse heraf, UNEP;

1

Sikkerhed og sundhed ved skibsophugning: retningslinjer for asiatiske lande og Tyrkiet, Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO);

Retningslinjer for ophugning af skibe.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald.

2

(3)  COM(2007) 269 final.

3

(4)  COM(2008) 767 final.

4

(5)  CESE 1701/2007, EUT C 120 af 16.5.2008, s. 33, og CESE 877/2009, EUT C 277 af 17.11.2009, s. 67.

5

(6)  COM(2012) 118 final.

6

(7)  Se fodnote 1.

7

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag, som opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer, blev forkastet under debatten:

Punkt 5.5

Ændres som følger:

"Af de tidligere dokumenters planer om f.eks. at pålægge skibsredere, skibsbyggere og stevedorer visse forpligtelser med henblik på en forsvarlig ophugning af skibe, som er nået til enden af deres økonomiske cyklus, er der ikke meget tilbage i forslaget til forordning. De foranstaltninger, som faktisk foreslås, "

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

| For | 70 |
| --- | --- |
| Imod | 72 |
| Hverken for eller imod | 0 |

For

70

Imod

72

Hverken for eller imod

0

Punkt 5.7

Punkt 5.7

Ændres som følger:

"Kommissionen går i sit forslag nok længere end Hongkongkonventionens bestemmelser, men ikke så langt som bestemmelserne i Baselkonventionen. Kommissionen oplyser, at den ikke vil lægge overliggeren for højt for at undgå, at stater, hvor der i dag finder ophugning sted med metoder, der er farlige for mennesker og miljø, måske vil undlade at tiltræde Hongkongkonventionen, og forordningen derfor skyder forbi målet. "

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

| For | 65 |
| --- | --- |
| Imod | 86 |
| Hverken for eller imod | 0 |

For

65

Imod

86

Hverken for eller imod

0

Punkt 5.10 og 1.5 (til afstemning under ét)

Punkt 5.10 og 1.5 (til afstemning under ét)

Slettes:

""

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

| For | 69 |
| --- | --- |
| Imod | 80 |
| Hverken for eller imod | 2 |

For

69

Imod

80

Hverken for eller imod

2

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/165 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/165

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Akten for det indre marked II – nøgleaktioner« (sonderende udtalelse)

2012/C 299/30

Hovedordfører: Ivan VOLEŠ

Kommissionen besluttede den 27. juni 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Akten for det indre marked II — nøgleaktioner"

(sonderende udtalelse).

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium henviste den 28. juni 2012 det forberedende arbejde til Den Faglige sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug.

På grund af sagens hastende karakter udpegede EØSU på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 12. juli 2012, Ivan Voleš til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 176 stemmer for, 5 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Indledning

1.1   Kommissionen fremlagde i slutningen af 2011 forslag til 10 af de 12 løftestænger, der følger af akten for det indre marked, og de resterende to fulgte i første halvår af 2012. Herudover har Kommissionen fremsat forslag til eller fuldført 28 af de resterende 50 foranstaltninger, der blev annonceret i akten for det indre marked.

1.2   Specifikke forslag om styringen af det indre marked tog sigte på informering af borgerne og erhvervslivet om det indre markeds muligheder, forbedret gennemførelse i medlemsstaterne af reglerne for det indre marked og effektiv håndhævelse af disse regler. Der er kun sket ringe fremskridt på dette konkrete område, selv om borgerne og erhvervslivet mener, det er her, de største problemer ligger.

1.3   Denne fokus på de tolv løftestænger satte Kommissionen i stand til at gøre hurtigere fremskridt end ellers. Europa-Parlamentet og Rådet er blevet anmodet om at vedtage lovforslagene inden udgangen af 2013, så de kan blive gennemført inden 2014. Det bliver en større opgave for medlemsstaterne at sikre en hurtig, fuldstændig og korrekt omsætning og gennemførelse af den vedtagne lovgivning.

1.4   Kommissionen markerer 20-års-dagen for det indre marked ved at afholde en "uge for det indre marked" i hele Europa i oktober 2012 med arrangementer i alle 27 medlemsstater. Det andet forum for det indre marked vil fastholde den politiske dynamik, der er skabt af akten for det indre marked, undersøge hvilke fremskridt der er sket i gennemførelsen heraf, og drøfte fremtidige satsningsområder for vækst- og tillidsfremmende foranstaltninger.

1.5   I et brev af 27. juni anmodede Maroš Šefčovič, næstformand i Kommissionen, om EØSU's bidrag til den aktuelle debat med henvisning til, at udvalgets medlemmer repræsenterer mangfoldigheden af sociale og økonomiske aktører og således tilfører det igangværende arbejde en merværdi i form af øget konsensus.

2.   Generelle bemærkninger og anbefalinger

2.1   Forslagene til en akt for det indre marked II må ikke undlade at tage hensyn til den vanskelige situation, EU befinder sig i som følge af en række medlemsstaters manglende evne til at nedbringe deres offentlige underskud, komme ud af den vedvarende stagnation i BNP og afhjælpe den stigende arbejdsløshed. Forslagene bør derfor ikke kun omfatte kortsigtede foranstaltninger med øjeblikkelig virkning på vækst og beskæftigelse, men også mellemlangsigtede og langsigtede foranstaltninger, som vil kunne sikre en bæredygtig vækst og skabe fordele for alle EU-borgere, også fremover.

2.2   En revideret og ajourført Europa 2020-strategi bør være den overordnede retningslinje for udviklingen af det indre marked som det mest værdifulde resultat af den europæiske integrationsproces og et værktøj for opfyldelse af strategiens mål.

2.3   Udarbejdelsen af et nyt sæt forslag til forbedring af det indre marked bør tage hensyn til alle aktørers synspunkter, herunder civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter.

2.4   De initiativer, der går ud på at frigøre det indre markeds potentiale for erhvervslivet, forbrugerne, borgerne og andre aktører, bør hovedsagelig rettes mod serviceydelser, adgang til finansiering, fjernelse af administrative byrder for SMV'er, e-handel, et digitalt indre marked og mobilitet. De bør ledsages af foranstaltninger, der på den ene side tager sigte på at styrke forbrugerbeskyttelsen og forbrugertilliden, og på den anden side tager behørigt hensyn til det indre markeds sociale aspekter ved at støtte den sociale økonomi, respektere behovet for social samhørighed og have borgernes rettigheder og interesser for øje.

2.5   I sine tidligere udtalelser om det indre marked (1) og de tolv løftestænger (2) har EØSU peget på en række spørgsmål, som det anser for at være af central betydning:

| — | Det er meget vigtigt at informere om det indre markeds fordele for borgerne og erhvervslivet, og bl.a. politiske partier, civilsamfundsorganisationer, medier og uddannelsesinstitutioner har i den forbindelse et vigtigt formidlende ansvar, der går ud på at bibringe EU-borgerne en forståelse af, hvad det er, der står på spil; |
| --- | --- |

—

Det er meget vigtigt at informere om det indre markeds fordele for borgerne og erhvervslivet, og bl.a. politiske partier, civilsamfundsorganisationer, medier og uddannelsesinstitutioner har i den forbindelse et vigtigt formidlende ansvar, der går ud på at bibringe EU-borgerne en forståelse af, hvad det er, der står på spil;

| — | Kommissionen bør bevidstgøre borgerne om det indre markeds forskellige aspekter ved hjælp af de mange netværk, agenturer og andre værktøjer, som den råder over (3). |
| --- | --- |

—

Kommissionen bør bevidstgøre borgerne om det indre markeds forskellige aspekter ved hjælp af de mange netværk, agenturer og andre værktøjer, som den råder over (3).

2.6   Senere på året vil udvalget udarbejde en initiativudtalelse om de indsatsområder, der mangler i akten for det indre marked, herunder copyrightafgifter (omfattet af akten for det indre marked II), revision af ophavsretsdirektivet, netneutralitet, databeskyttelse, investorbeskyttelse, protokol for sociale fremskridt, statutter for det europæiske private selskab, offentlige e-indkøb, europæiske kreditvurderingsbureauer, ligestilling mellem mænd og kvinder, mikro- og familievirksomheder, støtte til dannelsen af nye virksomheder og til udvidelsen af eksisterende virksomheder, kreditkort, betalingskort, elektronisk betaling, forbrugerkredit og overdreven gældsætning, overførsler mellem banker, ungdom, fuld gennemførelse af euroen og sikring af et mere effektivt fungerende fælles eurobetalingsområde (SEPA).

2.7   EØSU forventer at blive inddraget i enhver høringsprocedure i forbindelse med de lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger i Kommissionens rullende program, som vil indgå i akten for det indre marked II, og vil udarbejde detaljerede anbefalinger, når Kommissionens individuelle initiativer bliver til egentlige forslag.

3.   Løftestænger og nøgleaktioner

3.1   Tjenesteydelser

3.1.1   Basale betalingskonti, der er til rådighed for alle borgere, er nødvendige og må indføres hurtigst muligt. EØSU opfordrer til, at der lovgives om dette, om gennemsigtige gebyrer og nem adgang til at skifte bankkonti.

3.1.2   Pakkeudbringning, navnlig inden for e-handel (4), og grænseoverskridende insolvensprocedurer er andre områder, der må anses for at være prioritetsområder

3.1.3   EØSU foreslår endvidere at inddrage foranstaltninger til sikring af et mere effektivt fungerende fælles eurobetalingsområde (SEPA).

3.1.4   Udvalget gentager sin støtte til forslaget om at udvide standarderne for tjenesteydelser, men under hensyntagen til tjenesteydelsernes særlige karakter og til markeds- og samfundsbehov.

3.2   Det digitale indre marked

3.2.1   EØSU mener, at fuldførelsen af det digitale indre marked vil være et centralt element i relanceringen af det indre marked. I sin tidligere udtalelse pegede udvalget på, at elektronisk handel er et af de områder, der lider under fragmenteringen af det indre marked, som forhindrer, at potentialet for grænseoverskridende online-handel udnyttes fuldt ud af både udbydere og forbrugere. For at løse disse problemer må der iværksættes tiltag, der supplerer de foranstaltninger, Kommissionen allerede har forberedt, dvs. et højt databeskyttelsesniveau, et åbent internet og netneutralitet, fjernelse af barrierer baseret på nationalitet eller bopæl, elektronisk signatur, elektronisk betaling, investeringer i bredbånd, almen tilgængelighed, adgang for alle til hardware og software og lovgivning om onlinetjenester ledsaget af en konsekvent forbrugerpolitik.

3.2.2   EØSU anser det for nødvendigt at sikre et administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne og tilbyde e-forvaltningstjenester, som vil kunne lettes via generel brug af informationssystemet for det indre marked (IMI).

3.2.3   EØSU understreger behovet for at være særligt opmærksom på fordelene ved udbredt brug af elektronisk fakturering, men mener, at brugen heraf fortsat bør være frivillig, at der bør være ligebehandling mellem e-fakturaer og papirfakturaer, og at yderligere byrder for SMV'er bør undgås.

3.3   Nettene

3.3.1   EØSU følger nøje udviklingen i nettene (transport, energi, kommunikation), som spiller en væsentlig rolle i sammenkoblingen af Europa. Udvalget støtter ideen om at skabe et fælles jernbaneområde, der ville kunne konkurrere med andre transportformer. Det anbefaler, at man undersøger muligheden for at indføre en udligningsfond, ligesom det er tilfældet med en række forskellige netværksindustrier. Generel indførelse af det europæiske jernbanesignalsystem og trafikstyringssystem sammen med det europæiske togkontrolsystem bør være en absolut prioritet.

3.3.2   Hvad angår lufttransport, er skabelsen af et fælles europæisk luftrum afgørende for at sikre, at EU's luftfartsindustri er konkurrencedygtig på verdensmarkedet. Der må tages fat på udviklingen af SESAR-programmet for forskning i lufttrafikstyring i det fælles europæiske luftrum: a) det må sikres, at forbedringerne af den luftbårne og jordbaserede infrastruktur sker samtidig; b) det må sikres, at de finansielle ressourcer til implementeringen af SESAR er tilstrækkelige og til rådighed på det rigtige tidspunkt; c) der må fastlægges den rigtige forvaltningsstruktur for SESAR-implementeringen. Der bør også være adgang hertil for SMV'er.

3.3.3   Udvalget opfordrer til, at forordning (EF) 261/2004 (5) revideres hurtigst muligt med henblik på at modernisere passagerrettighederne ved overbooking, forsinkelser og pakkeferier.

3.3.4   EU's havnepolitik bør omfatte følgende emner:

| a) | Sikring af en bæredygtig udvikling af havne og havnerelateret kapacitet, |
| --- | --- |

a)

Sikring af en bæredygtig udvikling af havne og havnerelateret kapacitet,

| b) | Etablering af en klar og gennemsigtig ramme for finansiering af havneinvesteringer, |
| --- | --- |

b)

Etablering af en klar og gennemsigtig ramme for finansiering af havneinvesteringer,

| c) | Klarere procedurer for adgang til markedet for havnetjenester, |
| --- | --- |

c)

Klarere procedurer for adgang til markedet for havnetjenester,

| d) | Afhjælpning af flaskehalse, der skader havnenes effektivitet, |
| --- | --- |

d)

Afhjælpning af flaskehalse, der skader havnenes effektivitet,

| e) | Fremme af gode, sikre arbejdsvilkår og arbejdsforhold samt konstruktive arbejdsrelationer i havnene, |
| --- | --- |

e)

Fremme af gode, sikre arbejdsvilkår og arbejdsforhold samt konstruktive arbejdsrelationer i havnene,

| f) | Fremme af den generelle konkurrenceevne og af et positivt image for havnene. |
| --- | --- |

f)

Fremme af den generelle konkurrenceevne og af et positivt image for havnene.

3.3.5   En EU-havnepolitik behøver ikke nødvendigvis indebære indførelse af ny lovgivning. "Blød lovgivning" kan være et værdifuldt alternativ til egentlig lovgivning. En anden mulighed er skiftende tilgange fra sag til sag.

3.3.6   Hvad angår energinet, bifalder EØSU Kommissionens seneste initiativer til at fortsætte sammenkoblingerne og fuldføre det indre marked for energi.

3.3.7   EØSU støtter i princippet etableringen af et europæisk energifællesskab og godkender de mellemliggende stadier, der er nødvendige, herunder europæiske, regionale energinet, en fond til udvikling af vedvarende energi og en indkøbscentral for gas.

3.3.8   EØSU mener, at tiden er inde til en kritisk vurdering af liberaliseringen af energimarkedet, da resultaterne for borgere og virksomheder ikke som forventet har givet sig udtryk i lavere priser.

3.4   Adgang til finansiering

3.4.1   På grund af finanskrisen kan det være vanskeligt for virksomheder, især SMV'er, at skaffe sig adgang til kredit, hvilket har negative følger for deres forretningsaktiviteter. Adgang til kapital er helt afgørende, hvis den private sektor, herunder navnlig SMV'er, skal sættes i stand til at skabe vækst og job. Bankerne er imidlertid mere og mere uvillige til at yde lån til virksomheder, især innovative og nystartede virksomheder, som er forbundet med de største risici, men også udgør det største vækstpotentiale.

3.4.2   EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at støtte SMV'er med at få direkte adgang til fremmedkapitalmarkederne, opstille SMV-rettede obligationsplatforme og undersøge mulighederne for at forbedre mezzaninfinansiering samt overveje at opstille nye mezzaninprodukter, såsom garanti for mezzaninlån. Kommissionen bør i den forbindelse yde vejledning til interessenterne om god praksis mht. at kombinere finansieringsmuligheder fra forskellige kilder og opnå en løftestangseffekt.

3.4.3   EØSU anbefaler, at forhandlinger med medlemsstaterne om de fremtidige strukturfonde tager hensyn til behovet for at skabe finansielle instrumenter til understøttelse af garantier for lån til SMV'er.

3.5   Beskatning

3.5.1   EØSU efterlyser foranstaltninger, der tager fat på de forskellige beskatningsregler og administrative komplikationer, der udgør en af de vigtigste væksthæmmende faktorer for SMV'er i det indre marked.

3.5.2   Selv uden harmoniseret beskatning er det muligt at fjerne en række hindringer på dette område, bl.a. dobbeltbeskatning, som er en alvorlig hindring for grænseoverskridende aktiviteter med negative følger for investeringer og beskæftigelse. De nuværende indviklede momsinddrivelsesordninger i den grænseoverskridende handel og levering af tjenesteydelser kan føre til skatteunddragelse og -svig, hvilket må bekæmpes mere effektivt. En standardiseret momserklæring for alle EU-lande ville bidrage til administrativ forenkling.

3.5.3   EØSU mener, at beskatningen i medlemsstaterne ikke bør føre til, at der skabes skattely med negative følger for økonomien og de offentlige budgetter.

3.5.4   Opmærksomheden må rettes mod momsordningen for finansielle tjenester, og hvis der indføres en ny afgift på den finansielle sektor baseret på pengestrømme eller lignende faktorer, bør Kommissionen vurdere fordelene ved at udforme den inden for rammerne af den gældende momsordning.

3.5.5   EØSU opfordrer endvidere til indførelse af fælles regler om først at svare moms, når kunden har betalt en faktura. Med dette system, der går under navnet kasseregnskab og allerede gælder for små virksomheder i nogle medlemsstater, undgås det, at der afkræves moms af salg, hvad enten kunden har betalt eller ej. I den nuværende økonomiske nedgangsperiode kunne det forebygge insolvens, navnlig for SMV'er.

3.6   Erhvervsklima

3.6.1   EØSU understreger behovet for at være særlig opmærksom på aspekter, der ikke i tilstrækkelig grad er dækket af EU-lovgivningen og af støtteprogrammer, f.eks. for selvstændige erhvervsdrivende.

3.6.2   EØSU peger på det nødvendige i yderligere at reducere unødvendige administrative byrder og forventer, at Kommissionen foreslår målene for perioden efter 2012, hvor den administrative byrde bør være mindsket med 25 %. Udvalget bemærker, at en mindskning af unødvendige byrder altid er ønskværdig, hvad enten det er for virksomheder, forbrugere eller offentlige myndigheder, men at der samtidig er behov for omhyggelige overvejelser for at sikre, at lovgivningens oprindelige formål bevares.

3.7   Socialt iværksætteri

3.7.1   Initiativet for socialt iværksætteri vil blive taget op til revision i 2014. I tæt samarbejde med ekspertgruppen vedrørende socialt iværksætteri vil Kommissionen gøre status over initiativets resultater og afgøre, hvad der stadig må gøres. EØSU anbefaler, at der tages behørigt hensyn til anbefalingerne i udvalgets nyligt vedtagne udtalelser om netop socialt iværksætteri (6).

3.7.2   EØSU understreger det nødvendige i at uddybe kendskabet til de sociale virksomheders rolle og udbredelse for at kunne øge deres egentlige indvirkning på samfundet. Dette kræver udvikling af en metode for måling af deres påvirkning. En sådan foranstaltning vil også være nødvendig for gennemførelsen af den europæiske sociale iværksætterfond.

3.7.3   EØSU mener, at forslaget om europæiske stiftelser og alle andre europæiske selskabsformer må vurderes på baggrund af høringen om fornyelsen af den europæiske selskabslovgivning.

3.8   Forbrugerne

3.8.1   EØSU ser frem til et lovgivningsforslag om fælles klageordninger i den nærmeste fremtid. Et sådant forslag bør føre til en fælles klageordningsmekanisme, som både opererer nationalt og på tværs af grænser, og som er tilgængelig for alle forbrugere inden for det indre marked. Disse mekanismer bør være tilgængelige for alle, hvis rettigheder krænkes inden for det indre marked. Ikke kun forbrugernes rettigheder krænkes af udbydere af varer og tjenesteydelser gennem urimelige kontraktvilkår og urimelig handelspraksis. Også arbejdstagere, hvis rettigheder krænkes, og generelt borgere, som er ofre for forskelsbehandling, bør have adgang til kollektive klageordningssystemer. SMV'er har muligvis behov for lignende beskyttelse mod urimelig handelspraksis.

De videre forberedelser bør tage hensyn til samtlige interessenters synspunkter.

3.8.2   EØSU opfordrer til lovgivningsforanstaltninger med henblik på at opnå et integreret indre marked for kort-, internet- og mobilbetaling.

3.8.3   Hvad angår produktsikkerhedsregler, opfordrer EØSU til anvendelse af følgende to grundlæggende principper:

| — | Livscyklusfilosofien, dvs. indførelse af produktsikkerhedskrav, som omfatter alle brugere og involverede arbejdstagere. Livscyklus dækker alle faser af et produkts levetid, fra fremskaffelse af råmaterialer til bortskaffelse; |
| --- | --- |

—

Livscyklusfilosofien, dvs. indførelse af produktsikkerhedskrav, som omfatter alle brugere og involverede arbejdstagere. Livscyklus dækker alle faser af et produkts levetid, fra fremskaffelse af råmaterialer til bortskaffelse;

| — | Fremme af vugge til grav-tilgangen, hvor produktets bæredygtighed bør være en central overvejelse i produktionssammenhæng. |
| --- | --- |

—

Fremme af vugge til grav-tilgangen, hvor produktets bæredygtighed bør være en central overvejelse i produktionssammenhæng.

3.9   Borgernes mobilitet

3.9.1   EØSU gentager, at der er behov for at skabe øget mobilitet for borgerne ved at modernisere ordningen om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. Fremme af arbejdstagernes faglige og geografiske mobilitet kan være medvirkende til at forbedre den måde, det europæiske arbejdsmarked fungerer på, og leveringen af tjenesteydelser på tværs af landegrænser. Debatten om anerkendelse af kvalifikationer er ikke altid frugtbar, når den føres på et niveau, der omfatter 27 medlemsstater. Der må lægges øget vægt på de konkrete behov (i grænseoverskridende situationer og mellem nabolande), og tages udgangspunkt i en analyse af mobilitetsmønstrene. EU bør stimulere regionalt samarbejde på dette felt og fremme fælles erhvervsuddannelsestiltag på tværs af landegrænser.

3.9.2   Hvad angår overførsel af pensionsrettigheder fokuserer hvidbogen (7) i for høj grad på at forbedre individuelle pensioner under tredje søjle. Ordninger under første og anden søjle må forbedres, så det sikres, at også personer, der flytter rundt i hele Europa, kan opnå strukturelle fordele.

3.9.3   EØSU giver tillige udtryk for sin bekymring for Rådets nylige beslutning om at renationalisere Schengenaftalen, hvilket vil gøre det muligt at indføre nye hindringer for borgernes frie bevægelighed inden for EU og at genindføre grænsekontrol, hvor denne var afskaffet. Dette er i grel modstrid med traktatens grundlæggende principper og vil skabe flere vanskeligheder for gennemførelsen af det indre marked.

3.10   Social samhørighed

3.10.1   EØSU mener, at der er behov for en præcisering af håndhævelsesreglerne og henvisningen til Lissabontraktatens artikel 3, stk. 3, hvori det hedder, at det indre marked ikke er et mål i sig selv, men et værktøj til opnåelse af sociale fremskridt og et bæredygtigt samfund for EU's borgere.

3.11   Offentlige kontrakter

3.11.1   Offentlige kontrakter skal baseres på regler, der ikke kun henviser til den bedste pris. Andre kriterier, dvs. sociale fordele og kontrakternes bæredygtighedseffekt, skal vægtes på lige fod hermed.

3.11.2   Det bør overvejes, hvor åbne EU's markeder for offentlige indkøb kan være på længere sigt, så længe der hersker ulige konkurrencevilkår i tredjelande. Derfor er det i denne forbindelse nødvendigt, at de ratificerede ILO-konventioner og menneskerettighederne respekteres af alle aktører, både af medlemsstaterne og tredjelandene. EU bør aktivt fremme denne politik på globalt niveau.

3.11.3   Elektroniske indkøb kunne i højere grad bidrage til at få de administrative procedurer til at gå hurtigere.

3.12   Intellektuelle ejendomsrettigheder

3.12.1   Den nuværende rammelovgivning for intellektuelle ejendomsrettigheder er forvirrende for forbrugerne. Det er endnu værre på paneuropæisk niveau. Rammelovgivningen skal gøres klarere, og retslige sanktioner og håndhævelsen skal være proportionelle: individuelle forbrugere, som utilsigtet og/eller i mindre omfang krænker intellektuelle ejendomsrettigheder til eget forbrug, skal måske behandles anderledes end kriminalitet i stor eller kommerciel målestok.

3.12.2   Der er brug for en mere paneuropæisk tilgang til licenser og afgifter.

Bruxelles, den 12. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 132 af 3.5.2011, s. 47.

1

(2)  EUT C 24 af 28.1.2012, s. 99.

2

(3)  SOLVIT, netværket "Enterprise Europe", europæiske forbrugercentre, eurocentre, osv.

3

(4)  Som illustreret i et af videoklippene i "Tell us your story"-konkurrencen, som blev organiseret af GD for det Indre Marked. Den offentlige høring, som observatoriet for det indre marked afholdt i Tallinn den 1. juni 2012, kom ind på opfølgningen af de spørgsmål, der blev rejst af disse videoer fra borgerne.

4

"Tell us your story"

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91.

5

(6)  Se udtalelserne i EUT C 24 af 28.1.2012, s. 1, EUT C 229 af 31.7.2012, s. 44 og EUT C 229 af 31.7.2012, s. 55.

6

(7)  Hvidbog "En dagsorden for tilstrækkelige, sikre og bæredygtige pensioner", COM(2012) 55 final.

7

---

| 4.10.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 299/170 |
| --- | --- | --- | --- |

4.10.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 299/170

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Transporthvidbog: Civilsamfundets tilslutning og deltagelse« (sonderende udtalelse)

2012/C 299/31

Ordfører: Stefan BACK

Kommissionen besluttede den 11. januar 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

"Transporthvidbog: Civilsamfundets tilslutning og deltagelse"

(sonderende udtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 25. juni 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 482. plenarforsamling den 11.-12. juli 2012, mødet den 11. juli 2012, følgende udtalelse med 140 stemmer for, 3 imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   EØSU bør tage initiativ til et forum for åben og gennemsigtig meningsudveksling mellem Kommissionen, civilsamfundet og andre berørte aktører, f.eks. nationale myndigheder på forskellige niveauer, om gennemførelsen af hvidbogen. På den måde kan man øge accepten og forståelsen i civilsamfundet og få nyttig feedback til de politiske beslutningstagere og til dem, der har ansvaret for gennemførelsen.

1.2   Dialogen bør foregå på flere niveauer og inddrage både civilsamfundet og myndighederne på nationalt, regionalt og lokalt niveau. Civilsamfundet skal i denne sammenhæng forstås bredt. Det omfatter – men er ikke begrænset til – erhvervslivet, arbejdsgivere, lønmodtagere, brugere, ngo'er og den akademiske verden.

1.3   Dialogen skal sikre, at kommunikationen går begge veje. Den skal give Kommissionen mulighed for at formidle forslag og politiske tiltag. Samtidig skal dialogen gøre især civilsamfundet og de lokale og regionale myndigheder i stand til at tage kontakt til Kommissionen, EØSU og andre relevante institutioner for at fremsætte bemærkninger og tage problemer og spørgsmål op, der vedrører EU's transportpolitik og gennemførelsen af den – i visheden om, at de også får et svar. En åben og konstruktiv dialog er afgørende, hvis man vil øge accepten af de politiske tiltag, herunder lovgivningsforslag og infrastrukturplaner.

1.4   Det bør være muligt at tage konkrete problemer op, f.eks. vedrørende tilgængelighed for handicappede, kvaliteten af lokal transport og hensigtsmæssigheden af visse aspekter af de transportpolitiske mål, f.eks. transportomlægning og transport over længere strækninger.

1.5   En sådan dialog kan medvirke til at forbedre forståelsen for og accepten af EU's transportpolitiske mål og de foreslåede gennemførelsesforanstaltninger. Dialogen kan øge EU-institutionernes forståelse for de praktiske realiteter og behovet for at tage hensyn til forskellige vilkår i forskellige dele af EU samt forbedre mulighederne for at finde tilfredsstillende løsninger på konkrete problemer og imødegå de bekymringer, der kommer til udtryk.

1.6   Hvis dialogen skal lykkes, er det vigtigt, at man skaber kontinuitet og følger op på de spørgsmål, der opstår, samt at Kommissionen formidler information om planlagte initiativer i god tid. Der bør indgås en aftale med Kommissionen om dennes engagement for at sikre en effektiv, åben og gennemsigtig dialog. EØSU forstår, at Kommissionen lægger særlig vægt på dialog i forbindelse med infrastrukturprojekter og foranstaltninger vedrørende adfærdsændringer. Udvalget mener også, at dialogen bør favne bredere, og at den kan give et ekstra, positivt bidrag til langt de fleste initiativer.

1.7   Det er vigtigt at inddrage de unge i dialogen for at skabe interesse for og accept af EU's transportpolitiske mål.

1.8   Dialogen bør i vid udstrækning foregå online, og der bør oprettes en særlig hjemmeside til formålet. Man bør også overveje at bruge sociale medier som Facebook og Twitter. Det er vigtigt at forvalte online-dialogen ordentligt for at sikre, at systemerne virker. Hjemmesiden bør have en separat sektion, der fokuserer på unge. Desuden bør der være en række relevante eksterne links, f.eks. til Kommissionens hjemmeside for Det Europæiske Borgerinitiativ.

1.9   Internettet bør dog ikke være det eneste kommunikationsmiddel. Konferencer eller andre arrangementer, der afholdes efter behov, kan supplere internetdialogen og fungere som fora, hvor man kan drøfte to eller tre emner. Der bør også skabes direkte kontakt mellem EØSU og civilsamfundets repræsentanter, når det måtte være hensigtsmæssigt. Spørgsmål og problemer, der rejses i disse kontekster, bør formidles til Kommissionen.

1.10   Hvis det er relevant, kan spørgsmål eller problemer, der tages op i forbindelse med dialogen, give anledning til, at EØSU afgiver resolutioner på eget initiativ, lige som de kan påvirke udtalelser om emner, der henvises til udvalget.

1.11   Med tanke på at inddrage de regionale og lokale myndigheder i dialogen bør der tages kontakt med Regionsudvalget, så sidstnævnte kan deltage i dialogen og forvaltningen af den under behørig hensyntagen til udvalgenes respektive roller.

1.12   I EØSU bør dialogen ledes af et styringsudvalg fra EØSU's TEN-sektion, med støtte fra TEN-sekretariatet og i løbende samarbejde med Regionsudvalget og Kommissionen.

1.13   Detaljer vedrørende forvaltningen samt administrationen af internetdialogen, de nødvendige ressourcer og budgetspørgsmål bør behandles af en taskforce, som skal fremlægge sine forslag inden udgangen af 2012. Man bør stræbe efter slanke og enkle forvaltningsmæssige og administrative løsninger, om muligt inden for rammerne af de eksisterende ressourcer. Man kan eventuelt overveje at dele udgifterne til forvaltning af dialogen med Regionsudvalget.

1.14   Måldatoen for at indlede dialogen bør være primo 2013.

2.   Indledning

2.1   Hvidbogen "En køreplan for et fælles europæisk transportområde – mod et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt transportsystem" ("køreplanen") opstiller ti mål for et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt transportsystem, der tjener som benchmarks for at opnå en reduktion af drivhusgasemissionerne på 60 %. De langsigtede mål udgør den globale vision for 2050, mens andre mål indeholder milepæle for 2020 og 2030. Hvidbogen indeholder ligeledes en strategi bestående af 40 initiativer, der skal bidrage til opfyldelsen af disse mål gennem det næste årti.

2.2   De 40 initiativer, der beskrives i køreplanen, skal iværksættes inden 2020. Nogle har lovmæssig karakter. Men mange bygger på nationale eller lokale initiativer eller på opmuntring af adfærdsændringer, enten fordi EU har begrænsede beføjelser på området, eller fordi lovgivning ikke er et tilstrækkelig effektivt redskab til at opnå de adfærdsændringer, der er nødvendige for at et givet initiativ får positive resultater. Adfærdsændringer har i øvrigt grundlæggende betydning, hvis man vil opnå gode resultater – det gælder også for en række lovgivningsinitiativer.

2.3   I en skrivelse af 11. januar 2012 anmodede Kommissionen EØSU om at undersøge, hvordan civilsamfundet kan opmuntres til at tilslutte sig hvidbogens målsætninger og bidrage til opfyldelsen af den langsigtede vision for transportområdet. I brevet nævnes specifikt behovet for at forene de nationale og europæiske interesser vedrørende vigtige infrastrukturprojekter i det transeuropæiske transportnet (TEN-T), samt spørgsmålet om, hvordan man kan opnå civilsamfundets støtte og bidrag til de langsigtede mål, der beskrives i hvidbogen.

2.4   Man kan drage paralleller til den rolle, EØSU spillede i forbindelse med gennemførelsen af Europa 2020-strategien, hvor udvalget oprettede et nyt horisontalt Europa 2020-styringsudvalg for at skabe et mere effektivt samspil mellem EØSU's organer og de nationale interessenter med henblik på at kortlægge og planlægge særlige initiativer og god praksis i den igangværende reformproces i medlemsstaterne. En rapport om civilsamfundets evaluering af udarbejdelsen af nationale reformprogrammer samt civilsamfundets inddragelse i denne proces blev offentliggjort den 23. februar 2011 for at give Kommissionen input til forårstopmødet.

2.5   Desuden fastsætter akten for det indre marked, at man skal "inddrage civilsamfundet og fremme en evalueringskultur". Ifølge denne akt fremgik det af den offentlige høring, at civilsamfundet var parat til i højere grad at blive inddraget i udviklingen af det indre marked. Kommissionen vil derfor regelmæssigt offentliggøre en liste over de 20 vigtigste forventninger, som borgerne og virksomhederne har til det indre marked. Listen vil blive forelagt for forummet for det indre marked, som vil afholde regelmæssige møder med markedsdeltagerne: erhvervslivet, arbejdsmarkedets parter, ngo'er og civilsamfundsorganisationer, offentlige myndigheder på forskellige niveauer samt parlamenter. I forummet vil man vurdere situationen på det indre marked og udveksle god praksis. Forummet vil udgøre et bidrag til udviklingen af en politisk evalueringskultur og dermed udfylde en vigtig funktion i forbindelse med overvågningen af akten for det indre marked samt være med til at måle aktens virkning på græsrodsniveau. Arbejdsmarkedets parter bør også spille en mere fremtrædende rolle og få mulighed for at fremføre deres holdninger til spørgsmål vedrørende den økonomiske og sociale samhørighed.

2.6   Den første liste over forventninger, der tog udgangspunkt i en studie, blev offentliggjort i efteråret 2011.

2.7   EØSU er netop nu i gang med at evaluere konceptidéer til oprettelsen af et europæisk energimixforum. Her drøfter man bl.a. en permanent struktur med et styringsudvalg, et permanent sekretariat, årlige konferencer og op til seks arbejdsgruppemøder årligt, under hensyntagen til spørgsmål vedrørende finansiering, institutionelle anliggender, hensigtsmæssighed og retsgrundlag. Konceptet omfatter også et netværk af nationale fora.

3.   Generelle bemærkninger

3.1   EØSU mener, at nærværende opgave kan sammenlignes med de ovennævnte opgaver. Den fokuserer på civilsamfundets støtte og bidrag til de langsigtede transportmål i hvidbogen, samt accepten af infrastrukturprojekter. Kommissionen ønsker tilsyneladende også at indhente synspunkter fra civilsamfundet om, hvorvidt 60 %-reduktionen af drivhusgasemissionerne, og de dertil relaterede ti mål i hvidbogen, kan nås med de redskaber, som Kommissionen har til rådighed nu.

3.2   EØSU noterer sig, at artikel 11, stk. 1-3 i traktaten om Den Europæiske Union udgør det formelle grundlag for en sådan indsats. Disse bestemmelser forpligter EU's institutioner til at etablere en åben, gennemsigtig og regelmæssig dialog med repræsentative interessentsammenslutninger og civilsamfundet, gennemføre omfattende høringer med virksomheder og repræsentative sammenslutninger samt give borgere og foreninger mulighed for offentligt at fremføre og udveksle synspunkter. EØSU noterer sig også, at denne artikel udgør det retlige grundlag for borgerinitiativet.

3.3   Ud af de ti mål, der beskrives i hvidbogen, mener EØSU, at civilsamfundets støtte kan siges at have særlig relevans for følgende mål: 1 (markedsaccept og adfærdsændringer), 3 (operatørernes, transportplanlæggernes og lastejernes indstilling), 4 (adfærdsændringer), 5 og 7 (optimal udnyttelse af infrastruktur og trafikstyringssystemer, opmuntring af effektiv grænseoverskridende planlægning), 8 og 10 (systemets retfærdighed) samt 9 (sikkerhedsrelaterede adfærdsmønstre).

3.4   Det er tydeligvis hensigtsmæssigt at støtte køreplanens målsætninger for at medvirke til at skabe et gunstigt politisk klima for gennemførelsen af den.

3.5   Efter EØSU's mening vil det være særligt nyttigt at føre en dialog med det organiserede civilsamfund om følgende vigtige generelle spørgsmål:

| — | Spørgsmål vedrørende overensstemmelsen mellem EU's interesser og de nationale/regionale/lokale interesser, navnlig set fra det organiserede civilsamfunds perspektiv. |
| --- | --- |

—

Spørgsmål vedrørende overensstemmelsen mellem EU's interesser og de nationale/regionale/lokale interesser, navnlig set fra det organiserede civilsamfunds perspektiv.

| — | Spørgsmål vedrørende ikke-tekniske måder at fremme transportpolitiske målsætninger på, herunder virksomhedspolitik, virksomhedsadfærd, accept af innovation og adfærdsændringer. |
| --- | --- |

—

Spørgsmål vedrørende ikke-tekniske måder at fremme transportpolitiske målsætninger på, herunder virksomhedspolitik, virksomhedsadfærd, accept af innovation og adfærdsændringer.

3.6   På disse punkter er støtten fra det organiserede civilsamfund vigtig og muligvis den bedste måde at formidle information på, opnå støtte samt at få tilbagemeldinger om problemer og hindringer.

3.7   Ideelt set kan sådanne kommunikationskanaler også bruges til benchmarking og informationsudveksling.

3.8   Listen over initiativer giver også et fingerpeg om, hvor det er vigtigt at opnå civilsamfundets støtte for at nå de langsigtede mål.

4.   Særlige bemærkninger

4.1   For at få et bedre overblik over de 40 punkter i hvidbogens handlingsplan frem mod 2020, hvor civilsamfundets støtte er særlig vigtig, henleder EØSU opmærksomheden på følgende spørgsmål.

4.2   Et fælles europæisk transportområde

4.2.1   De planlagte initiativer for at fremme job af høj kvalitet og gode arbejdsforhold vil kræve aktiv støtte fra arbejdsmarkedets parter, som også vil kunne give vigtige input vedrørende effektiviteten af yderligere foranstaltninger inden for rammerne af den sociale dialog (artiklerne 9, 152 og153, i TEUF). Hvad angår forebyggelse af sociale konflikter og mulige foranstaltninger til at skabe ensartede vilkår vedrørende aflønning, erindres der om, at disse områder udtrykkeligt falder uden for EU's kompetenceområde (art. 153, stk. 5, TEUF) og derfor behandles i overensstemmelse med de løsninger på normkonflikter, der f.eks. nævnes i servicedirektivet eller i direktivet om udstationering af arbejdstagere, hvor de praktiske aspekter kan give særlige problemer på transportområdet.

4.2.2   Transportsikring og transportsikkerhed samt fri bevægelighed for ældre og handicappede passagerer med direkte forbindelse til hele transportmarkedets tilgængelighed er heller ikke kun et spørgsmål om regulering, men også et spørgsmål om (transport-)virksomhedspolitik og den menneskelige faktor.

4.2.3   På samme måde beror det fælles europæiske luftrum, det fælles europæiske jernbaneområde og det "blå bælte" i væsentlig grad på reguleringsforanstaltninger og administrative rutiner, mens den konkrete anvendelse af de nye muligheder, navnlig hvad angår det fælles europæiske jernbaneområde og det blå bælte (herunder den optimale udnyttelse af intelligente transportsystemer (ITS) og markedsadgangen til havne) afhænger af operatørernes og de andre berørte parters foranstaltninger.

4.2.4   Spørgsmålene om transporttjenesternes kvalitet, tilgængelighed og pålidelighed vedrører både gods- og passagertransport. Især hvad godstransport angår, er de forskellige operatørers indsats afgørende for resultaterne. Når det gælder passagertransport, er det organiserede civilsamfunds deltagelse hovedsagelig påkrævet, når man skal vurdere effektiviteten af de lovgivningsmæssige rammer for passagerrettigheder samt kvaliteten af transportinfrastrukturen for ældre og handicappede passagerer.

4.3   Styrkelse og integration af de lokale græsrodsinitiativer

4.3.1   Transporthvidbogens budskab om ressourceeffektivitet, tilpasning og bæredygtighed har allerede fungeret som inspiration for flere borgerinitiativer – både i byområder og på landet – i hele Europa. Det foregår på mange forskellige innovative måder. F.eks. er de organiserede car sharing-ordninger med til at reducere privatbilismen, og fællestransport inden for et meget begrænset område (navnlig bestillingskørsel) giver ugunstigt stillede og isolerede befolkningsgrupper bedre adgang og mobilitet. I lokale beredskabsplaner, som ofte fokuserer på energibesparelser, fremhæves ressourceeffektiv transport og hensigtsmæssig lokalisering som nøgleelementer. Disse praktiske ordninger tilbyder ikke bare nye transportmodeller; eftersom de udvikler sig nedefra og op, medfører de også et konkret offentligt engagement samtidig med, at deltagerne får adgang til information. Dermed opstår der et bredere fundament for offentlighedens viden om og indsigt i de holdningsændringer i forhold til transport, der skal ske.

4.3.2   De mange initiativer, der iværksættes rundt omkring i Europa, er imidlertid usammenhængende og ustrukturerede, og står dermed ikke mål med de udfordringer, vi står over for, navnlig målet om en kraftig reduktion af CO2-udledningen i transportsektoren. Hvidbogens ambitionsniveau gør det nødvendigt at øge indsatsen væsentligt, bl.a. gennem følgende foranstaltninger:

| — | Videreudvikling og udvidelse af eksisterende initiativer, navnlig med henblik på at styrke offentlighedens deltagelse og engagement. |
| --- | --- |

—

Videreudvikling og udvidelse af eksisterende initiativer, navnlig med henblik på at styrke offentlighedens deltagelse og engagement.

| — | Spredningen af denne type initiativer i hele Europa, med udgangspunkt i allerede eksisterende god praksis og igen med særligt fokus på offentlighedens deltagelse og engagement. |
| --- | --- |

—

Spredningen af denne type initiativer i hele Europa, med udgangspunkt i allerede eksisterende god praksis og igen med særligt fokus på offentlighedens deltagelse og engagement.

| — | En gradvis integration af alle disse initiativer gennem fælles kommunikationsplatforme og -redskaber for at udveksle god praksis, nå ud til større befolkningsgrupper og skabe bred offentlig forståelse for udfordringerne og de mulige løsninger. |
| --- | --- |

—

En gradvis integration af alle disse initiativer gennem fælles kommunikationsplatforme og -redskaber for at udveksle god praksis, nå ud til større befolkningsgrupper og skabe bred offentlig forståelse for udfordringerne og de mulige løsninger.

4.4   Innovation for fremtiden – teknologi og adfærd

4.4.1   Den europæiske strategi for europæisk transportforskning, -innovation og -anvendelse er ikke kun et spørgsmål om forskning, forskningsstøtte, styring og anvendelse af intelligente mobilitetssystemer. Som det påpeges i køreplanen, skal strategien understøttes af lovgivningsmæssige rammebetingelser. Men markedsaccepten og markedsudbredelsen er også væsentlige elementer, og her kommer det organiserede civilsamfund ind i billedet.

4.4.2   Dette er faktisk tæt forbundet med spørgsmålet om innovative mobilitetsmønstre, hvor operatørernes, lastejernes og – når det gælder passagertransport – offentlighedens indstilling er afgørende.

4.4.3   Det samme gælder for gods, hvor det er vigtigt at udvise vilje til at anvende tekniske innovationer samt informations- og kommunikationsteknologier (NIKT) samt f.eks. at være parat til samarbejde for at optimere kapacitetsudnyttelsen.

4.4.4   Også i forbindelse med bytransport er civilsamfundets støtte vigtig for at sikre markedsudbredelsen af alternative fremdriftssystemer, effektiv organisering af levering over de sidste par kilometer og bæredygtig planlægning af individuel færdsel og godstransport.

4.5   Moderne infrastruktur, intelligent prissætning og finansiering

4.5.1   Når det gælder det europæiske mobilitetsnetværk, skal aktørerne på markedet først og fremmest acceptere den optimale anvendelse af IT-redskaber, systemer for sporing og overvågning af gods, optimering af tidsplaner og trafikstrømme (e-fragt). Denne accept er en forudsætning for, at indførelsen af disse elementer i TEN-T-forbindelser lønner sig. Det er både et spørgsmål om at opnå de bedste resultater og få størst økonomisk udbytte af investeringerne.

4.5.2   Inden for rammerne af strategien med TEN-T-korridoren, som et gennemførelsesinstrument for det centrale net, bør infrastrukturprojekter udvikles på en måde, der giver borgere, civilsamfund og relevante myndigheder mulighed for at "føle et medejerskab af/identificere sig med" de berørte projekter. Dette bør omfatte foranstaltninger som tidlig inddragelse (begyndende med planlægningsfasen), udveksling af bedste praksis i hele EU, anvendelse af de mest moderne planlægnings- og gennemførelsesmetoder samt en fortløbende og åben kommunikation. I den sammenhæng kan civilsamfundets støtte også medvirke til at skabe et gunstigere klima for sammenhængende, grænseoverskridende infrastrukturplanlægning.

4.5.3   Hvad finansieringen angår, er offentlige-private partnerskaber stadig et finansieringsspørgsmål, som i sig selv hovedsageligt vil afhænge af lovgivningsmæssige og tekniske aspekter. Set i lyset af betydningen af civilsamfundets involvering i infrastrukturprojekter og tjenester, hvor offentlige-private partnerskaber eventuelt anvendes, har civilsamfundet ikke desto mindre en berettiget interesse i at blive inddraget i udformningen og gennemførelsen af offentlige-private partnerskaber.

4.5.4   Prissætning og undgåelse af konkurrenceforvridninger er i bund og grund et reguleringsspørgsmål. Kontakter til civilsamfundet kan imidlertid give viden om udsigterne til at skabe et klima, der fremmer accepten af disse foranstaltninger. Sådanne kontakter kan også give oplysninger om mulige sociale problemer, som store omkostninger kan udløse i tyndt befolkede områder samt om økonomisk eller fysisk udsatte befolkningsgruppers livskvalitet.

For at opnå accept er det afgørende, at prissætningssystemerne bliver opfattet som rimelige og retfærdige, og også her kan civilsamfundets bidrag være en hjælp.

Bruxelles, den 11. juli 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---