# Den Europæiske Unions C 321/2020

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 321 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 63. årgang29. september 2020 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 321

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

63. årgang29. september 2020

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | II   Meddelelser |
| | MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 321/01 | Meddelelse fra Kommissionen om fortolkningen af visse retlige bestemmelser i det reviderede regelsæt for bankafvikling som svar på spørgsmål fra medlemsstaternes myndigheder | 1 |

Indhold

Side

II   Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

2020/C 321/01

Meddelelse fra Kommissionen om fortolkningen af visse retlige bestemmelser i det reviderede regelsæt for bankafvikling som svar på spørgsmål fra medlemsstaternes myndigheder

1

---

| | IV   Oplysninger |
| --- | --- |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 321/02 | Euroens vekselkurs — 28. september 2020 | 36 |
| 2020/C 321/03 | Tilbagetrækning af forslag fra Kommissionen | 37 |

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

2020/C 321/02

Euroens vekselkurs — 28. september 2020

36

2020/C 321/03

Tilbagetrækning af forslag fra Kommissionen

37

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 321/04 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9917 — Liberty/Ascoval/Hayange) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  ) | 41 |
| 2020/C 321/05 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9695 — LVMH/Tiffany) (
  1
  ) | 43 |
| 2020/C 321/06 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9946 — MSI/Altice/Lightpath) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  ) | 44 |
| 2020/C 321/07 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9929 — EDP/Viesgo) (
  1
  ) | 45 |
| 2020/C 321/08 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9965 — ECP ControlCo/First Sentier Investors/Terra-Gen Power Holdings II) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  ) | 46 |
| | ANDET |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 321/09 | Offentliggørelse af en meddelelse om godkendelse af en standardændringaf produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoreni henhold til artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 | 47 |
| 2020/C 321/10 | Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer | 58 |

V   Øvrige meddelelser

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN

Europa-Kommissionen

2020/C 321/04

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9917 — Liberty/Ascoval/Hayange) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  )

1

41

2020/C 321/05

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9695 — LVMH/Tiffany) (
  1
  )

1

43

2020/C 321/06

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9946 — MSI/Altice/Lightpath) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  )

1

44

2020/C 321/07

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9929 — EDP/Viesgo) (
  1
  )

1

45

2020/C 321/08

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9965 — ECP ControlCo/First Sentier Investors/Terra-Gen Power Holdings II) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  )

1

46

ANDET

Europa-Kommissionen

2020/C 321/09

Offentliggørelse af en meddelelse om godkendelse af en standardændringaf produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoreni henhold til artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33

47

2020/C 321/10

Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

58

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

II Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/1

---

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

om fortolkningen af visse retlige bestemmelser i det reviderede regelsæt for bankafvikling som svar på spørgsmål fra medlemsstaternes myndigheder

(2020/C 321/01)

Den bankreformpakke, som Kommissionen foreslog i november 2016, blev vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet den 20. maj 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 7. juni 2019. Pakken omfatter bl.a. ændringer af EU's regelsæt for bankafvikling gennem Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/879 (1) om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU (2) (direktivet om genopretning og afvikling af banker) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/877 (3) om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 (4) (forordningen om den fælles afviklingsmekanisme). Med denne reform gennemføres den internationale standard for samlet tabsabsorberingsevne (TLAC) for globale systemisk vigtige banker i EU, som blev vedtaget af Rådet for Finansiel Stabilitet i november 2015, og styrkes anvendelsen af minimumskravet til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver (MREL) for alle banker. Det reviderede regelsæt bør i højere grad sikre, at bankernes tabsabsorbering og rekapitalisering sker ved hjælp af private midler, når de kommer i økonomiske vanskeligheder og derefter afvikles.

I henhold til artikel 3, stk. 1, i direktiv (EU) 2019/879 bør medlemsstaterne gennemføre bestemmelserne i dette direktiv i deres nationale lovgivning senest den 28. december 2020. Med henblik på at lette en rettidig, konsekvent og præcis gennemførelse agter Kommissionen i bilaget til denne meddelelse at besvare de spørgsmål, som medlemsstaternes myndigheder har stillet om fortolkningen af visse bestemmelser i direktivet om genopretning og afvikling af banker samt om deres samspil med forordningen om den fælles afviklingsmekanisme, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (5) (kapitalkravsforordningen) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (6) (kapitalkravsdirektivet).

På denne baggrund vedtager Kommissionen svar vedrørende følgende retsakter i denne meddelelse:

| — | direktiv 2014/59/EU (direktivet om genopretning og afvikling af banker) som ændret ved direktiv (EU) 2019/879 |
| --- | --- |

—

direktiv 2014/59/EU (direktivet om genopretning og afvikling af banker) som ændret ved direktiv (EU) 2019/879

| — | forordning (EU) nr. 806/2014 (forordningen om den fælles afviklingsmekanisme) som ændret ved forordning (EU) 2019/877 |
| --- | --- |

—

forordning (EU) nr. 806/2014 (forordningen om den fælles afviklingsmekanisme) som ændret ved forordning (EU) 2019/877

| — | forordning (EU) nr. 575/2013 (kapitalkravsforordningen) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/876 (7) |
| --- | --- |

—

forordning (EU) nr. 575/2013 (kapitalkravsforordningen) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/876 (7)

| — | direktiv 2013/36/EU (kapitalkravsdirektivet) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/878 (8). |
| --- | --- |

—

direktiv 2013/36/EU (kapitalkravsdirektivet) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/878 (8).

Denne meddelelse præciserer de bestemmelser, der allerede findes i den gældende lovgivning. Den udvider på ingen måde de rettigheder og forpligtelser, der udspringer af sådan lovgivning, eller indfører yderligere krav for de berørte virksomheder og kompetente myndigheder. Denne meddelelse har udelukkende til formål at bistå medlemsstaternes myndigheder med gennemførelsen i national ret og gennemførelsen af de relevante retlige bestemmelser. Det er kun EU-Domstolen, der har kompetence til at fortolke EU-lovgivningen autoritativt. De synspunkter, der gives udtryk for i denne meddelelse, kan ikke foregribe den holdning, som Kommissionen måtte indtage over for EU-Domstolen og de nationale domstole.

Desuden vedtager Kommissionen snart en meddelelse med svar på spørgsmål fra de europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'er) i overensstemmelse med artikel 16b, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010 og (EU) nr. 1095/2010. Denne meddelelse præciserer visse bestemmelser i direktivet om genopretning og afvikling af banker, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har forelagt spørgsmål om.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/879 af 20. maj 2019 om ændring af direktiv 2014/59/EU for så vidt angår kreditinstitutters og investeringsselskabers tabsabsorberings- og rekapitaliseringskapacitet og af direktiv 98/26/EF (EUT L 150 af 7.6.2019, s. 296).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15. maj 2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 82/891/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU samt forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 190).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/877 af 20. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 806/2014 for så vidt angår kreditinstitutters og investeringsselskabers tabsabsorberings- og rekapitaliseringskapacitet (EUT L 150 af 7.6.2019, s. 226).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 af 15. juli 2014 om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme og en fælles afviklingsfond og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 (EUT L 225 af 30.7.2014, s. 1).

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/876 af 20. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 575/2013 for så vidt angår gearingsgrad, net stable funding ratio, krav til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver, modpartskreditrisiko, markedsrisiko, eksponeringer mod centrale modparter, eksponeringer mod kollektive investeringsordninger, store eksponeringer og indberetnings- og oplysningskrav, og forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 150 af 7.6.2019, s. 1).

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/878 af 20. maj 2019 om ændring af direktiv 2013/36/EU for så vidt angår fritagne enheder, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber, aflønning, tilsynsforanstaltninger og -beføjelser og kapitalbevaringsforanstaltninger (EUT L 150 af 7.6.2019, s. 253).

---

BILAG

Liste over forkortelser

FAIF — forvaltere af alternative investeringsfonde

AT1-instrumenter — supplerende tier 1-kapitalinstrumenter som omhandlet i artikel 52, stk. 1, i kapitalkravsforordningen

Direktivet om genopretning og afvikling af banker — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2014/59/EU (1) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/879 (2)

Direktivet om genopretning og afvikling af banker I — direktiv (EU) 2014/59/EU uden ændringer

CBT — kombineret bufferkrav som defineret i artikel 128, stk. 6, i kapitalkravsdirektivet

CPP — central modpart

CET1-kapital — egentlig kernekapital som omhandlet i artikel 50 i kapitalkravsforordningen

Kapitalkravsdirektivet — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (3) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/878 (4)

Kapitalkravsforordningen — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (5) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/876 (6)

ESMA — Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed

Eksternt MREL — minimumskravet til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver, der finder anvendelse på afviklingsenheder og er omtalt i artikel 45e i direktivet om genopretning og afvikling af banker

G-SII — globalt systemisk vigtigt institut

Internt MREL — minimumskravet til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver, der finder anvendelse på en afviklingsenheds datterselskaber eller en enhed i et tredjeland, men som ikke selv er afviklingsenheder i henhold til artikel 45f i direktivet om genopretning og afvikling af banker

M-MUB — maksimalt udlodningsbeløb i forbindelse med minimumskravet til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver, jf. artikel 16a i direktivet om genopretning og afvikling af banker

MiFID — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU (7)

MPE — multiple point of entry

MREL — minimumskrav for kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver

NCWO — princippet om, at ingen kreditorer må stilles ringere end under normale insolvensbehandlinger

ENP — efterstillede nedskrivningsrelevante passiver

Direktivet om endelig afregning — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF (8)

SPE — single point of entry

SRB — Den Fælles Afviklingsinstans

SRM — Den Fælles Afviklingsmekanisme

Forordningen om den fælles afviklingsmekanisme — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 (9) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/877 (10)

Forordningen om den fælles afviklingsmekanisme I — forordning (EU) nr. 806/2014 uden ændringer

TEM — samlet eksponeringsmål beregnet i overensstemmelse med artikel 429 og 429a i kapitalkravsforordningen

T2-instrumenter — tier 2-kapitalinstrumenter som omhandlet i artikel 2, stk. 1, punkt 73, i direktivet om genopretning og afvikling af banker

TLAC — samlet tabsabsorberingsevne

Minimumskrav til TLAC — harmoniseret minimumsniveau i TLAC-standarden for G-SII'er omhandlet i artikel 92a og 92b i kapitalkravsforordningen og artikel 45d, stk. 1, litra a), og stk. 2, litra a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker

TLAC-standard — vilkår for TLAC som offentliggjort af Rådet for Finansiel Stabilitet i november 2015

Top-tier banker — afviklingsenheder i afviklingskoncerner med aktiver på over 100 mia. EUR i henhold til artikel 45c, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker

SRE — samlet risikoeksponering beregnet i overensstemmelse med artikel 92, stk. 3, i kapitalkravsforordningen

Investeringsinstitut — institut for kollektiv investering i værdipapirer.

Medmindre andet er fastsat, bør alle henvisninger til artikler i dette bilag forstås som henvisninger til artikler i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

A.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE BEFØJELSEN TIL AT FORBYDE VISSE UDLODNINGER I HENHOLD TIL ARTIKEL 16a I DIREKTIVET OM GENOPRETNING OG AFVIKLING AF BANKER

1.   Spørgsmål (artikel 16a)

Artikel 16a i direktivet om genopretning og afvikling af banker giver afviklingsmyndighederne beføjelse til at forbyde visse udlodninger, når en enhed ikke opfylder det kombinerede bufferkrav, når det betragtes i tillæg til MREL. På samme måde indeholder artikel 141 i kapitalkravsdirektivet bestemmelser om de kompetente myndigheders beføjelser til at forbyde visse udlodninger, når en enhed ikke opfylder det kombinerede bufferkrav, når det betragtes i tillæg til kapitalgrundlagskrav. Selv om disse beføjelser gives til to forskellige myndigheder, er forholdet mellem dem ikke præciseret. Hverken kapitalkravsdirektivet eller direktivet om genopretning og afvikling af banker fastsætter anvendelsesrækkefølgen for disse to beføjelser, når en enhed ikke opfylder begge krav. Betyder det, at den nationale lovgiver er fleksibel i den henseende?

Svar

Betingelserne for at kunne udnytte afviklingsmyndighedernes beføjelser til at forbyde en enhed at udlodde mere end M-MUB, dvs. beføjelsen til at begrænse visse udlodninger, er fastlagt i artikel 16a, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker. I henhold til denne bestemmelse gøres beføjelsen gældende i den situation, hvor enheden opfylder det kombinerede bufferkrav i tillæg til kapitalgrundlagskravet som omhandlet i artikel 141a, stk. 1, litra a), b) og c), i kapitalkravsdirektivet, men ikke opfylder det kombinerede bufferkrav i tillæg til de krav, der er omhandlet i artikel 45c og 45d i direktivet om genopretning og afvikling af banker (dvs. MREL).

Dette indebærer, at en enhed, når den ikke opfylder det kombinerede bufferkrav i tillæg til de relevante kapitalgrundlagskrav, ikke befinder sig i den situation, der er omhandlet i artikel 16a, stk. 1, selv om den muligvis heller ikke opfylder det kombinerede bufferkrav i tillæg til MREL. Det betyder, at artikel 141 i kapitalkravsdirektivet udelukkende finder anvendelse i dette tilfælde, og at enheden automatisk skal begrænse visse udlodninger i henhold til reglerne i denne bestemmelse. Afviklingsmyndighedernes beføjelser til at begrænse visse udlodninger i henhold til artikel 16a i direktivet om genopretning og afvikling af banker gøres udelukkende gældende, hvis enheden opfylder det kombinerede bufferkrav og de relevante kapitalgrundlagskrav, men ikke det kombinerede bufferkrav og MREL.

Dette betyder i sidste ende, at artikel 141 i kapitalkravsdirektivet ikke kan anvendes samtidig med artikel 16a i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

2.   Spørgsmål (artikel 16a)

Er det korrekt, at der med artikel 16a i direktivet om genopretning og afvikling af banker indføres to faser for afviklingsmyndighedens beslutning om at forbyde en enhed at udlodde mere end M-MUB:

| — | I de første ni måneder efter enhedens underretning er der ikke nogen forpligtelse til at fastsætte M-MUB, og afviklingsmyndigheden vurderer hver måned, om denne beføjelse skal udøves, og |
| --- | --- |

—

I de første ni måneder efter enhedens underretning er der ikke nogen forpligtelse til at fastsætte M-MUB, og afviklingsmyndigheden vurderer hver måned, om denne beføjelse skal udøves, og

| — | ni måneder efter enhedens underretning gælder der en forpligtelse til at udøve beføjelsen til at forbyde udlodninger mere end M-MUB, medmindre afviklingsmyndigheden efter en vurdering mener, at mindst to af betingelserne i artikel 16a, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker er opfyldt? |
| --- | --- |

—

ni måneder efter enhedens underretning gælder der en forpligtelse til at udøve beføjelsen til at forbyde udlodninger mere end M-MUB, medmindre afviklingsmyndigheden efter en vurdering mener, at mindst to af betingelserne i artikel 16a, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker er opfyldt?

Svar

Afviklingsmyndighedernes beføjelse til at begrænse visse udlodninger fra enheder som omhandlet i artikel 16a, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker udløses udelukkende, når enheden opfylder det kombinerede bufferkrav i kombination med de relevante kapitalgrundlagskrav, men ikke i kombination med MREL, dvs. som følge af en specifik manglende MREL-opfyldelse knyttet til det kombinerede bufferkrav. Denne beføjelse er skønsmæssig. Omfanget af det skønsmæssige aspekt afhænger af timingen af den manglende opfyldelse af det kombinerede bufferkrav, jf. artikel 16a, stk. 2 og 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker. I de første ni måneder efter underretningen om en manglende opfyldelse fra enhedens side skal afviklingsmyndigheden uden unødig forsinkelse efter underretningstidspunktet og derefter mindst en gang om måneden vurdere, hvorvidt denne beføjelse skal udøves eller ej ved at tage hensyn til de elementer, der er omhandlet i artikel 16a, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker. Efter ni måneder skal afviklingsmyndigheden udøve denne beføjelse, medmindre mindst to af betingelserne i artikel 16a, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker er opfyldt.

3.   Spørgsmål (artikel 16a, stk. 3)

I henhold til artikel 16a, stk. 3, skal afviklingsmyndigheden efter høring af den kompetente myndighed udøve den beføjelse, der er omhandlet i artikel 16a, stk. 1, undtagen hvis mindst to af betingelserne i stk. 3 er opfyldt, baseret på afviklingsmyndighedens resultater.

Er det korrekt, at afviklingsmyndigheden ved vurderingen af betingelserne i artikel 16a, stk. 3, skal rådføre sig med andre myndigheder (f.eks. den kompetente myndighed, myndigheden med ansvar for makroprudentiel finansiel stabilitet)?

Svar

I henhold til artikel 16a, stk. 3, skal afviklingsmyndigheden inddrage den kompetente myndighed i vurderingen af de betingelser, der er omhandlet i denne bestemmelses første afsnit.

Ifølge artikel 16a, stk. 3, første afsnit, skal afviklingsmyndigheden høre den kompetente myndighed forud for udøvelsen af dens beføjelser til at forbyde enheder at udlodde mere end M-MUB. I henhold til artikel 16a, stk. 3, andet afsnit, skal afviklingsmyndigheden underrette den kompetente myndighed om sin beslutning om ikke at udøve sin beføjelse og give en skriftlig redegørelse for sin vurdering.

I det første tilfælde skal afviklingsmyndigheden udtrykkeligt høre den kompetente myndighed om den omstændighed, at betingelserne i artikel 16a, stk. 1, for ikke at udøve beføjelsen ikke er opfyldt. I det andet tilfælde skal afviklingsmyndigheden underrette den kompetente myndighed og skriftligt redegøre for sin vurdering af den omstændighed, at betingelserne i artikel 16a, stk. 3, for ikke at udøve beføjelsen er opfyldt.

Direktivet om genopretning og afvikling af banker indeholder intet krav om, men forhindrer heller ikke, afviklingsmyndighederne i at høre eller underrette andre myndigheder (f.eks. udpegede nationale makroprudentielle myndigheder).

4.   Spørgsmål kapitalkravsforordningen (artikel 92, stk. 1a), kapitalkravsdirektivet (artikel 141c), direktivet om genopretning og afvikling af banker (artikel 16a)

Artikel 92, stk. 1a, i kapitalkravsforordningen lyder som følger: »Kernekapital, som anvendes til at opfylde gearingsgradbufferkravet, må ikke anvendes til at opfylde de gearingsbaserede krav i denne forordning og i direktiv 2013/36/EU, medmindre det udtrykkelig er fastsat deri.«

Er institutterne forpligtede til samtidig at opfylde gearingsbufferkravet i artikel 92, stk. 1a, i kapitalkravsforordningen og det ikkerisikobaserede minimumskrav til TLAC og det eksterne og interne MREL?

Svar

Det fremgår af en sammenholdelse af direktivet om genopretning og afvikling af banker (artikel 16a, stk. 1) og kapitalkravsdirektivet (artikel 128, fjerde afsnit), at det kombinerede bufferkrav bør lægges oven i de risikobaserede elementer i de krav, der er fastsat i artikel 92a og 92b i kapitalkravsforordningen og artikel 45c og 45d i direktivet om genopretning og afvikling af banker (dvs. minimumskravet til TLAC og det eksterne og interne MREL).

I overensstemmelse hermed giver artikel 16a i direktivet om genopretning og afvikling af banker kun afviklingsmyndighederne beføjelse til at forbyde udlodninger mere end M-MUB, hvis det pågældende institut ikke opfylder det kombinerede bufferkrav, når det betragtes i tillæg til MREL beregnet på grundlag af SRE (se også betragtning 24 i direktiv (EU) 2019/879).

Det betyder, at med hensyn til forholdet mellem det kombinerede bufferkrav og det risikobaserede minimumskrav til TLAC og MREL, angives det udtrykkeligt i direktivet om genopretning og afvikling af banker og kapitalkravsdirektivet, at i) CET1-kapital, der anvendes til opfyldelse af minimumskravet til TLAC og MREL, ikke kan anvendes med henblik på opfyldelse af det kombinerede bufferkrav, og ii) at afviklingsmyndighederne får beføjelse til at forbyde udlodninger mere end M-MUB, hvis det kombinerede bufferkrav ikke bliver opfyldt, når det betragtes i tillæg til det risikobaserede minimumskrav til TLAC og MREL.

Der findes imidlertid ingen parallelle bestemmelser vedrørende forholdet mellem gearingsgradbufferkravet omhandlet i artikel 92, stk. 1a, i kapitalkravsforordningen og minimumskravet til TLAC og MREL. I henhold til artikel 141c i kapitalkravsdirektivet er gearingsgradbufferkravet som omhandlet i artikel 92, stk. 1a, i kapitalkravsforordningen udelukkende ikke opfyldt, hvis instituttet ikke har tilstrækkelig tier 1-kapital til både at overholde denne buffer samt opfylde kravene i artikel 92, stk. 1, litra d), i kapitalkravsforordningen og artikel 104, stk. 1, litra a), i kapitalkravsdirektivet. Der henvises ikke til behovet for at opfylde både gearingsgradbufferkravet og de ikkerisikobaserede elementer i minimumskravet til TLAC og MREL i kapitalkravsdirektivet eller direktivet om genopretning og afvikling af banker. Artikel 141b i kapitalkravsdirektivet pålægger kun automatiske begrænsninger på udlodninger over det gearingsgradsrelaterede maksimale udlodningsbeløb, når instituttet ikke opfylder det gearingsgradbufferkrav, der er fastsat i ovennævnte artikel 141c i kapitalkravsdirektivet. Der er ingen bestemmelser i direktivet om genopretning og afvikling af banker, som afspejler artikel 16a om gearingsgradbufferkravet, hvilket betyder, at afviklingsmyndigheden ikke har beføjelse til at begrænse udlodninger, når gearingsgradbufferkravet ikke er opfyldt, når det tages i betragtning i tillæg til MREL beregnet på grundlag af TEM.

Derfor kan artikel 92, stk. 1a, andet afsnit, i kapitalkravsforordningen ikke fortolkes således, at dobbelttælling af tier 1-kapital med henblik på opfyldelse af gearingsgradbufferkravet og minimumskravet til TLAC og MREL beregnet på grundlag af TEM forhindres. I EU-retten er der altid udtrykkeligt taget hensyn til i) situationer, hvor dobbelttælling af kapital med henblik på opfyldelse af bufferkravet og MREL ikke er tilladt, og ii) konsekvenserne for ikke at opfylde bufferkravet, når det tages i betragtning i kombination med MREL. Intet af dette er tilfældet for gearingsgradbufferkravet.

B.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE BEFØJELSERNE TIL AT SUSPENDERE BETALINGS- ELLER LEVERINGSFORPLIGTELSER I HENHOLD TIL ARTIKEL 33a OG 69

5.   Spørgsmål (artikel 33a)

I henhold til artikel 33a i direktivet om genopretning og afvikling af banker får afviklingsmyndighederne beføjelse til at suspendere visse forpligtelser efter konstatering af, at et institut er nødlidende eller forventeligt nødlidende (moratorium). I overensstemmelse med artikel 33a, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker kan medlemsstaterne gøre det muligt for afviklingsmyndighederne at tillade indskyderne at hæve et vist beløb dagligt. Hvad SRM angår, bør moratoriumbeføjelsen i tilfælde af institutter omfattet af SRB's kompetenceområde udøves af de nationale afviklingsmyndigheder med henblik på at gennemføre alle afgørelser, som SRB har fremsendt til dem (artikel 29 i forordningen om den fælles afviklingsmekanisme).

Vil det med henblik på at gennemføre den nationale valgmulighed vedrørende de daglige beløb i henhold til artikel 33a, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker være korrekt, at den nationale afviklingsmyndighed for institutter, der er omfattet af SRB's kompetenceområde, kan tillade, at der hæves et vist beløb dagligt, når og i det omfang det kræves af SRB?

Svar

Beføjelsen til at håndhæve et moratorium tillægges de nationale afviklingsmyndigheder, også i forbindelse med bankunionen. De nationale afviklingsmyndigheder bør udøve denne beføjelse i den form, den tillægges i henhold til den nationale lovgivning, der gennemfører direktivet om genopretning og afvikling af banker, og i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i national ret. Dette behandles i artikel 29, stk. 1, andet afsnit, i forordningen om den fælles afviklingsmekanisme.

Alt efter hvordan artikel 33a i direktivet om genopretning og afvikling af banker gennemføres i national ret, kan beføjelsen til at tillade, at der hæves et dagligt beløb, og dets kvantificering formuleres mere præcist i den nationale gennemførelseslovgivning, eller også kan der i denne lovgivning fastsættes kriterier for den nationale afviklingsmyndigheds fastlæggelse heraf. Under alle omstændigheder bør disse elementer defineres af den nationale lovgiver ved gennemførelsen af artikel 33a i direktivet om genopretning og afvikling af banker. Den nationale afviklingsmyndighed bør overholde disse kriterier, når den udøver beføjelsen.

Der er ingen grund til at henvise til SRB i forbindelse med gennemførelsen af denne bestemmelse, fordi SRB's rolle følger af artikel 29 i forordningen om en fælles afviklingsmekanisme, som finder direkte anvendelse.

Koordinering med SRB i forbindelse med udøvelsen af disse beføjelser er ikke desto mindre tilrådeligt for at sikre fuld overensstemmelse mellem SRB's instrukser og de beføjelser, som den nationale gennemførelseslovgivning tillægger den nationale afviklingsmyndighed. Dette bør lette gennemførelsen af de foranstaltninger, der træffes som led i afviklingsordningen.

6.   Spørgsmål (artikel 33a, stk. 3)

Hvilke instrumenter, elementer eller kriterier kan bruges til at fastslå, om det daglige beløb, som indskyderne bør have adgang til, er tilstrækkeligt? I denne forbindelse kan et beløb, der dækker de daglige minimumsleveomkostninger, medtages i den nationale gennemførelseslovgivning. Desuden bør dette beløb være obligatorisk for afviklingsmyndigheden, når der træffes beslutning om at tillade adgang til et passende pengebeløb.

Bør fastlæggelsen heraf være afviklingsmyndighedens ansvar og foretages i det enkelte tilfælde, eller bør fastlæggelsen af det passende niveau være den nationale lovgivers ansvar?

Hvilke andre relevante indikatorer kan der tages hensyn til i denne forbindelse?

Svar

Artikel 33a giver medlemsstaterne vide skønsbeføjelser i forbindelse med gennemførelsen med henblik på fastlæggelse af de relevante kriterier for kvantificering af det daglige beløb samt anvendelsen heraf.

7.   Spørgsmål (artikel 33a, stk. 3, artikel 69, stk. 5)

Er det i forhold til »et passende dagligt beløb« som omhandlet i artikel 33a, stk. 3, og artikel 69, stk. 5, medlovgivernes hensigt, at medlemsstaterne fastsætter et »passende« beløb i den nationale gennemførelseslovgivning, eller er afviklingsmyndigheden fleksibel i forhold til at træffe afgørelse i hvert enkelt tilfælde?

Svar

Bestemmelsen er ikke specifik i denne henseende og giver medlemsstaterne mulighed for fleksibilitet i forhold til at beslutte, hvordan den skal gennemføres. Nogle medlemsstater ønsker måske at angive et fast dagligt beløb direkte i lovgivningen eller fastsætte specifikke kriterier for beregningen af beløbet, mens andre måske ønsker at give afviklingsmyndigheden mulighed for at fastsætte det pågældende beløb.

8.   Spørgsmål (artikel 33a, stk. 5)

Artikel 33a, stk. 5, er uklar, hvad angår de konkrete forpligtelser for afviklingsmyndighederne. Det er uklart, hvordan en myndighed kan dokumentere at have taget højde for »de eksisterende nationale regler samt tilsynsmæssige og retslige beføjelser for at beskytte kreditorernes rettigheder og sikre lige behandling af kreditorerne under almindelig insolvensbehandling« og have taget hensyn til »den potentielle anvendelse af national insolvensbehandling på instituttet eller enheden«. Har Kommissionen overvejet, hvilke konkrete foranstaltninger der vil kunne træffes i henhold til denne bestemmelse?

Svar

Formålet med denne bestemmelse er at tilvejebringe sikkerhedsforanstaltninger, der sikrer, at afviklingsmyndighedernes omfattende moratoriumbeføjelser udøves korrekt.

Ordlyden i artikel 33a, stk. 5, henviser til det forhold, at moratoriumbeføjelsen i henhold til artikel 33a kan udøves på tidspunktet for erklæringen som nødlidende eller forventeligt nødlidende, og at det på dette tidspunkt er muligt, at der ikke er truffet afgørelse om, hvorvidt der foreligger en offentlig interesse, jf. artikel 32, stk. 1, litra c). Det er derfor muligt, at afviklingsmyndigheden efter udløst moratorium konkluderer, at der ikke foreligger en offentlig interesse, og at den nationale insolvensbehandling bør finde anvendelse. I visse medlemsstater medfører denne behandling ikke øjeblikkelig lukning af instituttet og likvidation af dets aktiver, men giver mulighed for en videreførelse af instituttet. Behandlingen forvaltes af en anden myndighed end afviklingsmyndigheden.

De betingelser, der er fastsat i denne bestemmelse, har til formål at sikre, at de to myndigheder koordinerer og eventuelt er enige i, at et moratorium er hensigtsmæssigt i de foreliggende konkrete tilfælde. I den forbindelse skal ordlyden sikre, at afviklingsmyndigheden tager hensyn til den potentielle virkning af moratoriet på forskellige kategorier af kreditorer og deres krav, f.eks. for at undgå, at et moratorium anvendes på nogle af dem og ikke andre, og dermed skaber forskelle i insolvensbehandlingen.

9.   Spørgsmål (artikel 33a, stk. 11)

Artikel 33a, stk. 11, fastsætter, at i tilfælde af at en afviklingsmyndighed har udøvet beføjelsen til at suspendere betalings- eller leveringsforpligtelser under de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 33a, stk. 1 eller 10, må afviklingsmyndigheden ikke udøve sine beføjelser i henhold til artikel 69, stk. 1, artikel 70, stk. 1, eller artikel 71, stk. 1. Det er dog kun artikel 33a, stk. 1, der vedrører beføjelsen til at suspendere betalings- eller leveringsforpligtelser. Artikel 33a, stk. 10, vedrører beføjelsen til at begrænse muligheden for at gøre sikkerhedsrettigheder gældende og beføjelsen til at suspendere opsigelsesrettigheder.

Vil udøvelsen af beføjelsen til at suspendere betalings- eller leveringsforpligtelser i henhold til artikel 33a, stk. 1, i sig selv forhindre afviklingsmyndigheden i at udøve sine beføjelser i henhold til artikel 69, stk. 1 (vedrørende suspension af visse forpligtelser), artikel 70, stk. 1 (vedrørende beføjelsen til at begrænse muligheden for at gøre sikkerhedsrettigheder gældende), og artikel 71, stk. 1 (vedrørende suspension af opsigelsesrettigheder) på et senere tidspunkt? Eller er afviklingsmyndighedens beføjelser i henhold til artikel 70, stk. 1, og artikel 71, stk. 1, kun begrænsede i det tilfælde, hvor afviklingsmyndigheden også har udøvet sine beføjelser i henhold til artikel 33a, stk. 10?

Svar

Formålet med bestemmelsen i artikel 33a, stk. 11, er at undgå en sekventiel anvendelse af samme beføjelse to gange. Formålet med denne bestemmelse er at sikre, at den maksimale varighed af suspensionen eller begrænsningen af muligheden for at gøre sikkerhedsrettigheder gældende ikke overstiger den maksimale varighed på to dage, beregnet i henhold til bestemmelsen i artikel 33a, stk. 4.

Det følger heraf, at begrænsningen kun gælder med hensyn til den gentagne udøvelse af den samme beføjelse, og ikke når der udøves to forskellige beføjelser på forskellige tidspunkter.

Med hensyn til den specifikke problemstilling, der tages op i spørgsmålets anden del, er afviklingsmyndighedens beføjelser i henhold til artikel 70, stk. 1, og artikel 71, stk. 1, derfor kun begrænsede i det tilfælde, hvor afviklingsmyndigheden også har udøvet sine beføjelser i henhold til henholdsvis artikel 33a, stk. 10, litra a) og b).

C.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE SALG AF EFTERSTILLEDE NEDSKRIVNINGSRELEVANTE PASSIVER TIL DETAILKUNDER

10.   Spørgsmål (artikel 44a)

Hvad forstås der ved »sælger« som omhandlet i artikel 44a?

Svar

Artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker finder anvendelse på investeringsselskaber som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr 1), i MiFID, kreditinstitutter, investeringsinstitutters administrationsselskaber og FAIF, der yder investeringsservice eller udfører investeringsaktiviteter, som fører til overførsler af ENP til detailkunder, dvs. som opfylder betingelserne i artikel 72a i kapitalkravsforordningen, med undtagelse af artikel 72a, stk. 1, litra b), og artikel 72b, stk. 3 til 5, i kapitalkravsforordningen. Sådanne enheder er »sælgere« i henhold til artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

11.   Spørgsmål (artikel 44a)

Bør den beskyttelse, der er fastsat i artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker, udvides til at omfatte individuelle navngivne instrumenter eller til specifikke kategorier af instrumenter som defineret i direktivet om genopretning og afvikling af banker eller kapitalkravsdirektivet?

Svar

Anvendelsesområdet for de specifikke regler vedrørende beskyttelse af detailkunder er fastlagt i artikel 44a, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

Artikel 44a, stk. 1, første afsnit, i direktivet om genopretning og afvikling af banker omfatter som regel kun salg af »nedskrivningsrelevante passiver, der opfylder alle betingelserne i artikel 72a i forordning (EU) nr. 575/2013 med undtagelse af artikel 72a, stk. 1, litra b), og artikel 72b, stk. 3-5, i nævnte forordning«, dvs. ENP. Artikel 44a, stk. 1, andet afsnit, i direktivet om genopretning og afvikling af banker giver medlemsstaterne mulighed for at udvide anvendelsesområdet for de regler, der er fastsat i artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker, til også at omfatte salg af kapitalgrundlag eller andre passiver, der kan omfattes af bail-in, herunder ikke-efterstillede nedskrivningsrelevante passiver.

I henhold til artikel 44a, stk. 7, i direktivet om genopretning og afvikling af banker skal medlemsstaterne ikke anvende artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker på passiver udstedt før datoen for anvendelse af direktiv (EU) 2019/879 (dvs. den 28. december 2020).

12.   Spørgsmål (artikel 44a)

Hvis parterne i en transaktion befinder sig i medlemsstater, der på forskellig vis har gjort brug af de nationale valgmuligheder i artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker, er det da udstederens, mellemhandlerens eller kundens lokation, der afgør, hvilken medlemsstats regler der finder anvendelse?

Svar

Hvis en medlemsstat anvender artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, finder lovgivningen på sælgers lokation anvendelse, idet sælgeren i henhold til artikel 44a, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker skal gennemføre egnethedstesten i henhold til artikel 25, stk. 2, i MiFID som gennemført i den pågældende medlemsstat. Hvis en medlemsstat har gennemført artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, bør denne medlemsstat, »uanset« artikel 44a, stk. 1 til 4, sikre, at pålydende værdi for ENP, der udstedes af enheder etableret i dens jurisdiktion, er på mindst 50 000 EUR, og at kun ENP'er med en pålydende værdi på mindst 50 000 EUR kan sælges til detailkunder i denne medlemsstat. De supplerende regler i artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker finder ikke anvendelse. Den grænseoverskridende anvendelse af disse regler afhænger af de nationale foranstaltninger, der er valgt til gennemførelse af artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker (dvs. 44a, stk. 1 til 4, 44a, stk. 5, eller 44a, stk. 6).

Flere scenarier er relevante:

I det første scenarie sælges ENP'er udstedt af enheder etableret i en medlemsstat uden regel om en mindste pålydende værdi for ENP'er (medlemsstat A) til detailkunder i en medlemsstat, der har indført en regel om en mindste pålydende værdi (medlemsstat B): I så fald bør medlemsstat B sikre, at kun ENP'er, der opfylder reglen om en mindste pålydende værdi, kan sælges til detailkunder i dens jurisdiktion.

I det modsatte tilfælde, hvor ENP'er i en enhed fra medlemsstat B sælges til detailkunder i medlemsstat A, bør salget af disse ENP'er være i overensstemmelse med artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker. Det betyder rent faktisk, at kun et enkelt ENP på højst 50 000 EUR kan sælges til en detailkunde, hvis betingelserne i artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker som gennemført af medlemsstat A er opfyldt.

ENP'er, der er udstedt i en medlemsstat (medlemsstat A) med en mindste pålydende værdi på 50 000 EUR, må ikke sælges som sådanne til detailkunder i en anden medlemsstat (medlemsstat B), der anvender en regel om en højere mindste pålydende værdi (f.eks. 250 000 EUR). Kun ENP'er, der opfylder reglen om en mindste pålydende værdi i medlemsstat B (dvs. 250 000 EUR), må sælges til detailkunder i medlemsstat B.

Medlemsstater, som gennemførte artikel 44a, stk. 6, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, bør sikre, at kun salg af ENP'er udstedt af afviklingsenheder, der er etableret i deres respektive medlemsstater, til detailkunder er omfattet af artikel 44a, stk. 2, litra b), i direktivet om genopretning og afvikling af banker (kun kontrol af investeringens størrelse). Salg af ENP'er, der udstedes af afviklingsenheder, til detailkunder i andre medlemsstater vil være underlagt lovgivningen i de respektive medlemsstater. For salg af ENP'er udstedt af enheder, der er etableret i andre medlemsstater, til detailkunder skal den medlemsstat, der benytter sig af valgmuligheden i henhold til artikel 44a, stk. 6, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, beslutte, om artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker eller reglen om en mindste pålydende værdi i artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker skal gennemføres. Det betyder, at salg af sådanne ENP'er til detailkunder enten bør underlægges en styrket egnethedsordning/porteføljekontrol, eller at disse ENP'er bør have en mindste pålydende værdi på 50 000 EUR. Rationalet for at anvende mindre strenge regler på salg af ENP'er til detailkunder i henhold til artikel 44a, stk. 6, i direktivet om genopretning og afvikling af banker er, at markedet for ENP'er i en medlemsstat er lille og mindre likvidt som kvantificeret i tærsklen på 50 mia. EUR. Dette rationale gælder ikke for ENP'er udstedt af institutter etableret i en anden medlemsstat.

13.   Spørgsmål (artikel 44a)

I betragtning af at artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker indeholder nogle krav, der vedrører MiFID (som ikke er omfattet af afviklingsmyndighedernes kompetencer), kan afviklingsmyndigheden ikke være den eneste udpegede kompetente myndighed. Kan medlemsstaterne beslutte at udpege en myndighed med ansvar for tilsyn med markedsadfærd eller udpege afviklingsmyndigheden og myndigheden med ansvar for tilsyn med markedsadfærd til i fællesskab at håndhæve artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker?

Svar

I betragtning 15 og 16 i direktiv (EU) 2019/879 beskrives rationalet for reglerne i artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker, deres forhold til afviklingsmulighederne for institutter, hvordan sådanne regler bør håndhæves og deres samspil med håndhævelsen af de generelle regler om investorbeskyttelse i MiFID.

Det hedder i betragtning 15 og 16 i direktiv (EU) 2019/879:

| »(15) | I overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/1075 bør afviklingsmyndighederne undersøge investorgrundlaget for et enkelt instituts eller en enkelt enheds MREL-instrumenter. Hvis en betydelig del af et instituts eller en enheds MREL-instrumenter ejes af detailinvestorer, som muligvis ikke har modtaget tilstrækkelige oplysninger om relevante risici, kan dette i sig selv udgøre en hindring for afvikling. Hvis en stor andel af et instituts eller en enheds MREL-instrumenter ejes af andre institutter eller enheder, kan de systemiske implikationer af en nedskrivning eller konvertering derudover også udgøre en hindring for afvikling. Hvis en afviklingsmyndighed konstaterer en sådan hindring for afvikling som følge af størrelsen og karakteren af et bestemt investorgrundlag, bør den kunne henstille til et institut eller en enhed, at instituttet eller enheden afhjælper denne hindring. |
| --- | --- |

»(15)

| (16) | For at sikre, at detailinvestorer ikke har for store investeringer i visse gældsinstrumenter, der er nedskrivningsrelevante med henblik på MREL-kravet, bør medlemsstaterne sikre, at sådanne instrumenters mindste pålydende værdi er relativt høj, eller at investeringen i sådanne instrumenter ikke udgør en for stor andel af investorens portefølje. Dette krav bør kun gælde for gældsinstrumenter udstedt efter datoen for gennemførelsen af dette direktiv. Dette krav er ikke tilstrækkeligt dækket i direktiv 2014/65/EU og bør derfor kunne håndhæves i henhold til direktiv 2014/59/EU og bør ikke berøre de regler om investorbeskyttelse, der er fastsat i direktiv 2014/65/EU. Hvis afviklingsmyndighederne under udførelsen af deres opgaver finder dokumentation vedrørende potentielle overtrædelser af direktiv 2014/65/EU, bør de kunne udveksle fortrolige oplysninger med myndighederne med ansvar for tilsyn med markedsadfærd med henblik på håndhævelse af nævnte direktiv. Derudover bør det også være muligt for medlemsstaterne yderligere at begrænse markedsføring og salg af visse andre instrumenter til visse investorer.« |
| --- | --- |

(16)

I henhold til disse betragtninger gælder følgende:

| — | Afviklingsmyndighederne bør undersøge investorgrundlaget for nedskrivningsrelevante passiver med henblik på at identificere potentielle hindringer for afviklingen som følge af størrelsen og arten af et bestemt investorgrundlag. Væsentlige detailbesiddelser af nedskrivningsrelevante passiver kan udgøre sådanne hindringer. |
| --- | --- |

—

Afviklingsmyndighederne bør undersøge investorgrundlaget for nedskrivningsrelevante passiver med henblik på at identificere potentielle hindringer for afviklingen som følge af størrelsen og arten af et bestemt investorgrundlag. Væsentlige detailbesiddelser af nedskrivningsrelevante passiver kan udgøre sådanne hindringer.

| — | Bestemmelserne i artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker har til formål at sikre, at detailinvestorer ikke investerer alt for meget i nedskrivningsrelevante passiver. |
| --- | --- |

—

Bestemmelserne i artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker har til formål at sikre, at detailinvestorer ikke investerer alt for meget i nedskrivningsrelevante passiver.

| — | Afviklingsmyndighederne bør samarbejde med myndigheder med ansvar for tilsyn med markedsadfærd ved at udveksle fortrolige oplysninger med henblik på håndhævelse af MiFID, »hvis afviklingsmyndighederne under udførelsen af deres opgaver finder dokumentation vedrørende potentielle overtrædelser af direktiv 2014/65/EU«. |
| --- | --- |

—

Afviklingsmyndighederne bør samarbejde med myndigheder med ansvar for tilsyn med markedsadfærd ved at udveksle fortrolige oplysninger med henblik på håndhævelse af MiFID, »hvis afviklingsmyndighederne under udførelsen af deres opgaver finder dokumentation vedrørende potentielle overtrædelser af direktiv 2014/65/EU«.

Mens artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker ikke henviser til nogen specifik myndighed med ansvar for håndhævelsen heraf, viser indholdet i betragtning 15 og 16 i direktiv (EU) 2019/879, at der er en forbindelse mellem størrelsen på detailbeholdninger af nedskrivningsrelevante passiver, beskyttelsen af detailinvestorer og afviklingsmulighederne for institutter.

Det betyder, at medlemsstaterne kan udpege en eller flere relevante myndigheder til at håndhæve artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker, herunder myndigheder, der er udpeget i henhold til MiFID (myndigheder med ansvar for tilsyn med markedsadfærd). Samspillet mellem de generelle regler for investorbeskyttelse i henhold til MiFID, de specifikke regler i artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker og afviklingsmyndighedernes beføjelser til at afhjælpe hindringer for afviklingsmulighederne for institutter på grund af detailbeholdninger indebærer imidlertid, at myndighederne med ansvar for tilsyn med markedsadfærd, de relevante myndigheder med ansvar for håndhævelse af artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker og afviklingsmyndighederne skal arbejde tæt sammen i forbindelse med udøvelsen af deres respektive mandater.

14.   Spørgsmål (artikel 44a, stk. 1)

Spørgsmål (artikel 44a, stk. 1)

Vedrører den nationale skønsbeføjelse i artikel 44a, stk. 1, sidste punktum, vedrørende udvidelsen af anvendelsesområdet for artikel 44a til kapitalgrundlagsinstrumenter kun bestemmelserne i stk. 1 eller alle bestemmelser i denne artikel?

Svar

Svar

Artikel 44a, stk. 1, andet afsnit, giver medlemsstaterne mulighed for at udvide anvendelsesområdet for de regler, der er fastsat i artikel 44a, til også at omfatte salg af kapitalgrundlag eller andre passiver, der kan omfattes af »bail-in«.

Denne mulighed er ikke begrænset til anvendelsen af artikel 44a, stk. 1, men gælder i stedet for hele bestemmelsen. Artikel 44a, stk. 2, 3 og 5, henviser til passiver som omhandlet i artikel 44a, stk. 1, i sin helhed og ikke kun passiver som omhandlet i artikel 44a, stk. 1, første afsnit. Dette aspekt er endvidere beskrevet nærmere i betragtning 16 i direktiv (EU) 2019/879, der har følgende ordlyd:

»Derudover bør det også være muligt for medlemsstaterne yderligere at begrænse markedsføring og salg af visse andre instrumenter (fremhævning tilføjet) til visse investorer.«

15.   Spørgsmål (artikel 44a, stk. 1)

Spørgsmål (artikel 44a, stk. 1)

Hvordan bør artikel 44a, stk. 1, litra b), fortolkes, dvs. hvad betyder det, at sælgeren finder det »godtgjort«?

Svar

Svar

Artikel 44a, stk. 1, litra b), bør fortolkes således, at sælgeren på baggrund af egnethedsprøven finder, at en investering i ENP'er er hensigtsmæssig for den pågældende detailkunde.

16.   Spørgsmål (artikel 44a, stk. 5)

Spørgsmål (artikel 44a, stk. 5)

Hvordan er det meningen, at undtagelsen i henhold til artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker skal anvendes? Der findes flere alternative fortolkninger:

| — | Er artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker tiltænkt som en de minimis-undtagelse, hvorved den supplerende beskyttelse i henhold til artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker ikke finder anvendelse på ENP'er med en pålydende værdi, der er lavere end den mindste pålydende værdi? Det betyder således, at kun bestemmelserne i artikel 25 i MiFID finder anvendelse på sælgere af ENP'er til detailinvestorer, der ligger under den mindste pålydende værdi. Er det — såfremt dette er den korrekte fortolkning — også tilfældet, at medlemsstaterne frit kan fastsætte de minimis-tærsklen til 50 000 EUR eller derover, som det antydes med ordene »mindst«? En sådan fortolkning kunne føre til en situation, hvor medlemsstaterne fastsætter meget høje tærskler, hvilket udelukker yderligere beskyttelse i næsten alle tilfælde. |
| --- | --- |

—

Er artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker tiltænkt som en de minimis-undtagelse, hvorved den supplerende beskyttelse i henhold til artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker ikke finder anvendelse på ENP'er med en pålydende værdi, der er lavere end den mindste pålydende værdi? Det betyder således, at kun bestemmelserne i artikel 25 i MiFID finder anvendelse på sælgere af ENP'er til detailinvestorer, der ligger under den mindste pålydende værdi. Er det — såfremt dette er den korrekte fortolkning — også tilfældet, at medlemsstaterne frit kan fastsætte de minimis-tærsklen til 50 000 EUR eller derover, som det antydes med ordene »mindst«? En sådan fortolkning kunne føre til en situation, hvor medlemsstaterne fastsætter meget høje tærskler, hvilket udelukker yderligere beskyttelse i næsten alle tilfælde.

de minimis

de minimis

mindst

| — | Er artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker som alternativ tiltænkt som en undtagelse for instrumenter af meget høj værdi (vurderet til 50 000 EUR eller derover), hvorved den yderligere beskyttelse i henhold til artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker ikke finder anvendelse på salg af instrumenter med en pålydende værdi, der ligger over den tærskel, som er fastsat af medlemsstaten, med den begrundelse, at detailinvestorer med størst sandsynlighed investerer i instrumenter af lavere værdi? |
| --- | --- |

—

Er artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker som alternativ tiltænkt som en undtagelse for instrumenter af meget høj værdi (vurderet til 50 000 EUR eller derover), hvorved den yderligere beskyttelse i henhold til artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker ikke finder anvendelse på salg af instrumenter med en pålydende værdi, der ligger over den tærskel, som er fastsat af medlemsstaten, med den begrundelse, at detailinvestorer med størst sandsynlighed investerer i instrumenter af lavere værdi?

| — | Har artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker alternativt til formål at give medlemsstaterne mulighed for at begrænse den måde, hvorpå udstedere udformer ENP'er, der er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, ved at bestemme, at den pålydende værdi på disse særlige instrumenter bør overstige den tærskel, der er fastsat af medlemsstaten til 50 000 EUR eller derover? |
| --- | --- |

—

Har artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker alternativt til formål at give medlemsstaterne mulighed for at begrænse den måde, hvorpå udstedere udformer ENP'er, der er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, ved at bestemme, at den pålydende værdi på disse særlige instrumenter bør overstige den tærskel, der er fastsat af medlemsstaten til 50 000 EUR eller derover?

Svar

Svar

For at sikre, at detailinvestorer ikke investerer alt for meget i visse nedskrivningsrelevante passiver, skal medlemsstaterne enten:

| a) | gennemføre kravene i artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker eller |
| --- | --- |

a)

gennemføre kravene i artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker eller

| b) | uanset disse krav udelukkende anvende kravet i artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, dvs. en mindste pålydende værdi på 50 000 EUR. |
| --- | --- |

b)

uanset disse krav udelukkende anvende kravet i artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, dvs. en mindste pålydende værdi på 50 000 EUR.

Medlemsstater, der således beslutter at fastsætte en mindste pålydende værdi for ENP'er på 50 000 EUR, er derfor ikke forpligtede til at gennemføre bestemmelserne i artikel 44a, stk. 1 til 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

Betragtning 16 i direktiv (EU) 2019/879 præciserer, at artikel 44a, stk. 1 til 4, og artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker ikke bør gennemføres kumulativt, men udgør to alternativer:

»For at sikre, at detailinvestorer ikke har for store investeringer i visse gældsinstrumenter, der er nedskrivningsrelevante med henblik på MREL-kravet, bør medlemsstaterne sikre, at sådanne instrumenters mindste pålydende værdi er relativt høj, eller at investeringen i sådanne instrumenter ikke udgør en for stor andel af investorens portefølje (fremhævning tilføjet)«.

17.   Spørgsmål (artikel 44a, stk. 5)

Spørgsmål (artikel 44a, stk. 5)

Hvilke enheder skal være omfattet af reglen om en mindste pålydende værdi i henhold til artikel 44a, stk. 5?

Svar

Svar

Alle udstedelser af ENP'er og alle salg af ENP'er foretaget af investeringsselskaber, kreditinstitutter, investeringsinstitutters administrationsselskaber og FAIF til detailkunder er underlagt kravet om en mindste pålydende værdi i henhold til artikel 44a, stk. 5.

18.   Spørgsmål (artikel 44a, stk. 5)

Spørgsmål (artikel 44a, stk. 5)

Er det korrekt, at kravet om, at der skal udføres en egnethedstest i henhold til MiFID, ikke bortfalder, når en medlemsstat beslutter at udøve den mulighed, der er fastsat i artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker?

Svar

Svar

I henhold til artikel 25, stk. 2, i MiFID kræves der kun en egnethedstest, når der ydes investeringsrådgivning eller porteføljepleje. Artikel 44a, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker omhandler et bredere anvendelsesområde for egnethedstesten i forbindelse med alle salg af ENP'er til detailkunder. En medlemsstat, der gennemfører artikel 44a, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, bør stadig sikre, at artikel 25, stk. 2, i MiFID rent faktisk anvendes.

19.   Spørgsmål (artikel 44a, stk. 6)

Spørgsmål (artikel 44a, stk. 6)

Artikel 44a, stk. 6, bestemmer følgende: »Hvis værdien af de samlede aktiver i de enheder, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, og som er etableret i en medlemsstat og er omfattet af kravet i artikel 45e, ikke overstiger 50 mia. EUR, må denne medlemsstat uanset kravene i nærværende artikels stk. 1-5 udelukkende anvende det krav, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2, litra b).«

Dækker tærsklen på 50 mia. EUR alle afviklingsenheder i en medlemsstat som helhed?

Svar

Svar

Artikel 44a, stk. 6, indeholder en særlig gennemførelsesmulighed for medlemsstater med små og mindre likvide markeder som en undtagelse fra de to alternative muligheder for at gennemføre artikel 44a. Denne mulighed indebærer en gennemførelse, der kun er begrænset til kravet i artikel 44a, stk. 2, litra b), dvs. en minimumsstørrelse på 10 000 EUR for en detailinvestors investering i ENP'er.

Kriteriet for at vurdere størrelsen af markedet for en medlemsstats nedskrivningsrelevante passiver beregnes ud fra værdien af de samlede aktiver i alle afviklingsenheder, der er omfattet af artikel 45e (dvs. eksternt MREL på konsolideret afviklingskoncernniveau), der er etableret i den pågældende medlemsstat. For at kunne udnytte denne mulighed må denne værdi ikke overstige 50 mia. EUR.

20.   Spørgsmål (artikel 44a, stk. 6)

Spørgsmål (artikel 44a, stk. 6)

Bør tærsklen på 50 mia. EUR, der er omhandlet i artikel 44a, stk. 6, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, først vurderes på tidspunktet for gennemførelsen af direktiv (EU) 2019/879, eller bør der være pligt til regelmæssigt at kontrollere, om tærsklen ikke længere er nået?

Er det nødvendigt at indføre en særlig forpligtelse til kontrol af tærsklen i den nationale lovgivning til gennemførelse af direktiv (EU) 2019/879?

Svar

Svar

I henhold til artikel 44a, stk. 6, i direktivet om genopretning og afvikling af banker er der en særlig mulighed for en mere begrænset gennemførelse for medlemsstater med små og mindre likvide markeder som afspejlet i tærsklen på 50 mia. EUR, der er fastsat heri.

Denne gennemførelsesmulighed er underlagt kravet om, at tærsklen skal være nået. Derfor er det medlemsstaternes pligt regelmæssigt at kontrollere og vurdere, om deres markeder opfylder tærsklen på 50 mia. EUR, og hvorvidt anvendelsen af muligheden i artikel 44a, stk. 6, i direktivet om genopretning og afvikling af banker er berettiget. Hvis tærsklen ikke længere er opfyldt, bør medlemsstaterne vælge mellem de to vigtigste alternative muligheder for at gennemføre artikel 44a i direktivet om genopretning og afvikling af banker og fastlægge disse regler i den nationale lovgivning.

D.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE MINIMUMSKRAVET TIL KAPITALGRUNDLAG OG NEDSKRIVNINGSRELEVANTE PASSIVER

SPØRGSMÅL VEDRØRENDE MINIMUMSKRAVET TIL KAPITALGRUNDLAG OG NEDSKRIVNINGSRELEVANTE PASSIVER

a)   
  Generelt

Generelt

21.   Spørgsmål (generelt)

Spørgsmål (generelt)

Hvad betyder »kontrol« i henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker?

Da retsakten tilsyneladende ikke indeholder nogen definition, er det da hensigtsmæssigt at benytte definitionen som indeholdt i artikel 4, stk. 1, nr. 37), i kapitalkravsforordningen? Ifølge denne definition forstås ved »kontrol« forholdet mellem et moderselskab og et datterselskab som defineret i artikel 1 i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF (11) eller i de regnskabsstandarder, som et institut er underlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (12), eller et tilsvarende forhold mellem en fysisk eller juridisk person og en virksomhed.

11

12

Svar

Svar

I direktivet om genopretning og afvikling af banker henvises der flere steder til den pågældende afviklingsenheds kontrol af et datterselskab (f.eks. artikel 45b, stk. 3, litra b), artikel 45f, stk. 2, litra a), nr. i) og iv), og artikel 45f, stk. 2, litra b), nr. ii), i direktivet om genopretning og afvikling af banker). Rationalet for henvisningen til »kontrol« er at sikre, at ejerskabsstrukturen af de instrumenter, der anvendes af et datterselskab til at opfylde dets interne MREL, ikke — i tilfælde af afvikling af afviklingskoncernen eller anvendelse af nedskrivnings- eller konverteringsbeføjelser på det pågældende datterselskab — fører til, at denne ikke længere er et datterselskab af den pågældende afviklingsenhed (dvs. til ændringer i koncernstrukturen eller omfanget af konsolidering i henhold til artikel 18 i kapitalkravsforordningen).

Rationalet

I henhold til artikel 4, stk. 1, nr. 16, i kapitalkravsforordningen (tidl. artikel 2, stk. 1, nr. 5), i direktivet om genopretning og afvikling af banker) betyder »datterselskab«:

| »a) | et datterselskab som defineret i artikel 1 og 2 i direktiv 83/349/EØF |
| --- | --- |

»a)

et datterselskab som defineret i artikel 1 og 2 i direktiv 83/349/EØF

| b) | et datterselskab som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 83/349/EØF og enhver virksomhed, over hvilken et moderselskab faktisk udøver bestemmende indflydelse. |
| --- | --- |

b)

et datterselskab som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 83/349/EØF og enhver virksomhed, over hvilken et moderselskab faktisk udøver bestemmende indflydelse.

Datterselskaber af datterselskaber anses også for at være datterselskaber af den virksomhed, som er det oprindelige moderselskab.«

I forbindelse med MREL bør henvisninger til »kontrol« således forstås som henvisninger til forholdet mellem et moderselskab og et datterselskab.

22.   Spørgsmål (generelt)

Spørgsmål (generelt)

Hvad betyder ordlyden »enhed, som indgår i et G-SII«? Det ser ud til, at dette bør omfatte et datterselskab eller en enhed, hvori der er sikret en vis deltagelse, som blev taget i betragtning, da det pågældende institut blev udpeget som et G-SII.

Svar

Svar

»Enheden, der indgår i et G-SII«, jf. artikel 45d i direktivet om genopretning og afvikling af banker, er et institut eller en enhed som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), c) eller d), i direktivet om genopretning og afvikling af banker, som er omfattet af konsolideringsreglerne for den koncern, der er identificeret som et G-SII i henhold til artikel 131, stk. 1 og 2, i kapitalkravsdirektivet.

23.   Spørgsmål (artikel 45, stk. 11, i direktivet om genopretning og afvikling af banker I)

Spørgsmål (artikel 45, stk. 11, i direktivet om genopretning og afvikling af banker I)

Artikel 45, stk. 11, i direktivet om genopretning og afvikling af banker I gav koncernafviklingsmyndigheden beføjelse til at fravige det individuelle MREL-krav gældende for moderinstituttet i Unionen. Er denne dispensation medtaget i det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker?

Svar

Svar

Artikel 45, stk. 11, i direktivet om genopretning og afvikling af banker I gav koncernafviklingsmyndighederne mulighed for at fravige det individuelle MREL-krav gældende for et moderinstitut i Unionen på visse betingelser.

I henhold til det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker er moderinstitutter i Unionen ikke omfattet af et individuelt MREL-krav. Derfor finder dispensationen af dette krav ikke længere anvendelse. Sådanne institutter er underlagt et MREL på et konsolideret grundlag i følgende situationer:

| — | som afviklingsenheder, omfattet af et eksternt MREL på et konsolideret grundlag på afviklingskoncernniveau (artikel 45e, stk. 1), eller |
| --- | --- |

—

som afviklingsenheder, omfattet af et eksternt MREL på et konsolideret grundlag på afviklingskoncernniveau (artikel 45e, stk. 1), eller

| — | som moderselskaber i Unionen, der ikke selv er afviklingsenheder, men som er datterselskaber af tredjelandsenheder, der er underlagt et internt MREL på et konsolideret grundlag (artikel 45f, stk. 1, tredje afsnit). |
| --- | --- |

—

som moderselskaber i Unionen, der ikke selv er afviklingsenheder, men som er datterselskaber af tredjelandsenheder, der er underlagt et internt MREL på et konsolideret grundlag (artikel 45f, stk. 1, tredje afsnit).

b)   
  Realkreditinstitutter

Realkreditinstitutter

24.   Spørgsmål (artikel 45a)

Spørgsmål (artikel 45a)

Giver direktivet om genopretning og afvikling af banker eller kapitalkravsforordningen mulighed for at udelukke realkreditinstitutter, der er datterselskaber af G-SII'er, og som er fritaget fra MREL-kravet i henhold til artikel 45a, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, fra konsolideringsreglerne for minimumskravet til TLAC?

Svar

Svar

Konsolideringsreglerne for de krav, der er omhandlet i artikel 92a eller 92b i kapitalkravsforordningen (minimumskravet til TLAC), er fastsat i artikel 18, stk. 1, andet afsnit, i nævnte forordning. I henhold til denne bestemmelse skal institutter, der skal opfylde TLAC-minimumskravet på et konsolideret grundlag, foretage en fuldstændig konsolidering af alle institutter og finansieringsinstitutter, som er deres datterselskaber i den relevante afviklingskoncern (dvs. enheder, der tilhører samme afviklingskoncern).

I henhold til artikel 45a, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker skal realkreditinstitutter, der er fritaget fra MREL, ikke være en del af den konsolidering, der er omhandlet i artikel 45e, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, mens sidstnævnte fastsætter, at afviklingsenheder skal opfylde deres MREL-krav i henhold til artikel 45b til 45d i direktivet om genopretning og afvikling af banker på et konsolideret grundlag på afviklingskoncernniveau.

Disse bestemmelser kan ikke fortolkes som en undtagelse fra artikel 18, stk. 1, andet afsnit, i kapitalkravsforordningen, hvad angår minimumskravet til TLAC.

For G-SII'er eller enheder, som indgår i et G-SII, finder artikel 45a, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker kun anvendelse på den del af MREL-kravet, der fastsættes i overensstemmelse med artikel 45d, stk. 1, litra b), i direktivet om genopretning og afvikling af banker, dvs. det institutspecifikke yderligere krav til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver fastsat af afviklingsmyndigheden i henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker. Dette krav afhænger af den valgte afviklingsstrategi for koncernen (dvs. hvis realkreditinstituttet likvideres eller ej i henhold til koncernafviklingsplanen og dermed er omfattet af undtagelsen i artikel 45a, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker).

25.   Spørgsmål (artikel 45a)

Spørgsmål (artikel 45a)

Bør den obligatoriske dispensation i artikel 45a, stk. 1, finde anvendelse i tilfælde af en specifik insolvensbehandling, der opfylder betingelserne i litra a) og b) for realkreditinstitutter på medlemsstatsniveau? Eller kan den obligatoriske dispensation kun indrømmes, når afviklingsmyndigheden i afviklingsplanen mener, at realkreditinstituttet bør afvikles ved almindelig insolvensbehandling eller andre typer af behandling som beskrevet i artikel 45a, stk. 1, litra a)? Er betingelserne for obligatorisk dispensation opfyldt, hvis den valgte afviklingsstrategi er SPE og fuldstændig bank-bail-in for bankkoncernen (hvor realkreditinstituttet er et datterselskab af moderbanken)?

Hvilke tilsynsmæssige elementer i realkreditinstituttet bør i forbindelse med beregningen af det konsoliderede MREL i overensstemmelse med artikel 45a, stk. 2, udelukkes, hvis realkreditinstituttet fritages fra MREL i henhold til artikel 45a, stk. 1?

Svar

Svar

I henhold til artikel 45a, stk. 1, litra a), skal realkreditinstituttets afviklingsplan sikre en likvidation under national insolvensbehandling eller andre typer af behandling, der er fastlagt for disse institutter og gennemføres i overensstemmelse med artikel 38, 40 eller 42. Den blotte omstændighed, at der findes en sådan behandling, er ikke tilstrækkelig til at begrunde dispensationen: Dispensationen kan kun indrømmes, hvis afviklingsplanen medfører anvendelse af en sådan behandling i tilfælde af, at realkreditinstituttet bliver nødlidende.

Dispensationen skal indrømmes, hvis koncernafviklingsplanen indeholder bestemmelser om likvidation af realkreditinstituttet gennem de behandlinger, der er beskrevet i artikel 45a, stk. 1, litra a), og disse behandlinger sikrer, at kreditorer lider tab på en måde, der opfylder afviklingsmålene som omhandlet i artikel 45a, stk. 1, litra b). I så fald bør realkreditinstituttets aktiver ikke tages i betragtning ved beregningen af afviklingskoncernens SRE og TEM. Derimod bør afviklingsenhedens koncerninterne eksponeringer for realkreditinstituttet tages i betragtning. Desuden bør moderenhedens eksponeringer for realkreditinstituttet som følge af kapitalinstrumenter tages fuldt ud i betragtning af afviklingsmyndighederne i forbindelse med beregningen af tabsabsorberingsbeløbet for afviklingsenhedens konsoliderede MREL for at opfylde kravene i artikel 45c, stk. 1, litra a) og b). Den specifikke metode, hvorigennem eksponeringer, der hidrører fra kapitalinstrumenter, tages i betragtning i afviklingsenhedens eksterne MREL, bør bestemmes af afviklingsmyndigheden. Den valgte metode skal dog sikre, at afviklingsenheden råder over et tilstrækkeligt kapitalgrundlag og tilstrækkelige nedskrivningsrelevante passiver til fuldt ud at absorbere alle tab, der hidrører fra disse eksponeringer.

Hvis der er tale om et realkreditinstitut, der er et datterselskab af en afviklingsenhed, finder artikel 45a, stk. 2, ikke anvendelse, hvis dispensationen i stk. 1 i nævnte artikel ikke kan indrømmes. Realkreditinstituttet indgår således i konsolideringen af afviklingskoncernen.

26.   Spørgsmål (artikel 45a)

Spørgsmål (artikel 45a)

Hvad er anvendelsesområdet for artikel 45a med hensyn til de deri fastsatte undtagelser for realkreditinstitutter? Bør artikel 45a kun finde anvendelse på et institut, der kun har tilladelse til at yde realkredit, som finansieres med dækkede obligationer? Eller bør artikel 45a også omfatte andre kreditinstitutter, som i praksis kun yder realkredit, som finansieres med dækkede obligationer, men som har tilladelse til at udøve andre aktiviteter?

Kan et datterselskab, der betragtes som et realkreditinstitut, og som er undtaget i henhold til artikel 45a, indgå i en afviklingskoncern?

Svar

Svar

Anvendelsesområdet for artikel 45a i direktivet om genopretning og afvikling af banker er anført i indledningen til stk. 1. Realkreditinstitutter er:

| — | kreditinstitutter |
| --- | --- |

—

kreditinstitutter

| — | som finansieres med dækkede obligationer |
| --- | --- |

—

som finansieres med dækkede obligationer

| — | og som i henhold til national ret ikke må modtage indskud. |
| --- | --- |

—

og som i henhold til national ret ikke må modtage indskud.

Kreditinstitutter, som i praksis ikke modtager indskud, men som alligevel er bemyndiget hertil, kan ikke omfattes af anvendelsesområdet for artikel 45a i direktivet om genopretning og afvikling af banker, da de ikke opfylder kriteriet om ikke at modtage indskud i henhold til national ret. Disse kreditinstitutter kan derfor ikke drage fordel af undtagelsen i henhold til artikel 45a i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

I denne forbindelse kan definitionen af »særlige kreditinstitutter« i artikel 3, stk. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/2162 (13) også være nyttig. I henhold til denne bestemmelse er et »særligt realkreditinstitut«»et kreditinstitut, som udelukkende finansierer lån ved udstedelse af særligt dækkede obligationer og særligt dækkede realkreditobligationer, som i henhold til lovgivningen udelukkende har tilladelse til at yde realkreditlån og lån til den offentlige sektor, og som ikke har tilladelse til at modtage indlån, men kan modtage andre tilbagebetalingspligtige midler fra offentligheden«.

13

Inddragelsen af et realkreditinstitut, der er et datterselskab af en afviklingsenhed i den pågældende afviklingsenheds afviklingskoncern, afhænger af den strategi, der er fastsat i koncernafviklingsplanen i henhold til artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

c)   
  Nedskrivningsrelevante passiver for afviklingsenheder

Nedskrivningsrelevante passiver for afviklingsenheder

27.   Spørgsmål (artikel 45b, stk. 1)

Spørgsmål (artikel 45b, stk. 1)

Betyder artikel 45b, stk. 1, andet afsnit, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, at fradragene i de nedskrivningsrelevante passiver i henhold til kapitalkravsforordningens artikel 72e ikke finder anvendelse på de nedskrivningsrelevante passiver, der indgår i MREL?

Svar

Svar

Den fradragsordning, der er fastsat i artikel 72e i kapitalkravsforordningen, finder kun anvendelse på enheder, der er omfattet af artikel 92a og artikel 92b i kapitalkravsforordningen (dvs. afviklingsenheder, der er et G-SII eller indgår i et G-SII, og visse enheder, som indgår i et tredjelands-G-SII) og kun med henblik på overholdelse af disse bestemmelser. Denne ordning omfatter ikke:

| — | enheder, der ikke er G-SII'er eller indgår i et G-SII eller indgår i et tredjelands-G-SII eller |
| --- | --- |

—

enheder, der ikke er G-SII'er eller indgår i et G-SII eller indgår i et tredjelands-G-SII eller

| — | opfyldelsen fra de enheders side, der er et G-SII eller indgår i et G-SII eller et tredjelands-G-SII, af de yderligere krav, der pålægges dem i henhold til artikel 45d, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker. |
| --- | --- |

—

opfyldelsen fra de enheders side, der er et G-SII eller indgår i et G-SII eller et tredjelands-G-SII, af de yderligere krav, der pålægges dem i henhold til artikel 45d, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

28.   Spørgsmål (artikel 45b, stk. 3)

Spørgsmål (artikel 45b, stk. 3)

Kan nedskrivningsrelevante passiver udstedt til »eksisterende aktionærer« medregnes i det interne MREL, i det omfang de besiddes af en aktionær, uanset om denne aktionær er blevet aktionær efter garantistillelse for eller køb af passiverne?

Svar

Svar

Udstedelse af instrumenter foretaget af en afviklingsenheds datterselskab til en »eksisterende aktionær« er én af betingelserne i henhold til artikel 45f, stk. 2, litra a), nr. i), i direktivet om genopretning og afvikling af banker (internt MREL), artikel 45b, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker (eksternt MREL) og artikel 88a, litra b), i kapitalkravsforordningen (minimumskravet til TLAC for G-SII'er eller enheder, der indgår i G-SII'er, der er identificeret som afviklingsenheder). Hvis den overtagende enhed på tidspunktet for udstedelsen af passiverne ikke er aktionær, vil passiverne ikke være relevante for nedskrivningen med henblik på MREL-kravet og TLAC-minimumskravet. For at være nedskrivningsrelevant bør instrumentet udstedes til en eksisterende aktionær og opfylde alle andre betingelser og bør kun tilhøre eksisterende aktionærer.

29.   Spørgsmål (artikel 45b, stk. 3)

Spørgsmål (artikel 45b, stk. 3)

Hvordan bør formuleringen »og som indgår i samme afviklingskoncern som afviklingsenheden«, jf. artikel 45b, stk. 3, forstås i forbindelse med hele artiklen?

Svar

Svar

I henhold til artikel 45f, stk. 2, litra a), nr. i), i direktivet om genopretning og afvikling af banker kan datterselskabet af en afviklingsenhed ikke alene udstede nedskrivningsrelevante passiver til afviklingsenheden, men også til en minoritetsaktionær på visse betingelser. I henhold til artikel 45b, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker skal sådanne passiver »medregnes i denne afviklingsenheds kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver« på de fastlagte betingelser. Disse passiver er efterstillede, da de er omfattet af kravene i artikel 45f, stk. 2, litra a), nr. ii), for at opfylde betingelsen i artikel 72b, stk. 2, litra d), i kapitalkravsforordningen. Disse passiver kan således anvendes til at opfylde både afviklingsenhedens eksterne MREL-krav og eksterne efterstillede MREL-krav i henhold til artikel 45b, stk. 4, 5 og 7, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, som indgår i samme afviklingskoncern som datterselskabet, der har udstedt sådanne passiver.

30.   Spørgsmål (artikel 45, litra b))

Spørgsmål (artikel 45, litra b))

Er amortiserede T2-instrumenter udstedt af datterselskaber, som ikke er afviklingsenheder, og som tilhører enheder uden for afviklingskoncernen, og som er nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af det interne MREL i henhold til artikel 45f, stk. 2, litra b), nr. ii), i direktivet om genopretning og afvikling af banker, også nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af det eksterne MREL? Bør henvisningen til amortiserede T2-instrumenter i anden del af artikel 2, stk. 1, nr. 71a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker fortolkes som en henvisning til amortiserede T2-instrumenter på individuelt niveau eller til amortiserede T2-instrumenter på et konsolideret afviklingskoncerngrundlag?

Svar

Svar

Afviklingsenheder kan opfylde deres eksterne MREL med følgende passiver:

| — | konsolideret kapitalgrundlag på afviklingskoncernniveau, jf. artikel 45e, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker |
| --- | --- |

—

konsolideret kapitalgrundlag på afviklingskoncernniveau, jf. artikel 45e, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker

| — | nedskrivningsrelevante passiver, som omfatter:






  — | passiver, der er omfattet af bail-in, som opfylder betingelserne i artikel 45b i direktivet om genopretning og afvikling af banker. Denne artikel krydshenviser bl.a. til artikel 72b i kapitalkravsforordningen, hvor det i henhold til stk. 2, litra b), kræves, at disse passiver skal udstedes direkte eller tilføres af instituttet (første del af artikel 2, stk. 1, nr. 71a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker) |
| --- | --- | --- |

—

nedskrivningsrelevante passiver, som omfatter:

—

passiver, der er omfattet af bail-in, som opfylder betingelserne i artikel 45b i direktivet om genopretning og afvikling af banker. Denne artikel krydshenviser bl.a. til artikel 72b i kapitalkravsforordningen, hvor det i henhold til stk. 2, litra b), kræves, at disse passiver skal udstedes direkte eller tilføres af instituttet (første del af artikel 2, stk. 1, nr. 71a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker)

| — | tier 2-instrumenter, der opfylder betingelserne i artikel 72a, stk. 1, litra b), i kapitalkravsforordningen — dvs. amortiserede T2-instrumenter med en restløbetid på mindst et år (anden del af artikel 2, stk. 1, nr. 71a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker) |
| --- | --- |

—

tier 2-instrumenter, der opfylder betingelserne i artikel 72a, stk. 1, litra b), i kapitalkravsforordningen — dvs. amortiserede T2-instrumenter med en restløbetid på mindst et år (anden del af artikel 2, stk. 1, nr. 71a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker)

| — | visse nedskrivningsrelevante passiver udstedt af et datterselskab af samme afviklingskoncern til en minoritetsaktionær (artikel 45b, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker). |
| --- | --- |

—

visse nedskrivningsrelevante passiver udstedt af et datterselskab af samme afviklingskoncern til en minoritetsaktionær (artikel 45b, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker).

Definitionen i artikel 2, stk. 1, nr. 71a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker indeholder en henvisning til artikel 72a, stk. 1, litra b), i kapitalkravsforordningen. I henhold til artikel 11, stk. 3a, og artikel 18, stk. 1, i kapitalkravsforordningen skal moderinstitutter, der er identificeret som afviklingsenheder, der er G-SII'er, indgår i et G-SII eller indgår i et tredjelands-G-SIII, overholde kapitalkravsforordningens artikel 92a (dvs. TLAC-minimumskravet) på et konsolideret grundlag på deres respektive afviklingskoncernniveau. Dette begrænser anvendelsesområdet for de instrumenter, der kan anvendes til opfyldelse af TLAC-minimumskravet, og det præciseres, at medmindre andet er bestemt (navnlig for nedskrivningsrelevante passivinstrumenter, som skal udstedes direkte eller tilføres af instituttet i henhold til artikel 72b, stk. 2, litra a), i kapitalkravsforordningen), bør instrumenterne opgøres på et konsolideret grundlag på afviklingskoncernniveau. Dette gælder både for kapitalgrundlaget og for den del af T2-instrumenterne med en restløbetid på mindst et år, som i henhold til artikel 64 i kapitalkravsforordningen ikke længere kan betegnes som T2-poster og derfor ikke kan medtages i instituttets kapitalgrundlag.

I forbindelse med direktivet om genopretning og afvikling af banker og opfyldelsen af det eksterne MREL kræves det i henhold til henvisningen i artikel 2, stk. 1, nr. 71a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker til artikel 72a, stk. 1, litra b), i kapitalkravsforordningen, at denne bestemmelse skal fortolkes som havende samme anvendelsesområde, dvs. som en henvisning til amortiserede T2-instrumenter på et konsolideret grundlag på afviklingskoncernniveau. Denne fortolkning sikrer også overensstemmelse med artikel 45e, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, som kræver, at det eksterne MREL skal opfyldes på et konsolideret grundlag på afviklingskoncernniveau.

Dette indebærer, at amortiserede T2-instrumenter, der er udstedt af datterselskaber af samme afviklingskoncern til enheder uden for afviklingskoncernen, for så vidt angår artikel 2, stk. 1, nr. 71b), og artikel 45b, stk. 4 til 9, i direktivet om genopretning og afvikling af banker medtages i begrebet »efterstillede nedskrivningsrelevante instrumenter« og derfor også bør anvendes til at overholde det efterstillede element i MREL.

31.   Spørgsmål (artikel 45b, stk. 4)

Spørgsmål (artikel 45b, stk. 4)

Bør artikel 45b, stk. 4, fortolkes således, at den også gælder for afviklingsenheder, der indgår i et G-SII?

Svar

Svar

Artikel 45b, stk. 4, i direktivet om genopretning og afvikling af banker bør fortolkes således, at den også finder anvendelse på afviklingsenheder, der indgår i et G-SII eller indgår i et tredjelands-G-SII. Rent faktisk kan en G-SII-koncern have mere end én afviklingsenhed, der er omfattet af artikel 45b i direktivet om genopretning og afvikling af banker, eller et tredjelands-G-SII kan have en afviklingsenhed, der er etableret i Unionen, når afviklingsplanen indeholder en MPE-afviklingsstrategi. Således bør definitionerne af »afviklingsenhed« og »afviklingskoncern« i artikel 2, stk. 1, nr. 83a) og 83b), i direktivet om genopretning og afvikling af banker også være forenelige med gennemførelsen af MPE-strategier, som det udtrykkeligt fremgår af betragtning 4 i direktiv (EU) 2019/879, der har følgende ordlyd:

»I overensstemmelse med TLAC-standarden bør både SPE-afviklingsstrategien (single point of entry) og MPE-afviklingsstrategien (multiple point of entry) fortsat anerkendes i direktiv 2014/59/EU. Ifølge SPE-afviklingsstrategien afvikles blot én koncernenhed (normalt moderselskabet), hvorimod andre koncernenheder (normalt driftsdatterselskaber) ikke afvikles, idet deres tab og rekapitaliseringsbehov overføres til den enhed, der skal afvikles. Ifølge MPE-afviklingsstrategien kan mere end én koncernenhed afvikles. Det er vigtigt, at enheder, der skal afvikles (»afviklingsenheder«), dvs. de enheder der kan iværksættes afviklingshandlinger over for, tillige med deres datterselskaber (»afviklingskoncerner«), identificeres klart for at kunne anvende den ønskede afviklingsstrategi effektivt. Denne identificering er ligeledes relevant for fastsættelsen af omfanget af anvendelsen af de regler om tabsabsorberings- og rekapitaliseringskapacitet, som institutter og enheder bør anvende. Det er derfor nødvendigt at indføre begreberne »afviklingsenhed« og »afviklingskoncern« og at ændre direktiv 2014/59/EU for så vidt angår koncernafviklingsplanlægning for udtrykkeligt at pålægge afviklingsmyndighederne at identificere afviklingsenhederne og afviklingskoncernerne i en koncern og på passende vis overveje konsekvenserne af en planlagt handling i koncernen for at sikre en effektiv koncernafvikling.« (fremhævelse tilføjet)

bør både SPE-afviklingsstrategien (single point of entry) og MPE-afviklingsstrategien (multiple point of entry) fortsat anerkendes i direktiv 2014/59/EU

Denne identificering er ligeledes relevant for fastsættelsen af omfanget af anvendelsen af de regler om tabsabsorberings- og rekapitaliseringskapacitet, som institutter og enheder bør anvende.

32.   Spørgsmål (artikel 45b, stk. 5)

Spørgsmål (artikel 45b, stk. 5)

Har afviklingsmyndigheden, på trods af at der i artikel 45b, stk. 5, sidste afsnit, er fastsat en grænse på 10 %, over hvilken afviklingsmyndigheden er forpligtet til at vurdere den risiko, der er omhandlet i denne bestemmelses litra b), beføjelse til at foretage denne vurdering, selv om denne grænse ikke er nået?

Desuden henviser artikel 45b, stk. 5, tilsyneladende kun til bail-in-værktøjet. Hvordan finder disse principper anvendelse i forbindelse med andre afviklingsværktøjer (f.eks. »brobank«)?

Svar

Svar

I henhold til artikel 45b, stk. 5, første afsnit, har afviklingsmyndighederne skønsbeføjelser til at anmode om, at et vist niveau af MREL for afviklingsenheder opfyldes med efterstillede passiver, hvis betingelserne i nævnte afsnit er opfyldt. En sådan betingelse er omhandlet i litra b) i nævnte afsnit (risiko for overtrædelse af NCWO-princippet). Afviklingsmyndighederne skal i henhold til andet afsnit foretage vurderingen af betingelsen i litra b), første afsnit, hvis grænsen på 10 %, der er fastsat deri, er nået.

De to afsnit hænger således sammen, at afviklingsmyndigheden har beføjelse til på et hvilket som helst tidspunkt at vurdere, om betingelserne i første afsnit er opfyldt, herunder risikoen for overtrædelse af NCWO-princippet. Den er imidlertid forpligtet til at foretage en vurdering af risikoen for, at NCWO-princippet bliver overtrådt, så snart tærsklen på 10 % er nået.

I henhold til artikel 37, stk. 4, »kan afviklingsmyndighederne anvende afviklingsværktøjerne enten hver for sig eller i enhver kombination«. Bestemmelserne i artikel 45b anvendes på samme måde, uanset om bail-in-værktøjet anvendes individuelt eller i kombination med andre afviklingsværktøjer. Når andre afviklingsværktøjer anvendes uden samtidig anvendelse af bail-in-værktøjet, bør bestemmelserne i artikel 45b, stk. 5, første afsnit, også anvendes for at sikre en afvikling i overensstemmelse med princippet i artikel 34, stk. 1, litra g), også i lyset af artikel 45c, stk. 1, litra a) og c).

33.   Spørgsmål (artikel 45b, stk. 6)

Spørgsmål (artikel 45b, stk. 6)

I henhold til artikel 128 i kapitalkravsdirektivet skal institutter ikke anvende CET1-kapital, der anvendes til opfyldelse af det kombinerede bufferkrav med henblik på at opfylde de risikobaserede elementer i de krav, der er fastsat i artikel 92a og 92b i kapitalkravsforordningen (minimumskravet til TLAC) og i artikel 45c og 45d i direktivet om genopretning og afvikling af banker (eksternt og internt MREL).

I henhold til artikel 45b, stk. 6, andet afsnit, i direktivet om genopretning og afvikling af banker kan en afviklingsenheds kapitalgrundlag, der anvendes til at opfylde det kombinerede bufferkrav, bruges til opfyldelse af de krav, der er omhandlet i artikel 45b, stk. 4, 5 og 7, i direktivet om genopretning og afvikling af banker (krav om efterstillelse af MREL).

Vedrører artikel 45b, stk. 6, både kravet om efterstillelse af MREL udtrykt som en procentdel af SRE og TEM?

Svar

Svar

I henhold til artikel 45, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker kan MREL kun udtrykkes som en procentdel af SRE (risikobaseret element) og TEM (ikkerisikobaseret element).

Derfor skal de krav om efterstillelse af MREL, der er omhandlet i artikel 45b, stk. 4, 5 og 7, i direktivet om genopretning og afvikling af banker også udtrykkes som en procentdel af SRE (risikobaseret element) og TEM (ikkerisikobaseret element).

De principper, der er omhandlet i artikel 128, stk. 4, i kapitalkravsdirektivet, finder ikke anvendelse på kravet om efterstillelse af MREL, når det udtrykkes som en procentdel af TEM (dvs. at det kombinerede bufferkrav ikke lægges oven i det ikkerisikobaserede element af MREL, og derfor vil den CET1-kapital, der anvendes til at opfylde det kombinerede bufferkrav, kunne bruges til opfyldelse af det ikkerisikobaserede element af MREL).

CET1-kapital, der anvendes til opfyldelse af det kombinerede bufferkrav, kan dog ikke bruges til at opfylde eventuelle MREL-krav udtrykt i SRE, uanset om de er efterstillede eller ej. Henvisningen til stk. 5 i artikel 45b, stk. 6, i direktivet om genopretning og afvikling af banker har til formål at sikre en konsekvent anvendelse af grænsen for tilsynsformlen som omhandlet i artikel 45b, stk. 7, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, som også finder anvendelse på ikkesystemisk vigtige institutter i henhold til artikel 45b, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

Derfor er artikel 45b, stk. 6, andet afsnit, i direktivet om genopretning og afvikling af banker og artikel 128 i kapitalkravsdirektivet indbyrdes sammenhængende.

34.   Spørgsmål (artikel 45b, stk. 8)

Spørgsmål (artikel 45b, stk. 8)

Artikel 45b, stk. 8, i direktivet om genopretning og afvikling af banker giver medlemsstaterne mulighed for at fastsætte den procentsats, der er omhandlet i første afsnit, på et højere niveau end 30 %. Kan en medlemsstat fastsætte dette niveau til 100 %, idet der tages hensyn til de særlige forhold i dens nationale banksektor?

Svar

Svar

Ifølge artikel 45b, stk. 8, i direktivet om genopretning og afvikling af banker kan afviklingsmyndighederne kun anvende et højere krav om efterstillelse end 8 % af de samlede passiver og et kapitalgrundlag op til en grænse på 30 % af alle afviklingsenheder, der er omfattet af denne bestemmelse (G-SII'er, top-tier banker og enheder omfattet af artikel 45c, stk. 6, i direktivet om genopretning og afvikling af banker).

I henhold til artikel 45b, stk. 8, sidste afsnit, i direktivet om genopretning og afvikling af banker kan medlemsstaterne fastsætte en højere procentsats. En medlemsstat kan derfor beslutte, at en afviklingsmyndighed bør have beføjelse til at pålægge alle afviklingsenheder, der er omfattet af artikel 45b, stk. 8, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, et højere krav om efterstillelse, som er fastsat i den pågældende medlemsstat (under hensyntagen til de særlige forhold i deres nationale banksektor og antallet af berørte afviklingsenheder).

Denne mulighed kan dog ikke anvendes i praksis med hensyn til enheder, der er omfattet af forordningen om en fælles afviklingsmekanisme, eftersom artikel 12c, stk. 8, i forordningen om en fælles afviklingsmekanisme ikke indeholder en sådan mulighed. Derfor vil alle institutter, som er omfattet af forordningen om en fælles afviklingsmekanisme, uanset om de henhører under SRB's eller de nationale afviklingsmyndigheders direkte kompetence i henhold til opdelingen af opgaver i artikel 7 i forordningen om en fælles afviklingsmekanisme, ikke være omfattet af en sådan forhøjet procentsats. Hvis en deltagende medlemsstat udnytter muligheden i artikel 45b, stk. 8, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, finder den nationale bestemmelse kun anvendelse på enheder, der er omfattet af direktivet om genopretning og afvikling af banker i henhold til dets artikel 1, stk. 1, men ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordningen om en fælles afviklingsmekanisme i henhold til artikel 2 heri. Denne mulighed omfatter især investeringsselskaber, der ikke er omfattet af det konsoliderede tilsyn med et moderselskab.

Dette sikrer, at alle enheder omfattet af anvendelsesområdet for SRM er underlagt de samme ensartede regler og ensartede procedurer som fastsat i artikel 1, stk. 1, i forordningen om en fælles afviklingsmekanisme. Det bør bemærkes, at det sidste punktum i betragtning 28 i forordningen om en fælles afviklingsmekanisme lyder som følger: »Under visse omstændigheder bør de nationale afviklingsmyndigheder udføre deres opgaver på grundlag af og i overensstemmelse med denne forordning, samtidig med at de gør brug af de beføjelser, de har fået tillagt af og i overensstemmelse med den nationale lovgivning, der gennemfører direktiv 2014/59/EU, for så vidt den ikke er i modstrid med denne forordning.«

d)   
  Fastlæggelse af MREL

Fastlæggelse af MREL

35.   Spørgsmål (artikel 45c, stk. 1)

Spørgsmål (artikel 45c, stk. 1)

Hvilken betydning har størrelse, forretnings- og finansieringsmodeller og risikoprofil for justeringen af en enheds MREL?

Svar

Svar

Artikel 45c i direktivet om genopretning og afvikling af banker henviser til en række situationer, hvor disse kriterier kan have en indvirkning, når det samlede MREL kalibreres, såsom:

| — | fastlæggelse efter høring af den kompetente myndighed af de yderligere kapitalgrundlagskrav, der er omhandlet i artikel 104a i kapitalkravsdirektivet, som finder anvendelse på enheden efter afvikling (stk. 3, femte afsnit) |
| --- | --- |

—

fastlæggelse efter høring af den kompetente myndighed af de yderligere kapitalgrundlagskrav, der er omhandlet i artikel 104a i kapitalkravsdirektivet, som finder anvendelse på enheden efter afvikling (stk. 3, femte afsnit)

| — | anvendelse af de skønsbeføjelser, der er omtalt i stk. 6, til at udvælge institutter, som vil være omfattet af anvendelsen af stk. 5 og de gældende bestemmelser i artikel 45b i direktivet om genopretning og afvikling af banker (under hensyntagen til de betingelser, der er knyttet til finansieringsmodellen) |
| --- | --- |

—

anvendelse af de skønsbeføjelser, der er omtalt i stk. 6, til at udvælge institutter, som vil være omfattet af anvendelsen af stk. 5 og de gældende bestemmelser i artikel 45b i direktivet om genopretning og afvikling af banker (under hensyntagen til de betingelser, der er knyttet til finansieringsmodellen)

| — | under hensyntagen til den minimumsbail-in-regel (som omhandlet i stk. 3, fjerde afsnit) vil samspillet med det samlede MREL-niveau variere afhængigt af forretnings- og finansieringsmodellen, da de har en indvirkning på enhedens gennemsnitlige risikovægt |
| --- | --- |

—

under hensyntagen til den minimumsbail-in-regel (som omhandlet i stk. 3, fjerde afsnit) vil samspillet med det samlede MREL-niveau variere afhængigt af forretnings- og finansieringsmodellen, da de har en indvirkning på enhedens gennemsnitlige risikovægt

| — | for enheder, hvis foretrukne afviklingsstrategi er likvidation ved almindelig insolvensbehandling eller andre tilsvarende nationale procedurer, en vurdering af, om MREL bør begrænses til tabsabsorberingsbeløbet (som omhandlet i stk. 2) |
| --- | --- |

—

for enheder, hvis foretrukne afviklingsstrategi er likvidation ved almindelig insolvensbehandling eller andre tilsvarende nationale procedurer, en vurdering af, om MREL bør begrænses til tabsabsorberingsbeløbet (som omhandlet i stk. 2)

| — | anvendelse og/eller justering af beløbet for at opretholde den i stk. 3 omhandlede tillid til markedet. |
| --- | --- |

—

anvendelse og/eller justering af beløbet for at opretholde den i stk. 3 omhandlede tillid til markedet.

36.   Spørgsmål (artikel 45c, stk. 1)

Spørgsmål (artikel 45c, stk. 1)

Hvordan afspejles virkningen på den finansielle stabilitet, jf. artikel 45c, stk. 1, litra e), i en enheds MREL?

Svar

Svar

Artikel 45c henviser til en række situationer, hvor kriteriet vedrørende virkningen på den finansielle stabilitet kan have en indvirkning, når det samlede MREL kalibreres, såsom:

| — | anvendelse af de skønsbeføjelser, der er omtalt i stk. 6, til at udvælge institutter, som vil være omfattet af anvendelsen af stk. 5 og de gældende bestemmelser i artikel 45b |
| --- | --- |

—

anvendelse af de skønsbeføjelser, der er omtalt i stk. 6, til at udvælge institutter, som vil være omfattet af anvendelsen af stk. 5 og de gældende bestemmelser i artikel 45b

| — | hensyntagen til minimumsbail-in-reglen (jf. artikel 45c, stk. 3, fjerde afsnit) |
| --- | --- |

—

hensyntagen til minimumsbail-in-reglen (jf. artikel 45c, stk. 3, fjerde afsnit)

| — | for enheder, hvis foretrukne afviklingsstrategi er likvidation ved almindelig insolvensbehandling eller andre tilsvarende nationale procedurer, en vurdering af, om MREL bør begrænses til tabsabsorberingsbeløbet (som omhandlet i artikel 45c, stk. 2). |
| --- | --- |

—

for enheder, hvis foretrukne afviklingsstrategi er likvidation ved almindelig insolvensbehandling eller andre tilsvarende nationale procedurer, en vurdering af, om MREL bør begrænses til tabsabsorberingsbeløbet (som omhandlet i artikel 45c, stk. 2).

37.   Spørgsmål (artikel 45c, stk. 2)

Spørgsmål (artikel 45c, stk. 2)

Hvordan afspejles virkningen på den finansielle stabilitet i justeringen af tabsabsorberingsbeløbet for en enhed, for hvilken afviklingsplanen fastsætter, at den skal likvideres ved almindelig insolvensbehandling?

Svar

Svar

Afviklingsmyndigheder skal gøre brug af deres skønsbeføjelser ved anvendelsen af denne bestemmelse. I overensstemmelse med artikel 45c, stk. 9, skal vurderingen af de elementer, der henvises til heri, medtages i MREL-beslutningen.

Væsentlige tillæg i rekapitaliseringsbeløbene for sådanne institutter ville ikke desto mindre være i strid med artikel 45c, stk. 2, første afsnit, litra b), som præciserer, at formålet med rekapitaliseringsbeløbet er at sætte enheder i stand til at opfylde betingelserne for tilladelse efter anvendelse af afviklingshandlinger eller udøvelse af nedskrivnings- og konverteringsbeføjelser. I denne forbindelse forventes enheder, der i overensstemmelse med en afviklingsplan skal likvideres ved almindelig insolvensbehandling, ikke at skulle opfylde betingelserne for tilladelse, og de bør derfor normalt ikke have et rekapitaliseringsbeløb.

Hvis en afviklingsmyndighed endvidere vurderer, at en begrænsning af MREL til et tabsabsorberingsbeløb vil udgøre en risiko for en betydelig virkning på den finansielle stabilitet eller afsmittende virkninger på det finansielle system, kan dette tyde på, at enheden ikke i praksis og på troværdig vis kan afvikles i henhold til den foretrukne afviklingsstrategi, og at vurderingen af afviklingsmulighederne skal tages op til fornyet overvejelse.

I denne henseende er det i artikel 15, stk. 1, fastsat, at en enhed anses for at kunne afvikles, »hvis det er muligt og troværdigt, at afviklingsmyndigheden enten likviderer det ved almindelig insolvensbehandling eller anvender de forskellige afviklingsværktøjer og -beføjelser på instituttet, idet det i videst muligt omfang forhindres, at det får betydelige negative virkninger for finansielle systemer, herunder i en periode med generel finansiel ustabilitet eller begivenheder, der berører hele systemet, i den medlemsstat, hvor instituttet er etableret, eller andre medlemsstater eller Unionen«.

38.   Spørgsmål (artikel 45c, stk. 2)

Spørgsmål (artikel 45c, stk. 2)

Giver direktivet mulighed for ikke at fastsætte MREL for enheder, hvis MREL er lig med kapitalgrundlagskravene (dvs. for enheder, hvis afviklingsplan giver mulighed for at likvidere dem ved almindelig insolvensbehandling eller andre tilsvarende nationale procedurer)?

Svar

Svar

I henhold til artikel 45, stk. 1, skal de institutter og enheder, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), c) og d), til enhver tid opfylde MREL, hvis dette kræves af og i overensstemmelse med artikel 45 til 45i.

Disse artikler omhandler følgende undtagelser fra MREL, som afviklingsmyndighederne skal indrømme, når betingelserne heri er opfyldt:

| — | Realkreditinstitutter kan fritages efter artikel 45a. |
| --- | --- |

—

Realkreditinstitutter kan fritages efter artikel 45a.

| — | Institutter, der er datterselskaber af en afviklingsenhed, men ikke selv er afviklingsenheder, kan fritages fra MREL i henhold til artikel 45f, stk. 3 eller 4. |
| --- | --- |

—

Institutter, der er datterselskaber af en afviklingsenhed, men ikke selv er afviklingsenheder, kan fritages fra MREL i henhold til artikel 45f, stk. 3 eller 4.

| — | Centrale organer og kreditinstitutter, som er fast tilknyttet et centralt organ, kan fritages i henhold til artikel 45g. |
| --- | --- |

—

Centrale organer og kreditinstitutter, som er fast tilknyttet et centralt organ, kan fritages i henhold til artikel 45g.

Endvidere er det i artikel 45f, stk. 1, andet afsnit, fastsat, at anvendelsen af kravet i artikel 45f, stk. 1, (dvs. internt MREL) over for en enhed som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), c) og d), der er et datterselskab af en afviklingsenhed, men ikke i sig selv er en afviklingsenhed, ikke er obligatorisk, da dette afhænger af afviklingsmyndighedens udøvelse af sin skønsbeføjelse efter høring af den kompetente myndighed. Det bør imidlertid bemærkes, at artikel 45f, stk. 1, tredje afsnit, forpligter EU-moderselskaber, som ikke selv er afviklingsenheder, men som er datterselskaber af tredjelandsenheder, til at overholde det interne MREL på et konsolideret grundlag. Det betyder, at fastsættelsen af det interne MREL for enheder som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), c) og d), som opfylder betingelserne i nævnte tredje afsnit, er obligatorisk.

Medmindre en enhed befinder sig i en af ovennævnte situationer, er det derfor obligatorisk for afviklingsmyndigheden at vedtage en MREL-beslutning, selv når afviklingsplanen fastsætter, at enheden skal likvideres ved almindelig insolvensbehandling eller andre tilsvarende nationale procedurer. Dette bekræftes yderligere af, at artikel 45c, stk. 2, andet og tredje afsnit, udtrykkeligt anerkender denne situation og fastsætter regler for beregning af MREL for enheder i denne situation.

39.   Spørgsmål (artikel 45c, stk. 2)

Spørgsmål (artikel 45c, stk. 2)

Under hensyntagen til artikel 45, stk. 1, artikel 45a og artikel 45c, stk. 2, andet afsnit, bør MREL fastsættes, selv om den foretrukne afviklingsstrategi er likvidation. Bør MREL i dette tilfælde beregnes på et individuelt eller konsolideret grundlag?

Svar

Svar

I henhold til artikel 45e, stk. 1 og 2, skal afviklingsenheders eksterne MREL fastlægges og opfyldes på et konsolideret grundlag på afviklingskoncernniveau. Rationalet for disse bestemmelser er, at de tab, der påføres afviklingskoncernens enheder i en afviklingskoncern, dækkes af afviklingsenheden, som bør have tilstrækkelige tabsabsorberingsressourcer til at dække hele afviklingskoncernens behov. Dette mål nås ved at anvende afviklingshandlinger på afviklingsenheden og gennem tilstrømningen af tab fra datterselskaber og ved efterfølgende overførsel af kapital ved hjælp af nedskrivnings- og konverteringsbeføjelserne i henhold til artikel 59. Afviklingsenheder skal derfor udstede nedskrivningsrelevante instrumenter og poster til eksterne tredjepartskreditorer (se betragtning 19 i direktiv (EU) 2019/879).

Rationalet

I modsætning hertil skal det interne MREL for enheder, der er datterselskaber af en afviklingsenhed, men som ikke selv er afviklingsenheder, fastlægges og opfyldes på et individuelt grundlag i henhold til artikel 45c, stk. 7, og artikel 45f, stk. 1, (uanset de situationer, hvor det interne MREL skal opfyldes på et konsolideret eller delkonsolideret grundlag, som omhandlet i artikel 45f, stk. 1, tredje afsnit, og stk. 4, litra b)). Tabene og rekapitaliseringsbehovet i disse datterselskaber skal som hovedregel dækkes af deres respektive afviklingsenheder gennem direkte eller indirekte erhvervelse af kapitalgrundlagsinstrumenter og nedskrivningsrelevante passivinstrumenter, der er udstedt af disse datterselskaber (se betragtning 20 i direktiv (EU) 2019/879).

I tilfælde af enheder, der indgår i en koncern, som er underlagt konsolideret tilsyn, og hvis afviklingsplan fastsætter, at de skal likvideres ved almindelig insolvensbehandling eller andre tilsvarende nationale procedurer, finder ovennævnte regler for koncernafvikling ikke anvendelse. Bliver disse enheder nødlidende, vil dette rent faktisk blive underlagt en almindelig insolvensbehandling, som finder sted på juridisk enhedsniveau. Ved insolvens hæfter moderselskabet kun for egne tab og vil ikke være forpligtet til at yde støtte til sine datterselskaber. Desuden vil kapitalgrundlaget og visse nedskrivningsrelevante passiver udstedt af datterselskaberne ikke være til rådighed til at absorbere tab i moderselskabets individuelle likvidation. I disse situationer med likvidation af moderselskaber ville det derfor ikke være hensigtsmæssigt at fastsætte et MREL på et konsolideret grundlag.

For moderselskaber, hvis afviklingsplan fastsætter, at de skal likvideres ved almindelig insolvensbehandling eller andre tilsvarende nationale procedurer, bør deres MREL-krav derfor kun fastsættes og opfyldes på et individuelt grundlag.

40.   Spørgsmål (artikel 45c, stk. 2, 3, 4 og 7)

Spørgsmål (artikel 45c, stk. 2, 3, 4 og 7)

Det er i forbindelse med anvendelsen af artikel 45c, stk. 2, 3, 4 og 7, uklart, hvordan ordlyden »i en passende periode på højst et år« bør fortolkes. Betyder dette, at rekapitaliseringsbeløbet bør fastsættes på et niveau, der kun sikrer markedstillid i forhold til enheden efter afvikling i et år?

Svar

Svar

I henhold til artikel 45c, stk. 3 og 7, skal et beløb, som er tilstrækkeligt til at opretholde markedstilliden og indgår i rekapitaliseringsbeløbet, fastsættes på det niveau, der er nødvendigt for at opretholde denne markedstillid i en passende periode, der ikke må overstige et år.

Anvendelsen af en tidshorisont på et år er forholdsmæssig og i overensstemmelse med anvendelsen af samme tidshorisont med henblik på kalibreringen af tilsynskravene for institutter. Dette er relevant i betragtning af, at tilsynskravene udgør de centrale elementer i fastsættelsen af niveauet for MREL-kravet.

41.   Spørgsmål (artikel 45c, stk. 3 og 7)

Spørgsmål (artikel 45c, stk. 3 og 7)

I artikel 45c, stk. 3 og 7, i direktivet om genopretning og afvikling af banker henvises der til behovet for at opretholde et vist niveau for MREL for at sikre, at betingelserne for tilladelse og udførelsen af aktiviteter, der er godkendt i henhold til kapitalkravsdirektivet IV, opfyldes. Disse bestemmelser finder også anvendelse på enheder, der er omfattet af artikel 1, litra b), c) og d), i direktivet om genopretning og afvikling af banker. Nogle af disse enheder er dog ikke underlagt krav om tilladelse i henhold til kapitalkravsdirektivet, men i henhold til specifikke nationale bestemmelser. Hvordan bør henvisningerne til behovet for at opfylde betingelserne for tilladelse gennemføres i national ret for disse enheder?

Svar

Svar

I det omfang godkendelse af eller tilladelse til enheder som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), c) eller d), i direktivet om genopretning og afvikling af banker ikke er omfattet af kapitalkravsdirektivet eller MiFID, men af andre tilsvarende lovgivningsmæssige retsakter på nationalt plan og EU-plan, kan passende henvisning medtages i national ret, der gennemfører artikel 45c, stk. 1, litra b), i direktivet om genopretning og afvikling af banker. I denne forbindelse giver artikel 45c, stk. 2, litra b), i direktivet om genopretning og afvikling af banker mulighed for en sådan bredere fortolkning, da det hedder, at enheder skal rekapitaliseres i det omfang, det er nødvendigt, for at de kan opfylde betingelserne for tilladelse i henhold til kapitalkravsdirektivet, MiFID eller »en tilsvarende lovgivningsmæssig retsakt«.

42.   Spørgsmål (artikel 45c, stk. 3, femte afsnit)

Spørgsmål (artikel 45c, stk. 3, femte afsnit)

Hvad indbefatter justeringen i forhold til SRE og TEM som krævet i henhold til artikel 45c, stk. 3, femte afsnit, litra a)?

Svar

Svar

Ved fastlæggelse af rekapitaliseringsbeløbet skal der foretages justeringer i de senest indberettede værdier for det relevante SRE eller TEM for at afspejle den virkning, som anvendelsen af afviklingshandlingerne i en afviklingsplan ville have på SRE og TEM.

I overensstemmelse med artikel 45c, stk. 3, første afsnit, litra a), nr. ii), og litra b), nr. ii), skal afviklingshandlingerne, som benyttes som udgangspunkt for justeringen af de senest indberettede beløb, i den forbindelse være sådanne handlinger, der indbefatter den foretrukne afviklingsstrategi.

e)   
  Anvendelse af det interne MREL på enheder, som ikke selv er afviklingsenheder

Anvendelse af det interne MREL på enheder, som ikke selv er afviklingsenheder

43.   Spørgsmål (artikel 45f, stk. 1)

Spørgsmål (artikel 45f, stk. 1)

Finder artikel 45f, stk. 1, vedrørende det interne MREL også anvendelse på G-SII-enheder, der ikke er afviklingsenheder?

Svar

Svar

Bestemmelserne i artikel 45f finder anvendelse på alle institutter, der er datterselskaber af en afviklingsenhed eller en tredjelandsenhed, og som ikke selv er afviklingsenheder. Dette omfatter også G-SII-enheder.

44.   Spørgsmål (artikel 45f, stk. 1)

Finder artikel 45f, stk. 1, andet afsnit, anvendelse på de deri omhandlede enheder på et individuelt grundlag?

Svar

Svar

I artikel 45f, stk. 1, første afsnit, præciseres det, at institutter, som er datterselskaber af en afviklingsenhed eller en tredjelandsenhed, men som ikke selv er afviklingsenheder, skal opfylde det interne MREL på et individuelt grundlag. I denne artikels andet afsnit gives afviklingsmyndighederne beføjelse til at anvende det interne MREL på enheder som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), c) og d). Artikel 45f, stk. 1, andet afsnit, finder også anvendelse på et individuelt grundlag, medmindre enheden er omfattet af artikel 45f, stk. 1, tredje afsnit.

Artikel 45f, stk. 1, tredje afsnit, som fastsætter muligheden for at opfylde kravene i artikel 45c og 45d, henviser kun til EU-moderselskaber, der er datterselskaber af tredjelandsenheder.

Imidlertid giver artikel 45f, stk. 4, afviklingsmyndigheden mulighed for at fravige anvendelsen af det interne MREL for et datterselskab, der ikke selv er en afviklingsenhed, hvis flere betingelser er opfyldt, dvs. hvor både datterselskabet og moderselskabet er etableret i samme medlemsstat og indgår i samme afviklingskoncern, og hvor moderselskabet opfylder det eksterne MREL på et konsolideret grundlag.

I forbindelse med en fritagelse fra det interne MREL i henhold til artikel 45f, stk. 4, kan det interne MREL også opfyldes på et (del)konsolideret grundlag for enheder som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), c) og d). Ellers gælder det interne MREL i mangel af en sådan fritagelse på et individuelt grundlag, undtagen når enheden er et EU-moderselskab af en tredjelandskoncern.

45.   Spørgsmål (artikel 45f, stk. 3)

Spørgsmål (artikel 45f, stk. 3)

Artikel 45f, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker giver afviklingsmyndigheden mulighed for en fritagelse fra anvendelsen af det interne MREL, forudsat at betingelserne heri er opfyldt. Betingelserne i artikel 45f, stk. 3, litra d) til f), i direktivet om genopretning og afvikling af banker synes dog ikke at være indeholdt i artikel 12h, stk. 1, i forordningen om en fælles afviklingsmekanisme på tilsvarende vis. Hvordan bør medlemsstaterne håndtere dette i forbindelse med gennemførelsen af artikel 45f, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker?

Svar

Svar

De reducerede betingelser for indrømmelse af en fritagelse fra MREL til et datterselskab i den nuværende forordning om en fælles afviklingsmekanisme i forhold til det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker er i overensstemmelse med forordningen om en fælles afviklingsmekanisme I og direktivet om genopretning og afvikling af banker I, hvor dette allerede var tilfældet.

Trods forskellene mellem direktivet om genopretning og afvikling af banker og forordningen om en fælles afviklingsmekanisme skal medlemsstaterne i deres nationale lovgivning om gennemførelse af direktivet om genopretning og afvikling af banker medtage alle betingelserne i artikel 45f, stk. 3. Anvendelsesområdet for direktivet om genopretning og afvikling af banker og dermed for de nationale love om gennemførelse af direktivet om genopretning og afvikling af banker, som er fastsat i artikel 1, stk. 1, i nævnte direktiv, er forskelligt fra anvendelsesområdet for forordningen om en fælles afviklingsmekanisme, jf. artikel 2 i nævnte forordning. Forordningen om en fælles afviklingsmekanisme omfatter ikke investeringsselskaber, der ikke er omfattet af det konsoliderede tilsyn med et moderselskab eller filialer af institutter etableret uden for Unionen.

46.   Spørgsmål (artikel 45f, stk. 5)

Spørgsmål (artikel 45f, stk. 5)

Hvordan skal artikel 45f, stk. 5, litra g), i direktivet om genopretning og afvikling af banker forstås, når det tages i betragtning, at sikkerheden ved finansiel sikkerhedsstillelse i henhold til litra c) i denne bestemmelse altid skal »stilles«, dvs. at den skal være ejet af eller i besiddelse af garantimodtageren (se Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/47/EF, artikel 1, stk. 5 (14))?

14

Svar

Svar

I artikel 45f, stk. 5, litra c), i direktivet om genopretning og afvikling af banker henvises der til definitionen af en finansiel sikkerhedsstillelse i artikel 2, stk. 1, litra a), i direktiv 2002/47/EF: »aftale om finansiel sikkerhedsstillelse i form af overdragelse af ejendomsret eller en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse i form af pantsætning, uanset om disse er dækket af en rammeaftale (master agreement) eller af »almindelige betingelser««. Ved en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse i form af pantsætning stiller en sikkerhedsstiller finansiel sikkerhed som pant til fordel for eller til en sikkerhedshaver, hvor sikkerhedsstilleren bevarer den fulde ejendomsret til den finansielle sikkerhed, når panteretten er etableret. Direktiv 2002/47/EF kræver også, at sikkerheden »stilles«, og at dette skal dokumenteres skriftligt. I artikel 1, stk. 5, andet afsnit, i direktiv 2002/47/EF præciseres det, at en sådan skriftlig dokumentation for, at den finansielle sikkerhed er »stillet«, henviser til identificeringen af den finansielle sikkerhed og til, at det er tilstrækkeligt at dokumentere, at sikkerheden i form af dematerialiserede værdipapirer er blevet krediteret eller udgør et tilgodehavende på den relevante konto, og at den kontante sikkerhed er krediteret eller udgør et tilgodehavende på en nærmere angivet konto.

Det præciseres i artikel 2, stk. 2, i direktiv 2002/47/EF, at henvisninger til, at der skal »stilles« finansiel sikkerhed, eller til »etablering« af finansiel sikkerhed skal forstås således, at den finansielle sikkerhed leveres, overdrages, besiddes, registreres eller på anden måde bringes i sikkerhedshaverens eller en på dennes vegne handlende persons besiddelse eller under disses kontrol. En eventuel ret for sikkerhedsstilleren til at substituere finansiel sikkerhed eller trække overskydende finansiel sikkerhed tilbage berører endvidere ikke det forhold, at den finansielle sikkerhed anses som stillet til sikkerhedshaveren i overensstemmelse med dette direktiv.

I lyset af ovenstående henviser artikel 45f, stk. 5, litra g), i direktivet om genopretning og afvikling af banker til de manglende retlige, reguleringsmæssige eller operationelle hindringer for tilegnelse eller anvendelse af sikkerhedsstillelse, herunder når der udføres afviklingshandlinger over for afviklingsenheden. Dette er foreneligt med de almindelige bestemmelser i direktiv 2002/47/EF.

47.   Spørgsmål (artikel 45f)

Spørgsmål (artikel 45f)

Kan andre passiver end dem, der er nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af instituttets interne MREL, være omfattet af bail-in i koncernen, jf. artikel 44 og 45f? Kan alle passiver udstedt af en enhed til andre koncernenheder (ikke nødvendigvis afviklingsenheder) med andre ord være omfattet af bail-in?

Svar

Svar

I tilfælde af afvikling af et datterselskab, som ikke er en afviklingsenhed, afvigende fra afviklingsplanen kan afviklingsmyndigheden anvende bail-in-beføjelser i forhold til de eksisterende kreditorer, herunder indehavere af de i artikel 45f, stk. 2, litra a), omhandlede passiver (generelt afviklingsenheden), men også andre kreditorer i eller uden for afviklingskoncernen under overholdelse af prioritetsrækkefølgen ved almindelig insolvensbehandling. I henhold til artikel 45f, stk. 2, litra a), nr. iii), skal passiver, der er nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af det interne MREL, være efterstillet de passiver, der ikke opfylder betingelserne i samme bestemmelses nr. i) (dvs. de bør være efterstillet de instrumenter, der ikke kan medregnes i det interne MREL), og som ikke er nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af kapitalgrundlagskravene. Det betyder, at fordringer fra koncernkreditorer, der er knyttet til instrumenter, der ikke er nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af det interne MREL, foranstilles de passiver, der er nedskrivningsrelevante med henblik på dette. Deres prioritet ved insolvens skal tages i betragtning ved bail-in af disse krav.

I tilfælde af anvendelse af bail-in-værktøjet på et datterselskab, som ikke er blevet identificeret som en afviklingsenhed, afvigende fra afviklingsplanen, i henhold til artikel 44, stk. 2, litra h), i direktivet om genopretning og afvikling af banker, er koncernfordringer over for datterselskaber, som heller ikke er afviklingsenheder, men indgår i samme afviklingskoncern som defineret i afviklingsplanen, obligatorisk udelukket fra anvendelse af bail-in-beføjelserne (undtagen når de er efterstillet almindelige usikrede passiver i henhold til den relevante nationale lovgivning). Andre koncernfordringer over for koncernenheder er imidlertid ikke udelukket fra anvendelsen af bail-in-beføjelserne på grund af artikel 44, stk. 2, litra e).

f)   
  Indberetning

Indberetning

48.   Spørgsmål (artikel 45i)

Spørgsmål (artikel 45i)

I henhold til artikel 45i, stk. 1, skal enheder, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, og som er underlagt MREL, indberette en række elementer, der specifikt er nævnt heri, til deres kompetente myndigheder og afviklingsmyndigheder.

Kan en medlemsstat i den nationale gennemførelseslovgivning bestemme, at enheder kun bør indberette til én myndighed, hvis denne myndighed både fungerer som kompetent myndighed og afviklingsmyndighed (typisk centralbanken)?

Svar

Svar

I overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, »Udpegelse af myndigheder med ansvar for afvikling«, kan medlemsstaterne fastsætte, at afviklingsmyndighederne er placeret under centralbankerne. I dette tilfælde skal der træffes passende foranstaltninger for at sikre operationel uafhængighed mellem den relevante myndigheds afviklingsfunktion og tilsynsfunktion eller andre funktioner. Afviklingsmyndigheden skal være strukturelt adskilt fra og underlagt særskilte kommandoveje i forhold til tilsynsmyndigheden, jf. artikel 3, stk. 3, andet afsnit.

I henhold til artikel 45i, stk. 1, skal enheder indberette de specifikke oplysninger, der er nævnt i litra a), b) og c), til både den kompetente myndighed og afviklingsmyndigheden. Da de oplysninger, som enheden skal give, er identiske, medfører dette ikke en yderligere byrde for enheden. Ved at sende de krævede data og oplysninger til både den kompetente myndighed og afviklingsmyndigheden sikres der en gnidningsløs og rettidig fremsendelse af oplysninger uden yderligere forsinkelser.

g)   
  Overgangsordninger og ordninger efter afvikling

Overgangsordninger og ordninger efter afvikling

49.   Spørgsmål (artikel 45m, stk. 1 og 6)

Spørgsmål (artikel 45m, stk. 1 og 6)

Er det muligt at fastsætte andre mellemliggende mål end dem, der er omhandlet i artikel 45m, stk. 1, andet afsnit (dvs. pr. 1. januar 2022)?

Hvordan forholder det mellemliggende mål sig til det planlagte MREL for hver 12-måneders periode i den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 45m, stk. 6?

Svar

Svar

Afviklingsmyndighederne kan kun fastsætte det mellemliggende målniveau, der er omhandlet i artikel 45m, stk. 1, andet afsnit, dvs. det målniveau, som de skal opnå pr. 1. januar 2022.

I henhold til artikel 45m, stk. 6, skal afviklingsmyndighederne også fastsætte et planlagt MREL for hver periode på 12 måneder i overgangsperioden. Dette er imidlertid vejledende og er ikke bindende for instituttet.

50.   Spørgsmål (artikel 45m)

Spørgsmål (artikel 45m)

Hvad sker der med de beslutninger, der træffes af afviklingsmyndigheder om fastlæggelse af et MREL i henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker I, når de ændringer i direktivet om genopretning og afvikling af banker, der er indført ved direktiv (EU) 2019/879, træder i kraft?

Ville det være berettiget at indføre en overgangsbestemmelse på nationalt plan, der ophæver de eksisterende MREL-beslutninger, indtil der træffes nye beslutninger?

Svar

Svar

Direktiv (EU) 2019/879 indeholder ingen specifikke bestemmelser om MREL-beslutninger, der er truffet før den pågældende anvendelsesdato. Indtil afviklingsmyndighederne træffer nye MREL-beslutninger på grundlag af det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker, er de eksisterende MREL-beslutninger, der er truffet på grundlag af direktivet om genopretning og afvikling af banker I, fortsat gældende.

Vurderingen af de retlige følger af sådanne beslutninger bør foretages i overensstemmelse med de retlige bestemmelser, der var gældende på det tidspunkt, hvor disse beslutninger blev truffet (dvs. i henhold til reglerne i direktivet om genopretning og afvikling af banker I). Det betyder, at de relevante regler om nedskrivningsrelevans er reglerne i direktivet om genopretning og afvikling af banker I i forbindelse med vurderingen af, hvorvidt et institut overholder en MREL-beslutning, der er truffet i henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker I. Et institut kan ikke anses for at misligholde en MREL-beslutning truffet i henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker I på grundlag af reglerne om nedskrivningsrelevans i det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker.

Der er således ikke behov for at fravige fra eller ophæve MREL-beslutninger baseret på direktivet om genopretning og afvikling af banker I i overgangsperioden, indtil der træffes nye MREL-beslutninger baseret på det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker.

51.   Spørgsmål (artikel 45m)

Spørgsmål (artikel 45m)

Hvad sker der med de overgangsperioder, der allerede er fastsat i henhold til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/1450 (15)?

15

Svar

Svar

Efter anvendelsesdatoen for de ændringer, der blev indført ved direktiv (EU) 2019/879 i direktivet om genopretning og afvikling af banker (dvs. den 28. december 2020), skal afviklingsmyndighederne revidere eventuelle tidligere vedtagne MREL-beslutninger på baggrund af den nye MREL-ramme, som indebærer en anden kalibrering og andre regler for nedskrivningsrelevans. I denne forbindelse skal der fastsættes nye overgangsperioder for at sikre, at den reviderede ramme overholdes.

52.   Spørgsmål (artikel 45m, stk. 4)

Spørgsmål (artikel 45m, stk. 4)

Vil det være muligt på forhånd at beslutte, at en top-tier bank bliver omfattet af artikel 45c, stk. 6, hvis afviklingskoncernens samlede aktiver falder til under 100 mia. EUR? Dette vil være nødvendigt for at undgå anvendelsen af artikel 45m, stk. 4, der giver afviklingsenheder, der er omhandlet i artikel 45c, stk. 6, en treårig overgangsperiode fra beslutningsdatoen til opfyldelse af MREL-kravene.

Svar

Svar

I artikel 45m, stk. 4, fastsættes det, at reglerne om efterstillelse i artikel 45b, stk. 4 og 7, og de minimumsniveauer for MREL, der er omhandlet i artikel 45c, stk. 5 og 6, ikke finder anvendelse inden for den treårsperiode, der følger efter den dato, hvor afviklingsenheden begynder at befinde sig i den situation, der er omhandlet i artikel 45c, stk. 5 og 6.

Artikel 45m, stk. 4, finder ikke anvendelse på en afviklingsenhed som omhandlet i artikel 45c, stk. 5, (top-tier bank), hvis aktiver falder til under tærsklen på 100 mia. EUR, og som efterfølgende anses for at være et systemisk vigtigt institut af afviklingsmyndigheden og underkastes samme behandling som en top-tier bank. Rationalet for den i artikel 45m, stk. 4, omhandlede overgangsperiode er at give afviklingsenheder, der ikke tidligere har været omfattet af minimumskrav, tilstrækkelig tid til at sikre opfyldelsen af de nyligt gældende minimumskrav. Systemisk vigtige institutter, der tidligere var top-tier banker, befinder sig imidlertid ikke i denne situation. Disse afviklingsenheder har allerede været underlagt de samme minimumskrav, men på et andet retsgrundlag (artikel 45c, stk. 5, i stedet for artikel 45c, stk. 6).

Den sidste del af artikel 45m, stk. 4 — »... eller afviklingsenheden begynder at befinde sig i den situation, der er omhandlet i artikel 45c, stk. 5 eller 6« — finder således ikke anvendelse på systemisk vigtige institutter, der er anmeldt som sådanne i henhold til artikel 45c, stk. 6, og som tidligere var top-tier banker, fordi de tidligere befandt sig i den i artikel 45c, stk. 5, omhandlede situation.

Det samme gælder den omvendte situation, hvor et systemisk vigtigt institut øger størrelsen af sine aktiver til over 100 mia. EUR og bliver en top-tier bank.

Det bør imidlertid bemærkes, at anvendelsen af artikel 45c, stk. 6, kan føre til strengere krav end dem, der følger af artikel 45c, stk. 5, i henhold til artikel 45b, stk. 4, andet og fjerde afsnit, hvorefter en SRE-begrænsning på 27 % for efterstillelse kun gælder for afviklingsenheder, der er omfattet af artikel 45c, stk. 5, og ikke for afviklingsenheder, der er omfattet af artikel 45c, stk. 6. I dette tilfælde finder ovennævnte begrundelse ikke anvendelse, og den treårige overgangsperiode bør anvendes på denne afviklingsenhed.

Som sådan ville det ikke være nødvendigt på forhånd at anmelde et institut som systemisk vigtigt — hvilket under alle omstændigheder højst sandsynligt ikke ville være retligt tilladt, fordi en top-tier bank ikke opfylder betingelserne i artikel 45c, stk. 6 (som indgående i en afviklingskoncern med samlede aktiver på under 100 mia. EUR).

h)   
  Samspil med bestemmelser i kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen

Samspil med bestemmelser i kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen

53.   Spørgsmål (artikel 128 i kapitalkravsdirektivet)

Spørgsmål (artikel 128 i kapitalkravsdirektivet)

I henhold til artikel 128, fjerde afsnit, i kapitalkravsdirektivet skal institutter ikke anvende CET1-kapital til opfyldelse af det kombinerede bufferkrav med henblik på at opfylde de risikobaserede elementer i MREL (dvs. MREL udtrykt i SRE). Kan CET1-kapital, der anvendes til opfyldelse af det kombinerede bufferkrav, også anvendes til at opfylde det ikkerisikobaserede element i MREL (dvs. MREL udtrykt i TEM)? Hvad er rationalet for denne behandling?

Svar

Svar

I henhold til artikel 128, stk. 4, i kapitalkravsdirektivet kan den samme CET1-kapital ikke anvendes til opfyldelse af

| — | det kombinerede bufferkrav og |
| --- | --- |

—

det kombinerede bufferkrav og

| — | det risikobaserede element i kravene som fastsat i artikel 92a og 92b i kapitalkravsforordningen (minimumskravet til TLAC) og artikel 45c og 45d i direktivet om genopretning og afvikling af banker (eksternt og internt MREL). |
| --- | --- |

—

det risikobaserede element i kravene som fastsat i artikel 92a og 92b i kapitalkravsforordningen (minimumskravet til TLAC) og artikel 45c og 45d i direktivet om genopretning og afvikling af banker (eksternt og internt MREL).

Derfor kan den samme CET1-kapital anvendes til opfyldelse af det kombinerede bufferkrav og det ikkerisikobaserede element, minimumskravet til TLAC og det eksterne og interne MREL, der er baseret på TEM (for disse krav er de ikkerisikobaserede elementer fastsat i artikel 92a, stk. 1, litra b), i kapitalkravsforordningen og artikel 45, stk. 2, litra b), i direktivet om genopretning og afvikling af banker).

Det bør bemærkes, at det kombinerede bufferkrav i henhold til EU's tilsynsramme (kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen) lægges oven i de risikobaserede tilsynskrav (og ikke oven i det ikkerisikobaserede gearingsgradkrav). Dette forhold er udtrykkeligt blevet bekræftet i artikel 141a, andet afsnit, i kapitalkravsdirektivet.

I henhold til artikel 1, stk. 3, i den delegerede forordning (EU) 2016/1450, der blev vedtaget i henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker I, var det kombinerede bufferkrav derfor kun en del af tabsabsorberingsbeløbet i forbindelse med risikobaserede tilsynskrav.

I henhold til artikel 45, stk. 2, litra a) og b), i direktivet om genopretning og afvikling af banker angives MREL som en procentdel af henholdsvis SRE og TEM. Med hensyn til elementet udtrykt som en procentdel af SRE udelukkes det kombinerede bufferkrav nu fra tabsabsorberingsbeløbet for MREL-kalibreringen for at give mulighed for en mere forholdsmæssig interventionsstige for at forhindre en manglende opfyldelse af MREL (udtrykt som en procentdel af SRE) ved manglende opfyldelse af det kombinerede bufferkrav. Det forventes endvidere, at det faktum, at det kombinerede bufferkrav lægges oven i MREL, letter den tilsigtede brug af visse makroprudentielle foranstaltninger, såsom den kontracykliske kapitalbuffer, der er omhandlet i artikel 128, stk. 1, nr. 6), litra a), i kapitalkravsdirektivet.

54.   Spørgsmål (artikel 72b, stk. 3, i kapitalkravsforordningen)

Spørgsmål (artikel 72b, stk. 3, i kapitalkravsforordningen)

Gælder kravet om et SRE-niveau på 3,5 % for anvendelse af ikke-efterstillede instrumenter for at opfylde minimumskravet til TLAC kun, når dette krav er udtrykt som en procentdel af SRE, men ikke når det udtrykkes som en procentdel af TEM? Kan dette præciseres i forbindelse med den nationale gennemførelse af direktivet om genopretning og afvikling af banker?

Svar

Svar

I overensstemmelse med artikel 72b, stk. 3, i kapitalkravsforordningen finder SRE-niveauet på 3,5 % for ikke-efterstillede nedskrivningsrelevante instrumenter også anvendelse på det element i TLAC, der udtrykkes som en procentdel af TEM fra og med 2022 (ved anvendelse af et SRE-niveau svarende til 3,5 % på TEM-vilkår). I overensstemmelse med artikel 494, stk. 2, i kapitalkravsforordningen gælder det samme princip for SRE-niveauet på 2,5 % for ikke-efterstillede nedskrivningsrelevante instrumenter fra 2019 og frem til udgangen af 2021.

Dette skyldes, at artikel 72b i kapitalkravsforordningen fastsætter betingelserne for nedskrivningsrelevante passivinstrumenter med henblik på opfyldelse af TLAC. Artikel 72b, stk. 3, i kapitalkravsforordningen indeholder ikke en mere specifik definition af forskellige kriterier for de to TLAC-elementer som fastsat i artikel 92a, stk. 1, litra a) og b), i kapitalkravsforordningen. Henvisningen til SRE i artikel 72b, stk. 3, i kapitalkravsforordningen er udelukkende til beregningsformål.

Niveauet reguleres ikke i direktivet om genopretning og afvikling af banker, og der er derfor ingen bestemmelser til gennemførelse i denne henseende. I henhold til betragtning 10 i direktivet om genopretning og afvikling af banker berører bestemmelserne om efterstillelse af MREL-nedskrivningsrelevante instrumenter i direktivet om genopretning og afvikling af banker dog ikke muligheden for delvist at opfylde TLAC-minimumskravet med ikke-efterstillede gældsinstrumenter som fastsat i kapitalkravsforordningen.

55.   Spørgsmål (artikel 72, stk. 1, i kapitalkravsforordningen)

Spørgsmål (artikel 72, stk. 1, i kapitalkravsforordningen)

I henhold til TLAC-standarden kan minimumskravet til TLAC bl.a. opfyldes af andre lovpligtige kapitalinstrumenter end CET1 udstedt af datterselskaber, der indgår i en afviklingskoncern, frem til 2022, hvis de er i stand til at opfylde minimumskapitalkravene og på visse betingelser (afsnit 11 i TLAC-standarden). Artikel 72l i kapitalkravsforordningen fastsætter, at »et instituts kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver består af summen af dets kapitalgrundlag og dets nedskrivningsrelevante passiver«. I henhold til artikel 81 til 88 i kapitalkravsforordningen omfatter dette kapitalgrundlag det kapitalgrundlag, som datterselskaber har udstedt til tredjeparter uden tidsbegrænsning.

Er det korrekt i den nationale lovgivning at indføre bestemmelser om, at kapitalgrundlag udstedt af datterselskaber til tredjeparter medregnes i MREL-kravene i henhold til både kapitalkravsforordningen og direktivet om genopretning og afvikling af banker uden tidsbegrænsning?

Svar

Svar

Alle lovpligtige kapitalgrundlagsinstrumenter udstedt af datterselskaber til tredjeparter er nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af TLAC-minimumskravet for afviklingsenheder og opfyldelse af det eksterne MREL (uden ophørsbestemmelse) for de beløb, der er nedskrivningsrelevante med henblik på kapitalgrundlaget. Der finder yderligere kriterier anvendelse, for så vidt angår kapitalgrundlagets nedskrivningsrelevans med henblik på opfyldelse af det interne MREL i henhold til artikel 45f, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

E.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE BAIL-IN-VÆRKTØJET

SPØRGSMÅL VEDRØRENDE BAIL-IN-VÆRKTØJET

56.   Spørgsmål (artikel 44, stk. 2)

Spørgsmål (artikel 44, stk. 2)

I henhold til artikel 44, stk. 2, litra f), i direktivet om genopretning og afvikling af banker er passiver over for tredjelands-CCP'er anerkendt af ESMA i henhold til artikel 25 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 (16) undtaget fra bail-in. Andre former for beskyttelse af disse tredjelands-CCP'er findes i artikel 69, 70 og 71 i direktivet om genopretning og afvikling af banker. Direktivet om genopretning og afvikling af banker sikrer imidlertid ikke en sammenlignelig behandling af værdipapirafviklingssystemer, der er underlagt lovgivningen i et tredjeland, og de enheder, der driver disse systemer.

16

Sikres de pågældende tredjelandssystemer i henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker en behandling svarende til den behandling, der ydes til tredjelands-CCP'er, der er anerkendt af ESMA, når en medlemsstat anvender bestemmelserne i direktivet om endelig afregning på deres nationale institutter, som deltager direkte i værdipapirafviklingssystemer, der er underlagt lovgivningen i et tredjeland, jf. betragtning 7 i direktivet om endelig afregning?

Svar

Svar

I henhold til artikel 44, stk. 2, litra f), i direktivet om genopretning og afvikling af banker udelukkes visse kortfristede passiver »over for systemer eller operatører af systemer, der er betegnet som sådanne i henhold til direktiv 98/26/EF, eller deres deltagere og som følge af deltagelse i et sådant system« fra anvendelse af bail-in-værktøjet.

Udelukkelsen fra anvendelse af bail-in-værktøjet i artikel 44, stk. 2, litra f), i direktivet om genopretning og afvikling af banker finder ikke anvendelse på tredjelandssystemer, uanset om medlemsstaterne anvender bestemmelserne i direktivet om endelig afregning på deres nationale institutter, som deltager direkte i de tredjelandsværdipapirafviklingssystemer, jf. betragtning 7 i direktivet om endelig afregning, da de ikke er udpeget i overensstemmelse med direktivet om endelig afregning. Tilsvarende gælder undtagelserne fra udøvelsen af de beføjelser, der er omhandlet i artikel 69, stk. 4, litra a), og artikel 70, stk. 2), litra a), eller artikel 71, stk. 3, litra a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker, ikke for disse tredjelandssystemer.

57.   Spørgsmål (artikel 44, stk. 2)

Spørgsmål (artikel 44, stk. 2)

I artikel 108, stk. 2, anvendes udtrykket »almindelige usikrede passiver« som henvisning til privilegerede seniorpassiver. Bør vi i lyset af dette fortolke »almindelige usikrede passiver« på samme måde i forbindelse med en sådan henvisning i artikel 44, stk. 2, litra h) — dvs. bør vi udelukke ikkeprivilegerede seniorpassiver fra anvendelsesområdet for »almindelige usikrede passiver« som omhandlet i artikel 44, stk. 2, litra h)?

Svar

Svar

Udtrykkene »almindelige usikrede passiver« i artikel 108, stk. 2, og »almindelige usikrede passiver« i artikel 44, stk. 2, litra h), bør fortolkes ens. Da de gældsinstrumenter, der opfylder betingelserne herfor (dvs. ikkeprivilegeret seniorgæld) i henhold til artikel 108, stk. 2, udtrykkeligt ved insolvens skal efterstilles »almindelige usikrede passiver« (dvs. seniorpassiver), bør begrebet »almindelige usikrede passiver« pr. definition udelukke ikkeprivilegeret seniorgæld.

58.   Spørgsmål (artikel 48, stk. 7)

Spørgsmål (artikel 48, stk. 7)

Er det korrekt, at institutter i henhold til artikel 48, stk. 7, første punktum, ikke har lov til at råde over instrumenter, der er sidestillet med kapitalgrundlagsposter eller -instrumenter?

Svar

Svar

I henhold til artikel 48, stk. 7, skal medlemsstaterne ændre deres nationale konkurslovgivning for at sikre, at fordringer, der følger af kapitalgrundlagsposter, ved insolvens efterstilles eventuelle andre fordringer, som ikke følger af kapitalgrundlagsposter. Efter gennemførelsen af denne bestemmelse bør det ikke være muligt for institutterne at være i besiddelse af passiver, som ikke er kapitalgrundlagsposter, der i kraft af de nationale love om almindelig insolvensbehandling, der er omhandlet i artikel 48, stk. 7, (lovbestemt løsning), sidestilles med kapitalgrundlaget.

59.   Spørgsmål (artikel 48, stk. 7)

Spørgsmål (artikel 48, stk. 7)

Hvad er rationalet for artikel 48, stk. 7? Gennemførelsen af denne bestemmelse synes at være særligt udfordrende, fordi insolvensrækkefølgen af et instrument kan ændre sig, hvis den ikke længere kan klassificeres som en kapitalgrundlagspost.

rationalet

Svar

Svar

I henhold til artikel 48, stk. 7, skal medlemsstaterne ændre deres nationale konkurslovgivning for at sikre, at fordringer, der følger af kapitalgrundlagsposter, ved insolvens efterstilles eventuelle andre fordringer, som ikke følger af kapitalgrundlagsposter. Hensigten med denne bestemmelse var at sikre, at der ikke er andre passiver, der sidestilles med eller efterstilles sådanne poster, hvis kapitalgrundlagsposterne nedskrives eller konverteres, når en enhed i overensstemmelse med artikel 59 og 60 eller artikel 48 ikke længere er levedygtig. Dette vil i vid udstrækning mindske risikoen for retlig prøvelse af den kompetente myndigheds og afviklingsmyndighedens handlinger på grund af en overtrædelse af NCWO-princippet.

Hvis et instrument ikke længere er en nedskrivningsrelevant kapitalgrundlagspost, bør den nationale insolvensret sikre, at det ikke kan sidestilles med eller efterstilles kapitalgrundlagsposter.

F.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE KONTRAKTMÆSSIG ANERKENDELSE AF BAIL-IN

SPØRGSMÅL VEDRØRENDE KONTRAKTMÆSSIG ANERKENDELSE AF BAIL-IN

60.   Spørgsmål (artikel 55, stk. 3)

Spørgsmål (artikel 55, stk. 3)

Kan den juridiske udtalelse om, hvorvidt det i artikel 55, stk. 1, omhandlede kontraktvilkår er retligt bindende og effektivt, tilvejebringes eksternt, internt eller begge dele? Skal interne og eksterne udtalelser anses for at have samme værdi i henhold til artikel 55, stk. 3? Er dette op til det pågældende institut at vurdere?

Svar

Svar

Teksten er i denne henseende neutral, hvorfor både en intern og en ekstern udtalelse vil være i overensstemmelse med artikel 55, stk. 3.

61.   Spørgsmål (artikel 55, stk. 1)

Spørgsmål (artikel 55, stk. 1)

I henhold til artikel 55, stk. 1, første afsnit, skal den relevante kontrakt for så vidt angår passiver, der ikke er udelukket fra bail-in-værktøjets anvendelsesområde, og som er underlagt lovgivningen i et tredjeland, indeholde en klausul om, at modparten erkender, at passiverne kan gøres til genstand for nedskrivnings- og konverteringsbeføjelser, og indvilliger i at være bundet af sådanne beføjelser. Denne forpligtelse finder ikke anvendelse, hvis:

| a) | et tredjelands lovgivning eller en bindende aftale med det pågældende tredjeland vil gøre det muligt for afviklingsmyndigheden at udøve sine nedskrivnings- og konverteringsbeføjelser (artikel 55, stk. 1, sidste afsnit) |
| --- | --- |

a)

et tredjelands lovgivning eller en bindende aftale med det pågældende tredjeland vil gøre det muligt for afviklingsmyndigheden at udøve sine nedskrivnings- og konverteringsbeføjelser (artikel 55, stk. 1, sidste afsnit)

| b) | afviklingsmyndigheden beslutter ikke at anvende denne forpligtelse på institutter, hvis MREL svarer til tabsabsorberingsbeløbet som fastsat i artikel 45c, stk. 2, litra a), forudsat at passiverne inden for anvendelsesområdet for artikel 55, stk. 1, første afsnit, ikke anvendes til at opfylde MREL (artikel 55, stk. 1, andet afsnit) |
| --- | --- |

b)

afviklingsmyndigheden beslutter ikke at anvende denne forpligtelse på institutter, hvis MREL svarer til tabsabsorberingsbeløbet som fastsat i artikel 45c, stk. 2, litra a), forudsat at passiverne inden for anvendelsesområdet for artikel 55, stk. 1, første afsnit, ikke anvendes til at opfylde MREL (artikel 55, stk. 1, andet afsnit)

| c) | tilføjelsen af klausulen er juridisk eller på anden måde umulig (artikel 55, stk. 2, andet afsnit). |
| --- | --- |

c)

tilføjelsen af klausulen er juridisk eller på anden måde umulig (artikel 55, stk. 2, andet afsnit).

I henhold til det sidste afsnit i artikel 55, stk. 2, skal passiver, for hvilke instituttet ikke har medtaget klausulen, eller for hvilke der gælder en fritagelse som følge af praktisk umulighed, ikke medregnes i minimumskravet til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver.

Er det korrekt at gennemføre artikel 59, stk. 1 og 2, således at det fastsættes, at passiver, der er underlagt lovgivningen i et tredjeland, som ikke omfatter anerkendelsesklausulen, fordi der foreligger en bindende aftale eller en forskriftsmæssig anerkendelse fra det pågældende tredjelands side af bail-in-beføjelserne, stadig kan medregnes i MREL-kravet?

Svar

Svar

Artikel 55, stk. 1, tredje afsnit, udelukker anvendelsen af forpligtelsen til at indsætte klausulen om kontraktmæssig anerkendelse, hvis afviklingsmyndigheden konkluderer, at en aftale med det relevante tredjeland eller loven i det pågældende tredjeland fører til udøvelsen af nedskrivnings- og konverteringsbeføjelserne i forhold til de relevante passiver eller instrumenter.

I sådanne tilfælde er instituttet ikke forpligtet til at indsætte klausulen (i modsætning til de tilfælde, hvor det ikke er praktisk muligt), og nedskrivnings- og konverteringsbeføjelsen over for disse passiver vil kunne udøves. Hvis en sådan klausul ikke tilføjes, udløser dette derfor ikke konsekvenserne i henhold til artikel 55, stk. 2, sidste afsnit, dvs. deres udelukkelse fra MREL. Disse passiver kan derfor medregnes i MREL.

62.   Spørgsmål (artikel 55, stk. 2)

Spørgsmål (artikel 55, stk. 2)

Med den nye bestemmelse i artikel 55, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, som nu udtrykkeligt udelukker passiver uden klausuler om anerkendelse af bail-in fra at blive medregnet i MREL, kan AT1- og T2-instrumenter, som er grandfathered af artikel 494, stk. 1, og 2, i kapitalkravsforordningen ikke medregnes i MREL. Hvordan kan afviklingsmyndighederne afhjælpe dette hul?

Svar

Svar

Artikel 55 har medtaget kapitalgrundlagsinstrumenter i sit anvendelsesområde siden datoen for anvendelse af direktivet om genopretning og afvikling af banker I (den 1. januar 2015). I artikel 45, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker var det allerede fastsat, at i tilfælde, hvor afviklingsmyndigheden ikke fandt det godtgjort, at beslutningen om at nedskrive og konvertere passiver, der er underlagt et tredjelands lovgivning, ville være effektiv (bl.a. i lyset af kontraktvilkårene eller relevante internationale aftaler), kunne disse passiver ikke medregnes med henblik på opfyldelse af MREL. Derfor er udelukkelsen af passiver, der ikke indeholder en kontraktlig bestemmelse om anerkendelse af bail-in (eller som ikke omfatter en sådan i forbindelse med fritagelsen som følge af praktisk umulighed), fra MREL ikke ny.

Hvad specifikt angår kapitalgrundlagsinstrumenter kan der være en forskel på det beløb, der er nedskrivningsrelevant med henblik på opfyldelse af kapitalgrundlagskravene, og det beløb, der kan anvendes til opfyldelse af MREL, som følge af bestemmelserne i direktivet om genopretning og afvikling af banker, der kun finder anvendelse i forbindelse med MREL. Med henblik på at afhjælpe eventuelle mangler i kapitalgrundlaget og nedskrivningsrelevante passiver med henblik på opfyldelse af MREL, som kan opstå som følge af denne forskel, kan afviklingsmyndighederne gøre status over deres eksisterende beføjelser, herunder beføjelsen til at afhjælpe eller fjerne hindringer for afvikling i henhold til artikel 17 i direktivet om genopretning og afvikling af banker eller fastsætte en overgangsperiode, der udløber efter den 1. januar 2024, i overensstemmelse med artikel 45m, stk. 1, tredje afsnit, i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

63.   Spørgsmål (artikel 55, stk. 7)

Spørgsmål (artikel 55, stk. 7)

I henhold til artikel 55, stk. 7, skal afviklingsmyndigheden, når den finder det nødvendigt, angive de kategorier af passiver, for hvilke et institut eller en enhed kan nå til den konklusion, at det er lovligt eller på anden måde umuligt at tilføje det i artikel 55, stk. 1, omhandlede kontraktvilkår.

Kan dette fortolkes som en henvisning til en vurdering i hvert enkelt tilfælde eller til en bestemt type enheder (kreditinstitutter, investeringsselskaber, andre enheder i henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker)?

Svar

Svar

Formålet med artikel 55, stk. 7, er at give afviklingsmyndighederne mulighed for yderligere at præcisere betingelserne og kriterierne med henblik på at identificere passiver, for hvilke det kan være praktisk umuligt at tilføje den klausul, der er omhandlet i artikel 55, stk. 1. I denne forbindelse tog lovgiveren hensyn til, at den delegerede forordning, der skal vedtages i henhold til artikel 55, stk. 6, kun kan medtage generelle betingelser for at fastslå, at det er praktisk umuligt, og ikke kan tage hensyn til alle de forskellige tilfælde, der kan opstå i praksis. Med henblik herpå giver direktivet om genopretning og afvikling af banker en afviklingsmyndighed mulighed for at præcisere disse betingelser, f.eks. på grundlag af viden om et bestemt marked.

Bestemmelsen er ikke specifik med hensyn til, hvordan disse kategorier bør identificeres. Derfor forhindrer den f.eks. ikke, at der foretages en sondring på grundlag af kategorier af enheder, forudsat at dette ikke fører til forskelsbehandling.

Hvad angår forslaget om identifikation i hvert enkelt tilfælde, henviser dette til en beslutning om en bestemt enhed eller muligvis en bestemt kategori af passiver, som en bestemt enhed har udstedt, for at afgøre, om indsættelsen af klausulen er umulig eller ej. I denne forbindelse vil vurderingen fra sag til sag imidlertid ende med at være en gentagelse af den vurdering, som afviklingsmyndigheden under alle omstændigheder bør foretage efter modtagelse af en meddelelse fra en enhed i henhold til artikel 55, stk. 2.

G.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE NEDSKRIVNING ELLER KONVERTERING AF KAPITALINSTRUMENTER OG NEDSKRIVNINGSRELEVANTE PASSIVER

SPØRGSMÅL VEDRØRENDE NEDSKRIVNING ELLER KONVERTERING AF KAPITALINSTRUMENTER OG NEDSKRIVNINGSRELEVANTE PASSIVER

64.   Spørgsmål (artikel 59)

Spørgsmål (artikel 59)

Henviser udtrykket »nedskrivningsrelevante passiver« som omhandlet i artikel 59, stk. 1, i direktivet om genopretning og afvikling af banker til alle nedskrivningsrelevante passiver eller kun til de nedskrivningsrelevante passiver, der opfylder betingelserne i artikel 45f, stk. 2, litra a), i direktivet om genopretning og afvikling af banker, med undtagelse af betingelsen vedrørende passivernes restløbetid som omhandlet i artikel 72c, stk. 1, i kapitalkravsforordningen?

Svar

Svar

Udtrykket »nedskrivningsrelevante passiver« som omhandlet i artikel 59, stk. 1, første afsnit, i direktivet om genopretning og afvikling af banker skal udelukkende henvise til passiver, der er nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af det interne MREL som omhandlet i stk. 1a i nævnte artikel.

For at begrænse muligheden for udelukkende at nedskrive eller konvertere nedskrivningsrelevante passiver, når de er udstedt af den enhed, der er omfattet af det interne MREL, er der indført en passende formulering i artikel 59 og 60 i direktivet om genopretning og afvikling af banker med angivelse af »nedskrivningsrelevante passiver som omhandlet i stk. 1a« (dvs. uafhængigt af afviklingshandlinger, og når de udstedes af en enhed, der er underlagt det interne MREL) eller lignende.

Derfor kan afviklingsenheders passiver, der er nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af det eksterne MREL, kun nedskrives eller konverteres ved anvendelse af bail-in-værktøjet (dvs. i forbindelse med afviklingshandlinger).

Udvidelsen af nedskrivnings- eller konverteringsbeføjelsen på det tidspunkt, hvor enheden ikke længere er levedygtig i henhold til artikel 59 i direktivet om genopretning og afvikling af banker, til at omfatte nedskrivningsrelevante passiver blev foretaget for at forbedre operationaliseringen af SPE-afviklingsstrategien ved at tillade:

| — | enheder, der ikke er afviklingsenheder, at opfylde deres interne MREL ved ikke kun at råde over kapitalgrundlagsinstrumenter, men også nedskrivningsrelevante ikkekapitalgrundlagsinstrumenter og |
| --- | --- |

—

enheder, der ikke er afviklingsenheder, at opfylde deres interne MREL ved ikke kun at råde over kapitalgrundlagsinstrumenter, men også nedskrivningsrelevante ikkekapitalgrundlagsinstrumenter og

| — | afviklingsmyndighederne at nedskrive eller konvertere sådanne instrumenter på det tidspunkt, hvor de ikke længere er levedygtige, og uden at afvikle det operationelle datterselskab. |
| --- | --- |

—

afviklingsmyndighederne at nedskrive eller konvertere sådanne instrumenter på det tidspunkt, hvor de ikke længere er levedygtige, og uden at afvikle det operationelle datterselskab.

65.   Spørgsmål (artikel 45h, stk. 1)

Spørgsmål (artikel 45h, stk. 1)

Er passiver udstedt af datterselskaber i henhold til artikel 45h, stk. 1, tredje afsnit, omfattet af anvendelsesområdet for:

| — | artikel 59, stk. 1a, første afsnit (dvs. underlagt nedskrivnings- og konverteringsbeføjelser) |
| --- | --- |

—

artikel 59, stk. 1a, første afsnit (dvs. underlagt nedskrivnings- og konverteringsbeføjelser)

| — | artikel 45b, stk. 3 (dvs. medregning med henblik på opfyldelse af den pågældende afviklingsenheds eksterne MREL)? |
| --- | --- |

—

artikel 45b, stk. 3 (dvs. medregning med henblik på opfyldelse af den pågældende afviklingsenheds eksterne MREL)?

Svar

Svar

Artikel 45h, stk. 1, sidste afsnit, henviser til muligheden for, at det interne MREL opfyldes af en dattervirksomhed, der udsteder instrumenter til enheder, der ikke tilhører samme afviklingskoncern, og i overensstemmelse med betingelserne i artikel 45f, stk. 2, litra a).

Artikel 45f, stk. 2, litra a), nr. i), omfatter en mulighed for at udstede nedskrivningsrelevante passiver uden for afviklingskoncernen, men udelukkende til en eksisterende aktionær i datterselskabet, og så længe anvendelsen af nedskrivnings- eller konverteringsbeføjelserne i henhold til artikel 59 til 62 ikke påvirker afviklingsenhedens kontrol med datterselskabet.

På dette grundlag vil instrumenter, der er udstedt af datterselskabet til enheder uden for afviklingskoncernen, som ikke er minoritetsaktionærer i det pågældende datterselskab, ikke være nedskrivningsrelevante med henblik på opfyldelse af det interne MREL, da de ikke opfylder betingelsen i artikel 45f, stk. 2, litra a), nr. i). Sådanne passiver må ikke nedskrives eller konverteres på det tidspunkt, hvor de ikke længere er levedygtige, jf. artikel 59 og 60.

De eneste instrumenter, der er udstedt uden for afviklingskoncernen i henhold til artikel 45h, stk. 1, andet afsnit, som kan medregnes i det udstedende datterselskabs interne MREL, er derfor de instrumenter, der udstedes til og købes af en eksisterende aktionær, forudsat at alle de øvrige betingelser i artikel 45f, stk. 2, litra a), er opfyldt. Andre instrumenter udstedt af datterselskabet uden for afviklingskoncernen og til andre kreditorer end eksisterende aktionærer kan kun nedskrives eller konverteres ved anvendelse af bail-in-beføjelserne ved afvikling.

H.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE UDELUKKELSE AF VISSE KONTRAKTVILKÅR VED TIDLIG INDGRIBEN OG AFVIKLING

SPØRGSMÅL VEDRØRENDE UDELUKKELSE AF VISSE KONTRAKTVILKÅR VED TIDLIG INDGRIBEN OG AFVIKLING

66.   Spørgsmål (artikel 68)

Spørgsmål (artikel 68)

Artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker I lød som følger: »En suspension eller begrænsning i henhold til artikel 69, 70 eller 71 udgør ikke manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse med henblik på nærværende artikels stk. 1 og 2.«

Artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker lyder således: »En suspension eller begrænsning i henhold til artikel 33a, 69, eller 70 udgør ikke manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse med henblik på nærværende artikels stk. 1 og 3, og artikel 71, stk. 1.«

| — | I henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker I gav en suspension af opsigelse i henhold til artikel 71 ikke den anden part ret til at påberåbe sig en »walk away«-klausul. I det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker nævnes suspension eller opsigelse i henhold til artikel 71 ikke længere som en beføjelse, der ikke udgør manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse. Betyder dette, at en suspension af opsigelse i henhold til artikel 71 i overensstemmelse med artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker nu kan give den pågældende part ret til at påberåbe sig en »walk away«-klausul? |
| --- | --- |

—

I henhold til direktivet om genopretning og afvikling af banker I gav en suspension af opsigelse i henhold til artikel 71 ikke den anden part ret til at påberåbe sig en »walk away«-klausul. I det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker nævnes suspension eller opsigelse i henhold til artikel 71 ikke længere som en beføjelse, der ikke udgør manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse. Betyder dette, at en suspension af opsigelse i henhold til artikel 71 i overensstemmelse med artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker nu kan give den pågældende part ret til at påberåbe sig en »walk away«-klausul?

| — | I henhold til artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker skal en kriseforebyggelsesforanstaltning eller en krisestyringsforanstaltning ikke i sig selv gøre det muligt at påberåbe sig en »walk away«-klausul. Hvilken merværdi er der således ved formuleringen »med henblik på (...) artikel 71« i artikel 68, stk. 5, i forhold til artikel 68, stk. 3? |
| --- | --- |

—

I henhold til artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker skal en kriseforebyggelsesforanstaltning eller en krisestyringsforanstaltning ikke i sig selv gøre det muligt at påberåbe sig en »walk away«-klausul. Hvilken merværdi er der således ved formuleringen »med henblik på (...) artikel 71« i artikel 68, stk. 5, i forhold til artikel 68, stk. 3?

| — | Artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker I henviste til artikel 71 som helhed, mens artikel 68, stk. 5, i det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker kun henviser til artikel 71, stk. 1. Med andre ord henvises der ikke længere til artikel 71, stk. 2. Artikel 71, stk. 2, finder anvendelse på en kontrakt med et datterselskab af en enhed under afvikling. Betyder dette, at suspension af en opsigelsesret for en part i en kontrakt med et datterselskab kan udgøre en manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse? |
| --- | --- |

—

Artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker I henviste til artikel 71 som helhed, mens artikel 68, stk. 5, i det nuværende direktiv om genopretning og afvikling af banker kun henviser til artikel 71, stk. 1. Med andre ord henvises der ikke længere til artikel 71, stk. 2. Artikel 71, stk. 2, finder anvendelse på en kontrakt med et datterselskab af en enhed under afvikling. Betyder dette, at suspension af en opsigelsesret for en part i en kontrakt med et datterselskab kan udgøre en manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse?

| — | I henhold til artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker I skal en suspension eller begrænsning ikke udgøre manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse med henblik på denne artikels stk. 1 og 2. I det aktuelle direktiv om genopretning og afvikling af banker er henvisningen til stk. 2 erstattet med en henvisning til stk. 3. Med andre ord henvises der ikke længere til stk. 2 (som vedrører tredjelandes afviklingsbehandling). Betyder dette, at en tredjelandsafvikling kan udgøre en manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse? |
| --- | --- |

—

I henhold til artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker I skal en suspension eller begrænsning ikke udgøre manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse med henblik på denne artikels stk. 1 og 2. I det aktuelle direktiv om genopretning og afvikling af banker er henvisningen til stk. 2 erstattet med en henvisning til stk. 3. Med andre ord henvises der ikke længere til stk. 2 (som vedrører tredjelandes afviklingsbehandling). Betyder dette, at en tredjelandsafvikling kan udgøre en manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse?

Svar

Svar

Artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker indeholder princippet om, at en kriseforebyggelses- eller krisestyringsforanstaltning ikke i sig selv kan betragtes som en årsag til at opsige en kontrakt eller træffe andre lignende foranstaltninger. Dette er dog betinget af, at forpligtelserne i henhold til kontrakten fortsat opfyldes. Artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker har til formål at sikre, at visse handlinger, der kan udføres af afviklingsmyndigheden med hensyn til det institut, der er under afvikling, og som tvinger instituttet under afvikling til ikke at opfylde visse forpligtelser i henhold til en kontrakt — f.eks. et moratorium — ikke karakteriseres som manglende opfyldelse med henblik på artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, da dette ellers ville berettige til opsigelse af en kontrakt.

Direktivet om genopretning og afvikling af banker I angav i listen over handlinger i henhold til artikel 68, stk. 5, også suspension af opsigelsesrettigheder i henhold til artikel 71. Artikel 71 giver navnlig afviklingsmyndigheden mulighed for at suspendere retten for modparten til et institut under afvikling til at opsige en kontrakt.

Grunden til, at artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker blev ændret ved direktiv (EU) 2019/879, er, at der ikke var nogen grund til at medtage suspension af opsigelsesrettigheder i denne gruppe af handlinger. Bestemmelsen i artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker vedrører afviklingsmyndighedens handlinger, som vil tvinge instituttet til ikke at opfylde en bestemt forpligtelse. Dette er ikke tilfældet for artikel 71 i direktivet om genopretning og afvikling af banker, som i stedet forhindrer instituttets modpart i at opsige kontrakten. Afviklingsmyndighedens udøvelse af denne beføjelse tvinger ikke instituttet til at undlade at opfylde en forpligtelse. Det er derfor ikke nødvendigt at præcisere, at det ikke udgør en manglende opfyldelse i henhold til artikel 68 i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

På dette grundlag gives svarene på de specifikke spørgsmål nedenfor:

| — | Det er ikke korrekt, at suspension af en opsigelse i henhold til artikel 71 i overensstemmelse med artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker kan give ret til at påberåbe sig en opsigelsesklausul. Ændringen har udelukkende til formål at slette henvisningen til udøvelsen af beføjelsen til at suspendere opsigelsesrettigheder som en af de omstændigheder, der udgør en manglende opfyldelse i henhold til artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker. |
| --- | --- |

—

Det er ikke korrekt, at suspension af en opsigelse i henhold til artikel 71 i overensstemmelse med artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker kan give ret til at påberåbe sig en opsigelsesklausul. Ændringen har udelukkende til formål at slette henvisningen til udøvelsen af beføjelsen til at suspendere opsigelsesrettigheder som en af de omstændigheder, der udgør en manglende opfyldelse i henhold til artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

| — | Merværdien ved formuleringen i artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker »med henblik på (...) artikel 71« i forhold til artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, er, at artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker indeholder et generelt forbud mod (i det væsentlige) at påberåbe sig, at instituttet er under afvikling som begrundelse i sig selv for at opsige en kontrakt. Denne bestemmelse berører dog ikke partens ret til at opsige kontrakten af andre årsager end det faktum, at instituttet er under afvikling. Artikel 71 i direktivet om genopretning og afvikling af banker giver derfor afviklingsmyndigheden yderligere beføjelser til specifikt at forhindre, at parten opsiger kontrakten uanset årsag, men kun i en begrænset periode. Begge bestemmelser er dog betinget af, at instituttet opfylder sine forpligtelser. Formålet med ordlyden i direktivet om genopretning og afvikling af banker er at sikre, at moratorier eller andre beføjelser, der er nævnt i de relevante bestemmelser, ikke udgør manglende opfyldelse i henhold til artikel 68, stk. 5, eller artikel 71 i direktivet om genopretning og afvikling af banker. |
| --- | --- |

—

Merværdien ved formuleringen i artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker »med henblik på (...) artikel 71« i forhold til artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker, er, at artikel 68, stk. 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker indeholder et generelt forbud mod (i det væsentlige) at påberåbe sig, at instituttet er under afvikling som begrundelse i sig selv for at opsige en kontrakt. Denne bestemmelse berører dog ikke partens ret til at opsige kontrakten af andre årsager end det faktum, at instituttet er under afvikling. Artikel 71 i direktivet om genopretning og afvikling af banker giver derfor afviklingsmyndigheden yderligere beføjelser til specifikt at forhindre, at parten opsiger kontrakten uanset årsag, men kun i en begrænset periode. Begge bestemmelser er dog betinget af, at instituttet opfylder sine forpligtelser. Formålet med ordlyden i direktivet om genopretning og afvikling af banker er at sikre, at moratorier eller andre beføjelser, der er nævnt i de relevante bestemmelser, ikke udgør manglende opfyldelse i henhold til artikel 68, stk. 5, eller artikel 71 i direktivet om genopretning og afvikling af banker.

| — | Sletningen af henvisningen i artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker til artikel 71, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker betyder ikke, at suspensionen af en opsigelsesret for en part i en kontrakt med et datterselskab kan udgøre en manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse. Artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker henviser nu kun til artikel 71, stk. 1, da det kun er dette stykke, der indeholder formuleringer vedrørende den manglende opfyldelse. I tilfælde af suspension af opsigelsesrettighederne for en modpart til et datterselskab i et institut under afvikling bør den manglende opfyldelse af kontraktlige rettigheder heller ikke berettige opsigelsen af den pågældende kontrakt. |
| --- | --- |

—

Sletningen af henvisningen i artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker til artikel 71, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker betyder ikke, at suspensionen af en opsigelsesret for en part i en kontrakt med et datterselskab kan udgøre en manglende opfyldelse af en kontraktlig forpligtelse. Artikel 68, stk. 5, i direktivet om genopretning og afvikling af banker henviser nu kun til artikel 71, stk. 1, da det kun er dette stykke, der indeholder formuleringer vedrørende den manglende opfyldelse. I tilfælde af suspension af opsigelsesrettighederne for en modpart til et datterselskab i et institut under afvikling bør den manglende opfyldelse af kontraktlige rettigheder heller ikke berettige opsigelsen af den pågældende kontrakt.

| — | Artikel 68, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker indeholder ikke et yderligere forbud med hensyn til de beføjelser, der udøves af tredjelandsmyndigheder. Heri fastslås det blot, at en handling udøvet af en sådan myndighed vil udgøre en krisestyrings- eller kriseforebyggelsesforanstaltning, hvis den anerkendes. I et sådant tilfælde finder udelukkelsen af opsigelsesrettigheder anvendelse baseret på artikel 68, stk. 1 og 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker (som specifikt henviser til krisestyrings- eller kriseforebyggelsesforanstaltninger). Det er derfor tilstrækkeligt og hensigtsmæssigt at henvise til disse. |
| --- | --- |

—

Artikel 68, stk. 2, i direktivet om genopretning og afvikling af banker indeholder ikke et yderligere forbud med hensyn til de beføjelser, der udøves af tredjelandsmyndigheder. Heri fastslås det blot, at en handling udøvet af en sådan myndighed vil udgøre en krisestyrings- eller kriseforebyggelsesforanstaltning, hvis den anerkendes. I et sådant tilfælde finder udelukkelsen af opsigelsesrettigheder anvendelse baseret på artikel 68, stk. 1 og 3, i direktivet om genopretning og afvikling af banker (som specifikt henviser til krisestyrings- eller kriseforebyggelsesforanstaltninger). Det er derfor tilstrækkeligt og hensigtsmæssigt at henvise til disse.

I.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE KONTRAKTMÆSSIG ANERKENDELSE AF BEFØJELSER TIL UDSÆTTELSE UNDER AFVIKLING

SPØRGSMÅL VEDRØRENDE KONTRAKTMÆSSIG ANERKENDELSE AF BEFØJELSER TIL UDSÆTTELSE UNDER AFVIKLING

67.   Spørgsmål (artikel 71a)

Spørgsmål (artikel 71a)

Anvendelsesområdet for artikel 71a er begrænset til finansielle kontrakter. Kan medlemsstaterne i deres nationale gennemførelseslovgivning udvide anvendelsesområdet for artikel 71a til at omfatte alle andre kontrakter?

Svar

Svar

Direktivet om genopretning og afvikling af banker er et direktiv om minimumsharmonisering, og medlemsstaterne har beføjelse til at vedtage foranstaltninger, der er strengere end eller går ud over dem, der er fastsat i direktivet, forudsat at de finder generel anvendelse og ikke er i strid med direktivet om genopretning og afvikling af banker og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget på dette grundlag (jf. artikel 1, stk. 2).

Det er derfor muligt for medlemsstaterne at udvide anvendelsesområdet for artikel 71a til alle kontrakter.

68.   Spørgsmål (artikel 71a, stk. 3)

Spørgsmål (artikel 71a, stk. 3)

Artikel 71a, stk. 3, bestemmer, hvornår artikel 71a, stk. 1, finder anvendelse ved at henvise til to betingelser. Skal disse to betingelser opfyldes kumulativt eller alternativt?

Svar

Svar

De to betingelser er kumulative.

Formålet med disse betingelser er at finde frem til kontrakter, som enten er undertegnet eller ændret efter bestemmelsens ikrafttræden, forudsat at de giver mulighed for at udøve en af de beføjelser, der er fastsat i artikel 33a, 69, 70 eller 71, eller udløser artikel 68 (hvis de er underlagt lovgivningen i én medlemsstat).

Samtidig er det vores opfattelse, at ordlyden i artikel 71a, stk. 3, litra b), bør fortolkes bredt for at sikre dens funktion og rationale. Bestemmelsen henviser til kontrakter, der omhandler opsigelsesrettigheder eller rettigheder til at håndhæve sikkerhedsrettigheder, som beføjelserne i artikel 33a, 68, 69, 70 og 71 finder anvendelse på. En bred fortolkning vil passe til beføjelserne i artikel 68, 70 og 71, da disse giver afviklingsmyndigheden mulighed for at suspendere opsigelsesrettigheder eller rettigheder til at håndhæve sikkerhedsinteresser, som kan være fastsat i de relevante kontrakter. Artikel 33a og 69 (dvs. moratoriumbeføjelser) giver derimod afviklingsmyndigheden beføjelse til at suspendere betalings- eller leveringsforpligtelserne i alle kontrakter. Mens den første gruppe af beføjelser kun finder anvendelse på kontrakter, der indeholder en opsigelsesklausul/en klausul om håndhævelse af sikkerhedsinteresser, finder artikel 33a og 69 anvendelse på enhver kontrakt, hvor der er fastsat en betalings- eller leveringsforpligtelse.

rationale

Formuleringen i artikel 71a, stk. 3, litra b), første punktum, bør derfor fortolkes bredt og indebærer anvendelse af bestemmelsen på alle de ovenfor nævnte kontrakter.

J.   SPØRGSMÅL VEDRØRENDE DIREKTIVET OM ENDELIG AFREGNING

SPØRGSMÅL VEDRØRENDE DIREKTIVET OM ENDELIG AFREGNING

69.   Spørgsmål (artikel 2, stk. 1, litra a))

Spørgsmål (artikel 2, stk. 1, litra a))

Artikel 2, stk. 1, litra a), i direktiv (EU) 2019/879 erstatter artikel 2, litra f), i direktivet om endelig afregning med følgende: »f) »deltager«: et institut, en central modpart, et afregningsfirma, et clearinginstitut, en systemoperatør eller et clearingmedlem af en CCP, der er meddelt tilladelse i medfør af artikel 17 i forordning (EU) nr. 648/2012.« Betyder det, at valgmuligheden i artikel 2, litra f), tredje afsnit, i direktivet om endelig afregning ikke længere findes? Muligheden gik på følgende: »En medlemsstat kan beslutte, at en indirekte deltager ved anvendelsen af dette direktiv kan betragtes som deltager, hvis den systembetingede risiko berettiger dertil. Betragtes en indirekte deltager som deltager på grund af den systembetingede risiko, begrænser det ikke ansvaret for den deltager, gennem hvilken den indirekte deltager sender overførselsordrer gennem systemet.«

Svar

Svar

Betragtning 33 i direktiv (EU) 2019/879 lyder som følger:

| »(33) | For at sikre en fælles forståelse af de udtryk, der anvendes i forskellige retsakter, er det hensigtsmæssigt at indarbejde de definitioner og begreber, der er indført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 (11) om en »central modpart« eller »CCP« og »deltager«, i direktiv 98/26/EF.« |
| --- | --- |

»(33)

Rationalet for ændringen af artikel 2, litra f), i direktivet om endelig afregning var at indarbejde de definitioner og begreber, der anvendes i forordning (EU) nr. 648/2012, såsom »CCP« eller »clearingmedlem«, i direktivet om endelig afregning uden at ændre ved de eksisterende nationale valgmuligheder. Selv om ordlyden i artikel 2, litra f), tredje afsnit, i direktivet om endelig afregning ikke længere er gældende, synes dette ikke at afspejle den lovgivningsmæssige hensigt, der kommer til udtryk i den ledsagende betragtning.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15. maj 2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 82/891/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU samt forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 190).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/879 af 20. maj 2019 om ændring af direktiv 2014/59/EU for så vidt angår kreditinstitutters og investeringsselskabers tabsabsorberings- og rekapitaliseringskapacitet og af direktiv 98/26/EF (EUT L 150 af 7.6.2019, s. 296).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/878 af 20. maj 2019 om ændring af direktiv 2013/36/EU, for så vidt angår fritagne enheder, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber, aflønning, tilsynsforanstaltninger og -beføjelser og kapitalbevaringsforanstaltninger (EUT L 150 af 7.6.2019, s. 253).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/876 af 20. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 575/2013 for så vidt angår gearingsgrad, net stable funding ratio, krav til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver, modpartskreditrisiko, markedsrisiko, eksponeringer mod centrale modparter, eksponeringer mod kollektive investeringsordninger, store eksponeringer og indberetnings- og oplysningskrav, og forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 150 af 7.6.2019, s. 1).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU af 15. maj 2014 om markeder for finansielle instrumenter og om ændring af direktiv 2002/92/EF og direktiv 2011/61/EU (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 349).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer (EFT L 166 af 11.6.1998, s. 45).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 af 15. juli 2014 om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme og en fælles afviklingsfond og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 (EUT L 225 af 30.7.2014, s. 1).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/877 af 20. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 806/2014 for så vidt angår kreditinstitutters og investeringsselskabers tabsabsorberings- og rekapitaliseringskapacitet (EUT L 150 af 7.6.2019, s. 226).

10

(11)  Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber (EFT L 193 af 18.7.1983, s. 1).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (EFT L 243 af 11.9.2002, s. 1).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/2162 af 27. november 2019 om udstedelse af dækkede obligationer, om offentligt tilsyn med dækkede obligationer og om ændring af direktiv 2009/65/EF og 2014/59/EU (EUT L 328 af 18.12.2019, s. 29).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/47/EF af 6. juni 2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse (EFT L 168 af 27.6.2002, s. 43).

14

(15)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/1450 af 23. maj 2016 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder, der præciserer kriterierne i forbindelse med metoden til fastsættelse af minimumskravet til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver (EUT L 237 af 3.9.2016, s. 1).

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (EUT L 201 af 27.7.2012, s. 1).

16

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/36 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/36

---

Euroens vekselkurs (1)

28. september 2020

(2020/C 321/02)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | amerikanske dollar | 1,1670 |
| JPY | japanske yen | 123,02 |
| DKK | danske kroner | 7,4459 |
| GBP | pund sterling | 0,90508 |
| SEK | svenske kroner | 10,5863 |
| CHF | schweiziske franc | 1,0816 |
| ISK | islandske kroner | 162,40 |
| NOK | norske kroner | 11,0580 |
| BGN | bulgarske lev | 1,9558 |
| CZK | tjekkiske koruna | 27,133 |
| HUF | ungarske forint | 364,12 |
| PLN | polske zloty | 4,5502 |
| RON | rumænske leu | 4,8743 |
| TRY | tyrkiske lira | 9,1073 |
| AUD | australske dollar | 1,6513 |
| CAD | canadiske dollar | 1,5620 |
| HKD | hongkongske dollar | 9,0443 |
| NZD | newzealandske dollar | 1,7791 |
| SGD | singaporeanske dollar | 1,6028 |
| KRW | sydkoreanske won | 1 364,72 |
| ZAR | sydafrikanske rand | 19,8905 |
| CNY | kinesiske renminbi yuan | 7,9510 |
| HRK | kroatiske kuna | 7,5500 |
| IDR | indonesiske rupiah | 17 388,30 |
| MYR | malaysiske ringgit | 4,8728 |
| PHP | filippinske pesos | 56,612 |
| RUB | russiske rubler | 91,8152 |
| THB | thailandske bath | 36,965 |
| BRL | brasilianske real | 6,4552 |
| MXN | mexicanske pesos | 25,9525 |
| INR | indiske rupee | 86,0255 |

Valuta

Kurs

USD

amerikanske dollar

1,1670

JPY

japanske yen

123,02

DKK

danske kroner

7,4459

GBP

pund sterling

0,90508

SEK

svenske kroner

10,5863

CHF

schweiziske franc

1,0816

ISK

islandske kroner

162,40

NOK

norske kroner

11,0580

BGN

bulgarske lev

1,9558

CZK

tjekkiske koruna

27,133

HUF

ungarske forint

364,12

PLN

polske zloty

4,5502

RON

rumænske leu

4,8743

TRY

tyrkiske lira

9,1073

AUD

australske dollar

1,6513

CAD

canadiske dollar

1,5620

HKD

hongkongske dollar

9,0443

NZD

newzealandske dollar

1,7791

SGD

singaporeanske dollar

1,6028

KRW

sydkoreanske won

1 364,72

ZAR

sydafrikanske rand

19,8905

CNY

kinesiske renminbi yuan

7,9510

HRK

kroatiske kuna

7,5500

IDR

indonesiske rupiah

17 388,30

MYR

malaysiske ringgit

4,8728

PHP

filippinske pesos

56,612

RUB

russiske rubler

91,8152

THB

thailandske bath

36,965

BRL

brasilianske real

6,4552

MXN

mexicanske pesos

25,9525

INR

indiske rupee

86,0255

---

(1)  Kilde: Referencekurs offentliggjort af Den Europæiske Centralbank.

---

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/37 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/37

---

Tilbagetrækning af forslag fra Kommissionen

(2020/C 321/03)

Liste over tilbagetrukne forslag

| Dokument | Interinstitutionel procedure | Titel |
| --- | --- | --- |
| En europæisk grøn pagt |
| COM(2017) 826 final | 2017/0336 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår støtte til strukturreformer i medlemsstaterne |
| COM(2017) 97 final | 2017/0043 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en flerårig plan for små pelagiske bestande i Adriaterhavet og fiskeriet, der udnytter disse bestande |
| COM(2014) 265 final | 2014/0138 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbud mod fiskeri med drivgarn, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 812/2004, (EF) nr. 2187/2005 og (EF) nr. 1967/2006 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 894/97 |
| COM(2012) 332 final | 2012/0162 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 om oprettelse af en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri |
| COM(2012) 413 final | 2012/0201 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1100/2007 om foranstaltninger til genopretning af bestanden af europæisk ål |
| COM(2012) 432 final | 2012/0208 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 850/98 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer |
| KOM(2011) 470 final | 2011/0206 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en flerårig plan for laksebestanden i Østersøen og for fiskeriet efter denne bestand |
| KOM(2011) 479 final | 2011/0218 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet |
| COM(2013) 892 final | 2013/0433 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning Direktiv om kloning af kvæg, svin, får, geder og dyr af hestefamilien, der holdes og reproduceres til landbrugsformål |
| COM(2013) 893 final | 2013/0434 (APP) | Forslag til Rådets direktiv om markedsføring af fødevarer fra dyrekloner |
| COM(2017) 648 final | 2017/0290 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 92/106/EØF om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne |
| COM(2013) 20 final | 2013/0011 (NLE) | Forslag til Rådets afgørelse om indgivelse på vegne af Den Europæiske Union af ansøgninger om tilføjelse af nye indgange i bilag VIII eller IX til Baselkonventionen om kontrol med grænseoverskridende transport af farligt affald og bortskaffelse heraf |
| COM(2018) 731 final | 2018/0379 (NLE) | Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på den Europæiske Unions vegne ved det 38. møde i det stående udvalg under konventionen om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige levesteder med henblik på ændringer af bilag II og III |
| COM(2019) 494 final | 2019/0241 (NLE) | Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på den Europæiske Unions vegne ved det 39. møde i det stående udvalg under konventionen om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige levesteder med henblik på ændringer af konventionens bilag II og III |
| KOM(2009) 585 final | | Forslag til Rådets afgørelse om fastlæggelse af Det Europæiske Fællesskabs holdning til forslagene om ændring af bilag II og III til protokollen om særligt beskyttede områder og den biologiske mangfoldighed i Middelhavet (SPA/BD-protokollen) til konventionen om beskyttelse af havmiljø og kystområder i Middelhavet (Barcelona-konventionen) på de kontraherende parters sekstende møde |
| Et Europa klar til den digitale tidsalder |
| COM(2017) 257 final | 2017/0087 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af betingelserne og proceduren for, hvordan Kommissionen kan anmode virksomheder og sammenslutninger af virksomheder om oplysninger i forbindelse med det indre marked og relaterede områder |
| COM(2014) 28 final | 2014/0012 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og forordning (EF) nr. 595/2009 for så vidt angår nedbringelse af forurenende emissioner fra vejkøretøjer |
| COM(2013) 75 final | 2013/0048 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om markedsovervågning af produkter og om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 1999/5/EF, 2000/9/EF, 2000/14/EF, 2001/95/EF, 2004/108/EF, 2006/42/EF, 2006/95/EF, 2007/23/EF, 2008/57/EF, 2009/48/EF, 2009/105/EF, 2009/142/EF, 2011/65/EU, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011, (EF) nr. 764/2008 og (EF) nr. 765/2008 |
| En økonomi, der tjener alle |
| COM(2013) 342 final | 2013/0181 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fremlæggelse af statistikker med henblik på proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer og om statistikkernes kvalitet |
| COM(2013) 884 final | 2013/0432 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner |
| Et stærkere Europa i verden |
| KOM(2009) 65 endelig | 2009/0019 (APP) | Forslag til Rådets afgørelse om indgåelse af aftalen om visse aspekter af lufttrafik mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Korea |
| COM(2013) 243 final | 2013/0129 (NLE) | Forslag til Rådets afgørelse om fastlæggelse af Den Europæiske Unions holdning til visse resolutioner, som skal til afstemning inden for rammerne af Den Internationale Vinorganisation (OIV) |
| COM(2015) 18 final | 2015/0011 (NLE) | Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg vedrørende ændring af Det Blandede EØS-Udvalgs forretningsorden (Kroatiens tiltrædelse) |
| COM(2015) 48 final | 2015/0027 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om beskyttelse mod virkningerne af den eksterritoriale anvendelse af lovgivning vedtaget af et tredjeland og af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf (omarbejdning) |
| JOIN(2016) 37 final | 2016/0241 (NLE) | Fælles forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og Malaysias regering om partnerskab og udvikling |
| JOIN(2016) 38 final | 2016/0243 (NLE) | Fælles forslag til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og Malaysias regering om partnerskab og udvikling |
| COM(2017) 668 final | 2017/0301 (NLE) | Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne på Verdenshandelsorganisationens Ministerkonference for så vidt angår offentlig oplagring af hensyn til fødevaresikring, handelsforvridende national støtte, herunder til bomuld, eksportrestriktioner inden for landbruget, fiskeristøtte, national regulering af tjenesteydelsesområdet, og SMV'er/gennemsigtighed af lovgivningsmæssige foranstaltninger for handel med varer |
| JOIN(2018) 20 final | 2018/0269 (NLE) | Fælles forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Malaysias regering på den anden side om partnerskab og samarbejde |
| COM(2019) 56 final | 2019/0028 (NLE) | Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne på den 14. generalforsamling i Den Mellemstatslige Organisation for Internationale Jernbanebefordringer (OTIF), for så vidt angår valget af generalsekretæren for OTIF for perioden 8. april 2019-31. december 2021 |
| Nyt skub i det europæiske demokrati |
| KOM(2011) 635 final | 2011/0284 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en fælles EU-købelov |
| COM(2013) 78 final | 2013/0049 (COD) | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbrugerproduktsikkerhed og om ophævelse af Rådets direktiv 87/357/EØF og direktiv 2001/95/EF |

Dokument

Interinstitutionel procedure

Titel

En europæisk grøn pagt

COM(2017) 826 final

2017/0336 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår støtte til strukturreformer i medlemsstaterne

COM(2017) 97 final

2017/0043 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en flerårig plan for små pelagiske bestande i Adriaterhavet og fiskeriet, der udnytter disse bestande

COM(2014) 265 final

2014/0138 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbud mod fiskeri med drivgarn, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 812/2004, (EF) nr. 2187/2005 og (EF) nr. 1967/2006 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 894/97

COM(2012) 332 final

2012/0162 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 om oprettelse af en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

COM(2012) 413 final

2012/0201 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1100/2007 om foranstaltninger til genopretning af bestanden af europæisk ål

COM(2012) 432 final

2012/0208 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 850/98 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer

KOM(2011) 470 final

2011/0206 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en flerårig plan for laksebestanden i Østersøen og for fiskeriet efter denne bestand

KOM(2011) 479 final

2011/0218 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet

COM(2013) 892 final

2013/0433 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning Direktiv om kloning af kvæg, svin, får, geder og dyr af hestefamilien, der holdes og reproduceres til landbrugsformål

COM(2013) 893 final

2013/0434 (APP)

Forslag til Rådets direktiv om markedsføring af fødevarer fra dyrekloner

COM(2017) 648 final

2017/0290 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 92/106/EØF om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne

COM(2013) 20 final

2013/0011 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om indgivelse på vegne af Den Europæiske Union af ansøgninger om tilføjelse af nye indgange i bilag VIII eller IX til Baselkonventionen om kontrol med grænseoverskridende transport af farligt affald og bortskaffelse heraf

COM(2018) 731 final

2018/0379 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på den Europæiske Unions vegne ved det 38. møde i det stående udvalg under konventionen om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige levesteder med henblik på ændringer af bilag II og III

COM(2019) 494 final

2019/0241 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på den Europæiske Unions vegne ved det 39. møde i det stående udvalg under konventionen om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige levesteder med henblik på ændringer af konventionens bilag II og III

KOM(2009) 585 final

Forslag til Rådets afgørelse om fastlæggelse af Det Europæiske Fællesskabs holdning til forslagene om ændring af bilag II og III til protokollen om særligt beskyttede områder og den biologiske mangfoldighed i Middelhavet (SPA/BD-protokollen) til konventionen om beskyttelse af havmiljø og kystområder i Middelhavet (Barcelona-konventionen) på de kontraherende parters sekstende møde

Et Europa klar til den digitale tidsalder

COM(2017) 257 final

2017/0087 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af betingelserne og proceduren for, hvordan Kommissionen kan anmode virksomheder og sammenslutninger af virksomheder om oplysninger i forbindelse med det indre marked og relaterede områder

COM(2014) 28 final

2014/0012 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og forordning (EF) nr. 595/2009 for så vidt angår nedbringelse af forurenende emissioner fra vejkøretøjer

COM(2013) 75 final

2013/0048 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om markedsovervågning af produkter og om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 1999/5/EF, 2000/9/EF, 2000/14/EF, 2001/95/EF, 2004/108/EF, 2006/42/EF, 2006/95/EF, 2007/23/EF, 2008/57/EF, 2009/48/EF, 2009/105/EF, 2009/142/EF, 2011/65/EU, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011, (EF) nr. 764/2008 og (EF) nr. 765/2008

En økonomi, der tjener alle

COM(2013) 342 final

2013/0181 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fremlæggelse af statistikker med henblik på proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer og om statistikkernes kvalitet

COM(2013) 884 final

2013/0432 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Unionens retlige rammer for toldovertrædelser og -sanktioner

Et stærkere Europa i verden

KOM(2009) 65 endelig

2009/0019 (APP)

Forslag til Rådets afgørelse om indgåelse af aftalen om visse aspekter af lufttrafik mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Korea

COM(2013) 243 final

2013/0129 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om fastlæggelse af Den Europæiske Unions holdning til visse resolutioner, som skal til afstemning inden for rammerne af Den Internationale Vinorganisation (OIV)

COM(2015) 18 final

2015/0011 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg vedrørende ændring af Det Blandede EØS-Udvalgs forretningsorden (Kroatiens tiltrædelse)

COM(2015) 48 final

2015/0027 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om beskyttelse mod virkningerne af den eksterritoriale anvendelse af lovgivning vedtaget af et tredjeland og af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf (omarbejdning)

JOIN(2016) 37 final

2016/0241 (NLE)

Fælles forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og Malaysias regering om partnerskab og udvikling

JOIN(2016) 38 final

2016/0243 (NLE)

Fælles forslag til Rådets afgørelse om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og Malaysias regering om partnerskab og udvikling

COM(2017) 668 final

2017/0301 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne på Verdenshandelsorganisationens Ministerkonference for så vidt angår offentlig oplagring af hensyn til fødevaresikring, handelsforvridende national støtte, herunder til bomuld, eksportrestriktioner inden for landbruget, fiskeristøtte, national regulering af tjenesteydelsesområdet, og SMV'er/gennemsigtighed af lovgivningsmæssige foranstaltninger for handel med varer

JOIN(2018) 20 final

2018/0269 (NLE)

Fælles forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Malaysias regering på den anden side om partnerskab og samarbejde

COM(2019) 56 final

2019/0028 (NLE)

Forslag til Rådets afgørelse om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne på den 14. generalforsamling i Den Mellemstatslige Organisation for Internationale Jernbanebefordringer (OTIF), for så vidt angår valget af generalsekretæren for OTIF for perioden 8. april 2019-31. december 2021

Nyt skub i det europæiske demokrati

KOM(2011) 635 final

2011/0284 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en fælles EU-købelov

COM(2013) 78 final

2013/0049 (COD)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbrugerproduktsikkerhed og om ophævelse af Rådets direktiv 87/357/EØF og direktiv 2001/95/EF

---

V Øvrige meddelelser

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN

Europa-Kommissionen

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/41 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/41

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag M.9917 — Liberty/Ascoval/Hayange)

Behandles eventuelt efter den forenklede procedure

(EØS-relevant tekst)

(2020/C 321/04)

1.

Anmeldelsen vedrører følgende virksomheder:

| — | Liberty House Group PTE Ltd. (»Liberty«, Singapore), der tilhører koncernen »Liberty Group« |
| --- | --- |

—

Liberty House Group PTE Ltd. (»Liberty«, Singapore), der tilhører koncernen »Liberty Group«

| — | France Rail Industry (»FRI«, Frankrig), der i sidste instans kontrolleres af Greybull |
| --- | --- |

—

France Rail Industry (»FRI«, Frankrig), der i sidste instans kontrolleres af Greybull

| — | Ascoval Saint-Saulve (»Ascoval«, Frankrig), der i sidste instans kontrolleres af Greybull |
| --- | --- |

—

Ascoval Saint-Saulve (»Ascoval«, Frankrig), der i sidste instans kontrolleres af Greybull

Liberty erhverver kontrol, jf. fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b), over hele FRI og Ascoval.

Den planlagte fusion gennemføres gennem opkøb af aktier.

2.

| — | Liberty: Liberty tilhører Liberty Group, en international metal- og industrikoncern med speciale i råvarer, genanvendelse af metaller, fremstilling af stål, aluminium og maskintekniske produkter |
| --- | --- |

—

Liberty: Liberty tilhører Liberty Group, en international metal- og industrikoncern med speciale i råvarer, genanvendelse af metaller, fremstilling af stål, aluminium og maskintekniske produkter

| — | FRI: FRI driver stålværket Hayange i Frankrig. Hayange producerer skinner, der er en type færdige stålprodukter |
| --- | --- |

—

FRI: FRI driver stålværket Hayange i Frankrig. Hayange producerer skinner, der er en type færdige stålprodukter

| — | Ascoval: Ascoval er et stålværk i Frankrig, der producerer halvfabrikata af stål. |
| --- | --- |

—

Ascoval: Ascoval er et stålværk i Frankrig, der producerer halvfabrikata af stål.

3.

Det bemærkes, at denne sag eventuelt vil blive behandlet efter den forenklede procedure i overensstemmelse med meddelelse fra Kommissionen om en forenklet procedure for behandling af bestemte fusioner efter Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (2).

4.

Alle bemærkninger skal være Kommissionen i hænde senest 10 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse. Angiv altid referencen:

M.9917 — Liberty/Ascoval/Hayange.

Bemærkningerne kan sendes til Kommissionen pr. e-mail, fax eller brev. Benyt venligst følgende kontaktoplysninger:

E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax +32 22964301

Postadresse:

| Europa-Kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for fusioner |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIEN |

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for fusioner

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»fusionsforordningen«).

1

(2)  EUT C 366 af 14.12.2013, s. 5.

2

---

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/43 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/43

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag M.9695 — LVMH/Tiffany)

(EØS-relevant tekst)

(2020/C 321/05)

1.

Anmeldelsen vedrører følgende virksomheder:

| — | LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton SE (Frankrig) |
| --- | --- |

—

LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton SE (Frankrig)

| — | Tiffany & Co. (USA). |
| --- | --- |

—

Tiffany & Co. (USA).

LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton SE erhverver enekontrol, jf. fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b), over hele Tiffany & Co.

Den planlagte fusion gennemføres gennem opkøb af aktier.

2.

| — | LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton SE: aktiv på verdensplan inden for fremstilling og levering af luksusvarer gennem en portefølje på 75 mærker inden for følgende områder: i) vin og spiritus, ii) mode- og lædervarer, iii) parfume og kosmetik, iv) ure og smykker, samt v) selektiv detailhandel |
| --- | --- |

—

LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton SE: aktiv på verdensplan inden for fremstilling og levering af luksusvarer gennem en portefølje på 75 mærker inden for følgende områder: i) vin og spiritus, ii) mode- og lædervarer, iii) parfume og kosmetik, iv) ure og smykker, samt v) selektiv detailhandel

| — | Tiffany & Co.: aktiv på verdensplan inden for design, fremstilling og distribution af luksussmykker og tilknyttede produkter. |
| --- | --- |

—

Tiffany & Co.: aktiv på verdensplan inden for design, fremstilling og distribution af luksussmykker og tilknyttede produkter.

3.

Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis er omfattet af fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil.

4.

Alle bemærkninger skal være Kommissionen i hænde senest 10 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse. Angiv altid referencen:

M.9695 — LVMH/Tiffany.

Bemærkningerne kan sendes til Kommissionen pr. e-mail, fax eller brev. Benyt venligst følgende kontaktoplysninger:

E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax +32 22964301

Postadresse:

| Europa-Kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for fusioner |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIEN |

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for fusioner

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»fusionsforordningen«).

1

---

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/44 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/44

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag M.9946 — MSI/Altice/Lightpath)

Behandles eventuelt efter den forenklede procedure

(EØS-relevant tekst)

(2020/C 321/06)

1.

Anmeldelsen vedrører følgende virksomheder:

| — | Morgan Stanley Infrastructure Inc. (»MSI«, USA) |
| --- | --- |

—

Morgan Stanley Infrastructure Inc. (»MSI«, USA)

| — | Altice USA, Inc. (»Altice«, USA) |
| --- | --- |

—

Altice USA, Inc. (»Altice«, USA)

| — | Lightpath Holdings, LLC (»Lightpath«, USA). |
| --- | --- |

—

Lightpath Holdings, LLC (»Lightpath«, USA).

MSI og Altice erhverver fælles kontrol, jf. fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b), og artikel 3, stk. 4, over hele Lightpath. Altice har i øjeblikket enekontrol over Lightpath.

Den planlagte fusion gennemføres gennem opkøb af aktier.

2.

| — | MSI: datterselskab, der indirekte er helejet af Morgan Stanley. Morgan Stanley er et selskab inden for finansielle tjenesteydelser, der tilbyder en bred vifte af tjenester inden for investeringsbankvirksomhed, værdipapirer, formueforvaltning og investeringsforvaltning |
| --- | --- |

—

MSI: datterselskab, der indirekte er helejet af Morgan Stanley. Morgan Stanley er et selskab inden for finansielle tjenesteydelser, der tilbyder en bred vifte af tjenester inden for investeringsbankvirksomhed, værdipapirer, formueforvaltning og investeringsforvaltning

| — | Altice: leverer bredbånds-, video- og mobiltjenester, proprietært indhold og reklametjenester samt hyperlokale, nationale og internationale nyheder samt erhvervsnyheder til mere end 4,9 mio. privat- og erhvervskunder i 21 stater i USA |
| --- | --- |

—

Altice: leverer bredbånds-, video- og mobiltjenester, proprietært indhold og reklametjenester samt hyperlokale, nationale og internationale nyheder samt erhvervsnyheder til mere end 4,9 mio. privat- og erhvervskunder i 21 stater i USA

| — | Lightpath: leverer avancerede fibernet, ethernet, datatransport, IP-baserede virtuelle private netværk, internetadgang, administrerede tjenester, telefonitjenester, herunder SIP-trunking (session-initiation protocol) og VoIP-tjenester til erhvervslivet i New York-området i USA. |
| --- | --- |

—

Lightpath: leverer avancerede fibernet, ethernet, datatransport, IP-baserede virtuelle private netværk, internetadgang, administrerede tjenester, telefonitjenester, herunder SIP-trunking (session-initiation protocol) og VoIP-tjenester til erhvervslivet i New York-området i USA.

3.

Det bemærkes, at denne sag eventuelt vil blive behandlet efter den forenklede procedure i overensstemmelse med meddelelse fra Kommissionen om en forenklet procedure for behandling af bestemte fusioner efter Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (2).

4.

Alle bemærkninger skal være Kommissionen i hænde senest 10 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse. Angiv altid referencen:

M.9946 — MSI/Altice/Lightpath

Bemærkningerne kan sendes til Kommissionen pr. e-mail, fax eller brev. Benyt venligst følgende kontaktoplysninger:

E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax +32 22964301

Postadresse:

| Europa-Kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for fusioner |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIEN |

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for fusioner

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»fusionsforordningen«).

1

(2)  EUT C 366 af 14.12.2013, s. 5.

2

---

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/45 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/45

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag M.9929 — EDP/Viesgo)

(EØS-relevant tekst)

(2020/C 321/07)

1.

Anmeldelsen vedrører følgende virksomheder:

| — | Energias de Portugal S.A. (»EDP«, Portugal) |
| --- | --- |

—

Energias de Portugal S.A. (»EDP«, Portugal)

| — | Viesgo Infraestructuras Energéticas, S.L. (»Viesgo«, Spanien). |
| --- | --- |

—

Viesgo Infraestructuras Energéticas, S.L. (»Viesgo«, Spanien).

EDP erhverver indirekte enekontrol, jf. fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b), over hele Viesgo.

Den planlagte fusion gennemføres gennem opkøb af aktier.

2.

| — | EDP: EDP er et vertikalt integreret forsyningsselskab og den største producent, distributør og leverandør af elektricitet i Portugal med betydelige aktiviteter i elektricitetssektoren i Spanien. EDP er repræsenteret over hele verden, hovedsagelig i Portugal, Spanien, Brasilien og USA, men er til stede i 19 lande på 4 kontinenter. EDP er aktiv i hele elværdikæden og på gasmarkederne |
| --- | --- |

—

EDP: EDP er et vertikalt integreret forsyningsselskab og den største producent, distributør og leverandør af elektricitet i Portugal med betydelige aktiviteter i elektricitetssektoren i Spanien. EDP er repræsenteret over hele verden, hovedsagelig i Portugal, Spanien, Brasilien og USA, men er til stede i 19 lande på 4 kontinenter. EDP er aktiv i hele elværdikæden og på gasmarkederne

| — | Viesgo: Viesgos vigtigste aktiviteter er produktion af elektricitet fra vedvarende energikilder i Spanien og Portugal og distribution af elektricitet i Spanien. Viesgo kontrolleres i øjeblikket i sidste instans af Macquarie Infrastructure and Real Assets Europe Ltd. (»MIRAEL«, Det Forenede Kongerige). |
| --- | --- |

—

Viesgo: Viesgos vigtigste aktiviteter er produktion af elektricitet fra vedvarende energikilder i Spanien og Portugal og distribution af elektricitet i Spanien. Viesgo kontrolleres i øjeblikket i sidste instans af Macquarie Infrastructure and Real Assets Europe Ltd. (»MIRAEL«, Det Forenede Kongerige).

3.

Efter en foreløbig gennemgang af sagen finder Kommissionen, at den anmeldte fusion muligvis er omfattet af fusionsforordningen. Den har dog endnu ikke taget endelig stilling hertil.

4.

Alle bemærkninger skal være Kommissionen i hænde senest 10 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse. Angiv altid referencen:

M.9929 — EDP/Viesgo.

Bemærkningerne kan sendes til Kommissionen pr. e-mail, fax eller brev. Benyt venligst følgende kontaktoplysninger:

E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax +32 22964301

Postadresse:

| Europa-Kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for fusioner |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIEN |

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for fusioner

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»fusionsforordningen«).

1

---

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/46 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/46

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag M.9965 — ECP ControlCo/First Sentier Investors/Terra-Gen Power Holdings II)

Behandles eventuelt efter den forenklede procedure

(EØS-relevant tekst)

(2020/C 321/08)

1.

Anmeldelsen vedrører følgende virksomheder:

| — | ECP ControlCo, LLC (»ECP«, USA) |
| --- | --- |

—

ECP ControlCo, LLC (»ECP«, USA)

| — | First Sentiser Investors (US) Infrastructure GP LLC (»FSI«, USA), der kontrolleres af Mitsubishi UFJ Financial Group Inc (»MUFG«, Japan) |
| --- | --- |

—

First Sentiser Investors (US) Infrastructure GP LLC (»FSI«, USA), der kontrolleres af Mitsubishi UFJ Financial Group Inc (»MUFG«, Japan)

| — | Terra-Gen Power Holdings II, LLC (»TG«, USA), der i øjeblikket er under enekontrol af ECP. |
| --- | --- |

—

Terra-Gen Power Holdings II, LLC (»TG«, USA), der i øjeblikket er under enekontrol af ECP.

ECP og FSI erhverver fælles kontrol, jf. fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b), og artikel 3, stk. 4, over TG. Den planlagte fusion gennemføres gennem opkøb af aktier.

2.

| — | ECP: Private egenkapitalinvesteringer med fokus på investeringer i eksisterende og nye energiinfrastrukturprojekter i Nordamerika |
| --- | --- |

—

ECP: Private egenkapitalinvesteringer med fokus på investeringer i eksisterende og nye energiinfrastrukturprojekter i Nordamerika

| — | FSI: forvaltning af aktiver på vegne af kunder, såsom institutionelle investorer, pensionsfonde, grossister, finansrådgivere og deres kunder |
| --- | --- |

—

FSI: forvaltning af aktiver på vegne af kunder, såsom institutionelle investorer, pensionsfonde, grossister, finansrådgivere og deres kunder

| — | TG: ejer, driver og udvikler vedvarende og rene energiaktiver. |
| --- | --- |

—

TG: ejer, driver og udvikler vedvarende og rene energiaktiver.

3.

Det bemærkes, at denne sag eventuelt vil blive behandlet efter den forenklede procedure i overensstemmelse med meddelelse fra Kommissionen om en forenklet procedure for behandling af bestemte fusioner efter Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (2).

4.

Alle bemærkninger skal være Kommissionen i hænde senest 10 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse. Angiv altid referencen:

M.9965 — ECP ControlCo/First Sentiser Investors/Terra-Gen Power Holdings II.

Bemærkningerne kan sendes til Kommissionen pr. e-mail, fax eller brev. Benyt venligst følgende kontaktoplysninger:

E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax +32 22964301

Postadresse:

| Europa-Kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for fusioner |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIEN |

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for fusioner

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»fusionsforordningen«).

1

(2)  EUT C 366 af 14.12.2013, s. 5.

2

---

ANDET

Europa-Kommissionen

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/47 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/47

---

Offentliggørelse af en meddelelse om godkendelse af en standardændringaf produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoreni henhold til artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33

(2020/C 321/09)

Denne meddelelse offentliggøres
  i overensstemmelse med artikel 17, stk. 5, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELELSE AF EN STANDARDÆNDRING TIL ÆNDRING AF ENHEDSDOKUMENTET

»VAUCLUSE«

PGI-FR-A1209-AM01

Meddelelsesdato: 2. juli 2020

BESKRIVELSE AF OG BEGRUNDELSE FOR DEN VEDTAGNE ÆNDRING

1.   Beskrivelse af vinen/vinene

Der er tilføjet yderligere oplysninger om vinens farve i punkt 3.3, »vurdering af produkternes organoleptiske egenskaber«, for at tydeliggøre beskrivelsen af de forskellige produkter.

Disse præciseringer er ligeledes blevet indført i enhedsdokumentet i punktet »Beskrivelse af vinen/vinene«.

2.   Geografisk område

I kapitel I, punkt 4.1, i produktspecifikationen er præsentationen af det geografiske område blevet ajourført.

Henvisningen til årstallet for den geografiske kode, det nationale referenceværk, der indeholder en liste over de kommuner opført pr. departement, der indgår i sammensætningen af hver enkelt supplerende geografisk betegnelse, er blevet præciseret. Der er tale om den geografiske kode for 2019. Nogle af kommunernes navne er blevet korrigeret, men der er ikke tale om en ændring af sammensætningen af det geografiske område.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

3.   Vinstoksorter

I kapitel I, punkt 5, i produktspecifikationen suppleres vinstoksorterne til fremstilling af vine med den beskyttede geografiske betegnelse »Vaucluse« med følgende 16 sorter:

»artaban N, assyrtiko B, cabernet blanc B, cabernet cortis N, floreal B, monarch N, muscaris B, nebbiolo N, pinotage N, prior N, soreli B, souvignier gris G, verdejo B, vidoc N, voltis B, xinomavro N.«

Der er tale om sorter, som menes at være resistente over for tørke og skimmelsygdomme. Disse sorter gør det muligt at anvende færre plantebeskyttelsesmidler, samtidig med at de svarer til de sorter, der anvendes til fremstilling af den beskyttede geografiske betegnelse. De ændrer ikke egenskaberne for vine med den beskyttede geografiske betegnelse.

Indførelsen af disse vinstoksorter berører enhedsdokumentet og er blevet tilføjet til punktet »kategorier af vinavlsprodukter«.

4.   Tilknytning til det geografiske område

Den organoleptiske beskrivelse af vinene er blevet tilføjet i produktspecifikationens punkt 7.2 under »produktets egenart«. Disse oplysninger er også blevet medtaget i enhedsdokumentet under produktets egenart i afsnittet »Tilknytning til det geografiske område«.

Punkt 7.3 i produktspecifikationen, der vedrører »årsagssammenhæng mellem produktets egenart og det geografiske områdes egenart«, er blevet suppleret for at styrke påvisningen af tilknytningen til den geografiske oprindelse, som er baseret på overensstemmelsen mellem vinenes egenart og det geografiske områdes egenart. Disse supplerende oplysninger er ligeledes blevet tilføjet afsnittet »Årsagssammenhæng« under tilknytning til det geografiske område, der er beskrevet i enhedsdokumentet.

ENHEDSDOKUMENT

1.   Produktets betegnelse

Vaucluse

2.   Type geografisk betegnelse

BGB - beskyttet geografisk betegnelse

3.   Kategorier af vinavlsprodukter

| 1. | Vin |
| --- | --- |

1.

4.   Beskrivelse af vinen/vinene

Organoleptisk og analytisk beskrivelse af vinene

Den beskyttede geografiske betegnelse »Vaucluse« er forbeholdt stille rød-, rosé- og hvidvine.

Rødvinene er en sammenstikning af druesorter. Druesorterne grenache N, syrah N, merlot N og endog cabernet-sauvignon N udgør stammen i disse vine, hvis fællesnævner er en duft af mørke frugter, krydderier, anstrøg af læder og bitter chokolade eller endog anstrøg af peber. De har en dyb rubinrød til granatrød farve med et violet skær.

Grundlaget for fremstilling af rosévinene, der generelt har en bleg laksefarve, er druesorter som f.eks. grenache N eller cinsault N, som giver vine med en duft af røde frugter.

Livlighed og mineralitet, anstrøg af æbler eller lindeblomst er kendetegnende for hvidvinene, som ofte er fremstillet af chardonnay B. De har en bleggul farve med et grønt eller et skinnende og klart skær.

Vinene med den beskyttede geografiske betegnelse »Vaucluse« har ud over et virkeligt alkoholindhold på mindst 9 % et totalt alkoholindhold, samlet totalt syreindhold, indhold af flygtig syre og totalt indhold af svovldioxid, der svarer til det, der er fastsat i EU-lovgivningen (tærskel eller grænse).

| Generelle analytiske kendetegn |
| --- |
| Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) | |
| Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) | 9 |
| Minimalt totalt syreindhold | |
| Maksimalt indhold af flygtig syre (i meq/l) | |
| Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l) | |

Generelle analytiske kendetegn

Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.)

Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.)

9

Minimalt totalt syreindhold

Maksimalt indhold af flygtig syre (i meq/l)

Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l)

5.   Vinfremstillingsmetoder

a.   Særlige ønologiske fremgangsmåder

Særlig ønologisk fremgangsmåde

Vinene skal hvad angår ønologisk fremgangsmåde opfylde de krav, der er fastsat på EU-niveau og i den franske lov om landbrug og fiskeri (»code rural et de la pêche maritime«).

b.   Maksimumsudbytte

120 hektoliter pr. hektar.

6.   Afgrænset geografisk område

Høsten af druerne, vinfremstillingen og forarbejdningen af vin med den beskyttede geografiske betegnelse »Vaucluse« finder sted i departementet Vaucluse.

7.   Vigtigste druesort(er)

Abondant B

Abouriou B

Alicante Henri Bouschet N

Aligoté B

Alphonse Lavallée N

Altesse B

Aléatico N

Aramon N

Aramon blanc B

Aramon gris G

Aranel B

Arbane B

Arinarnoa N

Arriloba B

Arrouya N

Arrufiac B — Arrufiat

Artaban N

Assyrtiko B

Aubin B

Aubin vert B

Aubun N — Murescola

Auxerrois B

Bachet N

Barbaroux Rs

Baroque B

Biancu Gentile B

Blanc Dame B

Bouchalès N

Bouillet N

Bouquettraube B

Bourboulenc B — Doucillon blanc

Brachet N — Braquet

Brun Fourca N

Brun argenté N — Vaccarèse

Béclan N — Petit Béclan

Béquignol N

Cabernet blanc B

Cabernet cortis N

Cabernet franc N

Cabernet — Sauvignon N

Caladoc N

Calitor N

Camaralet B

Carcajolo N

Carcajolo blanc B

Cardinal Rg

Carignan N

Carignan blanc B

Carmenère N

Castets N

Chardonnay B

Chasan B

Chasselas B

Chasselas rose Rs

Chatus N

Chenanson N

Chenin B

Cinsaut N — Cinsault

Clairette B

Clairette rose Rs

Clarin B

Claverie B

Codivarta B

Colombard B

Corbeau N — Douce noire

Cot N — Malbec

Counoise N

Courbu B — Gros Courbu

Courbu noir N

Couston N

Crouchen B — Cruchen

César N

Danlas B

Duras N

Durif N

Egiodola N

Ekigaïna N

Elbling B

Etraire de la Dui N

Feunate N

Floreal B

Folignan B

Folle blanche B

Franc noir de Haute — Saône N

Fuella nera N

Furmint B

Gamaret

Gamay Fréaux N

Gamay N

Gamay de Bouze N

Gamay de Chaudenay N

Ganson N

Gascon N

Genovèse B

Gewurztraminer Rs

Goldriesling B

Gouget N

Graisse B

Gramon N

Grassen N — Grassenc

Grenache N

Grenache blanc B

Grenache gris G

Gringet B

Grolleau N

Grolleau gris G

Gros Manseng B

Gros vert B

Jacquère B

Joubertin

Jurançon blanc B

Jurançon noir N — Dame noire

Knipperlé B

Lauzet B

Len de l'El B — Loin de l'Oeil

Liliorila B

Listan B — Palomino

Lival N

Lledoner pelut N

Macabeu B — Macabeo

Mancin N

Manseng noir N

Marsanne B

Marselan N

Mauzac B

Mauzac rose Rs

Mayorquin B

Melon B

Merlot N

Merlot blanc B

Meslier Saint — François B — Gros Meslier

Meunier N

Milgranet N

Molette B

Mollard N

Monarch N

Mondeuse N

Mondeuse blanche B

Monerac N

Montils B

Morrastel N — Minustellu, Graciano

Mourvaison N

Mourvèdre N — Monastrell

Mouyssaguès

Muresconu N — Morescono

Muscadelle B

Muscardin N

Muscaris B

Muscat Ottonel B — Muscat, Moscato

Muscat cendré B — Muscat, Moscato

Muscat d'Alexandrie B — Muscat, Moscato

Muscat de Hambourg N — Muscat, Moscato

Muscat à petits grains blancs B — Muscat, Moscato

Muscat à petits grains roses Rs — Muscat, Moscato

Muscat à petits grains rouges Rg — Muscat, Moscato

Mérille N

Müller—Thurgau B

Nebbiolo N

Nielluccio N — Nielluciu

Noir Fleurien N

Négret de Banhars N

Négrette N

Ondenc B

Orbois B

Pagadebiti B

Pascal B

Perdea B

Persan N

Petit Courbu B

Petit Manseng B

Petit Meslier B

Petit Verdot N

Picardan B — Araignan

Pineau d'Aunis N

Pinot blanc B

Pinot gris G

Pinot noir N

Pinotage N

Piquepoul blanc B

Piquepoul gris G

Piquepoul noir N

Plant de Brunel N

Plant droit N — Espanenc

Portan N

Portugais bleu N

Poulsard N — Ploussard

Prior N

Prunelard N

Précoce Bousquet B

Précoce de Malingre B

Raffiat de Moncade B

Ribol N

Riesling B

Riminèse B

Rivairenc N — Aspiran noir

Rivairenc blanc B — Aspiran blanc

Rivairenc gris G — Aspiran gris

Romorantin B — Danery

Rosé du Var Rs

Roublot B

Roussanne B

Roussette d'Ayze B

Sacy B

Saint Côme B

Saint — Macaire N

Saint — Pierre doré B

Sauvignon B — Sauvignon blanc

Sauvignon gris G — Fié gris

Savagnin blanc B

Savagnin rose Rs

Sciaccarello N

Segalin N

Select B

Semebat N

Semillon B

Servanin N

Soreli B

Souvignier gris Rs

Sylvaner B

Syrah N — Shiraz

Tannat N

Tempranillo N

Terret blanc B

Terret gris G

Terret noir N

Tibouren N

Tourbat B

Tressot N

Trousseau N

Téoulier N

Ugni blanc B

Valdiguié N

Velteliner rouge précoce Rs

Verdejo B

Verdesse B

Vermentino B — Rolle

Vidoc N

Viognier B

Voltis B

Xinomavro N

8.   Tilknytning til det geografiske område

»Det geografiske områdes egenart«

Departementet Vaucluse på Rhône-flodens venstre bred, syd for Rhône-dalen, som har lagt navn til »Vaucluse« BGB, er en del af regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur, som er beliggende i Sydfrankrig. Det grænser op til departementerne Gard (vest), Ardèche (nordvest), Drôme (nord), Alpes-de-Haute-Provence (øst), Var (over en kort afstand) og Bouches-du-Rhône mod syd.

De administrative grænser for departementet Vaucluse følger for størstedelens vedkommende de naturlige grænser, eftersom der er tale om Rhône floden mod vest (fra byen Bollène mod nord, til sammenløbet med floden Durance mod syd), bifloden Calavon mod øst, bifloderne Toulourenc og Aigues mod nord. Findes der ikke naturlige grænser, er de blevet fastlagt eller bygger på historiske traditioner (f.eks. er kantonen Valréas en enklave, der hører under Vaucluse i det tilgrænsende departement Drôme).

Departementet har en slående kontrast mellem to typer naturlige regioner, nemlig sletterne og de omgivende bjerge.

Sletterne (ca. 45 % af departementet) er hovedsagelig beliggende i den vestlige del. Den største er Comtat Venaissin, som dækker Rhône-flodens alluvialslette, Orange-sletterne og alluvialsletterne i Durance-flodens nedre dal. Denne enhed har mange forgreninger, Durance-flodens alluvialsletter (fra Cavaillon til Pont-de-Mirabeau), Calavon-flodens nedre dal (nedenfor Beaumettes), de mellemliggende dale Aigues og Ouvèze.

Reliefferne domineres af Mont-Ventoux (1 909 m) i den nordlige/nordøstlige del af departementet, som er en del af en vest-østgående højderyg. Højdedragets sydlige skråning munder ud i Albion-plateauet eller Saint-Christol-plateauet (højde mellem 600 og 1 200 m), der mod syd afgrænses af Monts de Vaucluse (hvis højeste punkt er 1 256 m). Det sydligst beliggende relief, syd for Apt-bækkenet, er Luberon bjerget med en højde på 1 125 m.

Det sted, hvor sletterne og bjergene mødes, er kendetegnet ved generelt klippefyldte relieffer, der munder ud i sletterne og således fremhæver de topografiske kontraster. Det mest bemærkelsesværdige eksempel er Suzette-massivet, hvor bjergkammen Dentelles de Montmirail rejser sig (gennemsnitlig højde på 500 m).

I geologisk henseende består jordbunden fortrinsvis af sediment fra trias til kvartærtiden. Den meget marginale undtagelse (i Luberon) skyldes tilstedeværelsen af lherzolit, en endogen basisk klippeart af vulkansk oprindelse.

Departementet dækker to store meget særskilte geologiske områder: Rhônedalen, der består af sletter, og mod øst det subalpine Provence, der består af relieffer som f.eks. Mont-Ventoux, Montagne de Lure, Albion og Saint-Christol plateauerne, bjergkæden Monts de Vaucluse og Luberon-massivet. Vejrforholdene i Rhônedalen er meget blæsende, hvilket skaber gode betingelser for at undgå meldug og vinskimmel. Yngre og ældre alluviale aflejringer fra Rhône, Basse-Durance og deres bifloder (Lez, Aigues, Ouvèze, Sorgues, Calavon) er fremherskende. Det subalpine område udgøres hovedsageligt af en række meget tykke kalkstenslag, hvoraf en særlig facies, urgonienkalk, spiller en vigtig morfologisk, tektonisk og hydrogeologisk rolle. Dette subalpine Provence beskytter vinstokkene mod vandmangel og frembyder nogle interessante temperaturudsving.

Departementet Vaucluse er på grund af sin geografiske beliggenhed under indflydelse af tre af de fire fremherskende klimaer i Frankrig: Middelhavsklima i den sydlige del, bjergklima i den nordøstlige del (Monts de Vaucluse og Baronnies-massivet) og den relative påvirkning fra det semikontinentale klima i den nordvestlige del. Disse påvirkninger dæmpes dog af et klart fremherskende middelhavsklima med garanti for en god bestøvning af vinstokkene.

Det gennemsnitlige årlige antal solskinstimer er højt. Nedbøren er dårligt fordelt over året og er relativt koncentreret i efterårs- og vintersæsonen. Mistralen spiller en vigtig rolle i dette klima, idet det er en kold og tør nordenvind, som blæser med en styrke, der jævnligt når tæt på 100 km/t i vindstødene. Den gør det navnlig muligt at koncentrere bærrene på modningstidspunktet og giver under hele vækstcyklussen optimale betingelser for bekæmpelse af svampesygdomme.

»Produktets egenart«

I begyndelsen af det 21. århundrede blev der ved høsten opgivet omkring 200 000 hl »Vaucluse« BGB-vin, hvoraf der var mulighed for at angive området »Principauté d'Orange« på 40 000-45 000 hl og området »Aigues« på 5 000-6 000 hl.

I dette departement er vindyrkningen fortsat forbundet med dyrkningen af blå druer og fremstilling af rødvin. Dette resulterer i følgende gennemsnitlige fordeling: 45-50 % af den producerede mængde er rødvin, 30-35 % rosé og 15-20 % hvidvin.

BGB-vinene fremstilles af en række sorter og giver således en bred duftpalet:

| — | druesorterne cinsault N, clairette B, bourboulenc B, som alle tre er fremavlet i vindyrkningsområderne i middelhavsområdet i Frankrig |
| --- | --- |

—

druesorterne cinsault N, clairette B, bourboulenc B, som alle tre er fremavlet i vindyrkningsområderne i middelhavsområdet i Frankrig

| — | grenaches B og N, carignan N og mourvèdre N, der stammer fra den iberiske halvø |
| --- | --- |

—

grenaches B og N, carignan N og mourvèdre N, der stammer fra den iberiske halvø

| — | syrah N, viognier B og i mindre grad (i areal) roussanne B, la marsanne B, der angiveligt stammer fra Dauphiné |
| --- | --- |

—

syrah N, viognier B og i mindre grad (i areal) roussanne B, la marsanne B, der angiveligt stammer fra Dauphiné

| — | ugni B, der sandsynligvis stammer fra Toscana. |
| --- | --- |

—

ugni B, der sandsynligvis stammer fra Toscana.

Producenterne har imidlertid ønsket og har haft held til at sprede vinstokbestanden ved i 1980'erne at indføre nye druesorter, for størstedelens vedkommende »anerkendte« sorter på verdensmarkedet, som f.eks. cabernet-sauvignon N, merlot N, chardonnay B, sauvignon B, men også vermentino B og nyere krydsede sorter med lige så interessante egenskaber som f.eks. chasan B, marselan N, og caladoc N. De blå druesorter som f.eks. merlot N og cabernet-sauvignon N kan således underbygge vinens sammensætning og struktur, når der ikke specifikt er tale om forarbejdning af »sortsvine«.

Når det gælder rosévine, anvendes der i stigende grad en meget kort maceration eller endog en direkte presning med henblik på fremstilling af stadig blegere rosévine.

Producenterne tilbyder også et varieret udvalg af »sortsvine«, herunder cabernet-sauvignon N, merlot N, caladoc N, marselan N, chardonnay B, roussanne B, viognier B.

Druesorterne grenache N, syrah N, merlot N og endog cabernet-sauvignon N udgør kernen i rødvinene, hvis fællesnævner er en duft af mørke frugter, krydderier, anstrøg af læder og bitter chokolade eller endog anstrøg af peber.

Grundlaget for fremstilling af rosévinene er druesorter som f.eks. grenache N eller cinsault N, som giver vine med en duft af røde frugter.

Livlighed og mineralitet, anstrøg af æbler eller lindeblomst kendetegner hvidvinene, som ofte er fremstillet af chardonnay B.

»Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets egenskaber«

Over halvdelen af landsbyerne i Vaucluse lever af vindyrkning takket være vinavlere, der er knyttet til deres jord, uanset om de indgår i området for en kontrolleret oprindelsesbetegnelse (AOC) eller en beskyttet geografisk betegnelse. Takket være en knowhow, der er videregivet fra generation til generation, har vinavlerne været i stand til at diversificere deres produkter i årenes løb. I Vaucluse indtager fremstilling af BGB-mærkede vine en vigtig stilling, og der er stor efterspørgsel efter dem lokalt takket være den veludviklede turisme i dette geografiske område. Det renommé, som de AOC-mærkede vine, der fremstilles i departementet, har, bidrager til det renommé, som de BGB-mærkede vine, der er anerkendt for deres brede aromabillede, har. Denne produktion af vine med en geografisk betegnelse er hovedsageligt placeret i hjertet af områderne med oprindelsesbetegnelserne Luberon og Ventoux.

Vinstokkene dyrkes på en jordbund med en god opvarmning og en optimal dræning. Den fremmer produktionen af druer af høj kvalitet.

Disse vinstokke drager også fordel af den samlede tilstedeværelse af en række forskellige klimatiske forhold, som giver vinene en afbalanceret struktur og en bemærkelsesværdig aroma. Middelhavsklimaet er med mange solskinstimer og stor lysintensitet en forudsætning for, at druerne kan modnes, og for en god udvikling af grundlaget for vinenes aroma. I nærheden af reliefferne medfører klimaet store udsving mellem dag- og nattemperaturer og fremmer produktionen af friske og frugtagtige vine takket være en langsom udvikling af polyphenolerne i druerne. Den udtørrende vind beskytter druerne mod svampesygdomme.

Vinenes renommé resulterer hvert år i priser i regionale og nationale konkurrencer såsom Concours Général Agricole (4 guld og 5 sølvmedaljer i 2014). De BGB-mærkede vine fra Vaucluse er også nævnt på nationalt plan i Hachette des Vins (af 55 udvalgte vine, blev 2 vine betegnet som favoritvine, 1 vin fik 3 stjerner, 2 vine fik 2 stjerner, 30 vine fik 1 stjerne i 2013), men også på internationalt plan i Wine Advocate Parker (4 vine opført i Decanter årgang 2007) og i Guide Bettane et Desseauve.

Produktionen af vine med en geografisk betegnelse bygger på tradition og knowhow hos vinproducenter, der vil — og nødvendigvis skal — udbyde et bredt udvalg, som imødekommer hele efterspørgslen på markedet.

9.   Andre vigtige betingelser (emballering, mærkning, andre krav)

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type supplerende betingelse:

Undtagelse vedrørende produktion i det afgrænsede geografiske område

Beskrivelse af betingelsen:

Det område i umiddelbar nærhed, hvor det som en undtagelse er tilladt at fremstille og forarbejde vine med den beskyttede geografiske betegnelse »Vaucluse«, omfatter de tilgrænsende distrikter i det geografiske område (departementet Vaucluse), nemlig følgende:

| — | mod nord på grænsen til departementet Drôme: distriktet Nyons |
| --- | --- |

—

mod nord på grænsen til departementet Drôme: distriktet Nyons

| — | mod øst på grænsen til departementet Alpes de Haute-Provence: distriktet Forcalquer |
| --- | --- |

—

mod øst på grænsen til departementet Alpes de Haute-Provence: distriktet Forcalquer

| — | mod øst på grænsen til departementet Var: distriktet Brignoles, |
| --- | --- |

—

mod øst på grænsen til departementet Var: distriktet Brignoles,

| — | mod syd på grænsen til departementet Bouches-du-Rhône: distrikterne Arles og Aix-en-Provence |
| --- | --- |

—

mod syd på grænsen til departementet Bouches-du-Rhône: distrikterne Arles og Aix-en-Provence

| — | mod vest på grænsen til departementet Gard: distriktet Nîmes |
| --- | --- |

—

mod vest på grænsen til departementet Gard: distriktet Nîmes

| — | mod nordvest på grænsen til departementet Ardèche: distriktet Privas. |
| --- | --- |

—

mod nordvest på grænsen til departementet Ardèche: distriktet Privas.

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type supplerende betingelse:

Supplerende bestemmelser om mærkningen

Beskrivelse af betingelsen:

Den beskyttede geografiske betegnelse »Vaucluse« kan suppleres:

| — | med navnet på en eller flere druesorter, |
| --- | --- |

—

med navnet på en eller flere druesorter,

| — | med betegnelserne »primeur« eller »nouveau«. |
| --- | --- |

—

med betegnelserne »primeur« eller »nouveau«.

| — | med navnet på nedenstående mindre geografiske enheder i overensstemmelse med de krav, der er opstillet i produktspecifikationen: »Aigues«, »Principauté d'Orange«. |
| --- | --- |

—

med navnet på nedenstående mindre geografiske enheder i overensstemmelse med de krav, der er opstillet i produktspecifikationen: »Aigues«, »Principauté d'Orange«.

Den Europæiske Unions BGB-logo skal påføres etiketten, hvis benævnelsen »Indication géographique protégée« (beskyttet geografisk betegnelse) erstattes af den traditionelle benævnelse »Vin de pays«.

Link til produktspecifikationen

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-0d5e958c-4f3f-4467-a24c-e13d39073797

---

(1)  EUT L 9 af 11.1.2019, s. 2.

---

| 29.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 321/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 321/58

---

Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2020/C 321/10)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1), senest tre måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

»LIPTOVSKÉ DROBY«

EU-nr.: PGI-SK-02370 — 31.10.2017

BOB ( ) BGB (X)

1.   Betegnelse

»Liptovské droby«

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Slovakiet

3.   Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1.   Produkttype

Kategori 1.8. Andre produkter i bilag I til traktaten (krydderier m.m.)

3.2.   Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Liptovské droby« er en unik type pølse fremstillet med traditionelle metoder. Det særlige ved produktet er kartoffelfyldet med fedtegrever og krydderier, der er indeholdt i naturlige svine- eller kvægtarme. »Liptovské droby« er et letfordærveligt produkt.

Produktet har et cirkulært tværsnit, og det har form som en buet cylinder. Produktet er 30 til 50 mm i diameter og 100 til 250 mm langt og har en vægt på 100 til 300 g. Når produktet er blevet stoppet for at nå den ønskede længde, lukkes det med et lille træspyd. Naturtarmen slutter tæt omkring fyldet, som er fremstillet af revne kartofler, malede fedtegrever, løg og krydderier og har en fin tekstur. 1 kg af produktet består af kartofler (75-85 %), fedtegrever (8-10 %), svinefedt (5 %) og salt (højst 1,7 %).

Produktet har en blød konsistens. Overfladen er glat, moderat fugtig og ren. Overfladefarven er lysegrå, og skiverne er grågule. Produktet har aroma og smag af kartofler og krydderier.

»Liptovské droby« sælges kogt. Umiddelbart før indtagelse varmebehandles produktet ved bagning.

3.3.   Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Råvarer og ingredienser:

| — | kartofler |
| --- | --- |

—

kartofler

| — | svinespæk (fersk eller frosset) |
| --- | --- |

—

svinespæk (fersk eller frosset)

| — | svinefedt |
| --- | --- |

—

svinefedt

| — | løg |
| --- | --- |

—

løg

| — | merian |
| --- | --- |

—

merian

| — | naturligt peber |
| --- | --- |

—

naturligt peber

| — | salt |
| --- | --- |

—

salt

| — | hvidløg |
| --- | --- |

—

hvidløg

| — | svine- eller kvægtarme |
| --- | --- |

—

svine- eller kvægtarme

| — | semuljemel. |
| --- | --- |

—

semuljemel.

3.4.   Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Hele fremstillingsprocessen foregår udelukkende inden for det afgrænsede geografiske område i følgende faser:

| — | Tarmene udblødes og vaskes 24 timer før brug. |
| --- | --- |

—

Tarmene udblødes og vaskes 24 timer før brug.

| — | De uskrællede kartofler vaskes. |
| --- | --- |

—

De uskrællede kartofler vaskes.

| — | Kartoflerne skrælles, rengøres og vaskes. |
| --- | --- |

—

Kartoflerne skrælles, rengøres og vaskes.

| — | Løgene steges i svinefedt. |
| --- | --- |

—

Løgene steges i svinefedt.

| — | Kartoflerne rives fint. |
| --- | --- |

—

Kartoflerne rives fint.

| — | Svinespækket hakkes og steges derefter for at fremstille fedtegrever. |
| --- | --- |

—

Svinespækket hakkes og steges derefter for at fremstille fedtegrever.

| — | Fedtegrever, stegte løg og hvidløg males fint. |
| --- | --- |

—

Fedtegrever, stegte løg og hvidløg males fint.

| — | Der tilsættes krydderier. |
| --- | --- |

—

Der tilsættes krydderier.

| — | Fyldet blandes grundigt. |
| --- | --- |

—

Fyldet blandes grundigt.

| — | Der tilsættes semuljemel, og fyldet blandes igen. |
| --- | --- |

—

Der tilsættes semuljemel, og fyldet blandes igen.

| — | Tarmen stoppes med fyldet. |
| --- | --- |

—

Tarmen stoppes med fyldet.

| — | Tarmen lukkes. |
| --- | --- |

—

Tarmen lukkes.

| — | Produktet koges langsomt — »Liptovské droby« anbringes i vand med en temperatur på ca. 90 °C og koges langsomt under konstant omrøring, indtil produktet flyder op til overfladen, hvorefter produktet tages op af vandet. |
| --- | --- |

—

Produktet koges langsomt — »Liptovské droby« anbringes i vand med en temperatur på ca. 90 °C og koges langsomt under konstant omrøring, indtil produktet flyder op til overfladen, hvorefter produktet tages op af vandet.

| — | »Liptovské droby« anbringes på køl. |
| --- | --- |

—

»Liptovské droby« anbringes på køl.

3.5.   Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

3.6.   Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

––

4.   Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Regionen Liptov er beliggende i den nordlige del af Slovakiet i den sydøstlige del af den selvstyrende region Žilina i Liptovská-dalen, omgivet af bjergkæden High Tatra mod øst, af de vestlige Tatra-bjerge og Choč-bjergene mod syd og af Greater Fatra-bjergkæden mod vest. Geografisk betragtet er Liptov et kompakt område, der omfatter distrikterne Liptovský Mikuláš og Ružomberok.

5.   Tilknytning til det geografiske område

De pedoklimatiske forhold i regionen samt dens traditioner og historie danner baggrund for ansøgningen om registrering af den geografiske betegnelse »Liptovské droby«, der er inspireret af de lokale producenters knowhow og produktets omdømme.

Liptovská-dalen er en af Slovakiets højest beliggende dale. Dens bund er fyldt med klipper fra tertiærtiden, centralkarpatiske palæogene sedimenter samt nyere siltjord, der er aflejret af floden Váh, hovedsagelig grus og sand. Jorden i Liptov er middelhård, og klimaet er koldere. Disse forhold er ikke gunstige for korndyrkning, men egner sig til kartofler. Kartoffeldyrkningen startede i Liptov omkring 1750. En katastrofal fejlslagen høst i årene 1771-1773 har været medvirkende til at gøre det populært at dyrke kartofler. I begyndelsen af det 19. århundrede skete der en stigning i kartoffeldyrkningen i de nordlige dele af Slovakiet.

Kartofler blev efterfølgende en af hovedbestanddelene i befolkningens kost og fik tilnavnet »vores andet brød«. Det afgrænsede geografiske område Liptov har altid været et vigtigt område for kartoffeldyrkning i Slovakiet, samtidig med at det har været selvforsynende, hvad husdyrhold angår — navnlig svin. Af økonomiske årsager var det vigtigt for indbyggerne i Liptov at udnytte indmaden optimalt.

Indbyggerne i Liptov har været vant til at forlade sig på indenlandske fødevarer til ernæring, herunder kartofler. Kartofler blev spist uden tilbehør som hovedmåltid eller med forskelligt tilbehør.

»Liptovské droby 01 71 blev en populær delikatesse sammen med kartoffelmos, dumplings og kartoffelfrikadeller. »Liptovské droby« blev fremstillet af revne, rå kartofler, der var lette at dyrke i Liptov på grund af jordbundens sammensætning, klimaforholdene og den ukomplicerede dyrkning.

De naturlige og pedoklimatiske forhold, der er gunstige for kartoffeldyrkning og husdyrhold, har formet regionens overordnede fremtræden og karakter. Ud over landbrugsarbejdet har lokalbefolkningen forarbejdet og solgt råvarer.

Den tidligste skriftlige omtale af produktet — en illustration af dets historie og tradition — findes i bogen »Slovenská ľudová kuchárka pre každý stôl« (»folkelig slovakisk madlavning til hvert et bord«) fra 1944, som er udarbejdet af Žela Inovecká og genoptrykt flere gange.

I »Kuchyňa starých materí z Liptova« (»Liptov-bedstemødres hjemmelavede mad«), en bog af den kendte etnograf Iveta Zuskinová udgivet i 2013 af Spoločnosť priateľov múzea liptovskej dediny (Sammenslutningen af Liptov Landsbymuseums venner) i Liptovský Hrádok, kan vi læse følgende: »I Liptov var »droby« en populær og karakteristisk ret, som især blev lavet om efteråret, hvor der blev slagtet får, hvilket betød, at der var rigeligt med tarme og fedt til rådighed. De nye kartofler blev også gravet op på dette tidspunkt ...«.

I kapitlet »Čo sa varievalo a jedávalo« (»Traditionel tilberedning og mad«) i »Liptov v ľudovej kultúre« (»Liptov i folkekulturen«), en anden bog af Zuskinová, der blev udgivet af sammenslutningen i 2014, findes følgende oplysninger: »Revne, rå kartofler blev anvendt til fremstilling af fyldet til »Liptovské droby« og til jævning af visse kogte retter. Folk kogte også dumplings.« I kapitlet »Tradičné jedlá« (»Traditionel mad«) i samme bog præciserer Zuskinová, at: »Ordet »droby« betyder kartoffel-»pølser«.«

Betegnelsen for produktet, »Liptovské droby«, er udledt af navnet på Liptov-regionen, der historisk er forbundet med dyrkning og forarbejdning af kartofler, som er produktets hovedingrediens. Den anden del af betegnelsen er ordet »droby«, som i den lokale dialekt betegner spiselig indmad, herunder tarme. Det unikke kartoffelfyld i svine- eller kvægtarme (»droby« = tarm) kaldes i den lokale dialekt »Liptovské droby«. Denne betegnelse er blevet brugt uafbrudt i området siden første halvdel af det 19. århundrede.

Det er karakteristisk for »Liptovské droby«, at pølsedelen erstattes med kartofler. Og selv om produktets form minder om en pølse, er hovedingrediensen i fyldet kartofler, som udgør 75-85 % af produktets vægt. Ved fremstillingen af kartoffelfyldet tilsættes alle ingredienserne gradvis til de revne, rå kartofler. Der tilsættes semuljemel som bindemiddel. Hvor meget semuljemel der anvendes, afhænger af kartoflernes vandindhold. Den rette mængde kan kun vurderes af erfarne producenter for ikke at fratage produktet dets typiske kartoffelaroma. Tilsvarende kræver det erfaring at anslå tilberedningstiden for at forhindre, at tarmene sprænger, så fyldet flyder ud, og at afkøle produktet efterfølgende. »Liptovské droby« produceres kun i det afgrænsede område. Produktionsprocessen for »Liptovské droby« kan ikke sammenlignes med noget andet, eftersom der ikke findes andre produkter på markedet, der bærer betegnelsen »droby« eller anvender et geografisk navn i forbindelse med betegnelsen »droby«. Den eneste mulige konklusion er, at »Liptovské droby« er et særligt og unikt produkt.

Da der tidligere hovedsagelig blev opdrættet kvæg til videresalg eller til produktion af kødprodukter, især pølser, ønskede den fattige del af befolkningen at tilberede fødevarer med et lignende udseende. Kødindholdet i pølserne blev erstattet med kartofler — et fyld, der var lettere tilgængeligt. Ligesom pølser blev det nye produkt krydret med løg, hvidløg, sort peber, merian og salt. Aromaen og smagen af kød blev erstattet med svinespæk og -fedt. Fyldet blev derefter stoppet i tarmen, som blev lukket med et lille træspyd.

Der anvendes oftest kartofler fra det afgrænsede område. Produktet kan dog også fremstilles af ingredienser fra andre områder, hvis ressourcerne er opbrugt, især om sommeren. I turistsæsonen om sommeren stiger efterspørgslen efter regionale specialiteter. Indtagelse af »Liptovské droby«, et lokalt fremstillet produkt, undertiden ledsaget af andre kødbaserede regionale specialiteter, er en kulinarisk oplevelse for besøgende og giver den regionale udvikling et væsentligt løft.

Produktets karakteristiske egenskaber påvirkes ikke af oprindelsen af de kartofler, der anvendes som ingredienser. De er derimod resultatet af produktionsmetoden og brugen af kartoffelfyld i stedet for kød. Da kartofler tidligere var den foretrukne afgrøde i Liptov, og kartoffelprodukter har en tæt forbindelse til regionen, blev kartoffelfyldet den karakteristiske egenskab ved »Liptovské droby«.

Lokalt dyrkede kartofler er den foretrukne ingrediens: »Der anvendes kun lokale ingredienser og produktionsmetoder, der kendes fra tidligere tider« (http://www.teraz.sk/import/agro-zaujem-o-tradicne-liptovske-dr/220506-clanok.html). Kun i undtagelsestilfælde (såsom dårlig høst) kan der anvendes kartofler fra et andet geografisk område.

Forbindelsen mellem produktet og det afgrænsede geografiske område består i opfindsomheden hos de mennesker, for hvem det lykkedes at anvende kartofler, som der var rigeligt af i området, til at tilberede fyld med en afbalanceret blanding af alle ingredienser og krydderier (fintrevne kartofler, malede fedtegrever og stegte løg og urter såsom merian) og derved erstatte de ingredienser, der anvendes til kødfyld til pølser.

Færdighederne hos producenterne af »Liptovské droby« har udviklet sig på grundlag af viden og erfaring, som er videregivet fra generation til generation, hvilket afspejles i slutproduktets kvalitet. Det, der adskiller »Liptovské droby« fra andre produkter, er det enestående kartoffelfyld.

Kun erfarne personer er i stand til at beherske de komplekse trin i fremstillingsprocessen (f.eks. at tilberede kartoffelfyldet eller at fylde det i tarmen). Det at rive rå kartofler, sikre, at fyldet får den rette konsistens, sørge for det rette forhold mellem kartofler og semuljemel (hvilket afhænger af kartoflernes vandindhold) og at anslå den deraf følgende tilberedningstid og efterfølgende nedkøling af produktet er opgaver, som det kræver de rette evner og den rette erfaring, som producenterne har opnået i løbet af den historiske udvikling, at kunne udføre korrekt.

Forbindelsen mellem »Liptovské droby« og det afgrænsede geografiske område afspejles også i rejsebureauers information. På https://www.exclusive-travel.cz/slovenska-republika/informace kan man læse følgende under »Gastronomi«: »Selv om hver region har sine egne specialiteter, er kartoffeldumplings med fåreost og pyntet med stegt bacon og undertiden creme fraiche populært i hele landet. Blandt andre traditionelle delikatesser kan nævnes »bramborové šišky« (kartoffelvafler), »Liptovské droby« ...«.

»Liptovské droby« har længe været den foretrukne delikatesse blandt indbyggerne i Liptov ved særlige lejligheder af enhver art, f.eks. markeder og fester. Den dag i dag er delikatessen så populær som nogensinde. Hvert år arrangerer byen Liptovský Mikuláš en festival ved navn Švábkafest (i regionen Liptov er »švábka« et dagligdags ord for kartoffel). Švábkafest er blevet afholdt gennem en årrække i regionen Liptov for at opretholde traditionen i forbindelse med ikke kun dyrkningen af kartofler, men også alle kartoffelbaserede produkter, herunder »Liptovské droby«.

Lokale og udenlandske besøgende tiltrækkes af de traditionelle regionale produkters høje kvalitet og gode omdømme (f.eks. »Liptovské droby«), som ikke kun spredes mundtligt, men også online og via andre medier i og uden for Slovakiet. Video fra Švábkafest (præsentationen af »droby« starter 1 minut inde i videoen):

https://www.visitliptov.sk/2017/09/14/fest-zemiakov-na-liptove/

Produktet præsenteres i restauranter som en »traditionel slovakisk delikatesse« eller en »traditionel specialitet fra Liptov-regionen« og serveres ved bryllupsfester — hvilket illustrerer produktets kvalitet og fremragende omdømme.

Den omstændighed, at »Liptovské droby« er en efterspurgt delikatesse, som er uløseligt knyttet til regionen, illustreres yderligere i »Kuchyňa, zvyky a tradície našich predkov« (»Vore forfædres kogekunst, skikke og traditioner«) udgivet af Krajská organizácia cestovného ruchu ŽILINSKÝ TURISTICKÝ KRAJ (turistrådet i turistregionen Žilina): »Retter baseret på krydret kartoffelfyld (såsom dumplings og kager fremstillet af surdej) er fortsat er populære i Liptov. Vi må heller ikke glemme »Liptovské droby« — en ret, som ikke kun er populær blandt lokalbefolkningen.«

http://www.zilinskazupa.sk/files/on-line-kniznica/kocr/kuchyna-zvyky-3.pdf

Produktets gode omdømme fremgår også af omtale på internettet, hvor det forekommer i madopskrifter, i TV- og radioprogrammer og i artikler i pressen, på rejse- og turistwebsteder og ved forskellige arrangementer såsom Švábkafest og Liptov Fest.

Siden 1993 har Radio Slovakia International (RSI) sendt programmer om Slovakiet på seks fremmedsprog med omtale af et væld af emner og begivenheder. Den 13. oktober 2015 blev der sendt et spansk program om »Liptovské droby«, hvor der bl.a. blev sagt følgende: »Milan Velecký har besøgt Liptov og spurgt folk om »Liptovské droby«. Det er lækkert! (El redactor Milan Velecký visitó la región de Liptov y preguntó a la gente sobre los Liptovské droby. Es una exquisitez!)«.

https://esrsi.rtvs.sk/clanky/gastronomia/91062/liptovske-droby

Produktets gode omdømme bekræftes yderligere ved, at det serveres ved regionale festligheder. I en artikel med titlen »Hrádocké hradné hry« (»Borgspil i Hrádok«) offentliggjort i avisen »Relax« den 24. august 2017 hedder det: »Man kan ikke more sig uden god mad. Liptovs køkken er baseret på traditionelle ingredienser — såsom kartofler og fåremælk — der er typiske for regionen. Det er derfor, at »Liptovské droby« ikke er til at komme udenom i Liptovský Hrádok ...«

http://www.dennikrelax.sk/Relax/Krasy-Slovenska/Hradocke-hradne-hry/

“Regionale råvarer og produkter er uløseligt forbundet med turisme. Også Liptov har sine egne typiske produkter. Vores mål er at bruge disse regionale karakteristika til at gøre turister bekendte med områdets identitet. Der er masser af ting, man kan smage på under et besøg. Produkter fremstillet af fåremælk, vores førsteklasses spiritus og endda »Liptovské droby«, hvis hovedingrediens er lokale kartofler,« udtaler Darina Bartková, formand for turistrådet i regionen Liptov (http://www.teraz.sk/regiony/l-mikulas-svabkafest-ponukne-ochu/281215-clanok.html?mostViewedArticlesInSectionTab=2)

Besøgende kan ikke kun støde på »Liptovské droby« i det berømte frilandsmuseum i Pribylina og landsbyerne i øvre og nedre Liptov (Štiavnička, Smrečany, Lisková, Bobrovec m.fl.), men også på hoteller og restauranter i det afgrænsede geografiske område.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i nærværende forordning)

https://www.indprop.gov.sk/swift_data/source/pdf/specifikacie_op_oz/SPECIFIKACIA%20Liptovske%20droby.pdf

---

(1)  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

---