# Den Europæiske Unions C 312/2020

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 312 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 63. årgang21. september 2020 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 312

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

63. årgang21. september 2020

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | II   Meddelelser |
| | MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 312/01 | Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9479 — PSA/SAFT/ACC) (
  1
  ) | 1 |

Indhold

Side

II   Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

2020/C 312/01

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag M.9479 — PSA/SAFT/ACC) (
  1
  )

1

1

---

| | IV   Oplysninger |
| --- | --- |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 312/02 | Euroens vekselkurs — 18. september 2020 | 2 |
| 2020/C 312/03 | Kommissionens meddelelse om de tilbagebetalingsrenter og referencesatser/kalkulationsrenter for statsstøtte, der gælder pr. 1. oktober 2020
  (Offentliggjort i overensstemmelse med artikel 10i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 ( EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1 )) | 3 |
| 2020/C 312/04 | Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på dets møde den 27. juni 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.37956 — Ronds à Beton Referent: Østrig | 4 |
| 2020/C 312/05 | Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på dets møde den 1. juli 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.37956(2) — Ronds à Beton Referent: Østrig | 6 |
| 2020/C 312/06 | Høringskonsulentens endelige rapport Sag AT.37956 — Armeringsstænger | 7 |
| 2020/C 312/07 | Resumé af Kommissionens afgørelse af 4. juli 2019 om en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65 (Sag AT.37956)
  (meddelt under C(2019) 4969)
  Bekendtgørelse fra EFTA-Tilsynsmyndigheden | 13 |

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

2020/C 312/02

Euroens vekselkurs — 18. september 2020

2

2020/C 312/03

Kommissionens meddelelse om de tilbagebetalingsrenter og referencesatser/kalkulationsrenter for statsstøtte, der gælder pr. 1. oktober 2020
  (Offentliggjort i overensstemmelse med artikel 10i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 ( EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1 ))

(Offentliggjort i overensstemmelse med artikel 10i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 ( EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1 ))

3

2020/C 312/04

Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på dets møde den 27. juni 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.37956 — Ronds à Beton Referent: Østrig

4

2020/C 312/05

Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på dets møde den 1. juli 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.37956(2) — Ronds à Beton Referent: Østrig

6

2020/C 312/06

Høringskonsulentens endelige rapport Sag AT.37956 — Armeringsstænger

7

2020/C 312/07

Resumé af Kommissionens afgørelse af 4. juli 2019 om en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65 (Sag AT.37956)
  (meddelt under C(2019) 4969)
  Bekendtgørelse fra EFTA-Tilsynsmyndigheden

(meddelt under C(2019) 4969)

13

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

II Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

| 21.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/1

---

Beslutning om ikke at gøre indsigelse mod en anmeldt fusion

(Sag M.9479 — PSA/SAFT/ACC)

(EØS-relevant tekst)

(2020/C 312/01)

Den 7. februar 2020 besluttede Kommissionen ikke at gøre indsigelse mod ovennævnte anmeldte fusion og erklære den forenelig med det indre marked. Beslutningen er truffet efter artikel 6, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (1). Beslutningens fulde ordlyd foreligger kun på engelsk og vil blive offentliggjort, efter at eventuelle forretningshemmeligheder er udeladt. Den vil kunne ses:

| — | under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor |
| --- | --- |

—

under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor

| — | i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32020M9479. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=da) under dokumentnummer 32020M9479. EUR-Lex giver onlineadgang til EU-retten.

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1.

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

| 21.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/2

---

Euroens vekselkurs (1)

18. september 2020

(2020/C 312/02)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | amerikanske dollar | 1,1833 |
| JPY | japanske yen | 123,49 |
| DKK | danske kroner | 7,4403 |
| GBP | pund sterling | 0,91318 |
| SEK | svenske kroner | 10,3990 |
| CHF | schweiziske franc | 1,0776 |
| ISK | islandske kroner | 160,80 |
| NOK | norske kroner | 10,7538 |
| BGN | bulgarske lev | 1,9558 |
| CZK | tjekkiske koruna | 26,727 |
| HUF | ungarske forint | 360,78 |
| PLN | polske zloty | 4,4602 |
| RON | rumænske leu | 4,8580 |
| TRY | tyrkiske lira | 8,9600 |
| AUD | australske dollar | 1,6242 |
| CAD | canadiske dollar | 1,5601 |
| HKD | hongkongske dollar | 9,1707 |
| NZD | newzealandske dollar | 1,7489 |
| SGD | singaporeanske dollar | 1,6082 |
| KRW | sydkoreanske won | 1 375,96 |
| ZAR | sydafrikanske rand | 19,1520 |
| CNY | kinesiske renminbi yuan | 8,0146 |
| HRK | kroatiske kuna | 7,5415 |
| IDR | indonesiske rupiah | 17 435,93 |
| MYR | malaysiske ringgit | 4,8687 |
| PHP | filippinske pesos | 57,306 |
| RUB | russiske rubler | 89,1439 |
| THB | thailandske bath | 36,889 |
| BRL | brasilianske real | 6,2176 |
| MXN | mexicanske pesos | 24,7344 |
| INR | indiske rupee | 87,0140 |

Valuta

Kurs

USD

amerikanske dollar

1,1833

JPY

japanske yen

123,49

DKK

danske kroner

7,4403

GBP

pund sterling

0,91318

SEK

svenske kroner

10,3990

CHF

schweiziske franc

1,0776

ISK

islandske kroner

160,80

NOK

norske kroner

10,7538

BGN

bulgarske lev

1,9558

CZK

tjekkiske koruna

26,727

HUF

ungarske forint

360,78

PLN

polske zloty

4,4602

RON

rumænske leu

4,8580

TRY

tyrkiske lira

8,9600

AUD

australske dollar

1,6242

CAD

canadiske dollar

1,5601

HKD

hongkongske dollar

9,1707

NZD

newzealandske dollar

1,7489

SGD

singaporeanske dollar

1,6082

KRW

sydkoreanske won

1 375,96

ZAR

sydafrikanske rand

19,1520

CNY

kinesiske renminbi yuan

8,0146

HRK

kroatiske kuna

7,5415

IDR

indonesiske rupiah

17 435,93

MYR

malaysiske ringgit

4,8687

PHP

filippinske pesos

57,306

RUB

russiske rubler

89,1439

THB

thailandske bath

36,889

BRL

brasilianske real

6,2176

MXN

mexicanske pesos

24,7344

INR

indiske rupee

87,0140

---

(1)  Kilde: Referencekurs offentliggjort af Den Europæiske Centralbank.

---

| 21.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/3

---

Kommissionens meddelelse om de tilbagebetalingsrenter og referencesatser/kalkulationsrenter for statsstøtte, der gælder pr. 1. oktober 2020

(Offentliggjort i overensstemmelse med artikel 10i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 (EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1))

(2020/C 312/03)

Basissatser beregnet i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (EUT C 14 af 19.1.2008, s. 6). Afhængig af brugen af referencesatsen skal margenerne som defineret i denne meddelelse stadigvæk lægges til. For kalkulationsrenten betyder det, at der skal lægges en margen på 100 basispoint til. Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 af 30. januar 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004 foreskriver, at medmindre andet er fastlagt i en specifik beslutning, vil tilbagebetalingsrenten også blive beregnet ved at lægge 100 basispoint til basissatsen.

De ændrede satser er angivet med fed skrift.

De tidligere satser er offentliggjort i EUT C 299 af 9.9.2020, s. 2.

| Fra | Til | AT | BE | BG | CY | CZ | DE | DK | EE | EL | ES | FI | FR | HR | HU | IE | IT | LT | LU | LV | MT | NL | PL | PT | RO | SE | SI | SK | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.10.2020 | ... | -0,26 | -0,26 | 0,00 | -0,26 | 0,46 | -0,26 | 0,18 | -0,26 | -0,26 | -0,26 | -0,26 | -0,26 | 0,22 | 0,72 | -0,26 | -0,26 | -0,26 | -0,26 | -0,26 | -0,26 | -0,26 | 0,29 | -0,26 | 2,54 | 0,12 | -0,26 | -0,26 | 0,38 |
| 1.9.2020 | 30.9.2020 | -0,17 | -0,17 | 0,00 | -0,17 | 0,46 | -0,17 | 0,22 | -0,17 | -0,17 | -0,17 | -0,17 | -0,17 | 0,22 | 0,93 | -0,17 | -0,17 | -0,17 | -0,17 | -0,17 | -0,17 | -0,17 | 0,44 | -0,17 | 2,54 | 0,20 | -0,17 | -0,17 | 0,51 |
| 1.8.2020 | 31.8.2020 | -0,11 | -0,11 | 0,00 | -0,11 | 0,62 | -0,11 | 0,22 | -0,11 | -0,11 | -0,11 | -0,11 | -0,11 | 0,22 | 0,93 | -0,11 | -0,11 | -0,11 | -0,11 | -0,11 | -0,11 | -0,11 | 0,61 | -0,11 | 2,54 | 0,32 | -0,11 | -0,11 | 0,75 |
| 1.7.2020 | 31.7.2020 | -0,15 | -0,15 | 0,00 | -0,15 | 1,13 | -0,15 | 0,14 | -0,15 | -0,15 | -0,15 | -0,15 | -0,15 | 0,26 | 0,93 | -0,15 | -0,15 | -0,15 | -0,15 | -0,15 | -0,15 | -0,15 | 0,98 | -0,15 | 3,21 | 0,32 | -0,15 | -0,15 | 0,75 |
| 1.6.2020 | 30.6.2020 | -0,22 | -0,22 | 0,00 | -0,22 | 1,77 | -0,22 | 0,05 | -0,22 | -0,22 | -0,22 | -0,22 | -0,22 | 0,26 | 0,78 | -0,22 | -0,22 | -0,22 | -0,22 | -0,22 | -0,22 | -0,22 | 1,35 | -0,22 | 3,21 | 0,32 | -0,22 | -0,22 | 0,94 |
| 1.5.2020 | 31.5.2020 | -0,31 | -0,31 | 0,00 | -0,31 | 2,25 | -0,31 | -0,05 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 0,26 | 0,52 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 1,84 | -0,31 | 3,21 | 0,26 | -0,31 | -0,31 | 0,94 |
| 1.4.2020 | 30.4.2020 | -0,31 | -0,31 | 0,00 | -0,31 | 2,25 | -0,31 | -0,05 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 0,26 | 0,40 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 1,84 | -0,31 | 3,21 | 0,26 | -0,31 | -0,31 | 0,94 |
| 1.3.2020 | 31.3.2020 | -0,31 | -0,31 | 0,00 | -0,31 | 2,25 | -0,31 | -0,05 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 0,26 | 0,30 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 1,84 | -0,31 | 3,21 | 0,26 | -0,31 | -0,31 | 0,94 |
| 1.2.2020 | 29.2.2020 | -0,31 | -0,31 | 0,00 | -0,31 | 2,25 | -0,31 | -0,07 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 0,26 | 0,30 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 1,84 | -0,31 | 3,21 | 0,18 | -0,31 | -0,31 | 0,94 |
| 1.1.2020 | 31.1.2020 | -0,31 | -0,31 | 0,00 | -0,31 | 2,25 | -0,31 | -0,12 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 0,26 | 0,30 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | -0,31 | 1,84 | -0,31 | 3,21 | 0,11 | -0,31 | -0,31 | 0,94 |

Fra

Til

AT

BE

BG

CY

CZ

DE

DK

EE

EL

ES

FI

FR

HR

HU

IE

IT

LT

LU

LV

MT

NL

PL

PT

RO

SE

SI

SK

UK

1.10.2020

...

-0,26

-0,26

0,00

-0,26

0,46

-0,26

0,18

-0,26

-0,26

-0,26

-0,26

-0,26

0,22

0,72

-0,26

-0,26

-0,26

-0,26

-0,26

-0,26

-0,26

0,29

-0,26

2,54

0,12

-0,26

-0,26

0,38

1.9.2020

30.9.2020

-0,17

-0,17

0,00

-0,17

0,46

-0,17

0,22

-0,17

-0,17

-0,17

-0,17

-0,17

0,22

0,93

-0,17

-0,17

-0,17

-0,17

-0,17

-0,17

-0,17

0,44

-0,17

2,54

0,20

-0,17

-0,17

0,51

1.8.2020

31.8.2020

-0,11

-0,11

0,00

-0,11

0,62

-0,11

0,22

-0,11

-0,11

-0,11

-0,11

-0,11

0,22

0,93

-0,11

-0,11

-0,11

-0,11

-0,11

-0,11

-0,11

0,61

-0,11

2,54

0,32

-0,11

-0,11

0,75

1.7.2020

31.7.2020

-0,15

-0,15

0,00

-0,15

1,13

-0,15

0,14

-0,15

-0,15

-0,15

-0,15

-0,15

0,26

0,93

-0,15

-0,15

-0,15

-0,15

-0,15

-0,15

-0,15

0,98

-0,15

3,21

0,32

-0,15

-0,15

0,75

1.6.2020

30.6.2020

-0,22

-0,22

0,00

-0,22

1,77

-0,22

0,05

-0,22

-0,22

-0,22

-0,22

-0,22

0,26

0,78

-0,22

-0,22

-0,22

-0,22

-0,22

-0,22

-0,22

1,35

-0,22

3,21

0,32

-0,22

-0,22

0,94

1.5.2020

31.5.2020

-0,31

-0,31

0,00

-0,31

2,25

-0,31

-0,05

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

0,26

0,52

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

1,84

-0,31

3,21

0,26

-0,31

-0,31

0,94

1.4.2020

30.4.2020

-0,31

-0,31

0,00

-0,31

2,25

-0,31

-0,05

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

0,26

0,40

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

1,84

-0,31

3,21

0,26

-0,31

-0,31

0,94

1.3.2020

31.3.2020

-0,31

-0,31

0,00

-0,31

2,25

-0,31

-0,05

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

0,26

0,30

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

1,84

-0,31

3,21

0,26

-0,31

-0,31

0,94

1.2.2020

29.2.2020

-0,31

-0,31

0,00

-0,31

2,25

-0,31

-0,07

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

0,26

0,30

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

1,84

-0,31

3,21

0,18

-0,31

-0,31

0,94

1.1.2020

31.1.2020

-0,31

-0,31

0,00

-0,31

2,25

-0,31

-0,12

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

0,26

0,30

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

1,84

-0,31

3,21

0,11

-0,31

-0,31

0,94

---

| 21.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/4

---

Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på dets møde den 27. juni 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.37956 — Ronds à Beton

Referent: Østrig

(2020/C 312/04)

1.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at den konkurrencebegrænsende adfærd, som udkastet til afgørelse omhandler, udgør en aftale og/eller samordnet praksis mellem virksomheder som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, der var gældende på tidspunktet for de faktiske omstændigheder.

2.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i dens vurdering af det produktmarked og det geografiske marked, der er omfattet af de aftaler og/eller den samordnede praksis, der er omhandlet i udkastet til afgørelse.

3.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at de virksomheder, som udkastet til afgørelse er rettet til, har deltaget i en samlet, kompleks og vedvarende overtrædelse af EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, som angivet i udkastet til afgørelse.

4.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at formålet med og/eller virkningen af aftalerne og/eller den samordnede praksis var at begrænse konkurrencen som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1.

5.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at aftalerne og/eller den samordnede praksis var i stand til at påvirke samhandelen mellem EU's medlemsstater mærkbart.

6.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at artikel 7, stk. 1, og artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 udgør retsgrundlaget.

7.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, udgør de materielle bestemmelser, selv om traktaten er udløbet.

8.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i dens vurdering af overtrædelsens varighed.

9.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at den mundtlige høring afholdt den 23. april 2018 rettede op på den procedurefejl, som Domstolen konstaterede i sine domme af 21. september 2017.

10.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen med hensyn til fortsættelsen af proceduren.

11.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at de argumenter, der er rejst af parterne efter fortsættelsen af proceduren, er behørigt behandlet i udkastet til afgørelse.

12.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at det — af de grunde, der er beskrevet i udkastet til afgørelse, når almene interesser afvejes mod de pågældende virksomheders interesser — er den effektive gennemførelse af EU's konkurrenceregler, der skal sikres.

13.

Det rådgivende udvalg (otte medlemsstater) er enigt med Kommissionen i genvedtagelsen af Kommissionens beslutning.

14.

Jeg bekræfter hermed, at Spanien og Italien deltog i dette møde i det rådgivende udvalg via videokonference og har anmodet mig om at undertegne denne udtalelse på deres vegne.

Konstantina STROUVALI

Formand på mødet i det rådgivende udvalg

---

| 21.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/6 |
| --- | --- | --- | --- |

21.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/6

---

Udtalelse afgivet af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på dets møde den 1. juli 2019 om et udkast til afgørelse i sag AT.37956(2) — Ronds à Beton

Referent: Østrig

(2020/C 312/05)

1.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at forældelsesfristen ikke er udløbet.

2.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at afgørelsesudkastets adressater bør pålægges en bøde.

3.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i bødernes grundbeløb.

4.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at grundbeløbet bør forhøjes som følge af en skærpende omstændighed for en af parterne.

5.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at formildende omstændigheder gør sig gældende for to af parterne, fordi de i en begrænset periode ikke deltog i en del af overtrædelsen.

6.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i, at en ekstraordinær formildende omstændighed gør sig gældende i denne sag.

7.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i beløbet for den ekstraordinære formildende omstændighed.

8.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i beløbet for bødenedsættelsen på grundlag af Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager fra 1996 for en af parterne.

9.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) er enigt med Kommissionen i de endelige bødebeløb.

10.

Det rådgivende udvalg (fire medlemsstater) henstiller, at dets udtalelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

---

| 21.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/7

---

Høringskonsulentens endelige rapport (1)

Sag AT.37956 — Armeringsstænger

(2020/C 312/06)

(1)

Udkastet til afgørelse har til formål at genvedtage Kommissionens tidligere beslutning af 30. september 2009 (»beslutningen fra 2009«) (2) — annulleret af Domstolen i 2017, som selv var en genvedtagelse af Kommissionens tidligere beslutning af 17. december 2002 (»beslutningen fra 2002«) (3) – annulleret af Retten i 2007.

(2)

| 1. | Alfa Acciai S.p.A. (»Alfa«) |
| --- | --- |

1.

Alfa Acciai S.p.A. (»Alfa«)

| 2. | Feralpi Holding S.p.A. (»Feralpi«) |
| --- | --- |

2.

Feralpi Holding S.p.A. (»Feralpi«)

| 3. | Ferriere Nord S.p.A. (»Ferriere Nord«) |
| --- | --- |

3.

Ferriere Nord S.p.A. (»Ferriere Nord«)

| 4. | Partecipazioni Industriali S.p.A. in Amministrazione Straordinaria — tidligere Riva Fire S.p.A. (»Partecipazioni Industriali«) samt |
| --- | --- |

4.

Partecipazioni Industriali S.p.A. in Amministrazione Straordinaria — tidligere Riva Fire S.p.A. (»Partecipazioni Industriali«) samt

| 5. | Ferriera Valsabbia S.p.A. og Valsabbia Investimenti S.p.A. (under ét »Valsabbia«). |
| --- | --- |

5.

Ferriera Valsabbia S.p.A. og Valsabbia Investimenti S.p.A. (under ét »Valsabbia«).

(3)

| — | Beslutningen fra 2002 var rettet til italienske producenter af armeringsstænger og den italienske sammenslutning af stålproducenter Federacciai. Beslutningen blev annulleret af Retten den 25. oktober 2007, fordi retsgrundlaget for beslutningen, dvs. EKSF-traktatens artikel 65, ikke længere var i kraft på tidspunktet for dens vedtagelse (5). Beslutningen fra 2002 er trådt i kraft med hensyn til Federacciai, som ikke indgav et annullationssøgsmål ved Retten. |
| --- | --- |

—

Beslutningen fra 2002 var rettet til italienske producenter af armeringsstænger og den italienske sammenslutning af stålproducenter Federacciai. Beslutningen blev annulleret af Retten den 25. oktober 2007, fordi retsgrundlaget for beslutningen, dvs. EKSF-traktatens artikel 65, ikke længere var i kraft på tidspunktet for dens vedtagelse (5). Beslutningen fra 2002 er trådt i kraft med hensyn til Federacciai, som ikke indgav et annullationssøgsmål ved Retten.

| — | Med sin beslutning fra 2009 vedtog Kommissionen igen en beslutning om overtrædelse og pålæggelse af bøder til otte virksomheder, der havde påklaget beslutningen fra 2002 (6). De nedlagde alle påstand om annullation af beslutningen fra 2009 ved Retten, som stadfæstede beslutningen og indrømmede to virksomheder mindre nedsættelser af bøden (»dommene af 9. december 2014«) (7). Fem af de otte virksomheder appellerede dommene af 9. december 2014. Beslutningen fra 2009 er trådt i kraft med hensyn til de tre virksomheder, som ikke appellerede dommene af 9. december 2014 (8). |
| --- | --- |

—

Med sin beslutning fra 2009 vedtog Kommissionen igen en beslutning om overtrædelse og pålæggelse af bøder til otte virksomheder, der havde påklaget beslutningen fra 2002 (6). De nedlagde alle påstand om annullation af beslutningen fra 2009 ved Retten, som stadfæstede beslutningen og indrømmede to virksomheder mindre nedsættelser af bøden (»dommene af 9. december 2014«) (7). Fem af de otte virksomheder appellerede dommene af 9. december 2014. Beslutningen fra 2009 er trådt i kraft med hensyn til de tre virksomheder, som ikke appellerede dommene af 9. december 2014 (8).

| — | Sidstnævnte blev tilsidesat af Domstolen den 21. september 2017, som annullerede beslutningen fra 2009 med hensyn til appellanterne. Domstolen fastslog, at beslutningen fra 2009 tilsidesatte væsentlige formforskrifter fastlagt i forordning (EF) nr. 1/2003 og forordning (EF) nr. 773/2004 (9), idet der ikke var blevet afholdt en mundtlig høring vedrørende sagens realitet, som konkurrencemyndighederne i medlemsstaterne var blevet indbudt til. Konkurrencemyndighederne i medlemsstaterne var således ikke blevet indbudt til at deltage i den første mundtlige høring den 13. juni 2002, som vedrørte sagens realitet, og som fandt sted inden EKSF-traktatens udløb (10). De blev indbudt til den anden mundtlige høring den 30. september 2002, men denne mundtlige høring vedrørte kun de juridiske konsekvenser af EKSF-traktatens udløb for procedurens fortsættelse. |
| --- | --- |

—

Sidstnævnte blev tilsidesat af Domstolen den 21. september 2017, som annullerede beslutningen fra 2009 med hensyn til appellanterne. Domstolen fastslog, at beslutningen fra 2009 tilsidesatte væsentlige formforskrifter fastlagt i forordning (EF) nr. 1/2003 og forordning (EF) nr. 773/2004 (9), idet der ikke var blevet afholdt en mundtlig høring vedrørende sagens realitet, som konkurrencemyndighederne i medlemsstaterne var blevet indbudt til. Konkurrencemyndighederne i medlemsstaterne var således ikke blevet indbudt til at deltage i den første mundtlige høring den 13. juni 2002, som vedrørte sagens realitet, og som fandt sted inden EKSF-traktatens udløb (10). De blev indbudt til den anden mundtlige høring den 30. september 2002, men denne mundtlige høring vedrørte kun de juridiske konsekvenser af EKSF-traktatens udløb for procedurens fortsættelse.

(4)

Ved brev af 15. december 2017 til hver af parterne forklarede Generaldirektoratet for Konkurrence (»GD Konkurrence«) dets konklusioner af dommene af 21. september 2017 og det grundlag, hvorpå det ville genåbne proceduren med henblik på at nå frem til en endelig afgørelse af sagen. I brevet forklaredes det, at sagen, jf. Domstolens dom i Limburgse Vinyl Maatschappij m.fl. mod Kommissionen (»PVC II-dommen«), efter en annullation af Kommissionens afgørelse kunne genåbnes fra det punkt, hvor procedurefejlen blev konstateret (11). I den foreliggende sag påvirkede annullationen af beslutningen fra 2002 ikke de forberedende retsakter til beslutningen, men kun den mundtlige høring. I de samme breve blev beslutningens adressater følgelig opfordret til at tilkendegive, om de ønskede at deltage i en ny mundtlig høring, som også omhandlede sagens realitet. Alle parterne svarede den 1. februar 2018 og tilkendegav, at de ønskede at deltage i den nye mundtlige høring.

(5)

Ved efterfølgende breve af 22. marts og 13. april 2018 præciserede GD Konkurrence, at det korrekte retsgrundlag for vurderingen af overtrædelsen var EKSF-traktatens artikel 65, mens forordning (EF) nr. 1/2003 var det korrekte retsgrundlag for så vidt angår proceduren efter EKSF-traktatens udløb. I brevene præciseres det yderligere, at Kommissionen, hvis der blev vedtaget en ny afgørelse om pålæggelse af bøder i denne sag, ville følge 1998-retningslinjerne for bødeberegning og betragtningerne i dens breve af 30. juni 2008 (dvs. at den ikke ville pålægge bøder, der ville være højere end bøderne pålagt i 2002).

(6)

Efter anmodning fra Alfa og Valsabbia oplyste GD Konkurrence parterne, at konkurrencemyndighederne i medlemsstaterne inden den nye høring havde modtaget klagepunktsmeddelelsen, den supplerende klagepunktsmeddelelse og deres respektive svar sammen med brevene af 15. december 2017, svarene på disse breve og brevene af 22. marts 2018.

(7)

Den nye mundtlige høring fandt sted den 23. april 2018 med deltagelse af fire af de fem parter: Alfa, Feralpi, Ferriere Nord og Valsabbia.

(8)

Partecipazioni Industriali deltog ikke i den nye mundtlige høring (12). Efter dennes anmodning tillod jeg imidlertid Partecipazioni Industriali at indgive skriftlige bemærkninger i stedet for et mundtligt indlæg inden for den frist, der var fastsat for den nye mundtlige høring. Partecipazioni Industriali indgav disse skriftlige bemærkninger den 24. april 2018. Den 7. maj 2018 indgav Feralpi et nyt skriftligt indlæg i tillæg til virksomhedens deltagelse i den nye mundtlige høring.

(9)

Konkurrencemyndighederne i medlemsstaterne blev indbudt til den nye mundtlige høring, og seks af dem var repræsenteret under den nye mundtlige høring (13).

(10)

Nogle parter har hævdet, at den nye mundtlige høring, som blev afholdt den 23. april 2018, ikke kunne afhjælpe problemet med den manglende mundtlige høring vedrørende sagens realitet i 2002, som konkurrencemyndighederne i medlemsstaterne var blevet indbudt til, fordi de mundtlige høringer i 2002 også involverede de tre andre virksomheder og den sammenslutning af virksomheder, til hvem klagepunktsmeddelelsen, beslutningen fra 2002 og beslutningen fra 2009 også var rettet. Dette argument er efter min opfattelse ikke overbevisende, da en klagepunktsmeddelelses adressat ikke har ret til en mundtlig høring under tilstedeværelse af klagepunktsmeddelelsens øvrige adressater (14).

(11)

Med henvisning til generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen (15) og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis (16) har alle parterne i deres skriftlige og mundtlige bemærkninger kritiseret den uforholdsmæssig lange varighed — omkring 18 år — af denne procedure og nedlagt påstand om, at deres grundlæggende ret til at få deres sag behandlet inden for en rimelig frist — som er nedfældet i artikel 41, stk. 1, og artikel 47, stk. 2, i chartret om grundlæggende rettigheder — er blevet tilsidesat. Ifølge parterne havde Kommissionen ikke beføjelse til at genåbne proceduren, fordi dens uforholdsmæssig lange varighed og behovet for at genvedtage den samme beslutning to gange alene skyldtes fejl begået af Kommissionen selv. Hvis Kommissionen alligevel beslutter at vedtage en tredje afgørelse om forbud, bør den nedsætte bøderne betydeligt for at afspejle procedurens uforholdsmæssig lange varighed.

(12)

Spørgsmålet om respekten for parternes grundlæggende ret til at få deres sag behandlet inden for en rimelig frist, en ret, der er anerkendt som et generelt EU-retligt princip i Domstolens praksis, og som er udtrykt i artikel 41, stk. 1, og artikel 47, stk. 2, i chartret om grundlæggende rettigheder, kræver bestemt nøje overvejelse i denne sag.

(13)

Hvis alle faser i de administrative og retslige procedurer medregnes, er den absolutte varighed af procedurerne i denne sag, som blev indledt med Kommissionens inspektioner mellem oktober og december 2000, uden tvivl usædvanlig lang. Der er således allerede gået mere end 18 år. Eftersom Domstolen i dommene af 21. september 2017 ikke behandlede en række klager over Rettens domme, for så vidt som sidstnævnte domme stadfæstede beslutningen fra 2009, vil i det mindste nogle af parterne sandsynligvis udøve deres ret til at få en tredje afgørelse, der vedtages af Kommissionen, prøvet ved Retten og Domstolen. Hvis det antages, at denne tredje runde af domstolsprøvelse vil føre til en endelig afslutning af de administrative og retslige procedurer i sagen, kan der til den tid nemt være gået 22-23 år.

(14)

Domstolen har fastslået, at spørgsmålet om, hvorvidt sagsbehandlingstiden er rimelig, skal vurderes på grundlag af bl.a. omstændighederne i den enkelte sag, herunder navnlig sagens betydning for den pågældende, dens kompleksitet samt parternes og de kompetente myndigheders adfærd (17).

(15)

Den omstændighed, at forældelsesfristen for pålæggelse af sanktioner, jf. artikel 25 i forordning (EF) nr. 1/2003, endnu ikke er udløbet, besvarer ikke spørgsmålet (18).

(16)

Den urimeligt lange sagsbehandlingstid kan muligvis ikke kun tilskrives den uforholdsmæssig lange varighed af en eller flere faser i proceduren, men også de administrative og retslige procedurers samlede varighed (19).

(17)

Det kan ikke gøres gældende, at Kommissionen kun bør tage varigheden af sine egne procedurer i betragtning. Artikel 41, stk. 1, og artikel 47, stk. 2, i chartret om grundlæggende rettigheder konkretiserer faktisk det samme processuelle princip, nemlig at parterne har ret til at få deres sag afgjort inden for en rimelig frist (20). Det eneste, der betyder noget for de berørte virksomheder, er, hvornår der tages endelig stilling til deres »sag«, og at det er et upartisk organ, der gør det (21).

(18)

Kommissionen kan ikke fraskrive sig hele ansvaret for den samlede sagsbehandlingstid, herunder de retslige faser, fordi foreneligheden af et system, hvor Kommissionen optræder både som undersøger og beslutningstager i første instans i kartelsager, med de grundlæggende rettigheder afhænger af, at parterne har mulighed for at få Kommissionens afgørelser prøvet ved EU's retsinstanser (22).

(19)

Der er i denne sag utvivlsomt en reel risiko for, at Domstolen vil vurdere, at den samlede sagsbehandlingstid, herunder de to faser ved Retten efter beslutningen fra 2002 og beslutningen fra 2009, er urimeligt lang. Spørgsmålet er derefter, hvordan dette kan løses mest hensigtsmæssigt.

(20)

Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol har fastslået, at en overskridelse af en rimelig sagsbehandlingstid er en rettergangsfejl, der udgør en tilsidesættelse af en grundlæggende rettighed, hvilket skal give den berørte part adgang til effektive retsmidler, der giver vedkommende en passende oprejsning (23).

(21)

Domstolen har ofte skullet afgøre, hvilket retsmiddel Retten eller Domstolen selv burde indrømme, hvis Retten eller Domstolen fastslår, at de administrative og/eller retslige procedurer i en kartelsag har været urimeligt langstrakte.

(22)

Domstolen har konsekvent fastslået, at Retten eller Domstolen kun kan annullere en beslutning eller afgørelse vedtaget af Kommissionen om en overtrædelse af artikel 101 eller 102 TEUF og pålæggelse af bøder for en sådan overtrædelse, hvis det er godtgjort, at den administrative eller retslige procedures urimelige varighed har påvirket de pågældende virksomheders ret til kontradiktion (24).

(23)

Abstrakte og upræcise påstande fra de berørte virksomheder om, at deres ret til forsvar blev tilsidesat, er ikke nok. Det skal godtgøres, at virksomhedens mulighed for at forsvare sig er blevet påvirket, f.eks. at personer i virksomheden, som kunne give en diskulperende forklaring af bevismaterialerne i Kommissionens sagsakter, ikke længere var i live eller tilgængelige på det tidspunkt, hvor virksomheden fik forsinket adgang til Kommissionens sagsakter, men at disse personer ville have været tilgængelige, hvis adgangen til sagsakterne ikke havde været forsinket (25).

(24)

Hvis det ikke er godtgjort, at virksomhedens mulighed for at forsvare sig er blevet påvirket, har Domstolen altid vurderet, at Retten eller Domstolen kun kunne træffe afgørelse om finansiel kompensation. Mens denne kompensation ifølge ældre retspraksis kunne tiltrædes af Retten eller Domstolen i form af en bødenedsættelse, som Domstolen har truffet afgørelse om under sin fulde prøvelsesret i henhold til artikel 261 TEUF (26), er et særskilt erstatningssøgsmål indbragt af den berørte virksomhed i henhold til artikel 268 TEUF sammenholdt med artikel 340 TEUF, stk. 2 (27), en mere effektiv afhjælpning.

(25)

I den foreliggende sag er jeg ikke blevet forelagt dokumentation for, at sagsbehandlingstidens urimelige varighed har påvirket parternes mulighed for at forsvare sig. Den første administrative fase i sagen, som førte til beslutningen fra 2002, var relativt hurtig, og parterne havde fuld adgang til sagsakterne på daværende tidspunkt. Under den nye mundtlige høring den 23. april 2018 og i de forskellige skriftlige indlæg, der er indgivet siden sagens genåbning efter brevene af 15. december 2017, har parterne ikke godtgjort, at deres mulighed for at forsvare sig er blevet påvirket. Tværtimod bekræfter de argumenter om realiteten, der blev fremsat under den nye mundtlige høring og i nogle af disse skriftlige indlæg, parternes evne til at forsvare sig.

(26)

Parterne hævder ikke desto mindre, at Kommissionen i den konkrete sag, hvor deres grundlæggende ret til at få deres sag behandlet inden for en rimelig frist muligvis allerede er blevet tilsidesat, har pligt til straks at opgive sagen med henblik på at undgå bevidst at forlænge den allerede uforholdsmæssig lange sagsbehandlingstid og derved forlænge overtrædelsen af parternes grundlæggende ret.

(27)

Jeg kan ikke følge parternes argumenter i deres endelige konklusion, men parterne har efter min opfattelse ret i, at den situation, som Kommissionen nu befinder sig i i den foreliggende sag, adskiller sig fra den situation, som retspraksis, jf. punkt 21-24 ovenfor, vedrører.

(28)

Retspraksis, jf. punkt 21-24 ovenfor, vedrører den afhjælpning, som Retten eller Domstolen bør træffe afgørelse om, hvis Retten eller Domstolen fastslår, at de administrative og/eller retslige procedurer i en kartelsag har været urimeligt langstrakte, mens det spørgsmål, som Kommissionen stilles i den foreliggende sag, er, om den bør fortsætte sagen og vedtage en ny, tredje afgørelse, som parterne med den deraf følgende domstolsprøvelse har ret til, men som nemt vil forlænge den allerede langstrakte sag med endnu fire eller fem år (se punkt 13 ovenfor).

(29)

En vigtig forskel er, at Kommissionen ikke har pligt til at genåbne sagen efter en annullation af en tidligere afgørelse om en overtrædelse af kartel- og monopolreglerne og pålæggelse af bøder på grund af proceduremæssige formaliteter, og den har heller ikke pligt til at fortsætte en sådan genåbnet procedure, indtil en ny afgørelse er vedtaget.

(30)

Ligesom Kommissionen har brede skønsbeføjelser til at afgøre, om den vil indlede undersøgelse af en mulig overtrædelse af kartel- og monopolreglerne, og om den vil fortsætte sine undersøgelser indtil vedtagelsen af en første afgørelse om en overtrædelse af kartel- og monopolreglerne og pålæggelse af bøder (28), har den også brede skønsbeføjelser til at afgøre, om den vil genåbne proceduren efter en annullation på grund af proceduremæssige formaliteter af den første afgørelse, og om den vil fortsætte den genåbnede procedure indtil vedtagelsen af en anden afgørelse. Hvis denne anden afgørelse igen annulleres på grund af proceduremæssige formaliteter, har Kommissionen igen brede skønsbeføjelser til at afgøre, om den vil genåbne proceduren, og om den vil fortsætte den genåbnede procedure indtil vedtagelsen af en tredje afgørelse.

(31)

Jeg er imidlertid uenig i parternes synspunkt om, at Kommissionen i den foreliggende situation, hvor der er en reel risiko for, at Domstolen vil konstatere, at den samlede sagsbehandlingstid allerede er urimeligt lang, fortaber disse skønsbeføjelser og automatisk har pligt til at afbryde proceduren. Dette synspunkt lægger ensidigt al vægt på behovet for at beskytte parternes ret til at få deres sag behandlet inden for en rimelig frist i henhold til chartret om grundlæggende rettigheder og tilsidesætter fuldstændigt nødvendigheden af at gennemføre EU's konkurrenceregler, som er et af traktaternes grundlæggende mål (29).

(32)

I en situation som den foreliggende har Kommissionen efter min opfattelse pligt til, når den udøver sit skøn med hensyn til, om proceduren skal genåbnes, og om en sådan procedure skal fortsættes indtil vedtagelsen af en ny afgørelse om overtrædelse af kartel- og monopolreglerne og pålæggelse af bøder, at tage hensyn til og lægge behørig vægt på den mulige tilsidesættelse af parternes grundlæggende ret til at få deres sag behandlet inden for en rimelig frist, som allerede er sket, og afgørelsens yderligere betydning for beskyttelsen af parternes grundlæggende ret.

(33)

Dette betyder, at Kommissionen, inden den vedtager en ny, tredje afgørelse i denne sag, under hensyntagen til sagens omstændigheder skal undersøge, om det bidrag, som vedtagelsen af en sådan tredje afgørelse yder til målet om at gennemføre EU's konkurrenceregler, opvejes af betydningen af dette sagsforløb for beskyttelsen af parternes rettigheder i henhold til chartret om grundlæggende rettigheder.

(34)

Hvis disse overvejelser viser, at det bidrag, som vedtagelsen af en ny, tredje afgørelse, yder til målet om at gennemføre EU's konkurrenceregler, opvejer betydningen af dette sagsforløb for beskyttelsen af parternes grundlæggende rettigheder i henhold til chartret, kan Kommissionen vedtage en sådan tredje afgørelse. For at afhjælpe den mulige tilsidesættelse af parternes grundlæggende ret, skal Kommissionen da efter min opfattelse indrømme parterne en bødenedsættelse. Bødenedsættelsens størrelse skal afspejle sagens realiteter, herunder det forhold, at sagens udstrakte varighed på ingen måde kan tilskrives parterne (30).

(35)

Udkastet til afgørelse opfylder efter min opfattelse disse krav. Det konkluderes netop, at vedtagelsen af en tredje afgørelse om pålæggelse af bøder under hensyntagen til alle sagens særlige omstændigheder samlet set er begrundet, men at der bør indrømmes en bødenedsættelse på 50 % på grund af den lange sagsbehandlingstid. Selv om Domstolen konstaterer, at sagsbehandlingstiden i denne sag er urimeligt lang, vil denne nedsættelse umiddelbart være en rimelig afhjælpning (31).

(36)

Sammenlignet med beslutningen fra 2009 tages der i udkastet til afgørelse, ud over den nedsættelse på 50 %, der er nævnt i punkt 35 ovenfor, hensyn til dommene af 9. december 2014, som nedsætter grundbeløbet for bøderne til Partecipazioni Industriali og Ferriere Nord med henholdsvis 3 % og 6 % (32). Som følge af Partecipazioni Industrialis finansielle situation anvendes der i udkastet til afgørelse desuden ikke en afskrækkelsesfaktor for Partecipazioni Industriali, og virksomhedens bøde fastsættes til 0 EUR efter anvendelsen af loftet på 10 % i henhold til artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003.

(37)

Jeg har i overensstemmelse med artikel 16 i afgørelse 2011/695/EU undersøgt, om udkastet til afgørelse kun omhandler klagepunkter, hvortil parterne har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger, og konkluderet, at det er tilfældet i denne sag.

(38)

Jeg finder overordnet set, at alle de processuelle rettigheder er blevet overholdt i denne sag.

Bruxelles, den 1. juli 2019.

Wouter WILS

---

(1)  I henhold til artikel 16 og 17 i afgørelse 2011/695/EU vedtaget af formanden for Europa-Kommissionen af 13. oktober 2011 om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager (EUT L 275 af 20.10.2011, s. 29) (»afgørelse 2011/695/EU«).

1

(2)  Kommissionens beslutning C(2009) 7492 endelig af 30. september 2009 om en tilsidesættelse af EKSF-traktatens artikel 65 (COMP/37.956 — Rundt armeringsstål, Ny vedtagelse) ændret ved Kommissionens beslutning C(2009) 9912 endelig af 8. december 2009 om en tilsidesættelse af EKSF-traktatens artikel 65 (sag COMP/37.956 — Rundt armeringsstål, Ny vedtagelse), resumé (EUT C 98 af 30.3.2011, s. 16). Høringskonsulentens endelige rapport af 22. september 2009 i sag COMP/37.956 — Rundt armeringsstål (»armeringsstænger«)/ny vedtagelse (EUT C 98 af 30.3.2011, s. 14).

2

(3)  Kommissionens beslutning 2006/894/EF af 17. december 2002 om en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65 mod Alfa Acciai SpA, Feralpi Siderurgica SpA, Ferriere Nord SpA, IRO Industrie Riunite Odolesi SpA, Leali SpA, Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA in liquidazione (under likvidation), Lucchini SpA, Siderpotenza SpA, Riva Acciaio SpA, Valsabbia Investimenti SpA, Ferriera Valsabbia SpA og sammenslutningen af italienske stålvirksomheder Federacciai (Federazione delle Imprese Siderurgiche Italiane) (sag C.37.956 — Rundt armeringsstål) (EUT L 353 af 13.12.2006, s. 1). Høringskonsulentens endelige rapport af 9. december 2002 i sag COMP/37.956 — Rundt armeringsstål (EUT C 303 af 13.12.2006, s. 2).

3

(4)  Domme i Feralpi Holding mod Kommissionen (C-85/15 P, EU:C:2017:709), Ferriera Valsabbia, Valsabbia Investimenti mod Kommissionen (C-86/15 P) og Alfa Acciai mod Kommissionen (C-87/15 P, EU:C:2017:717), Ferriere Nord mod Kommissionen (C-88/15 P, EU:C:2017:716) og Riva Fire mod Kommissionen (C-89/15 P, EU:C:2017:713).

4

(5)  Domme i SP, Leali, Acciaerie e Ferriere Leali Luigi, IRO, Lucchini, Ferriera Valsabbia, Valsabbia Investimenti og Alfa Acciai mod Kommissionen (T-27/03, T-46/03, T-58/03, T-79/03, T-80/03, T-97/03 og T-98/03, EU:T:2007:317), Riva Acciaio mod Kommissionen (T-45/03, EU:T:2007:318), Feralpi Siderurgica mod Kommissionen (T-77/03, EU:T:2007:319) og Ferriere Nord mod Kommissionen (T-94/03, EU:T:2007:320). EKSF-traktaten blev undertegnet i 1952 med en varighed på 50 år og udløb den 23. juli 2002.

5

(6)  Dvs. 1) Alfa Acciai S.p.A, 2) Feralpi Holding S.p.A. (tidligere Feralpi Siderurgica S.p.A.), 3) Ferriere Nord S.p.A., 4) IRO Industrie Riunite Odolesi S.p.A., 5) Leali S.p.A. og Acciaierie e Ferriere Leali Luigi S.p.A. in liquidazione, 6) Lucchini S.p.A. og S.P. S.p.A. in liquidazione (tidligere Siderpotenza S.p.A.), 7) Riva Fire S.p.A. (tidligere Riva Acciaio S.p.A.) samt 8) Ferriera Valsabbia S.p.A. og Valsabbia Investimenti S.p.A.

6

(7)  Domme i Leali og Acciaierie e Ferriere Leali Luigi mod Kommissionen (T-489/09, T-490/09 og T-56/10, EU:T:2014:1039), IRO mod Kommissionen (T-69/10, EU:T:2014:1030), Feralpi mod Kommissionen (T-70/10, EU:T:2014:1031), Riva Fire mod Kommissionen (T-83/10, EU:T:2014:1034), Alfa Acciai mod Kommissionen (T-85/10, EU:T:2014:1037), Ferriere Nord mod Kommissionen (T-90/10, EU:T:2014:1035), Lucchini mod Kommissionen (T-91/10, EU:T:2014:1033) samt Ferriera Valsabbia og Valsabbia Investimenti mod Kommissionen (T-92/10, EU:T:2014:1032). Retten indrømmede Riva Fire en bødenedsættelse på 3 % og Ferriere Nord en bødenedsættelse på 6 %.

7

(8)  De tre virksomheder, som ikke appellerede dommen, er IRO Industrie Riunite Odolesi S.p.A. (»IRO«), Ferriere Leali Luigi S.p.A. (»Leali«) og Lucchini S.p.A. — tidligere Siderpotenza S.p.A. (»Lucchini«). Se også dom i Lucchini mod Kommissionen (T-185/18, EU:T:2019:298).

8

(9)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1) (»forordning (EF) nr. 1/2003«) og Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til artikel 81 og 82 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 18) (»forordning (EF) nr. 773/2004«).

9

(10)  En sådan deltagelse var ikke foreskrevet i EKSF-traktaten, hvorefter Kommissionen havde enekompetence til at anvende konkurrencereglerne.

10

(11)  Dom i Limburgse Vinyl Maatschappij m.fl. mod Kommissionen (C 238/99 P, C 244/99 P, C 245/99 P, C 247/99 P, C 250/99 P til C 252/99 P og C 254/99 P, EU:C:2002:582, præmis 70-76).

11

(12)  De ekstraordinære kommissærer i Partecipazioni Industriali afviste invitationen til at deltage i den nye mundtlige høring. I henhold til artikel 14, stk. 4 og 5, i forordning (EF) nr. 773/2004 kunne Partecipazioni Industriali ikke alene være repræsenteret af virksomhedens eksterne advokater under den mundtlige høring (se dom i Badische Anilin- & Soda-Fabrik mod Kommissionen (49/69, EU:C:1972:71, præmis 11).

12

(13)  Mens indbydelsen til konkurrencemyndighederne i medlemsstaterne udgør en væsentlige formforskrift, har konkurrencemyndighederne i medlemsstaterne ikke pligt til at deltage i den mundtlige høring (se dom i Servier mod Kommissionen (T-691/14, EU:T:2018:922, præmis 163).

13

(14)  Dom i Cimenteries CBR m.fl. mod Kommissionen (T-25/95 osv., EU:T:2000:77, præmis 697), og generaladvokat Darmons forslag til afgørelse i Ahlström Osakeyhtiö m.fl. mod Kommissionen (C-89/85 osv., EU:C:1988:258, punkt 155).

14

(15)  Generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen (C-109/10 P, EU:C:2011:256).

15

(16)  Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol domme i Eckle mod Tyskland, nr. 8130/78, præmis 76, Gorou mod Grækenland, nr. 12686/03, præmis 46, og Kakamoukas m.fl. mod Grækenland, nr. 38311/02, præmis 32. Alfa og Valsabbia henviste også til sagen Neumeister mod Østrig, nr. 1936/63, og Rouille mod Frankrig, nr. 50268/99.

16

(17)  Se generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen, jf. note 15 ovenfor, punkt 237, og den deri nævnte retspraksis.

17

(18)  Generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen, jf. note 15 ovenfor, punkt 347.

18

(19)  Generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen, jf. note 15 ovenfor, punkt 238 og 239.

19

(20)  Generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen, jf. note 15 ovenfor, punkt 240.

20

(21)  Generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen, jf. note 15 ovenfor, punkt 240.

21

(22)  Se dom i Schindler mod Kommissionen (C-501/11 P, EU:C:2013:522, præmis 34).

22

(23)  Kudla mod Polen, nr. 30210/96, præmis 150-156. Se også dom i Groupe Gascogne mod Kommissionen, C-58/12 P, EU:C:2013:770, præmis 72.

23

(24)  Dom i Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied mod Kommissionen (C-105/04 P, EU:C:2006:592, præmis 42 og 43) og generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen, jf. note 15 ovenfor, punkt 250-262.

24

(25)  Dom i Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied, jf. note 24 ovenfor, præmis 56 og 49, og generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen, jf. note 15 ovenfor, punkt 312-320.

25

(26)  Dom i Baustahlgewebe mod Kommissionen (C-185/95 P, EU:C:1998:608, præmis 48).

26

(27)  Domme i Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland mod Kommissionen (C-385/07 P, præmis 195), Groupe Gascogne mod Kommissionen (jf. 23 ovenfor, præmis 81-83), Bolloré mod Kommissionen (C-414/12 P, EU:C:2014:301, præmis 106) og CEPSA mod Kommissionen (C-608/13 P, EU:C:2016:414, præmis 71).

27

(28)  Eksistensen af disse brede skønsbeføjelser fremgår af ordlyden af artikel 7 og artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003, hvorefter Kommissionen »kan« vedtage sådanne afgørelser, af retspraksis vedrørende klageres rettigheder (se dom i Ufex m.fl. mod Kommissionen, (C-119/97 P, EU:C:1999:116, præmis 86-92), og af dommen i Masterfoods-sagen (C-344/98, EU:C:2000:689).

28

(29)  Udtalelse 2/13 (Unionens tiltrædelse af EMRK) fra Domstolen (EU:C:2014:2454, punkt 172) og generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen, jf. note 15 ovenfor, punkt 328.

29

(30)  Af de grunde, der er anført i punkt 18 ovenfor, kan det forhold, at parterne har udøvet deres ret til at få beslutningen fra 2002 og beslutningen fra 2009 prøvet ved EU's retsinstanser, ikke lægges parterne til last.

30

(31)  Jf. generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i Solvay mod Kommissionen, jf. fodnote 15 ovenfor, punkt 357.

31

(32)  Se punkt 3 og fodnote 7 ovenfor.

32

---

| 21.9.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/13 |
| --- | --- | --- | --- |

21.9.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/13

---

RESUMÉ AF KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 4. juli 2019

om en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65

(Sag AT.37956)

(meddelt under C(2019) 4969)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

Bekendtgørelse fra EFTA-Tilsynsmyndigheden

(2020/C 312/07)

Den 4. juli 2019 vedtog Kommissionen en afgørelse om en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65. I overensstemmelse med artikel 30 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (1)
  offentliggør Kommissionen hermed parternes navne og afgørelsens hovedindhold, herunder de pålagte sanktioner. Der tages hensyn til virksomhedernes berettigede interesse i, at deres forretningshemmeligheder ikke afsløres.

1.   INDLEDNING

| (1) | Den pågældende overtrædelse vedrører artikel 65 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF-traktaten) på området for rundt armeringsstål i Italien og har allerede været genstand for to tidligere kommissionsbeslutninger. |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Den første beslutning (2), der blev vedtaget den 17. december 2002, blev annulleret af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans ved dom af 25. oktober 2007 (3) på grund af ukorrekt angivelse af det anvendte retsgrundlag. Den anden beslutning, der blev vedtaget den 30. september 2009 (4), og som blev suppleret med en berigtigelse den 8. december 2009 (5), blev først bekræftet af Den Europæiske Unions Ret i 2014 og derefter annulleret af Domstolen ved dom af 21. september 2017 (6) om anbringenderne vedrørende tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter. |
| --- | --- |

(2)

| (3) | Denne afgørelse er rettet til fem italienske virksomheder, der omfatter seks selskaber: Alfa Acciai SpA ("Alfa"), Feralpi Holding SpA ("Feralpi"), Ferriere Nord SpA ("Ferriere Nord"), Partecipazioni Industriali SpA in Amministrazione Straordinaria ("Partecipazioni Industriali" eller "Riva"), Valsabbia Investimenti SpA og Ferriera Valsabbia SpA ("Valsabbia" til angivelse af den ene eller den anden af de juridiske personer, der er stiftet under navnet Valsabbia Investimenti SpA og under navnet Ferriera Valsabbia SpA). Den aftale, som de deltog i, varede fra den 6. december 1989 til den 4. juli 2000. |
| --- | --- |

(3)

2.   SAGSFREMSTILLING

2.1.   Sagsforløb

| (4) | På basis af de oplysninger, der var blevet indsamlet under kontrolundersøgelserne hos producenterne af rundt armeringsstål, og deres svar på de anmodninger om oplysninger, som var blevet sendt til dem i henhold til EKSF-traktatens artikel 47, iværksatte Kommissionen den 26. marts 2002 en procedure efter EKSF-traktatens artikel 65 og vedtog den klagepunktsmeddelelse, der i henhold til EKSF-traktatens artikel 36 rettes til adressaterne for beslutningen. |
| --- | --- |

(4)

| (5) | Under sagsbehandlingen henvendte Ferriere Nord sig til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 18. juli 1996 (7) om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager ("samarbejdsmeddelelsen"). |
| --- | --- |

(5)

| (6) | Klagepunktsmeddelelsens adressater fremlagde deres skriftlige bemærkninger til sagen og bad om tilladelse til at fremlægge dem mundtligt for høringskonsulenten på den høring, der fandt sted den 13. juni 2002. |
| --- | --- |

(6)

| (7) | Den 13. august 2002 sendte Kommissionen en yderligere klagepunktsmeddelelse til de samme adressater for at gøre dem opmærksomme på, hvordan den ville gå videre i sagen efter EKSF-traktatens udløb. Høringskonsulenten afholdt desuden, under nærværelse af medlemsstaternes repræsentanter, en yderligere høring den 30. september 2002, som alene vedrørte den yderligere klagepunktsmeddelelse. |
| --- | --- |

(7)

| (8) | Sagen kulminerede med vedtagelsen af beslutningen af 17. december 2002 mod otte virksomheder og en sammenslutning af virksomheder, som efterfølgende blev annulleret af Retten i Første Instans den 25. oktober 2007 som følge af de søgsmål, der var blevet indgivet af de otte adressatvirksomheder. Beslutningen trådte dog i kraft for sammenslutningen af virksomheder, der ikke havde indgivet søgsmål. |
| --- | --- |

(8)

| (9) | Annulleringen af beslutningen af 17. december 2002 var udelukkende baseret på den fejlagtige anvendelse af retsgrundlaget (artikel 65, stk. 4 og 5, i EKSF-traktaten, der var udløbet på tidspunktet for beslutningens vedtagelse). Annulleringen af beslutningen gjorde derfor ikke den administrative procedure, der gik forud for vedtagelsen af beslutningen, ugyldig. Ved brev af 30. juni 2008 informerede Kommissionen derfor parterne om, at den havde til hensigt, efter korrektion af retsgrundlaget, at genvedtage den annullerede beslutning. Samtlige parter fremsatte bemærkninger hertil. |
| --- | --- |

(9)

| (10) | Den 30. september 2009 vedtog Kommissionen den anden beslutning i den foreliggende sag. Beslutningen af 30. september 2009 blev ændret ved beslutning af 8. december 2009, da en række bilag fejlagtigt var blevet udeladt af beslutningen af 30. september 2009. |
| --- | --- |

(10)

| (11) | Alle adressaterne for beslutningen af 30. september 2009 iværksatte appel til prøvelse af denne beslutning ved Den Europæiske Unions Ret, som forkastede disse appeller i sine afgørelser fra 2014. |
| --- | --- |

(11)

| (12) | I perioden 20.-24. februar 2015 anlagde Feralpi, Ferriere Nord, Riva og Valsabbia sag ved Domstolen mod de respektive domme fra 2014. |
| --- | --- |

(12)

| (13) | Den 21. september 2017 annullerede Domstolen beslutningen af 30. september 2009, som ændret ved beslutning af 8. december 2009, for så vidt angår de virksomheder, som denne afgørelse er rettet til, og annullerede Rettens domme af 2014 vedrørende appel iværksat af de virksomheder, som nærværende afgørelse er rettet til |
| --- | --- |

(13)

| (14) | Domstolen fastslog, at der forelå en procedurefejl, fordi den første høring vedrørende sagens realitet, der fandt sted den 13. juni 2002, da EKSF-traktaten var i kraft, var blevet afholdt uden deltagelse af repræsentanter for medlemsstaternes konkurrencemyndigheder, mens det andet retsmøde den 30. september 2002, som repræsentanterne for medlemsstaterne var blevet indbudt til i overensstemmelse med de bestemmelser i EF-traktaten, der siden var trådt i kraft, primært vedrørte de retlige konsekvenser af EKSF-traktatens udløb og ikke sagens realitet. |
| --- | --- |

(14)

| (15) | Domstolen konkluderede derfor, at høringen den 13. juni 2002 ikke fuldt ud havde opfyldt de proceduremæssige krav vedrørende vedtagelsen af en beslutning på grundlag af artikel 7, stk. 1, og artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 og artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 773/2004. |
| --- | --- |

(15)

| (16) | For så vidt som begrundelsen for annullationen af beslutningen af 30. september 2009 udelukkende vedrørte en procedurefejl vedrørende afholdelsen af den mundtlige høring og ikke vedrørte nogen af de forberedende retsakter til retsmødet, besluttede Kommissionen i overensstemmelse med fast retspraksis (8) at genoptage proceduren fra det nøjagtige punkt, hvor procedurefejlen havde fundet sted, og gav parterne lejlighed til at fremføre deres synspunkter vedrørende hele sagen under en høring, der skulle afholdes i henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 773/2004. |
| --- | --- |

(16)

| (17) | Den 15. december 2017 sendte Kommissionen derfor en skrivelse til adressaterne for denne afgørelse, hvori den meddelte dem, at den havde til hensigt at genoptage proceduren, og opfordrede dem til at tilkendegive deres interesse i at deltage i en mundtlig høring under overværelse af medlemsstaternes repræsentanter. Skrivelsen gav parterne mulighed for at fremsætte skriftlige bemærkninger til dens indhold. |
| --- | --- |

(17)

| (18) | Alle parter fremsatte skriftlige bemærkninger. Alle parter, bortset fra Partecipazioni Industriali, anmodede også om at blive hørt mundtligt under en høring. Denne høring fandt sted den 23. april 2018. Partecipazioni Industriali fremsendte skriftlige bemærkninger den 24. april 2018. |
| --- | --- |

(18)

| (19) | Alfa, Feralpi, Ferrere Nord og Valsabbia sendte den 4. december 2018 en skrivelse til Kommissionen med forslag om to mulige alternativer til Kommissionens vedtagelse af en afgørelse om pålæggelse af bøder. Kommissionen besvarede dette brev den 12. December 2018. |
| --- | --- |

(19)

2.2.   Individuel deltagelse i overtrædelsen

| (20) | Adressaterne for denne afgørelse deltog i en samlet, kompleks og vedvarende overtrædelse af EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, som havde til formål eller til følge at fastsætte priser, og som dannede grundlag for aftaler om begrænsning af eller kontrol med produktionen eller afsætningen på det italienske marked for armeringsstål i stænger eller ruller. |
| --- | --- |

(20)

| (21) | Mere specifikt fastsatte de virksomheder, som denne afgørelse er rettet til, fra mindst udgangen af 1989 priserne for "størrelsestillæg" for armeringsstål i Italien. Fra april 1992 udvidede disse virksomheder deres beslutninger og deres adfærd til at fastsætte basisprisen for armeringsstål i Italien. Fra samme tidspunkt og indtil udgangen af september 1995 blev kartellet udvidet til også at omfatte betalingsbetingelser. |
| --- | --- |

(21)

| (22) | I 1995 begyndte karteldeltagerne at aftale en nedsættelse eller kontrol af produktion eller afsætning med henblik på at reducere de markedsførte mængder armeringsstål. Nogle af producenterne indførte multilateralt en mere nøjagtig og systematisk gensidig kontrol af de mængder, som de enkelte virksomheder producerede og solgte. |
| --- | --- |

(22)

| (23) | Kommissionen har ikke tilstrækkelige oplysninger til at kunne påvise, at konkurrencereglerne er blevet overtrådt i perioden efter den 4. juli 2000. Det skal understreges, at det ikke nødvendigvis er samtlige virksomheder, der har deltaget i hele ovennævnte adfærd, og at nogle af dem har medvirket i kortere perioder. |
| --- | --- |

(23)

2.3.   Genoptagelse af sagen mod adressatvirksomhederne

| (24) | I den foreliggende sag skal Kommissionens beføjelse til at vedtage en afgørelse udøves ved at afveje den offentlige interesse i at opnå en effektiv håndhævelse af konkurrencereglerne og adressaternes interesse i at opnå det videst mulige retsmiddel for den påståede tilsidesættelse af deres grundlæggende rettigheder på grund af den lange sagsbehandlingstid. |
| --- | --- |

(24)

| (25) | Udfaldet af Kommissionens afvejning af de forskellige interesser viser, at vedtagelsen af en afgørelse om pålæggelse af bøder i den foreliggende sag vil forhindre, at parterne forbliver ustraffede, ved at sikre en afskrækkende virkning og en konsekvent og effektiv anvendelse af konkurrencereglerne. Samtidig tog Kommissionen de særlige omstændigheder i den foreliggende sag i betragtning ved fastsættelsen af de bøder, der skulle pålægges afgørelsens adressater. Adressaterne vil derfor kunne drage fordel af en passende nedsættelse af de bøder, der ellers fandt anvendelse, for at afbøde de mulige konsekvenser af Kommissionens procedurefejl. |
| --- | --- |

(25)

2.4.   Adressater

| (26) | Alfa Acciai SpA er en virksomhed, som ikke kun er ansvarlig for Alfa Acciai SpA's adfærd, men også Alfa Acciai srl's, Acciaierie Megara SpA's (fra 1996) og Acciaierie di Sicilia SpA's adfærd. Alfa deltog i aftalen fra den 6. december 1989 til den 4. juli 2000. I perioden 13. juni 1995 til 12. februar 1996 deltog Alfa imidlertid ikke i den del af kartelaftalen, der bestod i begrænsning af eller kontrol med produktionen eller afsætningen. |
| --- | --- |

(26)

| (27) | Feralpi Holding SpA er Feralpi Siderurgica SpA's retlige efterfølger og er ansvarlig for både Feralpi Siderurgica SpA's egen adfærd og Feralpi Siderurgica Srl's og det tidligere Feralpi Siderurgica SpA's adfærd. Feralpi deltog i aftalen fra den 6. december 1989 til den 27. juni 2000. |
| --- | --- |

(27)

| (28) | Partecipazioni Industriali SpA in Amministrazione Straordinaria er Riva Fire SpA's nye navn og den virksomhed, som er ansvarlig for det tidligere Riva Acciaio SpA's adfærd og for Fire Finanziaria SpA's, Riva Prodotti Siderurgici SpA's, Acciaierie e Ferriere di Galtarossa SpA's og Acciaierie del Tanaro SpA's adfærd. Partecipazioni Industriali deltog i aftalen fra den 6. december 1989 til den 27. juni 2000. I perioden 27. november 1997 til 30. november 1998 deltog virksomheden imidlertid ikke i den del af kartelaftalen, der bestod i begrænsning af eller kontrol med produktionen eller afsætningen. |
| --- | --- |

(28)

| (29) | Valsabbia Investimenti SpA og Ferriera Valsabbia SpA er virksomheder, som er ansvarlige for Valsabbia Investimenti SpA's og Ferriera Valsabbia SpA's adfærd og for det tidligere Ferriera Valsabbia SpA's adfærd samt endda det tidligere Ferriera Valsabbia SpA's adfærd. Faktisk er Valsabbia Investimenti SpA og Ferriera Valsabbia SpA blot de to selskaber, der blev dannet ved opdelingen (den 1. marts 2000) af det tidligere Ferriera Valsabbia SpA. Virksomheden deltog i aftalen fra den 6. december 1989 til den 27. juni 2000. |
| --- | --- |

(29)

| (30) | Ferriere Nord SpA er den samme virksomhed og samme juridiske person med det samme firmanavn, som har været aktiv på området for rundt armeringsstål siden april 1992, og som har deltaget i den adfærd, som ifølge denne afgørelse er en overtrædelse af Fællesskabets konkurrenceregler, som Kommissionen har anfægtet. Ferriere Nord deltog i aftalen fra den 1. april 1993 til den 4. juli 2000. I perioden 13. juni 1995 til 27. september 1998 deltog Ferriere Nord imidlertid ikke i den del af kartelaftalen, der bestod i begrænsning af eller kontrol med produktionen eller afsætningen. |
| --- | --- |

(30)

2.5.   Bøder

| (31) | Bødebeløbet er fastsat på grundlag af retningslinjerne for beregning af bøder fra 1998. |
| --- | --- |

(31)

2.5.1.   
  Grundbeløb

| (32) | Overtrædelsen består i ét komplekst og vedvarende kartel, som har til formål at fastsætte priser og begrænse eller kontrollere produktion eller afsætning, og som på grund af sin art må betragtes som en meget alvorlig overtrædelse af EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1. Kartellet blev udvidet til at omfatte hele Italiens område. Kommissionen finder derfor, at adressaterne har begået en meget alvorlig overtrædelse. Selv om kartellet kun påvirkede det italienske marked, kan overtrædelsens grovhed ikke nedsættes fra meget alvorlig til alvorlig, fordi det også må tages i betragtning, at den italienske produktion var betydelig på tidspunktet for overtrædelsen. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | Uden at det påvirker overtrædelsens meget alvorlige karakter, har Kommissionen dog ved fastsættelsen af bødens grundbeløb taget hensyn til de særlige karakteristika ved denne sag, der vedrører et nationalt marked, som i den relevante periode var underlagt EKSF-traktatens regler, og hvoraf de virksomheder, som beslutningen er rettet til, kun tegnede sig for en begrænset andel i første del af overtrædelsesperioden. |
| --- | --- |

(33)

2.5.1.1.   Forskellig behandling

| (34) | Under kategorien meget alvorlige overtrædelser gør bødeintervallet det muligt at behandle virksomhederne forskelligt og tage hensyn til deres faktiske økonomiske muligheder for at skade konkurrenterne mærkbart og at fastsætte bødens størrelse på et niveau, der har en tilstrækkelig afskrækkende virkning. |
| --- | --- |

(34)

| (35) | Kommissionen mener ikke, at de markedsandele, som denne afgørelses adressater opnåede i det sidste hele år, hvor overtrædelsen blev begået (1999), er karakteristiske for deres faktiske tilstedeværelse på det relevante marked i referenceperioden. Mellem 1990 og 1999 blev disse virksomheders markedsandele praktisk talt tredoblet. På grundlag af de gennemsnitlige markedsandele for perioden 1990-1999 kan virksomhederne derfor opdeles i tre kategorier i faldende orden ud fra deres tilstedeværelse på markedet. |
| --- | --- |

(35)

| (36) | I de annullerede beslutninger af 17. december 2002 og 30. september 2009 fandt Kommissionen, at grundbeløbet for den bøde, der blev beregnet i forhold til det relevante markeds størrelse, for Rivas vedkommende burde forhøjes for at tage hensyn til denne virksomheds størrelse og samlede ressourcer. Rivas omsætning for EKSF-produkter var meget højere end omsætningen hos de øvrige berørte virksomheder. For at sikre en tilstrækkelig afskrækkende virkning fandt Kommissionen derfor, at grundbeløbet for Riva burde forhøjes med 375 %. |
| --- | --- |

(36)

| (37) | Rivas nuværende markedssituation er imidlertid en helt anden. I de seneste år har denne virksomhed haft meget forskellige (samlede) resultater med en omsætning på nul i både 2017 og 2018. Partecipazioni Industriali har anført, at omsætningen af EKSF-produkter siden 2013 har været ubetydelig. I 2012 blev Riva delt, og den del, der vedrørte lange produkter, blev overdraget til gruppen ledet af Riva Forni Elettrici SpA, som igen solgte den i 2015. Riva blev indrømmet adgang til den særlige insolvensprocedure, og dens eneste nuværende aktivitet er i realiteten likvidation af de resterende aktiver. Kommissionen finder det derfor ikke længere hensigtsmæssigt at forhøje grundbeløbet for bøden, og derfor vil ingen forhøjelse af grundbeløbet blive anvendt på nogen af de virksomheder, som denne afgørelse er rettet til. |
| --- | --- |

(37)

2.5.1.2.   Varighed

| (38) | Overtrædelsen varede i mere end ti år og seks måneder for samtlige virksomheder bortset fra Ferriere Nord, hvor overtrædelsesperioden var på over syv år. Bødens grundbeløb forhøjes derfor med 105 % for samtlige virksomheder bortset fra Ferriere Nord, hvor forhøjelsen er på 70 %. |
| --- | --- |

(38)

2.5.2.   
  Skærpende omstændigheder

| (39) | I den foreliggende sag har Kommissionen kun konstateret én skærpende omstændighed, nemlig at Ferriere Nord tidligere har medvirket ved overtrædelser, idet selskabet var omfattet af Kommissionens beslutning af 2. august 1989 for sin deltagelse i en aftale om prisfastsættelse og begrænsning af afsætningen inden for sektoren for armeringsnet (9). |
| --- | --- |

(39)

| (40) | Kommissionen finder det derfor nødvendigt at forhøje bødens grundbeløb med 50 % for Ferriere Nords vedkommende. |
| --- | --- |

(40)

2.5.3.   
  Formildende omstændigheder

| (41) | Det forhold, at Riva og Ferriere Nord i en vis periode ikke deltog direkte i en af de fire former for aftaler (begrænsning af eller kontrol med produktion og/eller salg), bør tages i betragtning som en særskilt formildende omstændighed. Kommissionen bemærker, at Riva ikke deltog i denne del af aftalen i ca. et år, mens Ferriere Nord ikke deltog i ca. tre år (10). |
| --- | --- |

(41)

| (42) | Kommissionen finder det derfor nødvendigt at nedsætte bødens grundbeløb med 3 % for Riva og 6 % for Ferriere Nord. |
| --- | --- |

(42)

2.5.4.   
  Yderligere nedsættelse af bøden for at tage hensyn til varigheden af den administrative procedure

| (43) | De procedurefejl, som Kommissionen har begået i forbindelse med overgangen mellem EKSF-traktaten og EF-traktaten, og den forsinkelse, der kan skyldes disse fejl, kan efter Kommissionens opfattelse begrunde en passende kompensation til denne afgørelses adressater. |
| --- | --- |

(43)

| (44) | På baggrund af Kommissionens skøn med hensyn til fastsættelsen af bøder kan de virksomheder, som denne afgørelse er rettet til, derfor indrømmes en nedsættelse af bøderne, som bør stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen, således at de pågældende virksomheder ikke straffes for procedurefejl, som de ikke selv har begået, men nedsættelsen bør samtidig ikke være af en sådan størrelse, at den tilsidesætter princippet om, at karteller er en meget alvorlig overtrædelse af konkurrenceretten. |
| --- | --- |

(44)

| (45) | For at tage behørigt hensyn til disse omstændigheder konkluderer Kommissionen, at der kan indrømmes en bødenedsættelse på 50 % som en ekstraordinær formildende omstændighed for at afbøde de negative konsekvenser af den langvarige sagsbehandling for de virksomheder, som denne afgørelse er rettet til. Denne nedsættelse skal derfor indrømmes alle de virksomheder, som denne afgørelse er rettet til. |
| --- | --- |

(45)

2.5.5.   
  Anvendelse af maksimumsbøderne i henhold til artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003

| (46) | Partecipazioni Industriali fik som Rivas retlige efterfølger adgang til den ekstraordinære administrative procedure den 5. december 2016. Fra denne dato ophørte virksomheden således med at fungere som en going concern og havde ikke længere nogen retlig forpligtelse til at udarbejde et årsregnskab (som først vil blive udarbejdet efter afslutningen af insolvensbehandlingen for den periode, der svarer til procedurens samlede varighed). Dens seneste offentliggjorte omsætning var 594 000 EUR for 2015. |
| --- | --- |

(46)

| (47) | I en sådan situation mener Kommissionen, at den bøde, som denne virksomhed er blevet pålagt for sin deltagelse i den overtrædelse, der er sanktioneret ved denne afgørelse, ikke kan overstige dette loft, og at den derfor skal være lig nul for at overholde tilsagnet i den supplerende klagepunktsmeddelelse af 12. august 2002, herunder for Partecipazioni Industriali, som er den retlige efterfølger til Riva, dvs. 10 % af omsætningen for EKSF-produkter på Unionens område i det sidste hele år forud for vedtagelsen af den endelige afgørelse (2017). |
| --- | --- |

(47)

| (48) | Kommissionen er af den opfattelse, at den bøde, der gælder for Partecipazioni Industriali, under alle omstændigheder er berettiget som følge af nødvendigheden af at sikre, at bødens størrelse ikke er uforholdsmæssig stor i forhold til den pågældende virksomheds finansielle formåen på tidspunktet for vedtagelsen af beslutningen. |
| --- | --- |

(48)

2.5.6.   
  Anvendelse af samarbejdsmeddelelsen af 1996

| (49) | Ferriere Nord fremlagde nyttige oplysninger, som gav Kommissionen mulighed for bedre at forstå, hvordan kartellet fungerede. Kommissionen mener således, at virksomheden opfylder meddelelsens afsnit D, stk. 1, hvori det er fastsat, at der er mulighed for bødenedsættelse, hvis en virksomhed inden udsendelsen af en klagepunktsmeddelelse forsyner Kommissionen med oplysninger, dokumenter eller andet bevismateriale, som bidrager til at fastslå overtrædelsens eksistens. Det er derfor efter Kommissionens opfattelse berettiget at indrømme Ferriere Nord en bødenedsættelse på 20 %. |
| --- | --- |

(49)

3.   BØDER PÅLAGT VED AFGØRELSEN

| Alfa Acciai SpA | 3,587 mio. EUR |
| --- | --- |
| Feralpi Holding S.p.A. (tidligere Feralpi Siderurgica SpA) | 5,125 mio. EUR |
| Ferriere Nord S.p.A. | 2,237 mio. EUR |
| Partecipazioni Industriali SpA in Amministrazione Straordinaria (tidligere Riva Acciaio SpA) | 0 |
| Valsabbia Investimenti S.p.A. og Ferriera Valsabbia S.p.A., som hæfter solidarisk: | 5,125 mio. EUR |

Alfa Acciai SpA

3,587 mio. EUR

Feralpi Holding S.p.A. (tidligere Feralpi Siderurgica SpA)

5,125 mio. EUR

Ferriere Nord S.p.A.

2,237 mio. EUR

Partecipazioni Industriali SpA in Amministrazione Straordinaria (tidligere Riva Acciaio SpA)

0

Valsabbia Investimenti S.p.A. og Ferriera Valsabbia S.p.A., som hæfter solidarisk:

5,125 mio. EUR

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).

(2)  Beslutning K(2002)5087 (EUT L 353 af 13.12.2006, s. 1).

(3)  Jf. domme afsagt af Retten i Første Instans 25.10.2007, SP m.fl. mod Kommissionen (T-27/03, ECLI:EU:T:2007:317), Riva Acciaio mod Kommissionen (T-45/03, ECLI:EU:T:2007:318), Feralpi Siderurgica mod Kommissionen (T-77/03, ECLI:EU:T:2007:319) og Ferriere Nord mod Kommissionen (T-94/03, ECLI:EU:T:2007:320).

(4)  Beslutning K(2009)7492 endelig.

(5)  Beslutning K(2009)9912 endelig.

(6)  Jf. Domstolens dom af 21.9.2017, Feralpi mod Kommissionen (C-85/15 P, ECLI:EU:C:2017:709), Ferriera Valsabbia, Valsabbia Investimenti and Alfa Acciai mod Kommissionen (C-86/15P, ECLI:EU:C:2017:717), Ferriere Nord mod Kommissionen (C-88/15P, ECLI:EU:C:2017:716) og Riva Fire mod Kommissionen (C-89/15P, ECLI:EU:C:2017:713).

(7)  EFT C 207 af 18.7.1996, s. 4.

(8)  Domstolens dom af 15.10.2002, Limburgse Vinyl Maatschappij m.fl. mod Kommissionen, præmis 73.

(9)  EFT L 260 af 6.9.1989, s. 1.

(10)  Fra henholdsvis den 27.11.1997 til den 30.11.1998 og fra den 13.6.1995 til den 27.9.1998.

---