# Euroopan unionin L 323/2012

| | ISSN 1977-0812
  doi:10.3000/19770812.L_2012.323.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 323 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 55. vuosikerta22. marraskuuta 2012 |

ISSN 1977-0812

doi:10.3000/19770812.L_2012.323.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 323

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

55. vuosikerta22. marraskuuta 2012

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | KANSAINVÄLISET SOPIMUKSET |
| | * | Ilmoitus Euroopan unionin sekä Islannin tasavallan, Liechtensteinin ruhtinaskunnan, Norjan kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton välillä näiden valtioiden osallistumisesta niiden komiteoiden työskentelyyn, jotka avustavat Euroopan komissiota tämän käyttäessä Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen liittyvää toimeenpanovaltaansa, tehdyn järjestelyasiakirjan voimaantulosta Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välillä | 1 |
| | | ASETUKSET |
| | * | Neuvoston asetus (EU) N:o 1088/2012, annettu 20 päivänä marraskuuta 2012, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013 | 2 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1089/2012, annettu 19 päivänä marraskuuta 2012, tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön | 10 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1090/2012, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi | 12 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1091/2012, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, muulle tavalliselle vehnälle kuin korkealaatuiselle vehnälle asetuksella (EY) N:o 1067/2008 avatun tariffikiintiön alakiintiössä III 9 päivän marraskuuta 2012 ja 16 päivän marraskuuta 2012 välisenä aikana jätettyihin tuontitodistushakemuksiin sovellettavasta jakokertoimesta | 14 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1092/2012, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 892/2012 markkinointivuodeksi 2012/2013 vahvistettujen sokerialan tiettyjen tuotteiden edustavien hintojen ja niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta | 15 |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | | 2012/713/EU |
| | * | Neuvoston päätös, annettu 13 päivänä marraskuuta 2012, ajoneuvorekisteritietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Liettuan kanssa | 17 |
| | | 2012/714/EU |
| | * | Komission päätös, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, Liettuan osallistumisen vahvistamisesta avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla toteutettavaan tiiviimpään yhteistyöhön | 18 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

KANSAINVÄLISET SOPIMUKSET

*

Ilmoitus Euroopan unionin sekä Islannin tasavallan, Liechtensteinin ruhtinaskunnan, Norjan kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton välillä näiden valtioiden osallistumisesta niiden komiteoiden työskentelyyn, jotka avustavat Euroopan komissiota tämän käyttäessä Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen liittyvää toimeenpanovaltaansa, tehdyn järjestelyasiakirjan voimaantulosta Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välillä

1

ASETUKSET

*

Neuvoston asetus (EU) N:o 1088/2012, annettu 20 päivänä marraskuuta 2012, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013

2

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1089/2012, annettu 19 päivänä marraskuuta 2012, tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön

10

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1090/2012, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

12

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1091/2012, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, muulle tavalliselle vehnälle kuin korkealaatuiselle vehnälle asetuksella (EY) N:o 1067/2008 avatun tariffikiintiön alakiintiössä III 9 päivän marraskuuta 2012 ja 16 päivän marraskuuta 2012 välisenä aikana jätettyihin tuontitodistushakemuksiin sovellettavasta jakokertoimesta

14

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1092/2012, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 892/2012 markkinointivuodeksi 2012/2013 vahvistettujen sokerialan tiettyjen tuotteiden edustavien hintojen ja niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta

15

PÄÄTÖKSET

2012/713/EU

*

Neuvoston päätös, annettu 13 päivänä marraskuuta 2012, ajoneuvorekisteritietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Liettuan kanssa

17

2012/714/EU

*

Komission päätös, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, Liettuan osallistumisen vahvistamisesta avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla toteutettavaan tiiviimpään yhteistyöhön

18

| | | III   Muut säädökset |
| --- | --- | --- |
| | | EUROOPAN TALOUSALUE |
| | * | EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 206/11/KOL, tehty 29 päivänä kesäkuuta 2011, kiinnelainajärjestelystä (Islanti) | 20 |
| | * | EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 232/11/KOL, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2011, ilmoituksesta, joka koskee tonttikauppaa osoitteessa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17 Askerin kunnassa (Norja) | 32 |

III   Muut säädökset

EUROOPAN TALOUSALUE

*

EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 206/11/KOL, tehty 29 päivänä kesäkuuta 2011, kiinnelainajärjestelystä (Islanti)

20

*

EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 232/11/KOL, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2011, ilmoituksesta, joka koskee tonttikauppaa osoitteessa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17 Askerin kunnassa (Norja)

32

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

KANSAINVÄLISET SOPIMUKSET

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/1

---

Ilmoitus Euroopan unionin sekä Islannin tasavallan, Liechtensteinin ruhtinaskunnan, Norjan kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton välillä näiden valtioiden osallistumisesta niiden komiteoiden työskentelyyn, jotka avustavat Euroopan komissiota tämän käyttäessä Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen liittyvää toimeenpanovaltaansa, tehdyn järjestelyasiakirjan voimaantulosta Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välillä

Edellä mainittu järjestelyasiakirja (1) allekirjoitettiin Brysselissä 22. syyskuuta 2011. Järjestelyasiakirjan voimaantulon Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välillä edellyttämät menettelyt on saatettu päätökseen 31. lokakuuta 2012, joten järjestelyasiakirja tulee Norjan kuningaskunnan osalta voimaan 1. joulukuuta 2012 järjestelyasiakirjan 7 artiklan mukaisesti.

---

(1)  EUVL L 103, 13.4.2012, s. 4.

---

ASETUKSET

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/2 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/2

---

NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1088/2012,

annettu 20 päivänä marraskuuta 2012,

eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (1) edellytetään ottamaan käyttöön toimenpiteitä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot ja erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatima kertomus sekä alueellisilta neuvoa-antavilta toimikunnilta saadut lausunnot. |
| --- | --- |

(1)

Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (1) edellytetään ottamaan käyttöön toimenpiteitä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot ja erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatima kertomus sekä alueellisilta neuvoa-antavilta toimikunnilta saadut lausunnot.

| (2) | Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastus- tai kalastusryhmäkohtaisten kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet sekä tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet. |
| --- | --- |

(2)

Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastus- tai kalastusryhmäkohtaisten kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet sekä tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.

| (3) | Suurimmat sallitut saaliit (TACit) olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu, sekä niiden kannanottojen nojalla, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean ja asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa. |
| --- | --- |

(3)

Suurimmat sallitut saaliit (TACit) olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu, sekä niiden kannanottojen nojalla, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean ja asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.

| (4) | Erityisten monivuotisten suunnitelmien kattamien kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi Itämeren turskakantojen saaliita ja pyyntiponnistuksia koskevat rajoitukset olisi vahvistettava Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta 18 päivänä syyskuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1098/2007 (2) mukaisesti, jäljempänä ’Itämeren turskan hoitosuunnitelma’. |
| --- | --- |

(4)

Erityisten monivuotisten suunnitelmien kattamien kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi Itämeren turskakantojen saaliita ja pyyntiponnistuksia koskevat rajoitukset olisi vahvistettava Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta 18 päivänä syyskuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1098/2007 (2) mukaisesti, jäljempänä ’Itämeren turskan hoitosuunnitelma’.

| (5) | Uusimpien tieteellisten lausuntojen perusteella voidaan noudattaa joustavuutta Itämeren turskakantojen pyyntiponnistuksen hallinnoinnissa vaarantamatta Itämeren turskan hoitosuunnitelman tavoitteita ja aiheuttamatta kalastuskuolevuuden kasvua. Tämä joustavuus mahdollistaisi pyyntiponnistuksen tehokkaamman hallinnoinnin silloin, kun kiintiöitä ei ole jaettu tasaisesti jäsenvaltion laivastolle, ja auttaisi reagoimaan nopeasti kiintiöiden vaihtoihin. Sen vuoksi jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus myöntää sen lipun alla purjehtivalle alukselle lisää satamastapoissaolopäiviä, jos vastaava määrä satamastapoissaolopäiviä vähennetään muilta kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilta aluksilta. |
| --- | --- |

(5)

Uusimpien tieteellisten lausuntojen perusteella voidaan noudattaa joustavuutta Itämeren turskakantojen pyyntiponnistuksen hallinnoinnissa vaarantamatta Itämeren turskan hoitosuunnitelman tavoitteita ja aiheuttamatta kalastuskuolevuuden kasvua. Tämä joustavuus mahdollistaisi pyyntiponnistuksen tehokkaamman hallinnoinnin silloin, kun kiintiöitä ei ole jaettu tasaisesti jäsenvaltion laivastolle, ja auttaisi reagoimaan nopeasti kiintiöiden vaihtoihin. Sen vuoksi jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus myöntää sen lipun alla purjehtivalle alukselle lisää satamastapoissaolopäiviä, jos vastaava määrä satamastapoissaolopäiviä vähennetään muilta kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilta aluksilta.

| (6) | Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön olisi sovellettava yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (3) ja erityisesti säännöksiä, jotka koskevat saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista sekä tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä niiden lähettäessä komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista. |
| --- | --- |

(6)

Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön olisi sovellettava yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (3) ja erityisesti säännöksiä, jotka koskevat saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista sekä tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä niiden lähettäessä komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

| (7) | TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (4) mukaan kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja eri toimenpiteitä, on määriteltävä. |
| --- | --- |

(7)

TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (4) mukaan kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja eri toimenpiteitä, on määriteltävä.

| (8) | Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi ja turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, on tärkeää avata kyseiset kalastukset 1 päivästä tammikuuta 2013. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu, |
| --- | --- |

(8)

Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi ja turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, on tärkeää avata kyseiset kalastukset 1 päivästä tammikuuta 2013. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I   LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä vuodeksi 2013.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan Itämerellä toimiviin unionin aluksiin.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

| a) | ’Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) alueilla’ kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla 21 päivänä joulukuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 (5) liitteessä I määriteltyjä maantieteellisiä alueita; |
| --- | --- |

a)

’Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) alueilla’ kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla 21 päivänä joulukuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 (5) liitteessä I määriteltyjä maantieteellisiä alueita;

| b) | ’Itämerellä’ ICES-osa-alueita 22–32; |
| --- | --- |

b)

’Itämerellä’ ICES-osa-alueita 22–32;

| c) | ’unionin aluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta; |
| --- | --- |

c)

’unionin aluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;

| d) | ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) sitä määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna; |
| --- | --- |

d)

’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) sitä määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna;

| e) | ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta; |
| --- | --- |

e)

’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta;

| f) | ’satamastapoissaolopäivällä’ mitä tahansa yhtäjaksoista 24 tunnin jaksoa, jonka aikana alus on poissa satamasta, tai tällaisen ajanjakson osaa. |
| --- | --- |

f)

’satamastapoissaolopäivällä’ mitä tahansa yhtäjaksoista 24 tunnin jaksoa, jonka aikana alus on poissa satamasta, tai tällaisen ajanjakson osaa.

II   LUKU

KALASTUSMAHDOLLISUUDET

4 artikla

TACit ja niiden jakaminen

TACit, kiintiöt sekä tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.

5 artikla

Jakamista koskevat erityiset säännökset

1.   Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:

| a) | asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; |
| --- | --- |

a)

asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;

| b) | asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset; |
| --- | --- |

b)

asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset;

| c) | asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset; |
| --- | --- |

c)

asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;

| d) | asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät; |
| --- | --- |

d)

asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;

| e) | asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset. |
| --- | --- |

e)

asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.

2.   Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.

6 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset

Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajat, paitsi jos saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.

7 artikla

Pyyntiponnistusrajoitukset

1.   Pyyntiponnistusrajoitukset vahvistetaan liitteessä II.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia sovelletaan myös ICES-osa-alueisiin 27 ja 28.2, jollei komissio ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti päätöstä kyseisten osa-alueiden jättämisestä mainitun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, 3, 4 ja 5 kohdassa ja 13 artiklassa säädettyjen rajoitusten ulkopuolelle.

3.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia ei sovelleta ICES-osa-alueeseen 28.1, jollei komissio ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöstä siitä, että asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjä rajoituksia on sovellettava kyseiseen osa-alueeseen.

III   LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

8 artikla

Tietojen toimittaminen

Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan nojalla, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja kantojen koodeja.

9 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 20 päivänä marraskuuta 2012.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

A. D. MAVROYIANNIS

---

(1)  EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.

1

(2)  EUVL L 248, 22.9.2007, s. 1.

2

(3)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.

3

(4)  EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3.

4

(5)  EUVL L 349, 31.12.2005, s. 1.

5

---

LIITE I

UNIONIN ALUKSIIN SOVELLETTAVAT TACIT ALUEILLA, JOILLA ON LAJI- JA ALUEKOHTAISIA TACEJA

Seuraavissa taulukoissa vahvistetaan TACit ja kiintiöt (tonneina elopainoa, jollei toisin ole mainittu) kalakannoittain ja tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset.

Viittaukset kalastusalueisiin ovat viittauksia ICES-alueisiin, jollei toisin ole mainittu.

Kunkin alueen kalakannat mainitaan lajin tieteellisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä.

Tämän asetuksen soveltamiseksi seuraavassa esitetään tieteellisten nimien ja yleiskielisten nimien vertaileva taulukko:

| Tieteellinen nimi | Kolmikirjaiminen koodi | Yleisnimi |
| --- | --- | --- |
| Clupea harengus | HER | Silakka |
| Gadus morhua | COD | Turska |
| Pleuronectes platessa | PLE | Punakampela |
| Salmo salar | SAL | Lohi |
| Sprattus sprattus | SPR | Kilohaili |

Tieteellinen nimi

Kolmikirjaiminen koodi

Yleisnimi

Clupea harengus

HER

Silakka

Gadus morhua

COD

Turska

Pleuronectes platessa

PLE

Punakampela

Salmo salar

SAL

Lohi

Sprattus sprattus

SPR

Kilohaili

| Laji | : | Silakka

  Clupea harengus |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Silakka

Clupea harengus

| Alue | : | Osa-alueet 30–31
  HER/3D30.; HER/3D31. |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Osa-alueet 30–31

HER/3D30.; HER/3D31.

Suomi

86 905

Analyyttinen TAC

Ruotsi

19 095

Unioni

106 000

TAC

106 000

| Laji | : | Silakka

  Clupea harengus |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Silakka

Clupea harengus

| Alue | : | Osa-alueet 22–24
  HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Osa-alueet 22–24

HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24.

Tanska

3 617

Analyyttinen TAC

Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta.

Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.

Saksa

14 234

Suomi

2

Puola

3 357

Ruotsi

4 590

Unioni

25 800

TAC

25 800

| Laji | : | Silakka

  Clupea harengus |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Silakka

Clupea harengus

| Alue | : | Unionin vedet osa-alueilla 25–27, 28.2, 29 ja 32
  HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32. |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Unionin vedet osa-alueilla 25–27, 28.2, 29 ja 32

HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32.

Tanska

1 984

Analyyttinen TAC

Saksa

526

Viro

10 131

Suomi

19 776

Latvia

2 500

Liettua

2 633

Puola

22 468

Ruotsi

30 162

Unioni

90 180

TAC

Ei sovelleta

| Laji | : | Silakka

  Clupea harengus |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Silakka

Clupea harengus

| Alue | : | Osa-alue 28.1
  HER/03D.RG |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Osa-alue 28.1

HER/03D.RG

Viro

14 120

Analyyttinen TAC

Latvia

16 456

Unioni

30 576

TAC

30 576

| Laji | : | Turska

  Gadus morhua |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Turska

Gadus morhua

| Alue | : | Unionin vedet osa-alueilla 25–32
  COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Unionin vedet osa-alueilla 25–32

COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32.

Tanska

14 143

Analyyttinen TAC

Saksa

5 626

Viro

1 378

Suomi

1 082

Latvia

5 259

Liettua

3 464

Puola

16 285

Ruotsi

14 328

Unioni

61 565

TAC

Ei sovelleta

| Laji | : | Turska

  Gadus morhua |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Turska

Gadus morhua

| Alue | : | Osa-alueet 22–24
  COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Osa-alueet 22–24

COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24.

Tanska

8 749

Analyyttinen TAC

Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta.

Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.

Saksa

4 277

Viro

194

Suomi

172

Latvia

724

Liettua

469

Puola

2 341

Ruotsi

3 117

Unioni

20 043

TAC

20 043

| Laji | : | Punakampela

  Pleuronectes platessa |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Punakampela

Pleuronectes platessa

| Alue | : | Unionin vedet osa-alueilla 22–32
  PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Unionin vedet osa-alueilla 22–32

PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32.

Tanska

2 443

Varo-TAC

Saksa

271

Puola

511

Ruotsi

184

Unioni

3 409

TAC

3 409

| Laji | : | Lohi

  Salmo salar |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Lohi

Salmo salar

| Alue | : | Unionin vedet osa-alueilla 22–31
  SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Unionin vedet osa-alueilla 22–31

SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31.

Tanska

22 538 (1)

Analyyttinen TAC

Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta.

Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.

Saksa

2 508 (1)

Viro

2 291 (1)

Suomi

28 103 (1)

Latvia

14 335 (1)

Liettua

1 685 (1)

Puola

6 837 (1)

Ruotsi

30 465 (1)

Unioni

108 762 (1)

TAC

Ei sovelleta

| Laji | : | Lohi

  Salmo salar |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Lohi

Salmo salar

| Alue | : | Unionin vedet osa-alueella 32
  SAL/3D32. |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Unionin vedet osa-alueella 32

SAL/3D32.

Viro

1 581 (2)

Varo-TAC

Suomi

13 838 (2)

Unioni

15 419 (2)

TAC

Ei sovelleta

| Laji | : | Kilohaili

  Sprattus sprattus |
| --- | --- | --- |

Laji

:

Kilohaili

Sprattus sprattus

| Alue | : | Unionin vedet osa-alueilla 22–32
  SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. |
| --- | --- | --- |

Alue

:

Unionin vedet osa-alueilla 22–32

SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32.

Tanska

24 659 (3)

Analyyttinen TAC

Saksa

15 622 (3)

Viro

28 634 (3)

Suomi

12 908 (3)

Latvia

34 583 (3)

Liettua

12 510 (3)

Puola

73 392 (3)

Ruotsi

47 670 (3)

Unioni

249 978

TAC

Ei sovelleta

---

(1)  Yksittäisinä kaloina ilmaistuna.

(2)  Yksittäisinä kaloina ilmaistuna.

(3)  Vähintään 92 prosenttia kiintiöön luetusta puretusta saaliista on oltava kilohailia. Sivusaaliina saatu silakka luetaan kiintiön (HER/*3BCDC) jäljelle jäävään 8 prosenttiin.

---

LIITE II

PYYNTIPONNISTUSRAJOITUKSET

| 1. | Jäsenvaltiot jakavat lippunsa alla purjehtiville aluksille, jotka kalastavat trooleilla, ankkuroiduilla kierrenuotilla tai muilla vastaavilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, tai tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla taikka riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, tai pohjasiimoilla, pitkäsiimoilla ajosiimoja lukuun ottamatta, käsisiimoilla ja pilkkisiimoilla, oikeuden, joka voi olla enintään:






  a) | 163 satamastapoissaolopäivää ICES-osa-alueilla 22–24, lukuun ottamatta 1 päivän ja 30 päivän huhtikuuta välistä ajanjaksoa, jolloin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa; ja |
| --- | --- | --- |

1.

Jäsenvaltiot jakavat lippunsa alla purjehtiville aluksille, jotka kalastavat trooleilla, ankkuroiduilla kierrenuotilla tai muilla vastaavilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, tai tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla taikka riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, tai pohjasiimoilla, pitkäsiimoilla ajosiimoja lukuun ottamatta, käsisiimoilla ja pilkkisiimoilla, oikeuden, joka voi olla enintään:

a)

163 satamastapoissaolopäivää ICES-osa-alueilla 22–24, lukuun ottamatta 1 päivän ja 30 päivän huhtikuuta välistä ajanjaksoa, jolloin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa; ja

| b) | 160 satamastapoissaolopäivää ICES-osa-alueilla 25–28, lukuun ottamatta 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän elokuuta välistä ajanjaksoa, jolloin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa. |
| --- | --- |

b)

160 satamastapoissaolopäivää ICES-osa-alueilla 25–28, lukuun ottamatta 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän elokuuta välistä ajanjaksoa, jolloin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.

| 2. | Sellaisten satamastapoissaolopäivien enimmäismäärä vuotta kohti, joina alus voi olla 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuilla kahdella alueella kalastaen 1 kohdan mukaisella pyydyksellä, ei saa olla suurempi kuin jommallekummalle näistä alueista myönnettyjen satamastapoissaolopäivien enimmäismäärä. |
| --- | --- |

2.

Sellaisten satamastapoissaolopäivien enimmäismäärä vuotta kohti, joina alus voi olla 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuilla kahdella alueella kalastaen 1 kohdan mukaisella pyydyksellä, ei saa olla suurempi kuin jommallekummalle näistä alueista myönnettyjen satamastapoissaolopäivien enimmäismäärä.

| 3. | Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, ja kalastusmahdollisuuksien tehokkaan hallinnoinnin sitä vaatiessa jäsenvaltio voi myöntää sen lipun alla purjehtiville aluksille oikeuden useampiin satamastapoissaolopäiviin, jos vastaava määrä satamastapoissaolopäiviä vähennetään muilta sen lipun alla purjehtivilta aluksilta, jotka kuuluvat pyyntiponnistusrajoituksen piiriin samalla alueella, ja jos kunkin luovuttavan aluksen kapasiteetti kilowatteina on yhtä suuri tai suurempi kuin vastaanottavien alusten kapasiteetti. Vastaanottavien alusten määrä voi olla enintään 15 prosenttia kyseisen jäsenvaltion kaikkien 1 kohdassa tarkoitettujen alusten määrästä. |
| --- | --- |

3.

Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, ja kalastusmahdollisuuksien tehokkaan hallinnoinnin sitä vaatiessa jäsenvaltio voi myöntää sen lipun alla purjehtiville aluksille oikeuden useampiin satamastapoissaolopäiviin, jos vastaava määrä satamastapoissaolopäiviä vähennetään muilta sen lipun alla purjehtivilta aluksilta, jotka kuuluvat pyyntiponnistusrajoituksen piiriin samalla alueella, ja jos kunkin luovuttavan aluksen kapasiteetti kilowatteina on yhtä suuri tai suurempi kuin vastaanottavien alusten kapasiteetti. Vastaanottavien alusten määrä voi olla enintään 15 prosenttia kyseisen jäsenvaltion kaikkien 1 kohdassa tarkoitettujen alusten määrästä.

---

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/10 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/10

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1089/2012,

annettu 19 päivänä marraskuuta 2012,

tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä olevan yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen antaa tämän asetuksen liitteessä esitetyn tavaran luokittelua koskevia säännöksiä. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä olevan yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen antaa tämän asetuksen liitteessä esitetyn tavaran luokittelua koskevia säännöksiä.

| (2) | Asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt; näitä sääntöjä sovelletaan myös kaikkiin muihin nimikkeistöihin, jotka perustuvat kokonaan tai osittain yhdistettyyn nimikkeistöön taikka joissa siihen mahdollisesti lisätään alajakoja ja jotka vahvistetaan unionin erityissäännöksillä tavaroiden kauppaa koskevien tariffimääräysten tai muiden toimenpiteiden soveltamiseksi. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt; näitä sääntöjä sovelletaan myös kaikkiin muihin nimikkeistöihin, jotka perustuvat kokonaan tai osittain yhdistettyyn nimikkeistöön taikka joissa siihen mahdollisesti lisätään alajakoja ja jotka vahvistetaan unionin erityissäännöksillä tavaroiden kauppaa koskevien tariffimääräysten tai muiden toimenpiteiden soveltamiseksi.

| (3) | Mainittujen yleisten tulkintasääntöjen mukaan on tämän asetuksen liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 esitetty tavara luokiteltava sarakkeen 2 CN-koodiin sarakkeesta 3 ilmenevin perustein. |
| --- | --- |

(3)

Mainittujen yleisten tulkintasääntöjen mukaan on tämän asetuksen liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 esitetty tavara luokiteltava sarakkeen 2 CN-koodiin sarakkeesta 3 ilmenevin perustein.

| (4) | On aiheellista säätää, että sitovien tariffitietojen haltija voi yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti edelleen kolmen kuukauden ajan käyttää sellaisia sitovia tariffitietoja, jotka jäsenvaltioiden tulliviranomaiset ovat antaneet tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön mutta jotka eivät ole tämän asetuksen säännösten mukaisia. |
| --- | --- |

(4)

On aiheellista säätää, että sitovien tariffitietojen haltija voi yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti edelleen kolmen kuukauden ajan käyttää sellaisia sitovia tariffitietoja, jotka jäsenvaltioiden tulliviranomaiset ovat antaneet tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön mutta jotka eivät ole tämän asetuksen säännösten mukaisia.

| (5) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(5)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Liitteenä olevan taulukon sarakkeessa 1 esitetty tavara luokitellaan yhdistetyssä nimikkeistössä mainitun taulukon sarakkeen 2 CN-koodiin.

2 artikla

Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten antamia sitovia tariffitietoja, jotka eivät ole tässä asetuksessa vahvistettujen säännösten mukaisia, voidaan käyttää asetuksen (ETY) N:o 2913/92 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti vielä kolmen kuukauden ajan.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 19 päivänä marraskuuta 2012.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Algirdas ŠEMETA

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1.

1

(2)  EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.

2

---

LIITE

| Tavaran kuvaus | Luokittelu (CN-koodi) | Perusteet |
| --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) |
| Sähkölaite (ns. monikytkin) kotelossa, jonka mitat ovat noin 26 × 12 × 7 cm. Laitteessa on seuraavat liitännät:






  — | 4 välitaajuustuloliitäntää, joissa on tasonsäädin lautasantennin taajuusmuunninta (LNB) varten, |

Tavaran kuvaus

Luokittelu (CN-koodi)

Perusteet

(1)

(2)

(3)

Sähkölaite (ns. monikytkin) kotelossa, jonka mitat ovat noin 26 × 12 × 7 cm. Laitteessa on seuraavat liitännät:

—

4 välitaajuustuloliitäntää, joissa on tasonsäädin lautasantennin taajuusmuunninta (LNB) varten,

| — | 1 tuloliitäntä, jossa on tasonsäädin maanpäällisen verkon TV-antenneja varten, |
| --- | --- |

—

1 tuloliitäntä, jossa on tasonsäädin maanpäällisen verkon TV-antenneja varten,

| — | 4 lähtöliitäntää satelliittivastaanottimien liittämistä varten. |
| --- | --- |

—

4 lähtöliitäntää satelliittivastaanottimien liittämistä varten.

Siinä on sisäänrakennettu vahvistin kaapelihäviön kompensoimiseksi.

Laite on suunniteltu käytettäväksi neli-LNB:n kaltaisissa usean tilaajan järjestelmissä televisiolähetysten vastaanottamiseksi satelliitin kautta. Sen avulla useat satelliittivastaanottimet voivat vastaanottaa eri televisiosignaaleja yhden satelliittiantennin kautta, mutta se ei muunna eikä muuta signaaleja.

Laite mahdollistaa myös maanpäällisen verkon yhden TV-signaalin jakamisen.

8543 70 90

Luokittelu määräytyy yhdistetyn nimikkeistön 1 ja 6 yleisen tulkintasäännön sekä CN-koodien 8543, 8543 70 ja 8543 70 90 nimiketekstien mukaisesti.

Koska laitteella voidaan ainoastaan jakaa televisiosignaaleja ja koska satelliittiantenni voi toimia ilman laitetta, laitteen ei katsota olevan olennainen antennin toiminnalle. Sen vuoksi luokittelu nimikkeeseen 8529 antennin osaksi ei tule kyseeseen.

Näin ollen laite on luokiteltava CN-koodiin 8543 70 90 muualle 85 ryhmään kuulumattomaksi laitteeksi, jolla on itsenäinen toiminto.

---

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/12 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/12

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1090/2012,

annettu 21 päivänä marraskuuta 2012,

kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille. |
| --- | --- |

(1)

Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

| (2) | Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, |
| --- | --- |

(2)

Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 2012.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

LIITE

Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| CN-koodi | Kolmansien maiden koodi (1) | Kiinteä tuontiarvo |
| 0702 00 00 | AL | 35,4 |
| MA | 46,4 |
| MK | 32,3 |
| TN | 73,5 |
| TR | 69,6 |
| ZZ | 51,4 |
| 0707 00 05 | AL | 56,9 |
| EG | 209,3 |
| MK | 42,0 |
| TR | 119,2 |
| ZZ | 106,9 |
| 0709 93 10 | MA | 129,8 |
| TR | 103,8 |
| ZZ | 116,8 |
| 0805 20 10 | MA | 91,9 |
| ZZ | 91,9 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | CN | 65,5 |
| HR | 57,9 |
| TR | 83,0 |
| ZA | 193,6 |
| ZZ | 100,0 |
| 0805 50 10 | TR | 86,1 |
| ZA | 49,1 |
| ZZ | 67,6 |
| 0808 10 80 | CA | 156,2 |
| CN | 79,8 |
| MK | 37,9 |
| US | 174,2 |
| ZA | 128,2 |
| ZZ | 115,3 |
| 0808 30 90 | CN | 76,4 |
| TR | 106,9 |
| US | 136,8 |
| ZZ | 106,7 |

(EUR/100 kg)

CN-koodi

Kolmansien maiden koodi (1)

Kiinteä tuontiarvo

0702 00 00

AL

35,4

MA

46,4

MK

32,3

TN

73,5

TR

69,6

ZZ

51,4

0707 00 05

AL

56,9

EG

209,3

MK

42,0

TR

119,2

ZZ

106,9

0709 93 10

MA

129,8

TR

103,8

ZZ

116,8

0805 20 10

MA

91,9

ZZ

91,9

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

CN

65,5

HR

57,9

TR

83,0

ZA

193,6

ZZ

100,0

0805 50 10

TR

86,1

ZA

49,1

ZZ

67,6

0808 10 80

CA

156,2

CN

79,8

MK

37,9

US

174,2

ZA

128,2

ZZ

115,3

0808 30 90

CN

76,4

TR

106,9

US

136,8

ZZ

106,7

---

(1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.

---

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/14 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/14

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1091/2012,

annettu 21 päivänä marraskuuta 2012,

muulle tavalliselle vehnälle kuin korkealaatuiselle vehnälle asetuksella (EY) N:o 1067/2008 avatun tariffikiintiön alakiintiössä III 9 päivän marraskuuta 2012 ja 16 päivän marraskuuta 2012 välisenä aikana jätettyihin tuontitodistushakemuksiin sovellettavasta jakokertoimesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon tuontitodistusjärjestelmän alaisten maataloustuotteiden tuontitariffikiintiöiden hallinnointia koskevista yhteisistä säännöistä 31 päivänä elokuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1301/2006 (2) ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Komission asetuksella (EY) N:o 1067/2008 (3) avataan muun tavallisen vehnän kuin korkealaatuisen vehnän 3 112 030 tonnin vuotuinen kokonaistuontitariffikiintiö. Tämä kiintiö jaetaan neljään alakiintiöön. |
| --- | --- |

(1)

Komission asetuksella (EY) N:o 1067/2008 (3) avataan muun tavallisen vehnän kuin korkealaatuisen vehnän 3 112 030 tonnin vuotuinen kokonaistuontitariffikiintiö. Tämä kiintiö jaetaan neljään alakiintiöön.

| (2) | Asetuksen (EY) N:o 1067/2008 3 artiklan 3 kohdassa jaetaan alakiintiö III (järjestysnumero 09.4125) neljään kolmen kuukauden osakauteen ja vahvistetaan osakauden nro 4 määräksi 594 596 tonnia 1 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta 2012 väliseksi ajaksi. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksen (EY) N:o 1067/2008 3 artiklan 3 kohdassa jaetaan alakiintiö III (järjestysnumero 09.4125) neljään kolmen kuukauden osakauteen ja vahvistetaan osakauden nro 4 määräksi 594 596 tonnia 1 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta 2012 väliseksi ajaksi.

| (3) | Asetuksen (EY) N:o 1067/2008 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimitetun tiedonannon perusteella 9 päivän marraskuuta 2012 kello 13.00 Brysselin aikaa ja 16 päivän marraskuuta 2012 kello 13.00 Brysselin aikaa välisenä aikana kyseisen asetuksen 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan mukaisesti jätetyissä hakemuksissa tarkoitetut määrät ylittävät käytettävissä olevat määrät. Sen vuoksi olisi määritettävä, missä määrin tuontitodistuksia voidaan myöntää, ja vahvistettava haettuihin määriin sovellettava jakokerroin. |
| --- | --- |

(3)

Asetuksen (EY) N:o 1067/2008 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimitetun tiedonannon perusteella 9 päivän marraskuuta 2012 kello 13.00 Brysselin aikaa ja 16 päivän marraskuuta 2012 kello 13.00 Brysselin aikaa välisenä aikana kyseisen asetuksen 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan mukaisesti jätetyissä hakemuksissa tarkoitetut määrät ylittävät käytettävissä olevat määrät. Sen vuoksi olisi määritettävä, missä määrin tuontitodistuksia voidaan myöntää, ja vahvistettava haettuihin määriin sovellettava jakokerroin.

| (4) | Lisäksi on syytä keskeyttää tuontitodistusten myöntäminen asetuksessa (EY) N:o 1067/2008 tarkoitettuun alakiintiöön III kuluvan kiintiökauden ajaksi, |
| --- | --- |

(4)

Lisäksi on syytä keskeyttää tuontitodistusten myöntäminen asetuksessa (EY) N:o 1067/2008 tarkoitettuun alakiintiöön III kuluvan kiintiökauden ajaksi,

| (5) | Tuontitodistusten myöntämismenettelyn tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu, |
| --- | --- |

(5)

Tuontitodistusten myöntämismenettelyn tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Kaikkien niiden asetuksen (EY) N:o 1067/2008 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua alakiintiötä III koskevien tuontitodistushakemusten perusteella, jotka on jätetty 9 päivän marraskuuta 2012 kello 13.00 Brysselin aikaa ja 16 päivän marraskuuta 2012 kello 13.00 Brysselin aikaa välisenä aikana, myönnetään todistus haetuille määrille siten, että niihin sovellettava jakokerroin on 50 prosenttia.

2.   Todistusten myöntäminen asetuksen (EY) N:o 1067/2008 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua alakiintiötä III koskeville määrille, joita haetaan 16 päivästä marraskuuta 2012 kello 13.00 Brysselin aikaa, keskeytetään kuluvalta kiintiökauden ajaksi.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 2012.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 238, 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUVL L 290, 31.10.2008, s. 3.

3

---

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/15 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/15

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1092/2012,

annettu 21 päivänä marraskuuta 2012,

täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 892/2012 markkinointivuodeksi 2012/2013 vahvistettujen sokerialan tiettyjen tuotteiden edustavien hintojen ja niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kolmansien maiden kanssa käytävän sokerialan kaupan osalta 30 päivänä kesäkuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 951/2006 (2) ja erityisesti sen 36 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisen virkkeen,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Valkoisen sokerin, raakasokerin ja eräiden siirappien edustavien hintojen sekä niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien määrät markkinointivuodeksi 2012/2013 on vahvistettu komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 892/2012 (3). Kyseisiä hintoja ja tulleja on muutettu viimeksi komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1087/2012 (4). |
| --- | --- |

(1)

Valkoisen sokerin, raakasokerin ja eräiden siirappien edustavien hintojen sekä niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien määrät markkinointivuodeksi 2012/2013 on vahvistettu komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 892/2012 (3). Kyseisiä hintoja ja tulleja on muutettu viimeksi komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1087/2012 (4).

| (2) | Komissiolla tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseisiä määriä olisi muutettava asetuksen (EY) N:o 951/2006 36 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

(2)

Komissiolla tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseisiä määriä olisi muutettava asetuksen (EY) N:o 951/2006 36 artiklan mukaisesti.

| (3) | Koska on tarpeen varmistaa, että tätä toimenpidettä sovelletaan mahdollisimman pian päivitettyjen tietojen saataville asettamisen jälkeen, tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan, |
| --- | --- |

(3)

Koska on tarpeen varmistaa, että tätä toimenpidettä sovelletaan mahdollisimman pian päivitettyjen tietojen saataville asettamisen jälkeen, tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetuksen (EY) N:o 951/2006 36 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 892/2012 markkinointivuodeksi 2012/2013 vahvistetut edustavat hinnat ja tuonnissa sovellettavat lisätullit ja esitetään ne tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 2012.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 178, 1.7.2006, s. 24.

2

(3)  EUVL L 263, 28.9.2012, s. 37.

3

(4)  EUVL L 322, 21.11.2012, s. 6.

4

---

LIITE

Valkoisen sokerin, raakasokerin ja CN-koodin 1702 90 95 tuotteiden edustavien hintojen ja tuonnissa sovellettavien lisätullien muutetut määrät, joita sovelletaan 22 päivästä marraskuuta 2012

| (euroa) |
| --- |
| CN-koodi | Edustava hinta 100 nettokilogrammalta tuotetta | Lisätulli 100 nettokilogrammalta tuotetta |
| 1701 12 10 (1) | 36,41 | 0,23 |
| 1701 12 90 (1) | 36,41 | 3,68 |
| 1701 13 10 (1) | 36,41 | 0,36 |
| 1701 13 90 (1) | 36,41 | 3,98 |
| 1701 14 10 (1) | 36,41 | 0,36 |
| 1701 14 90 (1) | 36,41 | 3,98 |
| 1701 91 00 (2) | 40,96 | 5,18 |
| 1701 99 10 (2) | 40,96 | 2,05 |
| 1701 99 90 (2) | 40,96 | 2,05 |
| 1702 90 95 (3) | 0,41 | 0,27 |

(euroa)

CN-koodi

Edustava hinta 100 nettokilogrammalta tuotetta

Lisätulli 100 nettokilogrammalta tuotetta

1701 12 10 (1)

36,41

0,23

1701 12 90 (1)

36,41

3,68

1701 13 10 (1)

36,41

0,36

1701 13 90 (1)

36,41

3,98

1701 14 10 (1)

36,41

0,36

1701 14 90 (1)

36,41

3,98

1701 91 00 (2)

40,96

5,18

1701 99 10 (2)

40,96

2,05

1701 99 90 (2)

40,96

2,05

1702 90 95 (3)

0,41

0,27

---

(1)  Vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä IV olevassa III kohdassa määritellylle vakiolaadulle.

(2)  Vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä IV olevassa II kohdassa määritellylle vakiolaadulle.

(3)  Vahvistetaan yhden prosentin sakkaroosipitoisuudelle.

---

PÄÄTÖKSET

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/17 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/17

---

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

annettu 13 päivänä marraskuuta 2012,

ajoneuvorekisteritietoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon aloittamisesta Liettuan kanssa

(2012/713/EU)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon rajatylittävän yhteistyön tehostamisesta erityisesti terrorismin ja rajatylittävän rikollisuuden torjumiseksi 23 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/615/YOS (1) ja erityisesti sen 25 artiklan,

ottaa huomioon päätöksen 2008/615/YOS täytäntöönpanosta 23 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/616/YOS (2) ja erityisesti sen 20 artiklan sekä sen liitteessä olevan 4 luvun,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen liitetyn, siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan mukaan ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa hyväksyttyjen unionin toimielinten, elinten ja laitosten säädösten oikeusvaikutukset säilyvät niin kauan, kuin näitä säädöksiä ei kumota, julisteta mitättömiksi tai muuteta perussopimusten nojalla. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen liitetyn, siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan mukaan ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa hyväksyttyjen unionin toimielinten, elinten ja laitosten säädösten oikeusvaikutukset säilyvät niin kauan, kuin näitä säädöksiä ei kumota, julisteta mitättömiksi tai muuteta perussopimusten nojalla.

| (2) | Näin ollen päätöksen 2008/615/YOS 25 artiklaa sovelletaan, ja neuvoston on päätettävä yksimielisesti, ovatko jäsenvaltiot panneet täytäntöön kyseisen päätöksen 6 luvun säännökset. |
| --- | --- |

(2)

Näin ollen päätöksen 2008/615/YOS 25 artiklaa sovelletaan, ja neuvoston on päätettävä yksimielisesti, ovatko jäsenvaltiot panneet täytäntöön kyseisen päätöksen 6 luvun säännökset.

| (3) | Päätöksen 2008/616/YOS 20 artiklassa säädetään, että päätöksen 2008/615/YOS 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut päätökset tehdään kyselyyn perustuvan arviointiraportin perusteella. Päätöksen 2008/615/YOS 2 luvun mukaisen automaattisen tietojenvaihdon osalta arviointiraportin on perustuttava arviointikäyntiin ja testausajoon. |
| --- | --- |

(3)

Päätöksen 2008/616/YOS 20 artiklassa säädetään, että päätöksen 2008/615/YOS 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut päätökset tehdään kyselyyn perustuvan arviointiraportin perusteella. Päätöksen 2008/615/YOS 2 luvun mukaisen automaattisen tietojenvaihdon osalta arviointiraportin on perustuttava arviointikäyntiin ja testausajoon.

| (4) | Päätöksen 2008/616/YOS liitteessä olevan 4 luvun 1.1 kohdan mukaan asiaa käsittelevä neuvoston työryhmä laatii kyselyn, joka koskee kutakin automaattista tietojenvaihtoa, ja heti kun jäsenvaltio katsoo täyttävänsä edellytykset tietojen jakamiseksi kyseisessä tietoluokassa, se vastaa kyselyyn. |
| --- | --- |

(4)

Päätöksen 2008/616/YOS liitteessä olevan 4 luvun 1.1 kohdan mukaan asiaa käsittelevä neuvoston työryhmä laatii kyselyn, joka koskee kutakin automaattista tietojenvaihtoa, ja heti kun jäsenvaltio katsoo täyttävänsä edellytykset tietojen jakamiseksi kyseisessä tietoluokassa, se vastaa kyselyyn.

| (5) | Liettua on vastannut tietosuojaa koskevaan kyselyyn ja ajoneuvorekisteritietoja koskevaan kyselyyn. |
| --- | --- |

(5)

Liettua on vastannut tietosuojaa koskevaan kyselyyn ja ajoneuvorekisteritietoja koskevaan kyselyyn.

| (6) | Liettua on toteuttanut onnistuneen testausajon Alankomaiden kanssa. |
| --- | --- |

(6)

Liettua on toteuttanut onnistuneen testausajon Alankomaiden kanssa.

| (7) | Liettuaan on tehty arviointikäynti, ja Belgian ja Alankomaiden arviointiryhmä on laatinut arviointikäynnistä raportin, joka on toimitettu asiaankuuluvalle neuvoston työryhmälle. |
| --- | --- |

(7)

Liettuaan on tehty arviointikäynti, ja Belgian ja Alankomaiden arviointiryhmä on laatinut arviointikäynnistä raportin, joka on toimitettu asiaankuuluvalle neuvoston työryhmälle.

| (8) | Neuvostolle on esitetty arviointiraportti, jossa tehdään yhteenveto ajoneuvorekisteritietoja koskevien kyselyn, arviointikäynnin ja testausajon tuloksista, |
| --- | --- |

(8)

Neuvostolle on esitetty arviointiraportti, jossa tehdään yhteenveto ajoneuvorekisteritietoja koskevien kyselyn, arviointikäynnin ja testausajon tuloksista,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Ajoneuvorekisteritietojen automaattisen haun toteuttamiseksi Liettua on pannut täysimääräisesti täytäntöön päätöksen 2008/615/YOS 6 luvun tietosuojaa koskevat yleiset säännökset, ja sillä on oikeus vastaanottaa ja toimittaa henkilötietoja kyseisen päätöksen 12 artiklan mukaisesti tämän päätöksen voimaantulopäivästä alkaen.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

Tehty Brysselissä 13 päivänä marraskuuta 2012.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

V. SHIARLY

---

(1)  EUVL L 210, 6.8.2008, s. 1.

1

(2)  EUVL L 210, 6.8.2008, s. 12.

2

---

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/18 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/18

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 21 päivänä marraskuuta 2012,

Liettuan osallistumisen vahvistamisesta avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla toteutettavaan tiiviimpään yhteistyöhön

(2012/714/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 328 artiklan 1 kohdan ja 331 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon luvan antamisesta tiiviimmälle yhteistyölle avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla 12 päivänä heinäkuuta 2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/405/EU (1),

ottaa huomioon tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla 20 päivänä joulukuuta 2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1259/2010 (2),

ottaa huomioon Liettuan ilmoituksen aikomuksestaan osallistua tiiviimpään yhteistyöhön avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Neuvosto päätti 12 päivänä heinäkuuta 2010 antaa luvan Belgian, Bulgarian, Saksan, Espanjan, Ranskan, Italian, Latvian, Luxemburgin, Unkarin, Maltan, Itävallan, Portugalin, Romanian ja Slovenian tiiviimmälle yhteistyölle avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto päätti 12 päivänä heinäkuuta 2010 antaa luvan Belgian, Bulgarian, Saksan, Espanjan, Ranskan, Italian, Latvian, Luxemburgin, Unkarin, Maltan, Itävallan, Portugalin, Romanian ja Slovenian tiiviimmälle yhteistyölle avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla.

| (2) | Neuvosto antoi 20 päivänä joulukuuta 2010 asetuksen (EU) N:o 1259/2010 tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla. |
| --- | --- |

(2)

Neuvosto antoi 20 päivänä joulukuuta 2010 asetuksen (EU) N:o 1259/2010 tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla.

| (3) | Liettua on ilmoittanut aikomuksestaan osallistua tiiviimpään yhteistyöhön avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla 25 päivänä toukokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä, jonka komissio kirjasi saapuneeksi 19 päivänä kesäkuuta 2012. |
| --- | --- |

(3)

Liettua on ilmoittanut aikomuksestaan osallistua tiiviimpään yhteistyöhön avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla 25 päivänä toukokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä, jonka komissio kirjasi saapuneeksi 19 päivänä kesäkuuta 2012.

| (4) | Komissio toteaa, että päätöksessä 2010/405/EU ei säädetä erityisiä ehtoja tiiviimpään yhteistyöhön osallistumiselle avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla ja että Liettuan osallistumisen pitäisi lisätä tämän tiiviimmän yhteistyön hyötyjä. |
| --- | --- |

(4)

Komissio toteaa, että päätöksessä 2010/405/EU ei säädetä erityisiä ehtoja tiiviimpään yhteistyöhön osallistumiselle avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla ja että Liettuan osallistumisen pitäisi lisätä tämän tiiviimmän yhteistyön hyötyjä.

| (5) | Liettuan osallistuminen tiiviimpään yhteistyöhön avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla olisi näin ollen vahvistettava. |
| --- | --- |

(5)

Liettuan osallistuminen tiiviimpään yhteistyöhön avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla olisi näin ollen vahvistettava.

| (6) | Komission olisi hyväksyttävä Liettuaa koskevia siirtymätoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen asetuksen (EU) N:o 1259/2010 soveltamista silmällä pitäen. |
| --- | --- |

(6)

Komission olisi hyväksyttävä Liettuaa koskevia siirtymätoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen asetuksen (EU) N:o 1259/2010 soveltamista silmällä pitäen.

| (7) | Asetuksen (EU) N:o 1259/2010 olisi tultava voimaan Liettuassa sitä päivää seuraavana päivänä, jona tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, |
| --- | --- |

(7)

Asetuksen (EU) N:o 1259/2010 olisi tultava voimaan Liettuassa sitä päivää seuraavana päivänä, jona tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Liettuan osallistuminen tiiviimpään yhteistyöhön

1.   Vahvistetaan Liettuan osallistuminen avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla toteutettavaan tiiviimpään yhteistyöhön, johon myönnettiin lupa päätöksellä 2010/405/EU.

2.   Asetusta (EU) N:o 1259/2010 sovelletaan Liettuaan tämän päätöksen mukaisesti.

2 artikla

Liettualta edellytettävät tiedot

Liettuan on 22 päivään elokuuta 2013 mennessä ilmoitettava komissiolle mahdollisista kansallisista määräyksistään, jotka koskevat

| a) | sovellettavan lain valintaa koskeviin sopimuksiin asetuksen (EU) N:o 1259/2010 7 artiklan 2–4 kohdan mukaisesti sovellettavia muotovaatimuksia; ja |
| --- | --- |

a)

sovellettavan lain valintaa koskeviin sopimuksiin asetuksen (EU) N:o 1259/2010 7 artiklan 2–4 kohdan mukaisesti sovellettavia muotovaatimuksia; ja

| b) | mahdollisuutta sovellettavan lain nimeämiseen asetuksen (EU) N:o 1259/2010 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

b)

mahdollisuutta sovellettavan lain nimeämiseen asetuksen (EU) N:o 1259/2010 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

3 artikla

Liettuaa koskevat siirtymäsäännökset

1.   Asetusta (EU) N:o 1259/2010 sovelletaan Liettuaan vain 22 päivästä toukokuuta 2014 tai sen jälkeen vireille pantujen oikeudenkäyntien ja tehtyjen, asetuksen (EU) N:o 1259/2010 5 artiklassa tarkoitettujen sopimusten osalta.

Myös sellainen sovellettavan lain valintaa koskeva sopimus, joka on tehty ennen 22 päivää toukokuuta 2014, on kuitenkin Liettuan osalta pätevä edellyttäen, että se on asetuksen (EU) N:o 1259/2010 6 ja 7 artiklan mukainen.

2.   Asetus (EU) N:o 1259/2010 ei Liettuan osalta vaikuta sellaisiin sovellettavan lain valintaa koskeviin sopimuksiin, jotka on tehty sen osallistuvan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonka tuomioistuimessa asia on pantu vireille ennen 22 päivää toukokuuta 2014.

4 artikla

Asetuksen (EU) N:o 1259/2010 voimaantulo ja soveltamisen alkamispäivä Liettuassa

Asetus (EU) N:o 1259/2010 tulee Liettuassa voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Asetusta (EU) N:o 1259/2010 sovelletaan Liettuaan 22 päivästä toukokuuta 2014 alkaen.

5 artikla

Voimaantulo

Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 2012.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EUVL L 189, 22.7.2010, s. 12.

1

(2)  EUVL L 343, 29.12.2010, s. 10.

2

---

III Muut säädökset

EUROOPAN TALOUSALUE

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/20 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/20

---

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 206/11/KOL,

tehty 29 päivänä kesäkuuta 2011,

kiinnelainajärjestelystä (Islanti)

EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

ottaa huomioon valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 24 artiklan,

ottaa huomioon valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3, jäljempänä ’pöytäkirja 3’, olevan I osan 1 artiklan ja II osan 7 artiklan 5 kohdan,

ottaa huomioon pöytäkirjassa 3 olevan II osan 27 artiklassa tarkoitetuista täytäntöönpanosäännöksistä 14 päivänä heinäkuuta 2004 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen (1),

on kehottanut pöytäkirjassa 3 olevan II osan 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (2) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

SEKÄ KATSOO SEURAAVAA:

I   TOSIASIAT

1.   MENETTELY

EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, ja Islannin viranomaiset neuvottelivat lokakuusta joulukuuhun 2008 kiinnelainojen ostoa koskevan järjestelmän, jäljempänä ’kiinnelainajärjestely’, käyttöönotosta; kyse oli ilmoitusta edeltäneen vaiheen neuvotteluista. Islannin viranomaiset jättivät valvontaviranomaiselle tässä yhteydessä kolme kirjettä, jotka oli päivätty 14 päivänä lokakuuta 2008 (tapahtuma nro 494902), 3 päivänä marraskuuta 2008 (tapahtuma nro 496979) ja 3 päivänä joulukuuta 2008 (tapahtuma nro 500670).

Islannin viranomaiset ilmoittivat valvontaviranomaiselle kiinnelainajärjestelystä 27 päivänä toukokuuta 2009 (tapahtuma nro 519720).

Valvontaviranomainen pyysi 25 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 520515) ja 29 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä sähköpostilla (tapahtuma nro 523605) Islannin viranomaisia esittämään lisätietoja. Islannin viranomaiset vastasivat 27 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 525671) ja 28 päivänä elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 528493).

Tapauksesta keskusteltiin myös valvontaviranomaisen ja Islannin viranomaisten välisessä neuvottelupuhelussa 1 päivänä heinäkuuta 2009 ja jälleen 4 päivänä marraskuuta 2009 valtiontukikokouksessa Islannissa.

Valvontaviranomainen pyysi 16 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 536644) tietoja keskustelujen jatkotoimenpiteenä. Islannin viranomaiset vastasivat pyyntöön 25 päivänä marraskuuta 2009 (tapahtuma nro 538088).

Valvontaviranomainen ilmoitti Islannin viranomaisille 10 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 548915), että se oli päättänyt aloittaa kiinnelainajärjestelyn osalta valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn.

Valvontaviranomaisen päätös N:o 76/10/KOL aloittaa kyseinen menettely julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa 14 päivänä lokakuuta 2010 (3). Valvontaviranomainen kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa, mutta se ei saanut näiltä huomautuksia.

Islannin viranomaiset esittivät 3 päivänä toukokuuta 2010 vastaanotetulla kirjeellä huomautuksia muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdystä valvontaviranomaisen päätöksestä N:o 76/10/KOL (tapahtumat nro 555824 ja 555999).

Islannin viranomaiset toimittivat lisätietoja, muun muassa asiantuntijalausunnon, 25 päivänä toukokuuta 2010 (tapahtumat nro 558177 ja 558531).

Valvontaviranomainen ja Islannin viranomaiset keskustelivat tapauksesta 1 päivänä kesäkuuta 2010 valtiontukikokouksessa Islannissa.

2.   TOIMENPITEIDEN KUVAUS

2.1   Tausta

Maailman rahoitusmarkkinoiden kuohunta vuosina 2008 ja 2009 johti useiden Islannin rahoituslaitosten heikkoon maksuvalmiuteen ja heikkoon luotonantoon. Kriisin johdosta Islannin viranomaiset toteuttivat joukon toimenpiteitä, joiden tavoitteena oli taata rahoitusmarkkinoiden toiminta Islannissa.

Yksi näistä toimenpiteistä oli kiinnelainajärjestelyn käyttöönotto. Sen ansiosta Islannin asuntoviraston asuntorahoitusrahasto (Íbúðalánasjóður) voi ottaa haltuunsa tiettyjen Islannin rahoituslaitosten kiinnelainoja. Vastineeksi rahoituslaitos saa asuntorahoitusrahaston, jäljempänä ’HFF’, joukkovelkakirjoja. Kyse on pysyvästä omaisuuserien vaihtamisesta. Rahoituslaitos voi tämän jälkeen käyttää HFF:n joukkovelkakirjoja Islannin keskuspankista otettujen käteislainojen vakuutena (4).

Kiinnelainajärjestelyn yleistavoitteena on tarjota vaatimukset täyttäville rahoituslaitoksille rahoitusomaisuutta ja taata lainojen saatavuus asuntomarkkinoilla (sekä siten turvata kiinteistönomistajien edut) (5).

Islannin viranomaisten mukaan kiinnelainajärjestely on jatkoa valvontaviranomaisen aiemmin, 27 päivänä maaliskuuta 2009 hyväksymälle järjestelylle (päätös N:o 168/09/KOL). Siinä sallittiin HFF:n puuttuminen Islannin valtiota koskeviin asioihin finanssikriisin yhteydessä kiinnelainojen väliaikaisen rahoituksen avulla, jäljempänä ’väliaikainen kiinnelainajärjestely’ (6). Väliaikaisessa kiinnelainajärjestelyssä kiinnitykset voidaan vaihtaa väliaikaisesti. Kiinnelainajärjestely mahdollistaa pysyvän omaisuuserien vaihdon. Ennen kiinnelainajärjestelyyn liittyvää swap-sopimusta väliaikaisen kiinnelainajärjestelyn mukaiset kiinnitykset on palautettava tuensaajalle.

Kiinnelainajärjestely on suunnattu ensisijaisesti pienille säästöpankeille, jotka ovat riippuvaisia muiden kotimaisten rahoituslaitosten – joilla myös on likviditeettiongelmia – tarjoamasta likviditeetistä (7). Säästöpankit tarjoavat pääasiallisesti perinteisiä pankkipalveluja paikallisyhteisöille (yksilöille, yritysasiakkaille ja paikallisviranomaisille), joihin ne kuuluvat kiinteästi. Monilla alueilla säästöpankit ovat ainoita toiminnassa olevia rahoituslaitoksia (8).

2.2   Oikeusperusta

Kiinnelainajärjestelyn perustana on mm. rahoitusalan epätavallisista olosuhteista johtuvista valtionkassamaksuista vastaavasta viranomaisesta 6 päivänä lokakuuta 2008 annetun lain nro 125/2008, jäljempänä ’valmiuslaki’ (9), V luku. Kyseisellä lailla muutettiin muun muassa asuntopolitiikkaa koskevaa lakia nro 44/1998, jäljempänä ’asuntolaki’. Lisätietoja esitetään sellaisten joukkovelkakirjojen, joiden vakuutena ovat kiinnitykset asuntoihin ja joiden liikkeenlaskijana ovat rahoitusalan yritykset, ostamista koskevasta asuntorahoitusrahaston toimivallasta 26 päivänä marraskuuta 2008 annetussa asetuksessa N:o 1081/2008, jäljempänä ’asetus’. Asetus annettiin ja se tuli voimaan 27 päivänä marraskuuta 2008.

Lisäksi HFF:n hallitus on antanut kiinnelainojen ostoa rahoitusalan yrityksiltä koskevat säännöt, jäljempänä ’täydentävät säännöt’ (10). Sosiaali- ja sosiaaliturvaministerin antaman hyväksynnän jälkeen täydentävät säännöt julkaistiin 15. tammikuuna 2009, ja ne tulivat voimaan samana päivänä. Myös kiinnelainajärjestely otettiin käyttöön kyseisenä päivänä.

2.3   Kiinnelainajärjestelyä koskevat hakemukset

Kiinnelainajärjestelyssä vaatimukset täyttävät rahoituslaitokset voivat hakea HFF:ltä omaisuuserien (kiinnelainojen) vaihtoa. Swap-sopimuksen mukaisesti HFF ostaa pysyvästi hakijana olevan rahoituslaitoksen kiinnelainat (toisin sanoen ”kiinnelainapoolin”). Vastineeksi hakijana oleva rahoituslaitos saa voimassa olevia HFF:n joukkovelkakirjoja.

Kaikki pankit, säästöpankit ja luottolaitokset, joille on myönnetty lupa toimia Islannissa rahoitusalan yrityksiä koskevan lain nro 161/2002 nojalla, voivat hakea kiinnelainajärjestelyn mukaista omaisuuserien vaihtoa. Tämä koskee myös Islantiin sijoittautuneita ulkomaisten pankkien tytäryhtiöitä ja haarakonttoreita.

Hakemuksen tekeminen edellyttää, että rahoituslaitos lähettää kirjallisen hakemuksen, johon sisältyvät tiedot sen kiinnelainapoolin, jonka se haluaa sisällyttää HFF:n kanssa tehtävään swap-sopimukseen, arvioidusta koosta. Tämän perusteella HFF neuvottelee kyseisen liiketoimen ehdot hakijana olevan rahoituslaitoksen kanssa. Tärkeä tekijä tässä prosessissa on kiinnelainojen arvon määrittäminen (ks. 2.4 kohta jäljempänä). Jos hakemus hyväksytään, HFF ostaa hakijana olevan rahoituslaitoksen kiinnelainapoolin ilman, että siirto edellyttää luvan pyytämistä velalliselta (luotonottaja).

Omaisuuserien vaihdon jälkeen HFF toimii lainanantajana kiinnelainajärjestelyn mukaisen luoton ottajaan nähden, mikä edellyttää kiinnitysvelkakirjojen virallista siirtoa.

Islannin viranomaiset ovat ilmoittaneet valvontaviranomaiselle, että 22 päivän lokakuuta 2008 ja 18 päivän joulukuuta 2008 välisenä aikana seitsemän säästöpankkia – Keflavik, BYR, Bolungarvik, Ólafsfjarðar, Mýrasýsla, Höfðhverfinga ja SPRON – jätti kiinnelainajärjestelyn mukaista omaisuuserien vaihtoa koskevan hakemuksen.

Säästöpankit tekivät swap-sopimuksia HFF:n kanssa seuraavasti: Keflavik 23 päivänä maaliskuuta 2009, BYR 20 päivänä toukokuuta 2009 sekä Bolungarvik 3 päivänä heinäkuuta 2009 ja 5 päivänä elokuuta 2009 (11).

Ensimmäinen kiinnelainajärjestelyn mukainen sopimus oli kiinnelainan siirtosopimus, jonka HFF ja Keflavik-säästöpankki allekirjoittivat 23 päivänä maaliskuuta 2009 ja jonka kokonaisarvo oli 9 959 972 471,00 Islannin kruunua (12). BYR-säästöpankin kanssa tehdyn sopimuksen arvo oli 2 707 559 690,00 Islannin kruunua. Bolungarvik-säästöpankin kanssa tehtyjen sopimusten arvo oli 477 141 823,00 Islannin kruunua ja 425 924 422,00 Islannin kruunua.

Edellä mainittujen neljän muun pankin hakemukset hylättiin.

2.4   Kiinnelainajärjestelyn mukaisten kiinnelainojen ja HFF:n joukkovelkakirjojen arvostus

Kiinnelainajärjestely edellyttää, että HFF noudattaa vaiheittaista menettelyä hakijana olevan rahoituslaitoksen kiinnelainapoolin ja swap-sopimuksen kohteena olevien HFF:n joukkovelkakirjojen arvon arvioinnissa.

Asetuksen 3 §:n (13) ja täydentävien sääntöjen 6 §:n (14) mukaan HFF:n on arvioitava rahastolle tarjottujen joukkovelkakirjojen arvo, ja niiden hinnan perustana on yleensä lainan kirjanpitoarvo. Toisin sanoen HFF suorittaa itse kiinnelainojen arvon ”in-house”-arvioinnin. Arvioinnin perustana se käyttää lainojen kirjanpitoarvoa.

2.4.1   HFF:n suorittama kiinnelainojen valinta
   (15)

Ennen kiinnelainapoolin arvon arviointia HFF harkitsee, onko sen edun mukaista ostaa kyseisiä lainoja. Tätä varten se arvioi lainat käyttäen perusteena velallisen maksutilannetta, kiinnelainan määrän ja vakuusarvon (LTV) välistä suhdetta, mahdollisia maksujen laiminlyöntejä ja kiinnelainasopimuksen ehtoja. Tämän perusteella HFF jakaa kiinnelainat kolmeen ryhmään:

| a) | hyvin hoidetut kiinnelainat, jotka täyttävät kaikki HFF:n yleiset lainavaatimukset; |
| --- | --- |

a)

hyvin hoidetut kiinnelainat, jotka täyttävät kaikki HFF:n yleiset lainavaatimukset;

| b) | muut hyvin hoidetut kiinnelainat, jotka eivät täytä kaikkia HFF:n yleisiä lainavaatimuksia; |
| --- | --- |

b)

muut hyvin hoidetut kiinnelainat, jotka eivät täytä kaikkia HFF:n yleisiä lainavaatimuksia;

| c) | kiinnelainat, joiden hoidossa on esiintynyt laiminlyöntejä. |
| --- | --- |

c)

kiinnelainat, joiden hoidossa on esiintynyt laiminlyöntejä.

Kahteen ensimmäiseen ryhmään kuuluvat kiinnelainat voivat olla kiinnelainajärjestelyn mukaisen swap-sopimuksen kohteena. Ryhmään C kuuluvat kiinnelainat voidaan hyväksyä vain, jos kiinnelaina poistetaan velkojen perinnän piiristä ja kaikki palkkiot ja kulut maksetaan ennen swap-sopimusta.

2.4.2   HFF:n suorittama kiinnelainojen arvon määrittäminen

Asetuksen 3 §:n ja täydentävien sääntöjen 6 §:n mukaan HFF:n on käytettävä kiinnelainojen ostohinnan perusteena niiden markkina-arvoa. Edellä mainitun 6 §:n mukaan HFF:n on lisäksi käytettävä markkina-arvon perusteena kiinnelainojen kirjanpitoarvoa (ottamalla huomioon ennenaikaisen takaisinmaksun riskin, toimintakulut ja muut tekijät). Islannin viranomaiset ovat vahvistaneet viimeksi mainitun valvontaviranomaiselle (16). Islannin viranomaiset ovat vahvistaneet myös, että kunkin yksittäisen lainan kirjanpitoarvo on luotonottajalle lainattu pääoma ilman arvonalennuksia (17). Rahoituslaitoksen, joka hakee pääsyä kiinnelainajärjestelyyn, on esitettävä HFF:lle kunkin yksittäisen lainan kirjanpitoarvo (18).

2.4.3   HFF:n suorittama luottoriskin ja ”luottopuskurin” määrittäminen

Kolmas vaihe on tarkasteltaviin kiinnelainoihin liittyvän luottoriskin määrittäminen. Asetuksen 3 §:n ja täydentävien sääntöjen 5 §:n mukaan HFF:n on käytettävä tässä yhteydessä Islannin KPMG:n luottoriskimallia, jota käytettäessä kiinnelainapoolien luottoriski arvioidaan rahoituslaitosten pääomariskin arviointia koskevan kansainvälisen Basel II -standardin perusteella. Arviointiin sisältyy odotetun tappion määrittäminen kertomalla keskenään seuraavat kolme tekijää: maksulaiminlyöntien todennäköisyys, maksujen laiminlyönnistä johtuva tappio-osuus ja vastuu maksukyvyttömyyshetkellä. Kukin näistä muuttujista arvioidaan kunkin kiinnelainan ja lainakauden kunkin vuoden osalta.

Malli perustuu joukkoon muuttujia, joiden tarkoituksena on arvioida yksittäisten lainojen todennäköistä luottotappiota sekä useita kiinnelainoihin todennäköisesti vaikuttavia makrotaloudellisia muuttujia. Yksittäisten lainojen arviointiin käytetään seuraavia muuttujia: i) lainan määrän ja vakuusarvon välinen suhde ja ii) maksuhistoria. Makrotaloudellinen analyysi on kiinteistöjen hintoja, inflaatiota, palkkakehitystä ja muita kiinnelainapooliin yleisellä tavalla todennäköisesti vaikuttavia tekijöitä koskeva keskipitkän aikavälin ennuste (vuoteen 2014 asti). Historiallisten kokemusten perusteella luottotappioluvun oletetaan olevan matala vuoden 2014 jälkeen.

HFF:n suoritettua luottoriskin määrityksen luottoriski ei välittömästi laske kirjanpitoarvoa. Luottoriskin arvoa käytetään ainoastaan joukkovelkakirjojen, jotka hakijana oleva rahoituslaitos vastaanottaa swap-sopimuksen ajankohtana, arvon määrittämiseen.

Asetuksen 3 §:n ja täydentävien sääntöjen 6 §:n mukaan HFF käyttää odotettua luottoriskiä ns. luottopuskurin määrittämiseen. Tämä tarkoittaa sitä, että rahoituslaitos vastaanottaa ensin ainoastaan enintään 80:aa prosenttia koko kiinnelainapoolin kirjanpitoarvosta vastaavat HFF:n joukkovelkakirjat. Luottopuskuri voi olla enemmän kuin se 20 prosentin määrä, joka on sidoksissa kiinnelainapooliin liittyvään ennakoituun tappioon, ja nousee kyseisen ennakoidun tappion määrällä (täydentävien sääntöjen 5 §). Luottopuskuri on aina suurempi kuin ennakoitu tappio. Käytännössä HFF määrittää luottopuskurin lisäämällä ennakoituun tappioon ylimääräiset 10 prosenttia.

Noin 8–10 vuoden kuluttua alkuperäisen sopimuksen jälkeen arvioidaan lainapoolin täytäntöönpano kyseisenä ajanjaksona. Lisäksi tuolloin tehdään poolin luottoriskiä koskeva ennakkoarvio. Näiden kummankin tekijän perusteella rahoituslaitos vastaanottaa ylimääräisiä HFF:n joukkovelkakirjoja luottopuskurin arvoon asti. Jos 8–10 vuoden kuluttua luottoriski on toteutunut ainoastaan osittain eli jos tosiasialliset tappiot ovat sopimusajankohtana arvioitua pienemmät, HFF siirtää siis joukkovelkakirjoja tosiasiallisilla tappioilla vähennettyyn luottopuskurin arvoon asti ottaen samalla huomioon luottoriskiä koskevan ennakkoarvion. Sen sijaan jos luottoriski toteutuu kokonaisuudessaan – siis jos kaikki odotetut tappiot toteutuvat –, HFF ei siirrä rahoituslaitokselle mitään ylimääräisiä joukkovelkakirjoja. Lopuksi, jos tosiasialliset tappiot ovat suuremmat kuin luottopuskuri, HFF ottaa tappiot kantaakseen.

2.4.4   HFF:n suorittama HFF:n joukkovelkakirjojen vastaavan määrän määrittäminen

Asetuksen 5 §:n ja täydentävien sääntöjen 7 §:n (19) mukaan HFF määrittää kiinnelainapoolia koskevan swap-sopimuksen mukaisesti rahoitusalan yritykselle siirrettävien HFF:n joukkovelkakirjojen arvon (vähennettynä luottopuskurilla).

HFF määrittää HFF:n joukkovelkakirjojen arvon käyttämällä Islannin OMX:n noteerausten mukaisesti joukkovelkakirjan kokonaishintaa tapahtumapäivän päättyessä. Kyseistä hintaa tarkistetaan kiinnelainojen painotetulla keskikorolla (jota on alennettu ennenaikaisen takaisinmaksun riskin, toimintakulujen ja luottotappioiden perusteella). Islannin viranomaisten antamista tiedoista ei selviä, laskeeko vai nostaako tämä joukkovelkakirjojen arvoa.

2.4.5   Kiinnelainajärjestelyyn liittyvän swap-sopimuksen selvittely

Kun kiinnelainapoolin arvo on määritetty, se siirretään HFF:lle. Vastineeksi rahoituslaitos saa HFF:n joukkovelkakirjoja (20).

Loppuselvitys tehdään keskimäärin 8–10 vuoden kuluttua sopimuksen tekemisestä (21). Tuolloin – edellyttäen, että edellä 2.4.3 kohdassa kuvailtu arviointi on tehty – HFF siirtää rahoituslaitokselle ylimääräisiä joukkovelkakirjoja luottopuskurin arvoon asti (vähennettynä mahdollisilla tosiasiallisilla tappioilla ja kiinnelainakauden lopun mahdollisilla ennakoiduilla tappioilla) (22).

2.5   Kesto ja talousarvio

Kiinnelainajärjestely ei ole ajallisesti rajattu. Tämä tarkoittaa sitä, ettei ole mitään viimeistä päivää, jolloin järjestelyä koskeva hakemus on tehtävä, tai määräaikaa, jonka kuluessa järjestelyä koskevat hakemukset on tehtävä. Näin ollen kiinnelainajärjestely on tällä hetkellä edelleen voimassa, ja vaatimukset täyttävät rahoituslaitokset voivat jättää hakemuksia.

Talousarvion osalta Islannin viranomaiset eivät ole toimittaneet valvontaviranomaiselle arviota kiinnelainajärjestelyn mukaisista vuotuisista menoista tai kokonaiskustannuksista.

2.6   Viitemarkkinoita koskevat lisätiedot

Rahoitusvalvontaviranomainen, jäljempänä ’FME’, teki 22 päivänä huhtikuuta 2010 päätöksen Keflavik-säästöpankin varojen ja velkojen luovutuksesta Spkef-säästöpankille (23). Rahoitusvalvontaviranomainen teki 5 päivänä maaliskuuta 2011 päätöksen Spkef-säästöpankin varojen ja velkojen luovutuksesta NBI hf.:lle (uusi Landsbanki) (24).

Byr-säästöpankin (vanha Byr) romahdettua huhtikuussa 2010 Islannin valtio perusti Byr hf:n (uusi Byr), joka on kokonaan valtion omistuksessa oleva osakeyhtiö. Vanha Byr on tällä hetkellä likvidaatiomenettelyssä. Uusi Byr ostaa kaikki vanhan Byrin varat sekä tietyt velat ja toimet (25).

3.   MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN PERUSTEET

Valvontaviranomainen päätti maaliskuussa 2010 aloittaa tätä tapausta koskevan muodollisen tutkintamenettelyn, koska sillä oli epäilyjä, jotka koskivat sitä, olivatko kiinnelainajärjestelyn mukaiset liiketoimet markkinaehtojen mukaisia, ja näin ollen, liittyykö järjestelyyn ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea (26).

Valvontaviranomaisella oli epäilyjä myös sen suhteen, voitaisiinko mahdollinen tuki katsoa yhteensopivaksi ETA-sopimukseen sisältyvien valtiontukimääräysten kanssa, ja se katsoi, että asianmukainen viitekehys arvioitaessa toimenpiteen soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan olivat arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevat suuntaviivat (27). Näiden suuntaviivojen perusteella valvontaviranomainen epäili, oliko i) omaisuuserien markkina-arvo laskettu oikein (ja määräytyikö siirtohinta sen perusteella) ja ii) takasiko swap-sopimusten nojalla valtiolle kuuluva korvaus kustannusten asianmukaisen jakautumisen sopimuspuolten välillä.

Lopuksi valvontaviranomainen huomautti, etteivät Islannin viranomaiset olleet rajoittaneet ajanjaksoa, jäljempänä ’hakuajanjakso’, jonka kuluessa vaatimukset täyttävät rahoituslaitokset voivat hakea pääsyä kiinnelainajärjestelyn piiriin, tai täsmentäneet järjestelyn kokonaismäärärahoja tai vuosittaisia määrärahoja. Toisin sanoen kiinnelainajärjestelyä ei ollut rajattu määrärahojen eikä keston osalta.

4.   KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

Valvontaviranomainen ei saanut kolmansilta osapuolilta huomautuksia muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen N:o 76/10/KOL julkaisemisen jälkeen.

5.   ISLANNIN VIRANOMAISTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET

Islannin viranomaiset ovat esittäneet, että kiinnelainojen siirto kiinnelainajärjestelyssä on markkinaehtojen mukaista, mikä takaa sen, ettei HFF:n joukkovelkakirjojen siirtoon hakijoina oleville rahoituslaitoksille liity valtiontukea.

Islannin viranomaiset asettavat kyseenalaiseksi myös sen, onko oikein arvioida kiinnelainajärjestelyä arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen mukaisesti, koska kiinnelainat, joista tehdään järjestelyn mukainen swap-sopimus, eivät ole arvoltaan alentuneita omaisuuseriä. Islannin viranomaisten mukaan säästöpankeille ei tarjota mahdollisuutta tehdä kiinnelainojaan koskevia HFF:n joukkovelkakirjojen siirtoon perustuvia swap-sopimuksia sen vuoksi, että omaisuuserät olisivat arvoltaan alentuneita, vaan koska ne eivät ole riittävän likvidejä (28).

Sen varalta, että valvontaviranomainen kuitenkin toteaa, että kiinnelainajärjestelyyn liittyy valtiontukea ja että se on arvioitava käyttämällä arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevia suuntaviivoja, Islannin viranomaiset esittävät, että tuki on joka tapauksessa riippumattoman asiantuntijan käyttöä koskevan arviointiperusteen mukainen. Viranomaiset selventävät, että HFF:n suorittamassa kiinnelainojen arvostuksessa käytettävä luottoriskimalli perustuu Islannin KPMG:n, joka on arvonmääritysalan riippumaton asiantuntija, suunnittelemaan luottoriskimalliin. Islannin viranomaiset toteavat myös, että ns. luottopuskurin sisällyttäminen takaa sen, että kiinnelainojen kirjanpitoarvo mukautetaan niiden markkina-arvoon (29).

Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen jälkeen Islannin viranomaiset toimittivat myös riippumattoman rahoitusasiantuntijan (ALM Finance LTD), jäljempänä ’ALM’ (30) laatiman arvonmäärityksen järjestelyn piiriin jo kuuluneista kiinnelainapoolista ja HFF:n joukkovelkakirjoista. ALM:n suorittaman arvonmäärityksen perusteena on todennäköisyyksiin perustuva kassavirtamalli ja riskitön tuottoaste järjestelyn piiriin kuuluvien kiinnelainapoolien tämänhetkisen arvon (todellinen taloudellinen arvo) määrittämiseksi. Lainapoolien todellisen taloudellisen arvon määrittämisessä käytettiin kahta taloudellista skenaariota: odotettu skenaario ja painotettu skenaario. ALM:n suorittama arvonmääritys kutakuinkin vahvistaa HFF:n suorittaman arvonmäärityksen.

Islannin viranomaiset esittävät myös, että kiinnelainajärjestelyn johdosta myöntävä viranomainen HFF saa korvauksen siitä, että se mukauttaa joukkovelkakirjojensa arvon kattamaan toimintakulut, ennenaikaisen takaisinmaksun riskin ja luottotappiot (31).

Islannin viranomaiset toteavat lisäksi, että kiinnelainajärjestelyä olisi pidettävä osana Islannin säästöpankkien rakenneuudistusta koskevaa laajempaa suunnitelmaa ja että se olisi tämän vuoksi arvioitava valvontaviranomaisen rakenneuudistusta koskevien suuntaviivojen mukaisesti (32). Sekä valtiovarainministeriö että Islannin keskuspankki ovat ottaneet käyttöön Islannin säästöpankkien pääomapohjan vahvistamiseen tähtääviä toimenpiteitä. Tämän laajemman rakenneuudistussuunnitelman yhteydessä FME on valvonut säästöpankkien rakenneuudistusta ja antanut asiaa koskevia määräyksiä.

Toimenpiteen oikeasuhteisuuden osalta Islannin viranomaiset huomauttavat olevansa halukkaita toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet kiinnelainajärjestelyn keston ja rahoitusmahdollisuuksien rajoittamista koskevien valvontaviranomaisen huolenaiheiden ratkaisemiseksi.

II   ARVIOINTI

1.   KÄYTETÄÄNKÖ TOIMENPITEESEEN ETA-SOPIMUKSEN 61 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETTUA VALTIONTUKEA?

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:

”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

Jotta toimenpide katsottaisiin ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi tueksi, seuraavien neljän kumulatiivisen edellytyksen on täytyttävä: toimenpide i) merkitsee vastaanottajille sellaista taloudellista etuutta, jota ei vastaanoteta tavanomaisessa liiketoiminnassa; ii) on valtion myöntämä tai se on myönnetty valtion varoista; iii) on valikoiva, koska se suosii tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen tavaroiden tuotantoa, ja iv) vääristää kilpailua ja vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.

1.1   Käytetäänkö toimenpiteeseen valtion varoja?

Käytetäänkö toimenpiteeseen valtion varoja?

Tuen on oltava valtion myöntämää tai valtion varoista myönnettyä tukea.

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan valtio voi myöntää tuen suoraan tai tuen voivat myöntää valtion tätä tarkoitusta varten perustamat tai määrittämät julkiset tai yksityiset elimet (33).

33

Kiinnelainojen vastineeksi hakijana olevat rahoituslaitokset saavat HFF:n joukkovelkakirjoja. HFF perustettiin asuntolailla, jonka mukaan se on kokonaan Islannin valtion omistama ja hyvinvointiministeriön hallinnollisen valvonnan alainen valtion asuntovirasto. Hyvinvointiministeriö nimittää HFF:n viisijäsenisen hallituksen. HFF:n tehtävät (lainananto yksityishenkilöille, kunnille ja yrityksille asuntojen oston tai rakentamisen rahoitusta varten) esitetään niitä sääntelevissä oikeussäännöissä – asuntolaissa ja sekundaarilainsäädännössä (esim. HFF:n lainaryhmiä koskevassa asetuksessa N:o 57/2009).

Kyseessä olevat toimenpiteet suoritti näin ollen valtion täydessä määräysvallassa oleva julkinen laitos HFF. HFF:n toimet ovat siten valtion toimia. Näin ollen HFF:n joukkovelkakirjojen siirtoon rahoituslaitoksille liittyy valtion varoja.

1.2   Tiettyjen yritysten tai tiettyjen tavaroiden suosiminen

Tiettyjen yritysten tai tiettyjen tavaroiden suosiminen

1.2.1   Taloudellinen etu

Taloudellinen etu

Toimenpiteen on tuotava tuensaajalle etuja sellaisista maksuista, jotka se tavallisesti joutuisi kattamaan talousarviostaan, saatavan vapautuksen muodossa.

Kuten Islannin viranomaiset ovat selventäneet, kiinnelainajärjestely perustettiin, jotta tietyt rahoituslaitokset voisivat saada rahoitusta muista lähteistä kuin pankkien välisistä lainoista, koska pankkien välinen lainananto oli tyrehtymässä rahoitusalan maailmanlaajuisten ongelmien vuoksi.

Valvontaviranomainen pitää epätodennäköisenä, että markkinataloussijoittaja olisi finanssikriisissä tarjonnut vastaavin edellytyksin vastaavan suuruista rahoitusta rahoituslaitoksille, jotka voivat osallistua kiinnelainajärjestelyyn. Tämän vuoksi toimi sellaisenaan antaa osallistuville pankeille taloudellisen etuuden, jota niillä ei olisi ollut käytettävissään senhetkisissä markkinaolosuhteissa.

Kiinnelainajärjestely parantaa siihen oikeutettujen rahoituslaitosten asemaa, koska se parantaa niiden maksuvalmiutta ja poistaa niiden taseeseen vaikuttavan epävakaisuuden lähteen. Tämä puolestaan parantaa niiden markkina-asemaa.

1.2.2   Valikoivuus

Valikoivuus

Toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi vain, jos sillä suositaan tiettyjä yrityksiä, tiettyjen tavaroiden tuotantoa tai tiettyjen palvelujen tarjoamista.

Kiinnelainajärjestely on valikoiva, koska se suosii ainoastaan tiettyjä rahoituslaitoksia. Siitä, että kaikki tietyn alan yritykset voivat hyötyä toimenpiteestä, ei voida päätellä, että toimenpide on yleisluonteinen. Päinvastoin toimenpide on valikoiva, koska sillä suositaan ainoastaan yhtä taloudenalaa (34).

34

1.3   Kilpailun vääristyminen ja vaikutukset sopimuspuolten väliseen kauppaan

Kilpailun vääristyminen ja vaikutukset sopimuspuolten väliseen kauppaan

Kiinnelainajärjestely on omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan sopimuspuolten väliseen kauppaan. Järjestely parantaa siihen oikeutettujen rahoituslaitosten asemaa, koska se parantaa niiden maksuvalmiutta ja poistaa niiden taseeseen vaikuttavan epävakaisuuden lähteen, mikä parantaa niiden asemaa verrattuna niiden kilpailijoihin muissa ETA-maissa.

Kaikki pankit, säästöpankit ja luottolaitokset, joille on myönnetty lupa toimia Islannissa, ovat koostaan riippumatta periaatteessa oikeutettuja hakemaan kiinnelainajärjestelyn mukaista tukea. Pankki- ja rahoitusalan palveluilla ja tuotteilla käydään kansainvälistä kauppaa. Myös tämän perusteella kiinnelainajärjestely on omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan sopimuspuolten väliseen kauppaan.

2.   MENETTELYVAATIMUKSET

Pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan EFTAn valvontaviranomaiselle on annettava tieto tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta riittävän ajoissa, jotta se voi esittää huomautuksensa. Jäsenvaltio, jota asia koskee, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä, ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös.

Islannin viranomaiset ilmoittivat kiinnelainajärjestelystä valvontaviranomaiselle 27 päivänä toukokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 519720). Kiinnelainojen ostoa rahoitusalan yrityksiltä koskevat HFF:n hallituksen täydentävät säännöt tulivat kuitenkin voimaan 15 päivänä tammikuuta 2009, toisin sanoen ennen kuin valvontaviranomainen oli tehnyt ilmoituksesta lopullista päätöstä.

Tämän perusteella voidaan todeta, etteivät Islannin viranomaiset ole noudattaneet pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

3.   TUEN SOVELTUVUUS ETA-SOPIMUKSEN TOIMINTAAN

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaisesti valtiontueksi nimetyt tukitoimenpiteet eivät yleensä sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, ellei jotain ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 tai 3 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelleta. Sopimuksen 61 artiklan 2 kohdan poikkeusta ei sovelleta nyt kyseessä olevaan tukeen, jonka avulla ei pyritä saavuttamaan mitään kyseisessä artiklassa luetelluista tavoitteista. Kyseessä olevaan tukitoimenpiteeseen ei sovelleta myöskään ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 a ja 3 c kohdan poikkeuksia. Tukea ei myönnetä tiettyjen alojen tai tiettyjen taloudellisten toimintojen edistämiseen tai niiden taloudellisen kehityksen tukemiseen.

Kyseessä oleva tuki ei liity mihinkään tuotantopääomaan tehtyyn investointiin. Sillä ainoastaan supistetaan kustannuksia, joista yritysten tavallisesti olisi vastattava liiketoimintansa yhteydessä, ja näin ollen se on luokiteltava toimintatueksi. Toimintatuen ei yleensä katsota soveltuvan keinoksi helpottaa tiettyjen talouden toimintojen ja tiettyjen alueiden kehitystä ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti. Toimintatukea myönnetään ainoastaan erityisolosuhteiden vallitessa (esimerkiksi kun kyse on tietyntyyppisestä ympäristö- tai aluetuesta), kun valvontaviranomaisen asianomaisissa suuntaviivoissa määrätään tällaisesta poikkeuksesta.

ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan valvontaviranomainen voi todeta tuen ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi, jos se on tarkoitettu ”EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen”. Valvontaviranomainen muistuttaa, että Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön sekä valvontaviranomaisen ja Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, päätöksentekokäytännön mukaan 61 artiklan 3 kohdan b alakohtaa on tulkittava suppeasti ja toimenpiteiden on edesautettava kansantaloudessa olevan häiriön poistamista (35).

35

Valvontaviranomainen toteaa, että kiinnelainajärjestely hyväksyttiin tämänhetkisen kansainvälisen finanssikriisin aikana ja sen johdosta. Islannissa erityisesti pienillä säästöpankeilla on ollut likviditeettiongelmia suurempien pankkien, jotka ovat perinteisesti tarjonneet rahoitusta pienille säästöpankeille, taloudellisten vaikeuksien vuoksi. Toisin kuin suurilla rahoitusalan yrityksillä, säästöpankeilla ei ole suoraa pääsyä Islannin keskuspankin rahoitukseen.

Kuten valvontaviranomainen toteaa muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, se katsoo, että asianmukainen viitekehys arvioitaessa kiinnelainajärjestelyn soveltuvuutta ovat arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevat suuntaviivat, jotka perustuvat ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohtaan. Kiinnelainajärjestelyä on tämän vuoksi arvioitava ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen mukaisesti.

Ennen sen määrittämistä, onko kiinnelainajärjestely arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen mukainen, on tarkasteltavana olevassa tapauksessa tärkeää määrittää, onko järjestely valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirja 3:ssa tarkoitettu ”järjestely”. Pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan d kohdan mukaan

” ”tukiohjelmalla” tarkoitetaan säädöstä tai päätöstä, jonka perusteella yksittäisiä tukia voidaan myöntää yrityksille, jotka määritellään säädöksessä tai päätöksessä yleisesti ja käsitteellisesti ilman, että edellytetään muita täytäntöönpanotoimenpiteitä, sekä säädöstä tai päätöstä, jonka perusteella erityiseen hankkeeseen liittymätöntä tukea voidaan myöntää yhdelle tai useammalle yritykselle toistaiseksi ja/tai rajoittamaton määrä”.

Valvontaviranomainen on katsonut (eivätkä Islannin viranomaiset ole kiistäneet näkemystä), että kiinnelainajärjestely perustuu sellaisiin sääntöihin – kuten asuntolaki, asetus ja täydentävät säännöt –, joiden perusteella yksittäisiä tukia voidaan myöntää kyseisissä säännöissä määritellyille yrityksille yleisellä ja abstraktilla tavalla ilman, että edellytetään uusia täytäntöönpanotoimenpiteitä. Kiinnelainajärjestely on näin ollen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan d kohdassa tarkoitettu tukiohjelma. Tässä yhteydessä valvontaviranomainen muistuttaa, että yhteisöjen tuomioistuin on todennut asiassa C-310/99 seuraavaa: ”Riidanalaisen päätöksen ei tarvinnut sisältää tukiohjelman perusteella yksittäistapauksissa myönnettyjen tukien erillistä arviointia. Kunkin kyseessä olevan yrityksen tilannetta on tutkittava vasta siinä vaiheessa, kun tukia peritään takaisin” (36).

36

Valvontaviranomainen on kyseisen oikeuskäytännön mukaisesti arvioinut kiinnelainajärjestelyä järjestelyn ominaisuuksien (eikä siis järjestelyn mukaisesti myönnettyjen yksittäisten tukien erityispiirteiden) perusteella.

Kuten edellä todetaan, Islannin viranomaiset ovat esittäneet, että valvontaviranomaisen olisi tarkasteltava kiinnelainajärjestelyä Islannin säästöpankkialan meneillään olevan rakenneuudistuksen osana ja että sitä olisi arvioitava rahoituslaitoksiin finanssikriisin aikana sovellettavien valvontaviranomaisen rakenneuudistusta koskevien suuntaviivojen, jäljempänä ’pankkialan rakenneuudistusta koskevat suuntaviivat’, mukaisesti (37). Kiinnelainajärjestelyn mukainen swap-sopimus ei kuitenkaan edellytä järjestelmästä hyötyvien rahoituslaitosten yleistä rakenneuudistusta. Kiinnelainajärjestelyä voidaan soveltaa mihin tahansa rahoituslaitokseen riippumatta siitä, ovatko rahoituslaitokset rakenneuudistuksen kohteena. Tässä tilanteessa valvontaviranomainen katsoo, ettei toimenpiteeseen ole asianmukaista soveltaa pankkialan rakenneuudistusta koskevia suuntaviivoja. Edellä esitetyn mukaisesti kiinnelainajärjestelyn ominaisuuksien perusteella voidaan todeta, että arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen soveltamisen edellytykset täyttyvät.

37

3.1   Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen soveltaminen – tukikelpoiset omaisuuserät

Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen soveltaminen – tukikelpoiset omaisuuserät

Jotta tuki voitaisiin todeta ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaiseksi, se on myönnettävä syrjimättömien perusteiden nojalla, sen on oltava sikäli asianmukainen, että se on hyvin kohdennettu taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen, ja sen on oltava välttämätön kyseisen tavoitteen kannalta ja oikeassa suhteessa siihen sekä sellainen, että kielteiset heijastusvaikutukset kilpailijoihin ovat mahdollisimman vähäisiä. Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevilla suuntaviivoilla nämä yleiset periaatteet on muunnettu arvoltaan alentuneiden omaisuuserien hoitoa koskeviksi edellytyksiksi.

Kuten edellä on mainittu, Islannin viranomaiset ovat tiedustelleet arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen sovellettavuudesta kiinnelainajärjestelyn mukaiseen omaisuuserien vaihtoon, koska swap-sopimusten kohteena olevat kiinnelainat eivät ole arvoltaan alentuneita omaisuuseriä. Islannin viranomaiset väittävät, että kiinnelainat ovat pankkien omistamista omaisuuseristä taloudellisesti houkuttelevimpia, eivätkä ne siten ole arvoltaan alentuneita.

Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa määritellään arvoltaan alentuneet omaisuuserät seuraavasti: ”koko finanssikriisin käynnistäneet ns. ’myrkylliset’ omaisuuserät (esimerkiksi Yhdysvaltain kiinnitysluottovakuudelliset arvopaperit sekä niihin liittyvät suojausinstrumentit ja johdannaiset), jotka ovat ilmeisesti suurelta osin muuttuneet epälikvideiksi tai joiden arvoa on jouduttu huomattavasti alentamaan – –”. Lisäksi sen arvioimiseksi, ovatko omaisuuserät arvoltaan alentuneita, tarvitaan arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen mukaan käytännöllistä ja joustavaa lähestymistapaa (38).

38

Kuten edellä on huomautettu, kiinnelainajärjestelyyn tällä hetkellä osallistuvat säästöpankit yleensä rahoittavat toimintansa asiakastalletuksilla ja ottamalla lainaa Islannin pääpankeilta. Jos se ei riitä mahdollistamaan toiminnan jatkamista, normaalia liiketoimintaa säästöpankille olisi myydä joitakin omaisuuseriään (esimerkiksi kiinnelainoja).

Islannin viranomaiset ovat kuitenkin selventäneet, että Islannin pääpankit ovat konkurssissa ja niissä on käynnissä rakenneuudistus, mikä rajoittaa lainansaantia kyseisiltä pankeilta. Lisäksi asiakastalletukset yksinään eivät riitä kattamaan säästöpankkien rahoitustarpeita. Islannin viranomaiset ovat ilmoittaneet valvontaviranomaiselle, että kolmas mahdollisuus – omaisuuserien myynti – ei ole ollut mahdollista finanssikriisin vuoksi. Tämä oli se tilanne, jossa kiinnelainajärjestely otettiin käyttöön.

Valvontaviranomainen katsoo, että se, etteivät säästöpankit ole voineet myydä kiinnelainojaan markkinoilla, on osoitus siitä, etteivät kyseiset omaisuuserät ole muutettavissa rahaksi, ja ne ovat tämän vuoksi arvoltaan alentuneita. Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen liitteessä 3 on luettelo arvoltaan alentuneiden omaisuuserien ryhmistä, joiden osalta arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevat hoitotoimenpiteet katsotaan mahdollisiksi. Luetteloon sisältyvät asuntoihin kohdistuvat kiinnitykset.

Jotta kiinnelainajärjestely olisi ETA-sopimuksen mukainen, sen on näin ollen täytettävä arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa esitetyt ongelmallisten omaisuuserien hoitoa koskevat soveltuvuusehdot. Asiaa koskevia edellytyksiä tarkastellaan jäljempänä 3.2–3.6 kohdassa.

3.2   Kiinnelainan arvonmääritys – riippumaton asiantuntija

Kiinnelainan arvonmääritys – riippumaton asiantuntija

Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen 20 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan tukihakemusta tehdessä olisi käytettävä ”riippumattomien ja tunnustettujen asiantuntijoiden sertifioimaa – – asianmukaista arvostusmenetelmää – –.”

Asetuksen 3 §:n mukaan HFF:n on suoritettava rahastolle tarjottuja kiinnelainoja koskeva omaisuuserien arvon arviointi. Näin tehdään myös käytännössä: HFF arvostaa omaisuuserät, joista on tehty kiinnelainajärjestelyn mukainen swap-sopimus. Swap-kiinnelainajärjestelyn piiriin kuuluvia omaisuuseriä ei näin ollen arvosta riippumaton asiantuntija, mikä on vastoin arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen vaatimuksia.

Se, että arvonmäärityksen yhden osan – luottoriskimenetelmän – on laatinut riippumaton asiantuntija (Islannin KPMG) ei automaattisesti tarkoita sitä, että koko arviointi olisi katsottava riippumattoman asiantuntijan suorittamaksi. Toinen tärkeä arvioinnin osa, nimittäin arvioinnin perusta (ts. tukikelpoisten kiinnelainojen valinta, arvon peruste (kirjanpitoarvo), luottoriskiarvioinnin suorittaminen sekä päätös siitä, kuinka luottopuskuri lasketaan ja kuinka HFF:n joukkovelkakirjoina maksettava määrä määritetään) määräytyy asetuksen nojalla eli pelkästään HFF:n suorittaman määrityksen perusteella. Se, että riippumaton asiantuntija on tarjonnut menetelmän luottoriskin arvioimiseksi, ei muuta sitä tosiasiaa, että HFF soveltaa kyseistä menetelmää itse; toisin sanoen suorittaa arvonmäärityksen itse. Mitenkään ei siis tarkasteta, soveltaako HFF kyseistä menetelmää, ja jos soveltaa, millä tavalla.

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen toteaa, että kiinnelainajärjestelyyn liittyvä omaisuuserän arvonmääritys ei ole arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen 20 kohdan mukainen.

Kuten edellä on jo todettu, Islannin viranomaiset toimittivat muodollisen tutkinnan aikana riippumattoman rahoitusasiantuntijan ALM:n laatiman omaisuuserien arvonmääritysraportin kiinnelainoista, joista oli jo tehty kiinnelainajärjestelyyn kuuluvia swap-sopimuksia. Tämä ei kuitenkaan muuta sitä tosiseikkaa, että kiinnelainajärjestelyn samoin kuin asiaa koskevien säännösten mukaan HFF:n on itse suoritettava järjestelyn yhteydessä ostamiensa kiinnelainojen arvonmääritys.

Kuten edellä II osan 3 kohdassa todetaan, valvontaviranomainen pitää kiinnelainajärjestelyä ainoastaan pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan d kohdassa tarkoitettuna ”tukiohjelmana”. Näin ollen kiinnelainajärjestely itsessään ei täytä arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa esitettyjä edellytyksiä, jollei järjestelyn mukaisista yksittäisten tapausten arvonmäärityksestä muuta johdu.

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen toteaa, että kiinnelainojen arvostusjärjestelmä ei täytä arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa esitettyjä edellytyksiä.

3.3   Kiinnelainan arvonmääritys – arvonmäärityksen peruste

Kiinnelainan arvonmääritys – arvonmäärityksen peruste

Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa esitetään myös arvoltaan alentuneiden omaisuuserien arvostusmenetelmä arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevan hoitotoimenpiteen yhteydessä. Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen 39 ja 40 kohdassa sekä sen liitteessä 3 otetaan käyttöön käsitteet ”hankintameno”, ”tämänhetkinen markkina-arvo”, ”todellinen taloudellinen arvo” ja ”siirtoarvo”. Nämä käsitteet määritellään arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa seuraavasti (39):

39

| — | Hankintameno on lainojen kirjanpito- eli nimellisarvo, josta on vähennetty arvon alentuminen. |
| --- | --- |

—

Hankintameno on lainojen kirjanpito- eli nimellisarvo, josta on vähennetty arvon alentuminen.

Hankintameno

| — | Tämänhetkinen markkina-arvo on arvo, joka arvoltaan alentuneille omaisuuserille olisi voinut määräytyä markkinoilla. |
| --- | --- |

—

Tämänhetkinen markkina-arvo on arvo, joka arvoltaan alentuneille omaisuuserille olisi voinut määräytyä markkinoilla.

Tämänhetkinen markkina-arvo

| — | Todellinen taloudellinen arvo on arvo, joka kuvastaa omaisuuserien pitkän aikavälin taloudellista arvoa ja joka on määritetty kassavirtojen ja laajempien ajallisten tekijöiden pohjalta. Se olisi määritettävä sekä perus- että stressiskenaariota varten. |
| --- | --- |

—

Todellinen taloudellinen arvo on arvo, joka kuvastaa omaisuuserien pitkän aikavälin taloudellista arvoa ja joka on määritetty kassavirtojen ja laajempien ajallisten tekijöiden pohjalta. Se olisi määritettävä sekä perus- että stressiskenaariota varten.

Todellinen taloudellinen arvo

| — | Siirtoarvo on arvoltaan alentuneille omaisuuserille ongelmallisten omaisuuserien hoitoa koskevan ohjelman puitteissa määritetty arvo. |
| --- | --- |

—

Siirtoarvo on arvoltaan alentuneille omaisuuserille ongelmallisten omaisuuserien hoitoa koskevan ohjelman puitteissa määritetty arvo.

Siirtoarvo

Yleensä jos siirtoarvo on suurempi kuin tämänhetkinen markkina-arvo, arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen mukaan kyse on valtiontuesta. Jotta tuki voitaisiin katsoa ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi, siirtoarvon on oltava korkeintaan samansuuruinen kuin todellinen taloudellinen arvo.

Täydentävien sääntöjen 6 §:n mukaan kiinnelainapoolien arvo perustuu kunkin yksittäisen kiinnelainan kirjanpitoarvoon. Kirjanpitoarvo ei ole yleensä sama kuin omaisuuserien todellinen taloudellinen arvo, joka määräytyy kassavirtojen ja laajempien ajallisten tekijöiden pohjalta.

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että Islannin valtio ei ole osoittanut (laskelman avulla), että siirtoarvo perustuu todelliseen taloudelliseen arvoon. Islannin viranomaisten väitteitä siitä, että ns. luottopuskurin käyttö takaa kirjanpitoarvon mukauttamisen markkina-arvoon, ei voida hyväksyä. Ensiksikin luottopuskuri on tarkoitettu ainoastaan suojelemaan HFF:ää luottoriskiltä (siten, että osaa kiinnelainojen vastikkeesta lykätään), eikä määrittämään markkina-arvoa. Toiseksi loppuselvityksen yhteydessä rahoituslaitokset vastaanottavat HFF:n joukkovelkakirjat, jotka vastaavat kiinnelainojen kirjanpitoarvoa, josta on vähennetty toteutunut ja tulevaisuudessa odotettava arvon alentuminen, mutta jotka eivät vastaa kiinnelainojen todellista taloudellista arvoa.

Tämän vuoksi valvontaviranomainen ei voi saatavilla olevien tietojen perusteella ja arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa esitettyjen periaatteiden mukaisesti sulkea pois näkemystä, jonka mukaan kiinnelainajärjestely käsittää ETA-sopimuksen toimintaan soveltumatonta valtiontukea.

3.4   Kustannusten jakaminen

Kustannusten jakaminen

Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen 21–25 kohdassa esitetään yleinen kustannustenjakoperiaate, jonka mukaan rahoituslaitosten on otettava arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevat tappiot kantaakseen mahdollisimman suuressa määrin. Se tarkoittaa sitä, että niiden on otettava kantaakseen tappiot, jotka ovat seurausta arvoltaan alentuneiden omaisuuserien tämänhetkisen markkina-arvon ja todellisen taloudellisen arvon välisestä erosta.

Koska HFF ei ole suorittanut arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen mukaista arvonmääritystä, ei ole mahdollista arvioida, missä määrin rahoituslaitosten osallistumista kustannuksiin koskeva arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa esitetty vaatimus täyttyy.

3.5   Korvaus

Korvaus

Valvontaviranomainen huomauttaa, että EFTA-valtioiden on taattava myös, että ”pankkien ongelmallisiin omaisuuseriin suunnattavien tukitoimien hinnoitteluun on – – sisällytettävä valtiolle maksettava korvaus, jonka määrässä otetaan asianmukaisesti huomioon riski tulevista tappioista, jotka ylittävät todellista taloudellista arvoa määritettäessä arvioidut tappiot. Lisäksi on hinnoiteltava lisäriski, joka liittyy todellisen taloudellisen arvon ylittävään siirtoarvoon” (40).

40

Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen mukaan tällainen korvaus voidaan maksaa asettamalla omaisuuserien siirtohinta riittävän paljon todellista taloudellista arvoa pienemmäksi, jotta valtio saa asianmukaisen vastineen riskin siirtämisestä (41). Hinnoittelujärjestelmillä on aina varmistettava se, että tuensaajapankkien kokonaisrahoitusosuus supistaa valtion nettotuen pienimpään välttämättömään määrään. Koska kiinnelainajärjestely ei arvonmäärityksen osalta ole arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen vaatimusten mukainen, ei ole kuitenkaan mahdollista arvioida, ovatko Islannin viranomaiset noudattaneet korvausvaatimusta.

41

Kuten edellä on todettu, Islannin viranomaiset ovat esittäneet, että tuensaajapankeilta peritään 95 peruspisteen (bp) maksu, joka lisätään HFF:n pääomakustannuksiin tehtäessä kiinnelainajärjestelyn mukaista sopimusta. Valvontaviranomaisen käytettävissä olevien tietojen mukaan 95 bp on kuitenkin tämänhetkinen preemio, jonka HFF yleensä perii asiakkailta tavallisten kiinnelainojen kohdalla toimintakulujen (25 bp), ennenaikaisen takaisinmaksun riskin (50 bp) ja luottotappioiden (20 bp) kattamiseksi.

Valvontaviranomainen ymmärtää, että tämä vaikuttaa tuensaajapankille luovutettavien HFF:n joukkovelkakirjojen arvoon; ennen kiinnelainojen erääntymistä HFF:lle aiheutuu kuitenkin kustannuksia siirrettyjen kiinnelainojen hoidosta. Valvontaviranomainen ei ole saanut tähän mennessä kirjallisia selvityksiä, joista kävisi ilmi päinvastaista (42). Edellä esitetyn perusteella 95 bp:n maksua ei voida pitää korvauksena, jonka tuensaajapankit maksavat valtiolle.

42

3.6   Rajaton soveltamisala ja kesto

Rajaton soveltamisala ja kesto

Islannin viranomaiset eivät ole täsmentäneet kiinnelainajärjestelylle aikarajaa eivätkä määräaikaa, jonka kuluessa rahoituslaitokset voivat hakea pääsyä kiinnelainajärjestelyyn (ns. hakuajanjaksoa) (43).

43

Jotta arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevat hoitotoimenpiteet voitaisiin arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen mukaan katsoa ETA-sopimuksen mukaisiksi, niiden kesto ei saa ylittää finanssikriisin kestoa (44). Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevia hoitotoimenpiteitä ei hyväksytä rajoittamaksi ajaksi.

44

Euroopan komission päätöksentekomenettelyn perusteella arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien hoitotoimenpiteiden hakuajanjaksoksi hyväksytään yleensä enintään kuusi kuukautta. Hakuajanjakson keston pidentämisestä (yleensä kuudella lisäkuukaudella) on ilmoitettava uudelleen hyvissä ajoin. Tällöin on otettava huomioon asianomaisten rahoitusmarkkinoiden tilanteen muuttuminen. Omaisuuserien hoitoa koskevat ohjelmat voidaan hyväksyä enintään kahdeksi vuodeksi, edellyttäen, että valvontaviranomaiselle toimitetaan raportit kahdesti vuodessa (45).

45

Islannin viranomaiset eivät ole myöskään täsmentäneet kiinnelainajärjestelyn kokonaistalousarviota tai arvioineet järjestelyn vuosittaisia kustannuksia. Ne eivät ole esittäneet arviota tuensaajien lukumäärästä tai ylärajaa järjestelyn mukaisen omaisuuserien vaihdon kohteeksi mahdollisesti hyväksyttävien omaisuuserien arvolle. Näin ollen vaikuttaa siltä, että kiinnelainajärjestely on soveltamisalaltaan rajoittamaton, eikä se siten ole arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa suuntaviivoissa edellytetyllä tavalla oikeasuhteinen.

4.   PÄÄTELMÄ

Valvontaviranomainen toteaa Islannin viranomaisten toimittamien tietojen perusteella, että kiinnelainajärjestelyyn liittyy ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka on edellä esitetyistä syistä ETA-sopimuksen toimintaan soveltumatonta. ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvia ovat kuitenkin kiinnelainajärjestelyn mukaisesti myönnetyt yksittäiset tuet, jotka täyttävät arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevissa valtiontukisuuntaviivoissa esitetyt perusteet (46).

46

Kiinnelainajärjestelystä ilmoitettiin valvontaviranomaiselle sen jälkeen, kun se oli tullut voimaan, ennen kuin valvontaviranomainen oli tehnyt asiasta lopullista päätöstä. Islannin viranomaiset ovat siten panneet kyseisen tuen täytäntöön sääntöjenvastaisesti vastoin pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohtaa.

Pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan mukaan sääntöjenvastainen tuki, joka on vastoin ETA-sopimuksen valtiontukisääntöjä, on perittävä takaisin tuensaajilta,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Kiinnelainajärjestely on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ETA-sopimuksen toimintaan soveltumatonta valtiontukea.

2 artikla

Ottaen huomioon, että Islannin viranomaiset laiminlöivät pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisen vaatimuksen ilmoittaa EFTAn valvontaviranomaiselle ennen kiinnelainajärjestelyn täytäntöönpanoa, kiinnelainajärjestelyyn liittyy sääntöjenvastaista valtiontukea.

3 artikla

Islannin viranomaisten on viipymättä kumottava kiinnelainajärjestely ja toteutettava kaikki toimenpiteet, jotka ovat tarpeen kiinnelainajärjestelyn puitteissa myönnetyn 1 ja 2 artiklassa tarkoitetun ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattoman ja sääntöjenvastaisen tuen takaisin perimiseksi.

4 artikla

Islannin viranomaisten on ilmoitettava EFTAn valvontaviranomaiselle 30 päivään elokuuta 2011 mennessä tämän päätöksen noudattamiseksi toteutetut toimenpiteet.

5 artikla

Takaisinperiminen on toteutettava viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään 30 päivänä lokakuuta 2011. Takaisinperiminen on toteutettava kansallisen lain menettelyjen mukaisesti, jos komission päätös voidaan niitä noudattamalla panna välittömästi ja tehokkaasti täytäntöön. Takaisin perittävään tukeen lisätään korko (mukaan luettuna koronkorko) siitä päivästä alkaen, jolloin se on ollut tuensaajien käytössä, sen takaisinperimispäivään asti. Korko lasketaan päätöksen N:o 195/04/KOL 9 artiklan mukaisesti.

6 artikla

Tämä päätös on osoitettu Islannin tasavallalle.

7 artikla

Ainoastaan päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 29 päivänä kesäkuuta 2011.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Per SANDERUD

Puheenjohtaja

Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

Kollegion jäsen

---

(1)  Päätös N:o 195/04/KOL, tehty 14 päivänä heinäkuuta 2004, julkaistu virallisessa lehdessä EUVL L 139, 25.5.2006, s. 37, sekä ETA-täydennysosassa nro 26, 25.5.2006, s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna. Päätöksen konsolidoitu versio on saatavilla verkkosivustolla osoitteessa www.eftasurv.int

1

(2)  EUVL C 277, 14.10.2010, s. 4, ja ETA-täydennysosa nro 57, 14.10.2010, s. 4.

2

(3)  Ks. alaviite 2.

3

(4)  Islannin viranomaiset ovat selittäneet, etteivät rahoituslaitokset voineet hankkia rahoitusomaisuutta avoimilta markkinoilta, koska finanssikriisin vuoksi Islannissa ei ollut tuolloin lainkaan toimivia pankkien välisiä markkinoita, eikä pienemmillä säästöpankeilla ollut keskuspankille vakuuksiksi kelpaavia varoja.

4

(5)  Ks. kiinteistö- ja rahoitusmarkkinoihin liittyvistä toimista 19 päivänä kesäkuuta 2008 annettu hallituksen julistus ja hallituksen lehdistötiedote 18.7.2008. Islannin finanssikriisin vuoksi kiinnelainojen kesto piteni 70 vuoteen.

5

(6)  EUVL C 241, 8.10.2009, s. 16, ja ETA-täydennysosa nro 52, 8.10.2009, s. 1. Päätös on saatavilla myös valvontaviranomaisen verkkosivustolla osoitteessa http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregistry/sadecice09/168_09_col.pdf

6

(7)  Ennen finanssikriisiä Islannin pankkiala muodostui pääasiallisesti kahdesta osasta, joista ensimmäiseen kuuluivat kolme aiemmin suurinta pankkia Glitnir, Landsbanki ja Kaupthing, joiden kansainvälisen tason toiminta oli suhteellisen suurta. Toiseen kuuluivat pienet säästöpankit, jotka olivat suurilta pankeilta saamansa rahoituksen varassa.

7

(8)  Ks. päätös N:o 168/09/KOL, s. 3.

8

(9)  Laki nro 125/2008 tuli voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se oli julkaistu, ts. 7 päivänä lokakuuta 2008.

9

(10)  Muutetussa asuntolaissa ja asetuksessa annetaan HFF:lle toimivalta ostaa (tai rahoittaa) sellaisia joukkovelkakirjoja, joiden vakuutena ovat kiinnitykset asuntoihin. Täydentävät säännöt koskevat kiinnelainojen ostoa. Islannin viranomaiset ovat selittäneet, että tarkoitus oli viitata samaan asiaan.

10

(11)  HFF:n ja Bolungarvikin välillä tehtiin kaksi sopimusta.

11

(12)  Swap-sopimuksen osapuolten mukaan lopullinen hinta oli tarkoitus sopia 15 päivänä huhtikuuta 2009.

12

(13)  Joukkovelkakirjojen hinnoittelun osalta asetuksen 3 §:ssä säädetään, että asuntorahoitusrahaston on suoritettava rahastolle tarjottujen joukkovelkakirjojen arvoa koskeva itsenäinen arviointi. Joukkovelkakirjojen arvoa arvioitaessa rahaston on otettava huomioon muun muassa velallisen maksutilanne, kiinnelainan ja asunnon arvon välinen suhde ajankohtana, jolloin joukkovelkakirja otetaan vastattavaksi, siihen liittyvien maksujen mahdolliset laiminlyönnit ja sen ehdot siten, että joukkovelkakirjan hinta määräytyy sen markkina-arvon perusteella. Sopimusehdot ja ostohinta on lisäksi suunniteltava siten, että rahastolle aiheutuvat luottoriskit ovat mahdollisimman pieniä.

13

(14)  Täydentävien sääntöjen 6 §:n, joka koskee ostohintaa, mukaan kiinnelainojen ostohinnan on perustuttava niiden markkina-arvoon. Kiinnelainaa koskevissa ostosopimuksissa lainan kirjanpitoarvo on yleensä hinta, jossa otetaan huomioon ennenaikaisen takaisinmaksun riski, toimintakulut ja muut tekijät. Kiinnelainapoolin lopullinen hinta määräytyy sen toimivuuden ja odotetun tappion perusteella lopullisen ostohinnan sopimisen yhteydessä.

14

Sopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä maksettava ostohinta ei saa koskaan olla suurempi kuin 80 prosenttia poolin markkinahinnasta. Sääntöjen 5 §:n mukaan prosentuaalisen osuuden on laskettava suhteessa ennakoidun tappion nousuun. Ostohinnan osuuden on oltava aina suurempi kuin ennakoitu tappio.

Kiinnelainojen ostosopimuksissa on täsmennettävä ostohintaa koskeva loppuselvitys. Yleensä selvitys on tehtävä 8–10 vuoden kuluttua ostopäivästä. Loppuselvityksen yhteydessä HFF:n on maksettava myyjälle loppuosa ostohinnasta vähennettynä kiinnelainapoolin siihenastisella arvonalenemalla ja sen keston aikaisella ennakoidulla tappiolla 5 §:n mukaisesti.

(15)  Täydentävien sääntöjen 4 §.

15

(16)  Islannin viranomaisten 27.8.2009 päivätty kirje valvontaviranomaiselle.

16

(17)  Valvontaviranomainen katsoo, että tämä tarkoittaa luotonottajalle lainattua huomattavaa pääomaa (ilman arvonalennuksia).

17

(18)  Täydentävien sääntöjen 3 §:n mukaan rahoitusalan yrityksen on toimitettava HFF:n tarpeellisiksi katsomat HFF:lle myytävien kiinnelainapoolien arvon ja luottoriskin arvioinnin edellyttämät tiedot tietokoneella luettavassa muodossa.

18

(19)  Täydentävien sääntöjen kiinneobligaatioihin liittyviä maksuja koskevan 7 §:n mukaan HFF:n on luovutettava kiinnelainojen vastineeksi HFF:n joukkovelkakirjoja. HFF:n joukkovelkakirjojen tuoton on perustuttava kiinnelainojen kestoon ja ehtoihin. Muiden tekijöiden ohella tarkastellaan myös ennenaikaisen takaisinmaksun riskiä ja toimintakuluja.

19

(20)  Asetuksen 5 §:n mukaan korvaukset asuntorahoitusrahaston ostamista joukkovelkakirjoista ovat yleensä HFF:n joukkovelkakirjoja. Tämän perusteella asetuksessa periaatteessa sallitaan muut korvausmuodot, kuten käteismaksut. Tähän mennessä on kuitenkin käytetty ainoastaan HFF:n joukkovelkakirjojen muodossa maksettuja korvauksia.

20

(21)  Loppuselvityksen tosiasiallinen ajankohta täsmennetään yleensä sopimuksessa.

21

(22)  Asetuksen 3 § ja täydentävien sääntöjen 6 §.

22

(23)  Ks. http://www.fme.is/lisalib/getfile.aspx?itemid=7199

23

(24)  Ks. http://www.fme.is/lisalib/getfile.aspx?itemid=7997

24

(25)  Ks. Byr hf.:n perustamiseen ja pääomanmuodostukseen myönnettävää valtionapua koskeva 13 päivänä huhtikuuta 2011 tehty EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 126/11/KOL, ei vielä julkaistu, saatavilla valvontaviranomaisen verkkosivustolla osoitteessa http://www.eftasurv.int/media/decisions/126-11-COL.pdf

25

(26)  Ks. edellä alaviite 2.

26

(27)  Valtiontukea koskevien suuntaviivojen päivitetty versio julkaistaan valvontaviranomaisen verkkosivustolla osoitteessa http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

27

(28)  Valvontaviranomainen huomauttaa, että näin ei ole valvontaviranomaiselle 27 päivänä toukokuuta 2009 tehdyn kiinnelainajärjestelyä koskevan ilmoituksen (tapahtuma nro 519720) mukaan, jossa Islannin viranomaiset toteavat, että järjestelyn arvioinnissa on asianmukaista käyttää arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevia suuntaviivoja (mikäli valvontaviranomainen toteaa, että järjestely käsittää tukea).

28

(29)  Kiinnelainajärjestelyn yhteensopivuuden osalta Islannin viranomaiset viittaavat myös aiempiin valvontaviranomaiselle esitettyihin väitteisiin Islannin säästöpankkien systeemisestä merkityksestä – ks. esim. 19.5.2009 päivätty Islannin keskuspankin kirje, jossa vahvistetaan toimenpiteiden tarve (ilmoituksen liite 5). Islannin viranomaiset ovat esittäneet väitteiden tueksi Euroopan politiikan tutkimuskeskuksen (Centre for European Policy Studies, CEPS) tutkimuksen (”Investigating Diversity in the Banking Sector in Europe: The Performance and Role of Savings Banks”, CEPS, 26.6.2009).

29

(30)  Raportin laati Hjörtur H. Jónsson ALM:stä.

30

(31)  Spkefin tapauksessa ennenaikaisen takaisinmaksun riskin, toimintakulujen ja suurten luottotappioiden kattamiseksi perittävä preemio oli 95 peruspistettä (bp). HFF veloittaa asiakkailta nykyään yleensä 95 bp – 25 bp toimintakuluista, 50 bp ennenaikaisen takaisinmaksun riskistä ja 20 bp luottotappioista.

31

(32)  Valvontaviranomainen olettaa, että Islannin viranomaiset viittaavat valvontaviranomaisen suuntaviivoihin elinkelpoisuuden palauttamisesta ja rahoitusalalla tämänhetkisessä kriisissä toteutettavien rakenneuudistustoimenpiteiden arvioinnista valtiontukisääntöjen perusteella.

32

(33)  Asia 78/76, Steinike ja Weinlig v. Saksan liittotasavalta, Kok. 1977, 21 kohta.

33

(34)  Yhdistetyt asiat E-5/04, E-6/04 ja E-7/04, Fesil ja Finnfjord (EFTAn oikeustapauskokoelma 2005, s. 117, 77 kohta). Kyseinen tuomio vahvistaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön asiassa C-75/97, Belgia v. komissio (Kok. 1999, s. I-3671, 33 kohta). Ks. myös asia C-66/02, Italia v. komissio (Kok. 2005, s. I-10901, 95 kohta).

34

(35)  Yhdistetyt asiat T-132/96 ja T-143/96, Freistaat Sachsen ja Volkswagen AG v. komissio (Kok. 1999, s. II-3663, 167 kohta). Ks. komission päätös asiassa NN 70/07, Northern Rock (EUVL C 43, 16.2.2008, s. 1); komission päätös asiassa NN 25/08, pelastamistuki WestLB:lle (EUVL C 189, 26.7.2008, s. 3) ja komission päätös, tehty 4 päivänä kesäkuuta 2008, Saksan toteuttamasta valtiontuesta C 9/08 SachsenLB:n hyväksi (EUVL L 104, 24.4.2009). Ks. myös valvontaviranomaisen päätös N:o 36/09/KOL, tehty 30 päivänä tammikuuta 2009, Eksportfinansin saamaa valtion rahoitusta koskevasta Norjan valtion ja Eksportfinans ASA:n välisestä sopimuksesta (EUVL C 156, 9.7.2009, s. 17, ja ETA-täydennysosa nro 36, 9.7.2009, s. 9); päätös N:o 205/09/KOL, tehty 8 päivänä toukokuuta 2009, perustaltaan terveiden pankkien pääomapohjan tilapäiseen vahvistamiseen tarkoitetusta järjestelystä rahoitusjärjestelmän vakauden ja reaalitalouden luotonsaannin edistämiseksi (EUVL L 29, 3.2.2011, s. 36, ja ETA-täydennysosa nro 6, 3.2.2011, s. 1); valvontaviranomaisen päätös N:o 235/09/KOL, tehty 20 päivänä toukokuuta 2009, Norjan tilapäisestä pientukiohjelmasta (EUVL L 46, 19.2.2011, s. 59, ja ETA-täydennysosa nro 8, 17.2.2011, s. 1) ja valvontaviranomaisen päätös N:o 168/09/KOL, tehty 27 päivänä maaliskuuta 2009, Islannin asuntorahoitusrahaston ylimääräisestä lainaryhmästä, joka koskee lainoja pankeille, säästöpankeille ja muille rahoituslaitoksille asuntolainojen väliaikaiseksi rahoittamiseksi (EUVL C 241, 8.10.2009, s. 16, ja ETA-täydennysosa nro 52, 8.10.2009, s. 1).

35

(36)  Asia C-310/99, Italia v. komissio (Kok. 2002, s. I-2289, tuomion 91 kohta). Asiassa C-66/02, Italia v. komissio (Kok. 2005, s. I-10901, tuomion 91 kohta, yhteisöjen tuomioistuin totesi seuraavaa: ”Kun kyse on tukijärjestelmästä, komissio voi tyytyä tutkimaan asianomaisen järjestelmän yleispiirteitä, eikä sillä ole velvollisuutta tutkia jokaista yksittäistä soveltamistapausta – –” todetakseen, sisältyykö järjestelyyn tukea. Ks. myös asia E-2/05, ESA v. Islanti (EFTAn oikeustapauskokoelma 2005, s. 202, 24 kohta) ja yhdistetyt asiat C-71/09 P, C-73/09 P ja C-76/09 P, Comitato ”Venezia vuole vivere” v. komissio, ei vielä julkaistu, 63–64 kohta.

36

(37)  Ks. alaviite 32.

37

(38)  Ks. arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen 32 kohta.

38

(39)  Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen 39 kohdassa säädetään seuraavaa: ”ensimmäisessä vaiheessa omaisuuserät olisi mahdollisuuksien mukaan arvostettava niiden tämänhetkisen markkina-arvon pohjalta. Kaikki tapaukset, joissa ohjelmaan kuuluvien omaisuuserien siirrossa on käytetty markkinahintaa korkeampaa arvoa, katsotaan yleisesti ottaen valtiontueksi. Tämänhetkinen markkina-arvo voi nykyoloissa kuitenkin poiketa huomattavasti omaisuuserien kirjanpitoarvosta, tai markkina-arvoa voi olla mahdotonta määritellä markkinoiden puuttuessa (eräiden omaisuuserien markkina-arvo voi käytännössä olla jopa nolla).”

39

Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen 40 kohdan mukaan ”toisessa vaiheessa arvoltaan alentuneille omaisuuserille ongelmallisten omaisuuserien hoitoa koskevan ohjelman puitteissa määritetty arvo (siirtoarvo) on luonnollisesti senhetkistä markkinahintaa suurempi, jotta saadaan aikaan tukivaikutus. Varmistaakseen tuen soveltuvuuden johdonmukaisen arvioinnin komissio katsoo, että siirtoarvo, joka kuvastaa omaisuuserien pitkän aikavälin taloudellista arvoa (todellinen taloudellinen arvo) ja joka on määritetty kassavirtojen ja laajempien ajallisten tekijöiden pohjalta, on sopiva vertailuperuste sen osoittamiseksi, että tuen määrä on rajattu välttämättömään vähimmäismäärään.”

Lisäksi taulukossa 1 (”Ei-arvopaperistetut lainat”) otetaan käyttöön käsitteet ”hankintameno”, ”taloudellinen arvo” ja ”siirtoarvo” ohjelman mukaisen arvostuksen perusteina.

(40)  Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen liitteessä 4 oleva II osa.

40

(41)  Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen liitteessä 4 oleva II osa.

41

(42)  Vaikka 95 bp:n maksu hyväksyttäisiin korvaukseksi omaisuuserien vaihdosta, jäljelle jää kysymys, onko maksu riittävän suuri, jotta se voidaan katsoa asianmukaiseksi palkkioksi; ks. arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevien suuntaviivojen 4 liitteen II osa.

42

(43)  Islannin viranomaisten esittämää väitettä, jonka mukaan valmiuslaki on luonteeltaan väliaikainen ja että sen mukaisesti toteutetut järjestelyt eivät ole luonteeltaan pysyviä, ei voida hyväksyä. Kyseiseen lainsäädäntöön ei sisälly säännöstä, joka estäisi Islannin viranomaisia jatkamasta kiinnelainajärjestelyä ilman aikarajaa. Tämä on vastoin yleistä suhteellisuus- ja tarpeellisuusperiaatetta, jotka muodostavat finanssikriisin aikana annettavaa rahoitusapua koskevien suuntaviivojen ytimen. Se, että Islannin parlamentti aikoi tarkastella valmiuslakia uudelleen 1 päivään tammikuuta 2010 mennessä, ei vaikuta kyseiseen päätelmään. Joka tapauksessa on todettava, että valvontaviranomaisen käytettävissä olevien tietojen perusteella Islannin parlamentti ei ole tähän mennessä suorittanut sellaista tarkastelua.

43

(44)  Rahoituslaitoksia koskevien valvontaviranomaisen suuntaviivojen 12 kohta.

44

(45)  Rahoituslaitoksia koskevien valvontaviranomaisen suuntaviivojen 24 kohta.

45

(46)  Ks. esim. komission päätös, tehty 16 päivänä joulukuuta 2003, vaikeuksissa olevien yritysten ostoon liittyvästä Ranskan tukiohjelmasta (EUVL L 108, 16.4.2004, s. 38), ja komission päätös, tehty 20 päivänä joulukuuta 2001, valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja toteutti vuonna 1993 uusien yritysten hyväksi Biskajassa (Espanjassa) (EUVL L 40, 14.2.2003, s. 11). Ks. myös EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 754/08/KOL, tehty 3 päivänä joulukuuta 2008, puualan innovaatio-ohjelmasta (EUVL C 58, 12.3.2009, s. 12, ja ETA-täydennysosa nro 14, 12.3.2009, s. 5).

46

---

| 22.11.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 323/32 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 323/32

---

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 232/11/KOL,

annettu 13 päivänä heinäkuuta 2011,

ilmoituksesta, joka koskee tonttikauppaa osoitteessa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17 Askerin kunnassa (Norja)

EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, JÄLJEMPÄNÄ ’viranomainen’, joka

Ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 61 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

Ottaa huomioon eftan jäsenvaltioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen 24 artiklan,

Ottaa huomioon valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3, jäljempänä ’pöytäkirja 3’, olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan sekä II osan 7 artiklan 5 kohdan ja 14 artiklan,

Ottaa huomioon pöytäkirjassa 3 olevan II osan 27 artiklassa tarkoitetuista täytäntöönpanosäännöksistä 14 päivänä heinäkuuta 2004 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 195/04/KOL konsolidoidun toisinnon, jäljempänä ’täytäntöönpanosäännöksistä tehty päätös’ (1),

On kehottanut mainittujen säännösten mukaisesti asianomaisia esittämään huomautuksensa (2) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I.   TAUSTA

1.   MENETTELY

Norjan viranomaiset ilmoittivat pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti 15 päivänä joulukuuta 2008 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 508884), jonka valvontaviranomainen vastaanotti 13 päivänä helmikuuta 2009, Askerin kunnan toteuttamasta tonttikaupasta osoitteessa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17.

Valvontaviranomainen pyysi lisätietoja 8 päivänä huhtikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 512188). Norjan viranomaiset vastasivat 11 päivänä toukokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 518079).

Valvontaviranomainen pyysi 7 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä toisen kerran lisätietoja (tapahtuma nro 521778). Norjan viranomaiset vastasivat 14 päivänä elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 527555).

Tämän jälkeen valvontaviranomainen ilmoitti Norjan viranomaisille päätöksestään aloittaa tonttikaupan johdosta pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukainen menettely.

Valvontaviranomaisen päätös N:o 538/09/KOL menettelyn aloittamisesta julkaistiin 8 päivänä heinäkuuta 2010Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ETA-täydennysosassa (3). Valvontaviranomainen kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa.

Valvontaviranomainen vastaanotti huomautuksia yhdeltä asianomaiselta, ostajalta Asker Brygge AS:lta. Askerin kunta toimitti 29 päivänä tammikuuta 2010 päivätyn kirjeen samana päivänä päivätyn kunnan kirjeen liitteenä.

Asiaa käsiteltiin valvontaviranomaisen ja Norjan viranomaisten välisessä kokouksessa 14 päivänä lokakuuta 2010. Kokouksen jälkeen Norjan viranomaiset toimittivat 19 päivänä marraskuuta 2010 lopulliset huomautuksensa asiasta.

2.   ILMOITUKSEN KUVAUS

Norjan viranomaiset ilmoittivat Askerin kunnan myyneen tontin Asker Brygge AS -nimiselle yritykselle, jäljempänä ’Asker Brygge’. Tontti on merkitty Norjan maarekisteriin Askerin kunnassa nimellä Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17, jäljempänä ’gbnr. 32/17’, ja sen pinta-ala on noin 9 700 m2. Tontilla ei ollut rakennuksia. Slependen Båtforening vuokrasi kunnalta osan tontista.

Askerin kunta ja Asker Brygge tekivät vuonna 2001 sopimuksen, jäljempänä ’optiosopimus’, jonka mukaan Asker Bryggelle myönnettiin 31 päivään joulukuuta 2009 saakka optio ostaa tontti kiinteään 8 miljoonan Norjan kruunun hintaan, joka oli sidottu kuluttajahintaindeksiin. Optiosopimuksen mukaan kunta aikoi myöntää Asker Bryggelle option ostaa kyseinen tontti markkinahintaan edellyttäen, että Asker Brygge ryhtyisi laajaan kaavoitus- ja tutkimustyöhön, jonka tarkoituksena olisi saada aikaan muutos tontin sääntelyyn ja aloittaa sen jälkeen tontin rakentaminen.

Optiosopimus uusittiin vuonna 2004 ja option voimassaoloa jatkettiin 31 päivään joulukuuta 2014 samoin ehdoin ottaen huomioon sääntelyn muutostyön edistyminen.

Vuonna 2005 Asker Brygge käytti option ostaakseen tontin. Osapuolet tekivät 21 päivänä maaliskuuta 2007 myyntisopimuksen 8 727 462 Norjan kruunun hinnasta. Tontti siirrettiin Asker Bryggelle samana päivänä, vaikka vasta ensimmäinen, 30 prosentin suuruinen erä myyntisummasta oli suoritettu tontin luovutusajankohtana. Toinen ja suurin erä, 70 prosenttia myyntisummasta (6 109 223 Norjan kruunua), erääntyy maksettavaksi 31 päivänä joulukuuta 2011. Askerin kunta ei peri korkoa toisesta erästä.

Askerin kunta ja Asker Brygge katsovat, ettei myyntisopimukseen sisälly valtiontukea, koska myyntihinta vastaa markkina-arvoa. Norjan viranomaiset päättivät kuitenkin ilmoittaa liiketoimesta oikeusvarmuuden vuoksi.

3.   NORJAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

Askerin kunta katsoo, ettei myyntisopimukseen sisälly valtiontukea, koska myyntihinta vastaa markkinahintaa. Askerin kunta on korostanut, ettei myyntihinnasta neuvoteltu, kun se vahvistettiin vuonna 2001. Vaikka optiosopimuksen tekoajankohtana, vuonna 2001, ei suoritettu riippumatonta hinta-arviota, kunta teki kuitenkin oman arvionsa, joka perustui sen laajaan kokemukseen Askerin kunnan kiinteistömarkkinoista.

Kunta katsoo, että sillä on oikeus käyttää hankintavaltaa. Kesäkuussa 2006 tehdyssä hinta-arviossa päädyttiin siihen, että tontin markkina-arvo vuonna 2001 oli 9,6 miljoonaa Norjan kruunua (+/- 15 prosenttia), ja kesäkuussa 2008 tehdyssä arviossa vuoden 2001 markkina-arvoksi määritettiin 8 miljoonaa Norjan kruunua. Näin ollen arviot vastaavat vuoden 2001 myyntihintaa, ja vuosi 2001 on nimenomaan ajankohta, jolta arvio on tehtävä. Tammikuun 18 päivänä 2008 tehty arvio perustuu vääriin oletuksiin, eikä siinä otettu huomioon arvion kannalta tärkeitä tekijöitä.

Optiota ei voida katsoa myönnetyksi vastikkeetta, koska Asker Brygge sitoutui velvollisuuksiin, jotka koskivat kaavoitusta ja tutkimuksia. Kunta katsoi, että tontille rakentaminen oli vaikeaa, eikä halunnut ryhtyä välttämättömiin tutkimuksiin, joita tarvittiin vaikeisiin maaperäoloihin ja saasteisiin liittyvien riskien selvittämiseksi. Asker Bryggen tutkimuksessa nämä riskit suljettiin pois, joten kunta saattoi sen jälkeen myydä kyseisen tontin joutumatta neuvottelemaan ostajien kanssa kyseisistä riskeistä. Näin ollen Asker Bryggen antamalla sitoumuksella oli kunnalle arvoa.

Kunta myöntää, ettei yksityinen sijoittaja olisi hyväksynyt myyntihinnan 70 prosentin osuuden maksamisen lykkäämistä ilman korkoja, mutta katsoo, että koron perimättä jättämiseen liittyvä mahdollinen valtiontuki olisi katsottava vähämerkityksiseksi tueksi.

4.   KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

Asker Brygge on huomauttanut, että valvontaviranomainen ei voi päätellä tonttikauppaan sisältyneen valtiontukea.

4.1   Arvo vuonna 2001

Asker Brygge huomautti, että arvion väitetyistä tukitoimenpiteistä on perustuttava tosiseikkoihin, jotka kunnalla oli käytössä silloin, kun se teki optiosopimuksen, jossa Asker Bryggelle annettiin oikeus ostaa kyseinen tontti, toisin sanoen vuonna 2001. Näin ollen tontin markkinahinta on arvioitava optiosopimuksen tekoajankohtana. Valvontaviranomaisen tehtävänä ei ole korvata kunnan päätelmää tontin taloudellisesta arvosta vuonna 2001. Asker Brygge huomautti, että kunnalla oli harkintavalta sen arvioidessa tontin markkinahintaa vuonna 2001.

Slependen Båtforeningin (Slependen) kanssa vuonna 2001 tehty sopimus ja velvollisuus löytää ratkaisu Slependenin tilanteeseen on katsottava maaomaisuuteen kohdistuvaksi rasitukseksi, joka selvästi vaikutti sen markkina-arvoon.

Tonttiin kohdistuvan sääntelyn muuttaminen on välttämätöntä, jotta sille voitaisiin rakentaa liiketoimintaa varten. Tämä ei ollut vuonna 2001 kunnalle realistinen vaihtoehto. Valmisteltutyöt, joita on tehtävä ennen kattavaa sääntelyn muuttamista, ovat kalliita ja vievät aikaa. Asker Bryggelle aiheutui lisäksi mahdollinen riski siitä, että kunta ja muut julkiset laitokset, kuten valtion tiehallinto ja lääninhallitus, eivät hyväksyisi sääntelyn muuttamishakemusta.

Lisäksi on otettava huomioon, että tontti sijaitsee lähellä moottoritie E18:aa, minkä vuoksi sitä rasittavat moottoritien melu ja muut ympäristöhaitat. Moottoritien läheisyys myös rajoittaa tontin rakentamismahdollisuuksia. Moottoritien rakentamissuunnitelman mukaan 35:tä metriä lähemmäksi tietä ei saa rakentaa. Koska tontti on hyvin kapea ja koska se sijaitsee lähellä tietä, kyseinen rajoitus merkitsee sitä, että rakennuskielto koskee lähes 90:ää prosenttia tontista. Sopimuksen 1 jakson ja yleisen tien rakentamissuunnitelman mukaan osa tontista on suunniteltu käytettäväksi nykyisen moottoritien vieressä sijaitsevan uuden tien rakentamiseen. Uusi tie veisi noin kolmasosan tontin pinta-alasta.

Asker Brygge myös korostaa tontin olosuhteisiin liittyvää epävarmuutta. Kuten edellä on todettu, kyseinen tontti on katsottu rakentamisen kannalta hyvin vaikeaksi sen maaperän vuoksi. Lisäksi on katsottu hyvin todennäköiseksi, että maaperä ja rantaviiva ovat erittäin saastuneita. Kun Asker Brygge otti vuonna 2001 yhteyttä kuntaan tontinostotarkoituksessa, kunta katsoi, että kyseiselle tontille oli lähes mahdotonta rakentaa liiketoimintaa varten. Asker Bryggellä ja kunnalla ei ollut riittävästi eikä tarkkoja tietoja edellä mainituista seikoista, joten rakentaminen vaati tontin tilan tarkkaa analysointia. Asker Brygge huomauttaa, että edellä mainitut rajoitukset on katsottava tontin markkinahintaan selvästi vaikuttaneiksi rasituksiksi.

Valvontaviranomainen ei voi perustaa arviotaan myöhemmin todettuihin todellisiin olosuhteisiin. Jos valvontaviranomainen toimisi näin, se perustaisi päätöksensä tosiseikkoihin, joita kunnalla ei ollut käytettävissä sopimusta tehdessään. Tontin arvon nousu vuoden 2001 jälkeen johtuu Asker Bryggen tekemästä työstä, jota ilman kyseinen tontti olisi todennäköisesti edelleen rakentamatta, ja sen rahallinen arvo olisi kunnan kannalta hyvin vähäinen.

4.2   Vuoden 2007 arvon merkitys

Siinä määrin, kuin vuoden 2007 arvo on merkityksellinen, valvontaviranomainen ottaa sen huomioon ja vähentää siitä lisäarvon, joka johtuu Asker Bryggen vuosina 2001–2007 tekemästä työstä.

4.3   Vastike optiosta

Asker Brygge katsoo, että velvollisuus rahoittaa tutkimustyötä, jonka arvo on noin 4–5 miljoonaa Norjan kruunua, on otettava huomioon arvioitaessa Asker Bryggelle myönnetyn option vastiketta. Tämä menetelmä on yleinen perusta, jota käytetään vahvistettaessa option hintaa, silloin kun kyseessä on, kuten tässä tapauksessa, rakentamaton tontti.

4.4   Hinta- arvio

Tontin hinta-arvioissa ei ole riittävällä tavalla otettu huomioon vuoden 2001 todellisia oloja. Asker Bryggen tärkein syy vastustaa arvioita perustuu siihen, että markkinahintaa arvioitaessa oletettiin muun muassa, että venesatamaa voitiin laajentaa ja että tämä oli myös Asker Bryggen ja kunnan aikomuksena. Tässä yhteydessä Asker Brygge viittaa TJB Eiendomstakseringin tekemän hinta-arvion sivuille 6–9, joilla arvioija perustaa arvionsa siihen, että rantaviivaa voidaan ruopata venepaikkojen lisäämiseksi ja että veneille voidaan rakentaa varastotilaa kyseiselle tontille. Asker Brygge viittaa myös Takstsenteretin hinta-arvion sivuille 14–15, joilla arvio perustetaan myös vastaavaan tontin rakentamiseen.

Kun sopimus tehtiin vuonna 2001, kunta tai Asker Brygge eivät pyrkineet tällaiseen tontille rakentamiseen eivätkä edes katsoneet sitä mahdolliseksi. Tontin maanpinnan alapuolella sijaitsevan rantaviivan olosuhteiden vuoksi ja jotta vältettäisiin maa-aineksen siirtyminen ja tontin läheisyydessä sijaitsevan maantiesillan perusteiden vahingoittuminen, tiehallinto kielsi tontin lisäruoppaamisen.

II.   ARVIO

1.   ONKO KYSE VALTIONTUESTA?

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

1.1   Markkinataloussijoittajaperiaate

Markkinataloussijoittajaperiaate

1.1.1   Johdanto

Johdanto

Jos liiketoimi toteutettiin markkinataloussijoittajaperiaatteen mukaisesti, toisin sanoen, jos kunta myi tontin sen markkinahintaan ja jos yksityinen myyjä olisi voinut hyväksyä liiketoimen ehdot, liiketoimeen ei sisältynyt valtiontukea. Tontin myynti voitaisiin katsoa valtiontueksi, jos sitä ei tehty markkinahintaan. Arvioitaessa, myytiinkö tontti markkinahintaan, lähtökohtana olisi oltava sopimuksen tekoajankohta. Tämän tonttikaupan olosuhteet ovat hieman erikoiset siinä mielessä, että siihen liittyy useita sopimuksia: optiosopimus vuodelta 2001, optiosopimuksen jatkaminen vuonna 2004 ja myyntisopimus vuodelta 2007.

Optiosopimuksessa Asker Bryggelle annettiin oikeus ostaa kyseinen tontti milloin tahansa tulevina vuosina, minkä lisäksi siinä vahvistettiin myöhemmän liiketoimen hinta. Optiolla annettiin näin Asker Bryggelle mahdollisuus tarkkailla tontin hintojen kehitystä vuosien ajan ja käyttää tämän jälkeen osto-optiota vuonna 2001 sovittuun hintaan. Valvontaviranomainen tunnustaa täysin viranomaisten oikeuden toimia markkinoilla kaupallisin ehdoin, mutta katsoo kuitenkin, että on syytä miettiä tarkkaan, olisiko yksityinen markkinatoimija tehnyt vastaavan sopimuksen. Tämän selvittämiseksi valvontaviranomainen on tarkastellut, maksoiko Asker Brygge optiosta sellaisenaan ja tasapainottivatko ostajalle määrätyt velvollisuudet ja myyjälle annetut oikeudet ostajalle myönnettyjä suotuisia ehtoja.

Valvontaviranomainen päättelee, ettei optiosopimuksen sellaisenaan voida katsoa olevan markkinataloussijoittajaperiaatteen mukainen. Tämän jälkeen valvontaviranomainen arvioi, siirrettiinkö tontti markkinahintaan, kun myyntisopimus tehtiin vuonna 2007 vuonna 2001 sovitun hinnan perusteella. Tältä osin valvontaviranomainen päättelee, että tontti myytiin alle vuoden 2007 markkinahinnan. Näin ollen valvontaviranomainen arvioi jäljempänä ensin vuoden 2001 optiosopimusta (ja vuonna 2004 allekirjoitettua jatkosopimusta) ja tämän jälkeen sitä, tehtiinkö varsinainen maakauppa vuonna 2007 markkinahintaan.

1.1.2   Vuonna 2001 tehdyn optiosopimuksen markkinahinta

Vuonna 2001 tehdyn optiosopimuksen markkinahinta

Optiosopimusta tarkasteltaessa on tutkittava, olisiko markkinatalouden ehdoin toimiva yksityinen sijoittaja tehnyt Askerin kunnan ja Asker Bryggen vuonna 2001 tekemää sopimusta vastaavan sopimuksen kyseiseen hintaan ja kyseisin sopimusehdoin. Tätä arvioidessaan valvontaviranomainen ei voi korvata kunnan kaupallista harkintaa omalla harkinnallaan, mikä merkitsee sitä, että kunnalla tontin myyjänä on oltava harkintavaltaa. Sopimuksen tekemiseen edellä mainituin ehdoin voi olla useita kaupallisesti perusteltuja syitä. Jos kunnan sopimusvalinnalle ei kuitenkaan ole muuta uskottavaa selitystä, se voidaan katsoa valtiontueksi.

Valvontaviranomaisen käytettävissä olevien tietojen mukaan myöhemmän kaupan ehdot määrättiin vuonna 2001 tehdyssä optiosopimuksessa. Tällä sopimuksella Asker Bryggelle annettiin oikeus ostaa kyseinen tontti ennalta määritetyin ehdoin milloin tahansa 31 päivään joulukuuta 2009 asti, mutta sitä ei velvoitettu siihen. Toisaalta kuntaa estettiin myymästä kyseistä tonttia kenellekään muulle kyseisenä ajanjaksona. Optiosopimuksen pääpiirteet, joilla on merkitystä valtiontuen arvioinnille, ovat i) sovittu 8 miljoonan Norjan kruunun arvoinen hinta, jota tarkistettaisiin kuluttajahintaindeksin mukaan, ii) Asker Bryggelle sovittu oikeus neuvotella sopimuksesta uudelleen siinä tapauksessa, että tonttien hinnat laskisivat huomattavasti ennen option käyttämistä (kunnalla ei ollut vastaavaa oikeutta siinä tapauksessa, että tonttien hinnat nousisivat huomattavasti) ja iii) maksun suorittaminen kahdessa erässä siten, että 70 prosenttia myyntihinnasta maksettaisiin 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä, ilman että kyseiseltä ajalta perittäisiin korkoa.

Vuonna 2004 kunta ja Asker Brygge jatkoivat optiosopimusta vuoteen 2014 saakka muuttamatta kuitenkaan liiketoimen muita ehtoja (4).

4

Valvontaviranomaisen käytettävissä olevien tietojen mukaan kunta ei teettänyt riippumatonta arviota tontin arvosta ennen sopimuksen tekemistä Asker Bryggen kanssa vuonna 2001. Kunta on perustellut asiaa sillä, että se arvioi hinnan kiinteistömarkkinoilta saamansa kokemuksensa perusteella, mutta valvontaviranomaiselle ei ole toimitettu muita yksityiskohtia asiasta. Näin ollen valvontaviranomaiselle ei ole selvinnyt, millä perusteella kunta päätyi 8 miljoonan Norjan kruunun suuruiseen hintaan tonttikaupassa.

Vaikka oletettaisiin, että 8 miljoonaa Norjan kruunua edusti kyseisen tontin markkinahintaa sellaisenaan vuonna 2001 (5), on arvioitava optiosopimuksessa sovittujen muiden osien markkina-arvoa. Valvontaviranomainen katsoo, että jos tarkastellaan pelkästään kyseisen tontin markkinahintaa, on pääteltävä, että Asker Brygge sai option suorittamatta siitä taloudellista vastiketta.

5

Kuten edellä on todettu, kyseisellä optiolla yritykselle annettiin mahdollisuus seurata usean vuoden ajan tonttien hintoja, joilla on tilastollisesti pyrkimys kasvaa ajan myötä. Lisäksi Asker sijaitsee Oslon lähellä, ja sen väestö on kasvanut jatkuvasti, mikä yleensä vaikuttaa tonttien hintoihin myönteisesti.

Optiosopimuksella kuntaa estettiin myymästä kyseistä tonttia toiselle ostajalle, mikä sitoi pääomaa, jolle kunnalla olisi voinut olla muuta käyttöä tai joka olisi voinut kasvaa korkoa. Kunta ei kuitenkaan saisi maksua tai vastiketta siinä tapauksessa, että Asker Brygge päättäisi jättää tontin ostamatta.

Lisäksi vuonna 2004 tehdyllä sopimuksella optiota jatkettiin viidellä vuodella vastikkeetta. Jatkamisen perusteella Asker Brygge saattoi aktiivisesti kääntyä kunnan puoleen tontin sääntelyn muuttamista varten, jotta sen markkina-arvo kasvaisi.

Optiosopimuksessa sovittiin myös mahdollisen tulevan kauppasopimuksen tietyistä ehdoista. Erityisesti tontin sääntelyn muuttamisen suhteen Asker Bryggellä oli velvollisuus saattaa päätökseen valmistelutyöt, jotka johtaisivat sääntelyn muuttamisprosessiin. Jollei tätä ehtoa täytettäisi, Askerin kunnalla oli oikeus purkaa sopimus.

Norjan viranomaiset ovat väittäneet, ettei voida katsoa, että optio olisi myönnetty vastikkeetta, koska Asker Brygge puolestaan sitoutui täyttämään tietyt kaavoitukseen ja tutkimukseen liittyvät velvoitteet. Vaikka kunta katsoi, että kyseiselle tontille oli vaikea rakentaa, eikä halunnut ryhtyä selvittämään tutkimuksella riskejä, joita liittyi vaikeisiin maaoloihin ja saastumiseen, optiosopimuksella Asker Bryggelle annettiin mahdollisuus seurata tilannetta usean vuoden ajan ennen ostopäätöksen tekemistä, mikä valvontaviranomaisen mukaan vähensi riskiä huomattavasti. Lisäksi mikäli tonttiin kohdistunutta sääntelyä muutettaisiin, sen arvo kasvaisi. Optiosopimuksesta ei toisin sanoen koitunut Asker Bryggelle minkäänlaista todellista riskiä. Tutkimukseen käytetyt varat hyödyttäisivät ostajaa, ja mikäli tutkimuksessa kävisi ilmi, ettei kyseinen tontti sopinut rakentamiseen, tutkimustyöt voitaisiin lopettaa ja kustannukset vähentää minimiin ilman tonttiin kohdistuvaa ostovelvollisuutta.

Asker Brygge on väittänyt, että velvollisuus rahoittaa tutkimuksia noin 4–5 miljoonan Norjan kruunun arvosta on otettava huomion arvioitaessa optiosta suoritettavaa vastiketta. Asker Bryggen mukaan tällainen menetelmä on yleinen perusta vahvistettaessa option hintaa, kun kyseessä on rakentamaton tontti, kuten tässä tapauksessa. Valvontaviranomainen huomauttaa, ettei Asker Brygge ole toimittanut lainkaan asiakirja-aineistoa edellä mainittujen väitteiden tueksi. Norjan viranomaiset eivät ole voineet vahvistaa tutkimukseen käytettyjä rahamääriä tai sitä, että kyseessä olisi yleinen menetelmä vahvistettaessa rakentamattoman tontin hintaa.

Valvontaviranomaisen mukaan optiolla sellaisenaan, riippumatta siitä, käytettiinkö sitä vai ei, oli arvoa vuonna 2001, kun sopimus tehtiin. Valvontaviranomaisen toistaiseksi vastaanottamassa asiakirja-aineistossa ja selvityksissä ei ole esitetty tietoja, joiden mukaan ostaja olisi suorittanut optiosta vastikkeen, jonka yksityinen sijoittaja olisi hyväksynyt.

Optiosopimuksen mukaan Asker Bryggen mahdollisuus teettää tontista tutkimus, jotta se voisi käyttää tonttia muuhun tarkoitukseen, on vastike optiosta ostaa kyseinen tontti markkinahintaan. Mitään takeita ei kuitenkaan ollut siitä, että tontille tehtäisiin asianmukainen tutkimus. Sopimuksessa ei asetettu ehdotonta velvollisuutta toteuttaa tietyntyyppinen tutkimus, sillä ostaja voisi jättää myyntisopimuksen tekemättä, muun muassa jos alustavissa tutkimuksissa kävisi ilmi, ettei hanke ole kannattava, tai muista syistä. Näin ollen optiosopimuksen perusteella ostajalle koitui hyvin vähän riskejä eikä kunta hyötyisi lainkaan siinä tapauksessa, että tutkimuksessa kävisi ilmi, ettei tontille voitaisi rakentaa. Tällöin ostaja voisi odottaa kehitystä kiinteistömarkkinoilla hyvin pitkään ja voisi päättää ostaa kyseisen tontin kiinteään hintaan silloin, kun se olisi ostajan kannalta suotuisinta. Lisäksi Asker Bryggelle asetettua vaatimusta toteuttaa tutkimuksia tietyn ajan kuluessa option säilyttämiseksi ei valvontaviranomaisen käytettävissä olevien tietojen mukaan voida katsoa asianmukaiseksi maksuksi mahdollisuudesta ostaa tontti markkinataloussijoittajaperiaatteen mukaisesti.

Optiosopimukseen sisältyi myös muita seikkoja, jotka saattoivat nostaa option arvoa. Ensimmäinen seikka oli hintasäännöstelymekanismi. Asker Bryggellä oli oikeus pyytää uusia neuvotteluja hinnasta siinä tapauksessa, että tonttien hinnat Askerissa laskisivat huomattavasti, ennen kuin optio käytettäisiin. Kuten edellä on todettu, sopimuksessa ei annettu kunnalle vastaavaa neuvotteluoikeutta siinä tapauksessa, että tonttien hinnat nousisivat huomattavasti. Norjan viranomaisten mukaan perustana sille, että Asker Bryggelle annettiin oikeus neuvotella sopimuksesta uudelleen, oli Askerin kunnan näkemys siitä, että tontille oli vaikea rakentaa muun muassa siksi, että se sijaitsi lähellä moottoritietä (E18), minkä vuoksi kauppaan sisältyisi olennainen taloudellinen riski. Valvontaviranomainen katsoo kuitenkin, että yksityinen markkinataloussijoittaja ei olisi tehnyt vastaavaa sopimusta ilman, että molemmille sopimuspuolille olisi annettu oikeus sopimuksen tarkistamiseen siinä tapauksessa, että tonttien hinnat nousisivat tai laskisivat huomattavasti. Tässä mielessä kunnan oikeus sitoa hinta kuluttajahintaindeksiin ei näyttäisi riittävän korvaamaan sitä, ettei kunnalla ollut oikeutta neuvotella sopimuksesta uudelleen.

Valvontaviranomaisen mukaan kuluttajahintaindeksi ei ole asianmukainen indeksi käytettäväksi tonttien hintojen muutosten perusteella tehtävissä tarkistuksissa. Kuluttajahintaindeksi on mitta, jolla arvioidaan kotitalouksien ostamien kulutustavaroiden ja palvelujen keskihintojen muutoksia, eikä se ilmaise kiinteistömarkkinoilla tapahtuvia hintojen vaihteluita. Tonttien hinnat kehittyvät eri tavalla kuin muut hinnat, ja nyt käsiteltävänä olevan kaltaisia kiinteistöhintoja ei yleensä oteta huomioon kuluttajahintaindeksiä määritettäessä.

Lisäksi optiosopimukseen sisältyy Askerin kunnan suostumus lykätä sovitun myyntihinnan maksamista siten, että 70 prosenttia hinnasta maksettaisiin 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä (6), ilman että tästä lykkäämisestä perittäisiin korkoa. Norjan viranomaisten mukaan maksun täysimääräisen suorituksen lykkääminen ilman korkojen perimistä hyväksyttiin, koska kyseiselle tontille katsottiin olevan vaikeaa rakentaa. Valvontaviranomainen katsoo, että yksityinen toimija ei olisi suostunut lykkäämään maksun suorittamista yhtä pitkälle ajanjaksolle perimättä korkoa. Lisäksi yksityinen toimija ei olisi siirtänyt omistusoikeutta täysimääräisesti ennen koko maksun suorittamista. Askerin kunta yhtyy näkemykseen, jonka mukaan yksityinen sijoittaja olisi vaatinut vastiketta maksun lykkäämisestä. Vaikka Askerin kunta on huomauttanut, että tässä mielessä mahdollinen valtiontuki olisi hyvin vähämerkityksellistä, se ei ole esittänyt mitään asiakirja-aineistoa väitteensä tueksi.

6

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että yksityinen toimija ei olisi suostunut yhtä pitkäkestoiseen optiosopimukseen Askerin kunnan hyväksymin ehdoin vaatimatta itse optiosta ja suotuisista ehdoista vastiketta. Koska Askerin kunta vaati pelkästään vastiketta, joka vastasi tontin arvoa vuodelta 2001, sille aiheutui riski siitä, että kauppa katsottaisiin myöhemmin valtiontueksi erityisesti, jos tonttien hinnat nousisivat.

Tämän vuoksi valvontaviranomainen päättelee, että optiosopimusta ei tehty markkinaehdoin, minkä vuoksi valtiontuen olemassaoloa ei voida sulkea pois.

Edellä esitetyn perusteella on syytä tarkastella, myytiinkö tontti markkina-arvoa alhaisempaan hintaan.

1.1.3   Kiinteistön markkinahinta myyntisopimuksen ajankohtana

Kiinteistön markkinahinta myyntisopimuksen ajankohtana

Asker Brygge käytti option vuonna 2005. Vaikka myyntiehdoista sovittiin vuoden 2001 optiosopimuksessa, myyntisopimus tehtiin vasta 21 päivänä maaliskuuta 2007. Norjan viranomaiset ilmoittivat, ettei myyntihinnasta neuvoteltu vuonna 2007, vaan siitä oli sovittu vuonna 2001.

Tontin hinta vuonna 2001 ei ole ratkaiseva arvioitaessa, myönnettiinkö kyseisen liiketoimen yhteydessä valtiontukea, sillä tonttikauppaa ei toteutettu vuonna 2001 vaan vuonna 2007. Vuoden 2001 optiosopimuksessa Asker Bryggelle annettiin oikeus ostaa tontti kymmenen vuoden kuluessa. Sopimuksen mukaan tontti pysyisi tämän ajan kunnan omistuksessa, jos Asker Brygge ei käyttäisi optiotaan. Näin ollen valvontaviranomaiselle merkityksellinen ajankohta valtiontuen arvioinnissa oli ajankohta, jona tontti myytiin ja siirrettiin uudelle omistajalle, eli vuosi 2007.

Tämän vuoksi valvontaviranomainen vertaa jäljempänä Asker Bryggen maksamaa 8 727 462 Norjan kruunun hintaa tontin markkinahintaan sen myyntiajankohtana vuonna 2007.

Valvontaviranomaisen antamien kiinteistökauppoja koskevien valtiontukisuuntaviivojen mukaan maa-alueiden ja rakennusten myynti riittävästi julkistetulla, huutokauppaan verrattavalla avoimella tarjouskilpailulla, jolle ei aseteta ehtoja ja jossa hyväksytään paras tai ainoa tarjous, tapahtuu jo lähtökohtaisesti markkinahintaan, eikä siihen siten sisälly valtiontukea. Vastaavasti, kun maa-alueen myynnistä halutaan sulkea pois valtiontuen mahdollisuus silloin, kun myynti toteutetaan ilman tarjouskilpailua, jolle ei aseteta ehtoja, ennen myyntineuvotteluja on teetettävä riippumaton arvio yhdellä tai useammalla arvioijalla markkina-arvon vahvistamiseksi yleisesti hyväksyttyjen markkinaindikaattorien ja arviointinormien mukaisesti. Arvioijan on oltava tehtäviään suorittaessaan riippumaton, eli julkisilla viranomaisilla ei ole oikeutta antaa arvioijalle määräyksiä arvioinnin tuloksesta. Nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa Askerin kunta ei järjestänyt tarjouskilpailua, jolle ei asetettu ehtoja, eikä hankkinut riippumattoman arvioijan arviota ennen sopimuksen tekemistä. Näin ollen valtiontuen olemassaoloa ei voida automaattisesti sulkea pois.

Ilmoituksensa yhteydessä Norjan viranomaiset toimittivat kyseisestä tontista kolme hinta-arviota, joista yhtäkään ei ollut tehty ennen optiosopimuksen voimaantuloa vuonna 2001, vaan tontin hinta arvioitiin jälkeenpäin.

Ensimmäisen selvityksen tekivät 30 päivänä kesäkuuta 2006 Verditakst AS:n, Takst Senteretin ja Agdesteinin luvan saaneet arvioijat (7). Tämän selvityksen mukaan tontin arvioitu hinta vuonna 2001, jolloin optiosopimus tuli voimaan, oli 9,6 miljoonaa Norjan kruunua +/- 15 prosenttia. Arvio vaikuttaa kuitenkin hyvin summittaiselta. Arvioijat ovat yksinkertaisesti todenneet tontin hinnan sille myönnetyn käyttötarkoituksen perusteella (pääasiallinen käyttö venesatamana) arvioinnin ajankohtana voimassa olleen sääntelyjärjestelyn mukaisesti (järjestely oli sama vuonna 2001), ja arvioineet hinnan myös siinä tapauksessa, että tonttia käytettäisiin sekä venesatamana että asunto- ja teollisuusalueena. Tämän jälkeen arvioijat arvioivat tontin hinnan käyttäen kahden edellä mainitun vaihtoehdon keskiarvoa (8). Kuten edellä on todettu, valtiontukea arvioitaessa merkityksellistä on kuitenkin tontin hinta vuonna 2007, jolloin se myytiin ja siirrettiin uudelle omistajalle.

7

8

Norjan viranomaiset liittivät ilmoitukseen kaksi lisäarviota hinnasta, jotka TJB Eiendomstaksering – Ek & Mosveen AS – Bjørn Aarvik oli tehnyt kunnan lukuun. Ensimmäisessä selvityksessä, joka on päivätty 18 päivänä tammikuuta 2008 (9), tontin markkinahinnan arvioitiin olleen 26 miljoonaa Norjan kruunua vuonna 2007. Koska kunnan ja Asker Bryggen välinen sopimus tuli voimaan vuonna 2001, hinta diskontattiin vuoden 2001 hintoihin. Vuoden 2007 hinta, 26 miljoonaa Norjan kruunua, diskontattiin käyttämällä 5,5 prosentin korkoa 7,5 vuodelta, ja vuoden 2001 hinnaksi saatiin näin 17 miljoonaa Norjan kruunua.

9

Toisessa selvityksessä, joka on päivätty 16 päivänä kesäkuuta 2008 (10), TJB Eiendomstaksering – Ek & Mosveen AS – Bjørn Aarvik arvioi tontin markkinahinnaksi 12 miljoonaa Norjan kruunua vuonna 2007. Vuoden 2007 hinta, 12 miljoonaa Norjan kruunua, diskontattiin käyttämällä edellä mainittua diskonttokorkoa (toisin sanoen 5,5 prosenttia 7,5 vuodelta) ja vuoden 2001 hinnaksi saatiin näin 8 miljoonaa Norjan kruunua. Näin ollen kahden edellä mainitun selvityksen välinen ero on 9 miljoonaa Norjan kruunua tontin vuoden 2001 hinnassa ja 14 miljoonaa Norjan kruunua tontin vuoden 2007 hinnassa.

10

Norjan viranomaiset ovat selvittäneet, että kyseinen ero perustuu pääasiallisesti Asker Bryggen lisävelvollisuudelle arvioidun hinnan alenemiseen. Kyseessä oli Slependen Båtforening AS:llä ollut oikeus käyttää osaa tontista (11). Vuoden 2001 optiosopimukseen sisältyy lauseke, jonka mukaan osa tontista on vuokrattu Slependen Båtforeningille pienvenesatamaksi ja Asker Brygge maksaisi oikeudestaan kyseiseen pienvenesatamaan tai siitä maksettavaan vastikkeeseen Askerin kunnalle siinä tapauksessa, että tontille alettaisiin rakentaa ennen vuokrasopimuksen päättymistä. Vuokrasopimus päättyi kesäkuussa 2009. Lisäksi optiosopimuksen 3 lausekkeessa määrätään, että Asker Brygge tarjoaa yhdessä Askerin kunnan kanssa Slependen Båtforeningin tarpeisiin nähden tyydyttävän ratkaisun sopimuksen voimassaoloaikana toteutettavan toiminnan laajuus huomioon ottaen.

11

Kun optiosopimus tuli voimaan vuonna 2001, Slependen Båtforening maksoi Askerin kunnalle vuosivuokraa 19 500 Norjan kruunua (12). Vaikka Asker Bryggeä koskevan velvollisuuden tarkkaa taloudellista vaikutusta oli vaikeaa päätellä optiosopimuksen voimaantulon ajankohtana, Asker Brygge ja Slependen Båtforening allekirjoittivat 1 päivänä kesäkuuta 2006 sopimuksen, jonka mukaan viimeksi mainittu maksaisi 850 000 Norjan kruunua (vrt. sopimuksen 2.4 lauseke ) (13). Norjan viranomaisten antamien selvitysten mukaan tammikuussa 2008 tehty hinta-arvio perustui Asker Bryggen ja Slependen Båtforeningin välisen sopimuksen virheelliseen tulkintaan, jossa ei otettu huomioon viimeksi mainitun oikeutta maksaa ainoastaan 850 000 Norjan kruunua kyseisestä alueesta. Hinta-arvioijien optiosopimuksen lausekkeesta tekemän tulkinnan mukaan Slependen Båtforeningillä olisi ollut oikeus vuokrata tai ostaa venepaikat markkinahintaan vuokrasopimuksen päätyttyä. Norjan viranomaiset katsovat kuitenkin, että 850 000 Norjan kruunun määrä, joka merkitsee Slependen Båtforeningiä koskevan velvollisuuden täyttämistä, oli otettava huomioon arvioitaessa tontin markkinahintaa vuonna 2001 ja vuonna 2007. Näin ollen Askerin kunta kehotti TJB Eiendomstaksering – Ek & Mosveen AS – Bjørn Aarvikia käyttämään 850 000 Norjan kruunun määrää perustana arvioitaessa Slependen Båtforeningin 65:tä venepaikkaa 16 päivänä kesäkuuta 2008 tehdyssä arviossa. Valvontaviranomainen katsoo, että kyseinen määrä on merkityksellinen arvioitaessa tontin arvoa vuonna 2007, koska määrä tiedettiin kyseisenä ajankohtana.

12

13

Lisäksi kesäkuussa 2008 tehdyssä arviossa otettiin huomioon maaperän saastumiseen liittyneet riskit, kuten kunta on todennut (14). Kesäkuussa 2008 tehtyyn arvioon ei enää sisältynyt veneiden varastointia moottoritien (E18) alla, kuten kunta on todennut (15).

14

15

Asker Brygge on kiistänyt arvioiden paikkansapitävyyden. Se kiistää arviot pääasiassa siksi, että niihin sisältyi mahdollisuus ruopata rantaviivaa venepaikkojen lisäämiseksi ja perustaa tontille veneiden varastotilaa. Asker Bryggen mukaan vuonna 2001 ei voitu ajatella tontin rakentamista, ja tiehallitus oli kieltänyt lisäruoppaukset alueella (16).

16

Valvontaviranomainen panee merkille, että Asker Brygge ei ole toimittanut asiakirja-aineistoa, jolla se osoittaisi, että kesäkuussa 2008 tehdyn arvion perustana olleet tosiseikat olisivat virheelliset. Valvontaviranomainen panee myös merkille, ettei kunta ole kiistänyt kesäkuussa 2008 tehdyn arvion kelpoisuutta, vaan näyttää pitävän sitä melko asianmukaisena (17). Päinvastoin kunta viittaa valvontaviranomaiselle toimittamissaan huomautuksissa arvioon ruoppauksen osalta (maaperän saastumisesta tehdyssä arviossa) eikä totea tässä yhteydessä lainkaan, että ruoppaus olisi täysin mahdotonta toteuttaa. Näin ollen valvontaviranomainen ei voi katsoa, että sille olisi toimitettu asiakirja-aineistoa, jonka perusteella olisi syytä kyseenalaistaa kesäkuussa 2008 tehdyn arvion perustana olleet tosiseikat.

17

TBJ Eiendomstaksering – Ek & Mosveen AS – Bjørn Aarvikin kahdessa selvityksessä määritettiin tontin hinta vuonna 2007. Tammikuussa 2008 laaditussa ensimmäisessä selvityksessä tontin hinnaksi arvioitiin 26 miljoonaa Norjan kruunua, mikä on paljon korkeampi hinta kuin Asker Brygge AS:n maksamat 8,7 miljoonaa Norjan kruunua. Viimeisimmässä (ja alhaisimmassa) hinta-arviossa, toisessa selvityksessä, joka on päivätty 16 päivänä kesäkuuta 2008 (18), tontin markkinahinnaksi vuonna 2007 arvioitiin 12 miljoonaa Norjan kruunua, mikä on 3 272 538 Norjan kruunua enemmän kuin maksettu hinta. Toisin kuin ensimmäisessä selvityksessä, Askerin kunnan toimittamien tietojen mukaan tässä toisessa selvityksessä on otettu huomioon tarkempia tietoja, jotka tunnettiin vuonna 2007, jolloin myynti toteutettiin.

18

Asker Brygge on väittänyt, että siltä osin kuin vuoden 2007 hinta on merkityksellinen, valvontaviranomaisen on otettava huomioon Asker Bryggen vuosina 2001–2007 tekemistä töistä aiheutunut lisäarvo ja vähennettävä se hinnasta. Töissä oli kyse Asker Bryggen tontille tekemistä tutkimuksista (19).

19

Valvontaviranomaisen mukaan hinnasta ei ole syytä vähentää Asker Bryggen vuosina 2001–2007 toteuttamia töitä. Tältä osin valvontaviranomainen toteaa, että vuoden 2008 hinta-arviot perustuvat tontin asemaan sääntelyssä sellaisena kuin se oli vuosina 2001 ja 2007. Säännökset olivat olleet kesäkuussa 2008 tehdyn hinta-arvion mukaan samat vuodesta 1998 (20). Tontin käyttötarkoituksena oletettiin näin ollen vuosina 2001 ja 2007 olevan sen käyttö venesatamana ja veneiden varastopaikkana (21). Valvontaviranomainen ei katso, että Asker Bryggen toteuttama tutkimustyö olisi vaikuttanut tähän arvioon. Lisäksi kesäkuussa 2008 tehdyssä arviossa mainitaan maaperän saastumisriski, samalla kun siinä lisätään, että arvioijat eivät ole tehneet asiasta tarkempaa tutkimusta (22). Näin ollen näyttää siltä, että arvioijat eivät perustellusti ottaneet huomioon Asker Bryggen toteuttamaa tutkimustyötä määritellessään tontin arvoa.

20

21

22

Kuten edellä on todettu, kesäkuussa 2008 tehty arvio perustui tontin käyttöön venesatamana voimassa olleiden säännösten mukaisesti. Näyttää kuitenkin siltä, että Asker Brygge näki jo vuonna 2001 mahdollisuuksia rakentaa tontille. Tällaiset mahdollisuudet vastaavat yleensä lisäarvoa. Näin ollen kunta totesi arvioijille osoittamassaan kirjeessä, joka oli päivätty 11 päivänä huhtikuuta 2008, että näiden olisi mietittävä, olisiko sääntelyn muuttamisen (luultavasti kannattavampaa käyttöä varten) todennäköisyyttä arvioitava. Arvioijat kieltäytyivät kuitenkin ottamasta huomioon sääntelyn muuttamismahdollisuutta, koska ne katsoivat, että kyseessä oli spekulointi. Arvioijat lisäsivät, että arvio olisi täysin toinen (toisin sanoen paljon korkeampi), jos se perustuisi mahdollisuuteen käyttää tonttia asuntojen ja teollisuuden tarpeisiin (23).

23

Valvontaviranomaisella ei ole täyttä varmuutta siitä, olisiko yksityinen sijoittaja ottanut huomioon sen mahdollisuuden, että sääntelyä muutetaan siten, että tonttia voidaan vastaisuudessa käyttää muuhun, kannattavampaan tarkoitukseen, ja olisiko tällainen mahdollisuus nostanut markkinahintaa, joka olisi näin ollut (merkittävästi) korkeampi kuin kesäkuussa 2008 arvioitu hinta. Valvontaviranomainen on kuitenkin ottanut huomioon kyseisen tontin tulevaan käyttöön liittyvät erityiset epävarmuustekijät, muun muassa tontin läheisyydessä kulkevan moottoritien aiheuttamat saasteet ja kyseiseen tiehen liittyvät lakisääteiset vaatimukset. Näin ollen kesäkuussa 2008 tehty arvio, jossa ei otettu huomion mahdollisuutta käyttää tonttia silloisesta käytöstä poikkeavaan tarkoitukseen, on maltillinen, mutta valvontaviranomaisen mielestä asianmukainen, kun otetaan huomioon arvioinnin kohteena olevan tontin erityispiirteet.

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee, että vuonna 2007 toteutettu tontin gbnr. 32/17 myynti 8 727 462 Norjan kruunun hintaan toteutettiin alle 12 miljoonan Norjan kruunun markkinahinnan, joka oli määritetty Norjan viranomaisten toimittamassa ja kesäkuussa 2008 tehdyssä riippumattomassa asiantuntija-arviossa.

1.1.4   Markkinataloussijoittajan periaatetta koskeva päätelmä

Markkinataloussijoittajan periaatetta koskeva päätelmä

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että optiosopimuksessa sovittu hinta ei vastannut tällaisen sopimuksen markkinahintaa, jonka olisi oltava sopimuksen tekoajankohtana vallinneen tontin arvon mukainen ja jossa olisi lisäksi otettava huomioon option ja ostajalle myönnettyjen järjestelyjen arvo. Lisäksi valvontaviranomainen katsoo, että myyntisopimuksessa sovittu todellinen hinta ei vastannut myyntisopimuksen tekohetkellä vallinnutta tontin markkinahintaa. Tämän vuoksi valvontaviranomainen päättelee, että kyseisen tontin gbnr. 32/17 myyntiä Asker Brygge AS:lle 8 727 462 Norjan kruunun myyntihintaan ei toteutettu markkinataloussijoittajan periaatteen mukaisesti.

1.2   Valtion varat

Valtion varat

Jotta toimenpide katsottaisiin valtiontueksi, sen on oltava jäsenvaltion myöntämää tai valtion varoista myönnettyä tukea. Valtion käsite ei tarkoita ainoastaan keskushallintoa, vaan valtionhallinnon kaikkia tasoja (kunnat mukaan lukien) ja julkisia yrityksiä.

Koska kunta on myynyt tontin alle markkinahinnan, se on menettänyt tuloja. Tällaisessa tilanteessa Asker Bryggen olisi täytynyt maksaa tontista enemmän, minkä vuoksi kyseessä on varojen siirto kunnalta.

Edellä esitetyistä syistä valvontaviranomainen katsoo, että koska myyntiä ei toteutettu markkinaehtojen mukaisesti, siihen sisältyi valtion varoja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.

1.3   Tiettyjen yritysten tai tietyn tuotannonalan suosiminen

Tiettyjen yritysten tai tietyn tuotannonalan suosiminen

Ensiksi toimenpiteen on tuotettava Asker Bryggelle etua, joka vapauttaa yrityksen sen talousarviosta yleensä katettavista kuluista. Koska liiketoimi toteutettiin suotuisin ehdoin siinä mielessä, että Asker Brygge olisi joutunut maksamaan korkeamman hinnan tontista, jos tonttikauppa olisi toteutettu markkinataloussijoittajan periaatteen mukaisesti, ja markkinakoron mukaista korkoa lainasta, jos se olisi ottanut vastaavan lainan pankilta. Näin ollen yritys sai valtiontukea koskevissa säännöissä tarkoitettua etua.

Kunta selvitti 11 päivänä toukokuuta 2009 (24) päivätyssä kirjeessä, miten se oli laskenut mahdollisen tuen, jonka se oli arvioinut valvontaviranomaiselle toimitetun ilmoituslomakkeen 5 kohdassa 5,3 miljoonaksi Norjan kruunuksi. (25) Arvio perustuu kesäkuussa 2008 tehdyn hinta-arvion (26) (jossa määritettiin tontin arvo vuonna 2007, jolloin myyntisopimus tehtiin) ja myyntihinnan väliseen eroon, joka on noin 3,3 miljoonaa Norjan kruunua. Tähän määrään kunta on lisännyt myyntihinnan 70 prosentin osuuden maksamisen lykkäämisestä aiheutuneen taloudellisen hyödyn. Kunta on perustanut laskelmansa 7 prosentin korkoon 6 miljoonalta Norjan kruunulta neljältä vuodelta ja yhdeksältä kuukaudelta ja katsoo, että edullisesta lainasta saatu enimmäishyöty on 2 miljoonaa Norjan kruunua.

24

25

26

Toiseksi toimenpiteen on oltava valikoiva siten, että se suosii ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa”. Arvioinnin kohteena olevasta toimenpiteestä hyötyy ainoastaan yksi yritys, toisin sanoen Asker Brygge. Näin ollen toimenpide on valikoiva.

jotakin yritystä tai tuotannonalaa

1.4   Kilpailun vääristyminen ja vaikutus sopimuspuolten väliseen kauppaan

Kilpailun vääristyminen ja vaikutus sopimuspuolten väliseen kauppaan

Tuen on vääristettävä kilpailua ja vaikutettava ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan.

Valtion myöntämä tukitoimenpide vahvistaisi Asker Bryggen asemaa muihin samoilla kiinteistöjen ja tonttien rakentamisen aloilla kilpaileviin yrityksiin nähden. Mikä tahansa tuki vahvistaa tuensaajan asemaa sen kilpailijoihin nähden ja vääristää näin ollen kilpailua ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Koska yritys toimii aloilla, joilla käydään kauppaa ETA-valtioiden välillä, ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätyt edellytykset, joiden mukaan kyseessä on valtiontuki, täyttyvät. Kiinteistörakentamisen ala on periaatteessa ja käytännössä avointa ETA-valtioiden väliselle kaupalle. Näin ollen valvontaviranomainen päättelee, että tuki uhkaa vääristää kilpailua ja vaikuttaa kaupankäyntiin ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan vastaisesti.

1.5   Päätelmä

Päätelmä

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että liiketoimi, joka koskee tontin gbnr 32/17 myyntiä Asker Bryggelle vuonna 2001 tehdyn optiosopimuksen ja myöhempien sopimusten mukaisesti, sisältää valtiontukea.

2.   MENETTELYÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT

Norjan viranomaiset toimittivat 13 päivänä helmikuuta 2009 ilmoituksen tonttikaupasta (tapahtuma nro 508884). Norjan viranomaiset olivat kuitenkin allekirjoittaneet vuonna 2001 optiosopimuksen, jossa ostolle asetettiin ehdot, ja toteuttaneet kaupan 21 päivänä maaliskuuta 2007, jolloin myyntisopimus tehtiin. Näin ollen kauppa toteutettiin, ennen kuin valvontaviranomainen oli tehnyt lopullisen päätöksen sen pätevyydestä. Näin ollen valvontaviranomainen päättelee, että Norjan viranomaiset eivät täyttäneet pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdassa asetettuja velvollisuuksia.

3.   TUEN SOVELTUMINEN SISÄMARKKINOILLE

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvat tukitoimenpiteet eivät yleensä sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, jollei niihin voida soveltaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyä poikkeusta.

ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 kohdassa määrättyä poikkeusta ei voida soveltaa nyt käsiteltävänä olevaan tukeen, jota ei ole tarkoitettu kyseisessä määräyksessä lueteltuihin tarkoituksiin. Nyt esillä olevaan tapaukseen ei myöskään voida soveltaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohtaa eikä 61 artiklan 3 kohdan b alakohtaa. Lisäksi alueella, jolla tontti sijaitsee, ei ole oikeutta saada ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettua alueellista tukea.

Tämän vuoksi valvontaviranomainen katsoo, että arvioinnin kohteena olevaa liiketoimea ei voida perustella ETA-sopimuksen valtiontukea koskevilla määräyksillä.

4.   TAKAISINPERINTÄ

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan mukaan sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä, joissa tuki on siis todettu ETA-sopimuksen vastaiseksi, valvontaviranomainen määrää säännönmukaisesti EFTA-valtion perimään tuen takaisin sen saajalta.

Valvontaviranomainen katsoo, että mitkään yleiset periaatteet eivät estä takaisinperintää nyt esillä olevassa asiassa. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sääntöjenvastaisen tuen poistaminen perimällä se takaisin on looginen seuraus sen toteamisesta sääntöjenvastaiseksi. Näin ollen sääntöjenvastaisesti myönnetyn valtiontuen takaisinperimistä aikaisemmin vallinneen tilanteen palauttamiseksi ei tämän vuoksi voida periaatteessa katsoa suhteettomaksi ETA-sopimuksen valtiontukea koskeviin tavoitteisiin nähden. Tuen palauttamisen seurauksena tuensaaja menettää edun, jonka se on saanut markkinoilla suhteessa kilpailijoihinsa, ja tuen myöntämistä edeltänyt tilanne palautetaan (27). Tästä takaisinmaksusta seuraa myös poikkeustapauksia lukuun ottamatta, että valvontaviranomainen ei lähtökohtaisesti ylitä tuomioistuimen oikeuskäytännössä tunnustetun harkintavaltansa rajoja, jos se määrää EFTA-valtion perimään takaisin sääntöjenvastaisena tukena myönnetyt määrät, sillä näin valvontaviranomainen ainoastaan palauttaa tilanteen ennalleen (28). Lisäksi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 mukaan valvontaviranomaisen on valvottava valtiontukea. Siksi tukea saaneet yritykset eivät periaatteessa voi perustellusti odottaa, että tuki on laillinen, ellei sitä ole myönnetty kyseisessä pöytäkirjassa määrätyn menettelyn mukaisesti (29). Tähän asiaan ei liity poikkeuksellisia seikkoja, jotka olisivat johtaneet tuensaajien perusteltuihin odotuksiin.

27

28

29

Perusteettomasti myönnetyn valtiontuen takaisinperintään olisi sisällytettävä koronkorot valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 2 kohdan ja valvontaviranomaisen 14 päivänä heinäkuuta 2004 tekemän päätöksen 195/04/KOL 9 ja 11 artiklan mukaisesti.

5.   PÄÄTELMÄ

Valvontaviranomainen päättelee, että Norjan viranomaiset ovat toteuttaneet kyseisen tuen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan vastaisesti.

Osoitteessa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17 sijaitsevan tontin myyntiin Asker Brygge AS:lle kuuluneet ehdot sisältävät valtiontukea, joka ei edellä esitetyistä syistä sovellu ETA-sopimuksen toimintaan ja joka on perittävä takaisin 21 päivänä maaliskuuta 2007 allekirjoitetun myyntisopimuksen tekoajankohdasta alkaen.

ON ANTANUT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Askerin kunnan toteuttama osoitteessa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17 sijaitsevan tontin myynti Asker Brygge AS:lle sisältää valtiontukea, joka ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

2 artikla

Norjan viranomaisten on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet edellä 1 artiklassa tarkoitetun ja sääntöjenvastaisesti tuensaajan käyttöön asetetun tuen perimiseksi takaisin Asker Brygge AS:ltä.

3 artikla

Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko ja koronkorot, jotka lasketaan siitä alkaen, kun tuki asetettiin Asker Brygge AS:n käyttöön, siihen asti, kun tuki on peritty takaisin. Korko lasketaan EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 195/04/KOL 9 artiklan mukaisesti.

4 artikla

Norjan viranomaisten on ilmoitettava viimeistään 13 päivänä syyskuuta 2011 valvontaviranomaiselle tuensaajalta takaisin perittävä kokonaismäärä (pääoma ja perittävät korot) ja tuen takaisinperimiseksi suunnitellut tai toteutetut toimenpiteet.

Norjan on pantava täytäntöön valvontaviranomaisen päätös ja perittävä tuki kokonaisuudessaan takaisin viimeistään 13 päivänä marraskuuta 2011.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

6 artikla

Ainoastaan tämän päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2011.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Oda Helen SLETNES

Puheenjohtaja

Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

Kollegion jäsen

---

(1)  Saatavilla osoitteessa: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf

1

(2)  Julkaistu EUVL:ssä C184, 8.7.2010, s. 20 ja ETA-täydennysosassa N:o 35, 8.7.2010.

2

(3)  Ks. EUVL C 184, 8.7.2010 ja EUVL:n ETA-täydennysosa N:o 35, 8.7.2010.

3

(4)  Tapahtuma nro 518079, liite 1.

4

(5)  Jäljempänä jaksossa 1.1.2. tarkastellaan, vastaako kyseinen määrä markkinahintaa.

5

(6)  Myyntisopimuksen 3 lausekkeen mukaan maksu suoritetaan ennen rakentamistoimiin ryhtymistä ja joka tapauksessa 31.12.2011 mennessä, ks. tapahtuma nro 508884, liite 1.

6

(7)  Tapahtuma nro 508884, ilmoituksen liite 9.

7

(8)  Tapahtuma nro 508884, ilmoituksen liite 9, sivulla 15 esitetty arvio.

8

(9)  Tapahtuma nro 508884, ilmoituksen liite 5.

9

(10)  Tapahtuma nro 508884, ilmoituksen liite 3.

10

(11)  Tapahtuma nro 518079, kunnan kirje valvontaviranomaiselle, 11.5.2009, s. 2–3.

11

(12)  Kyseinen määrä määritettiin Askerin kunnan ja Slependen Båtforeningin välillä vuonna 1999 tehdyn sopimuksen perusteella. 11.5.2009 päivätty kirje, liite 8, tapahtuma nro 518079.

12

(13)  Arvion sopimuksesta teki lakitoimisto Hjort, ks. tapahtuma nro 508884, liite 7.

13

(14)  Tapahtuma nro 508884, ks. ilmoituksen liitteen 3 sivulla 5 esitetty arvio ja 5.5.2008 päivätty kunnan kirje arvioijille, ilmoituksen liite 8, ja 29.1.2010 päivätyssä kunnan kirjeessä valvontaviranomaiselle esitetyt huomautukset, s. 3–4, tapahtuma nro 544706.

14

(15)  Tapahtuma nro 508884, ks. ilmoituksen liitteen 3 sivuilla 4 ja 7 esitetty arvio ja 5.5.2008 päivätty kunnan kirje arvioijille, ilmoituksen liite 8, ja 29.1.2010 päivätyssä kunnan kirjeessä valvontaviranomaiselle esitetyt huomautukset, s. 4 (3.3 kohta, viimeinen kappale), tapahtuma nro 544706.

15

(16)  Tapahtuma nro 545173, Asker Bryggen huomautukset, 4 kohta.

16

(17)  Tapahtuma nro 544706, ks. s. 3–4, ja tapahtuma nro 518079, valvontaviranomaiselle osoitettu kunnan kirje, jossa kunta käyttää arviota perustana selvittäessään valvontaviranomaiselle toimitetussa ilmoituksessa esitetyn mahdollisen tukimäärän laskentaa.

17

(18)  Ilmoituksen liite 3.

18

(19)  Tapahtuma nro 545173, 3 kohta.

19

(20)  Ks. tapahtuma nro 508884, liite 3.

20

(21)  Ks. tapahtuma nro 508884, liite 3, hinta-arvio s. 6–7.

21

(22)  Ks. tapahtuma nro 508884, liite 3, hinta-arvio s. 5.

22

(23)  Ks. tapahtuma nro 508884, liite 8, kunnan kirje sivulla 2 ja arvioijan kirje (ilman päiväystä) sivulla 1.

23

(24)  Tapahtuma nro 518079, s. 1–2.

24

(25)  Tapahtuma nro 508884, liite 1, ilmoituslomake, 5 kohta.

25

(26)  Kolmesta arviosta kesäkuussa 2008 tehty arvio, jossa tontin markkinahinnaksi vuonna 2007 arvioitiin 12 miljoonaa Norjan kruunua, vastaa valvontaviranomaisen mukaan parhaiten tontin markkina-arvoa vuonna 2007.

26

(27)  Ks. asia C-350/93, komissio v. Italia, Kok. 1995, s. I-699, tuomion 22 kohta.

27

(28)  Ks. asia C-75/97, Belgia v. komissio, Kok. 1999, s. I-3671, tuomion 66 kohta, ja asia C-310/99, Italia v. komissio, Kok. 2002, s. I-2289, tuomion 99 kohta.

28

(29)  Ks. asia C-169/95, Espanja v. komissio, Kok. 1997, s. I-135, tuomion 51 kohta.

29

---