# Jurnalul Oficial L 323/2012

| | ISSN 1977-0782
  doi:10.3000/19770782.L_2012.323.ron |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | L 323 |
| | |
| Ediţia în limba română | Legislaţie | Anul 5522 noiembrie 2012 |

ISSN 1977-0782

doi:10.3000/19770782.L_2012.323.ron

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

L 323

Ediţia în limba română

Legislaţie

Anul 5522 noiembrie 2012

---

| Cuprins | | II   Acte fără caracter legislativ | Pagina |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ACORDURI INTERNAȚIONALE |
| | * | Notificare privind intrarea în vigoare, între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei, a Înțelegerii între Uniunea Europeană și Republica Islanda, Principatul Liechtenstein, Regatul Norvegiei și Confederația Elvețiană privind participarea acestor state la lucrările comitetelor care asistă Comisia Europeană în exercitarea competențelor sale de executare în vederea punerii în aplicare, asigurării respectării și dezvoltării acquis-ului Schengen | 1 |
| | | REGULAMENTE |
| | * | Regulamentul (UE) nr. 1088/2012 al Consiliului din 20 noiembrie 2012 de stabilire, pentru 2013, a posibilităților de pescuit pentru anumite resurse halieutice și grupe de resurse halieutice aplicabile în Marea Baltică | 2 |
| | * | Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1089/2012 al Comisiei din 19 noiembrie 2012 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată | 10 |
| | | Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1090/2012 al Comisiei din 21 noiembrie 2012 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume | 12 |
| | | Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1091/2012 al Comisiei din 21 noiembrie 2012 de stabilire a coeficientului de atribuire care urmează să fie aplicat cererilor de licențe de import depuse în perioada 9 noiembrie-16 noiembrie 2012 în cadrul subcontingentului III din cadrul contingentului tarifar deschis de Regulamentul CE) nr. 1067/2008 pentru grâul comun de altă calitate decât cea superioară | 14 |
| | | Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1092/2012 al Comisiei din 21 noiembrie 2012 de modificare a prețurilor reprezentative și a valorilor taxelor suplimentare de import pentru anumite produse din sectorul zahărului, stabilite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 892/2012 pentru anul de comercializare 2012/2013 | 15 |
| | | DECIZII |
| | | 2012/713/UE |
| | * | Decizia Consiliului din 13 noiembrie 2012 privind lansarea schimbului automatizat de date în ceea ce privește înmatricularea vehiculelor (VRD) în Lituania | 17 |
| | | 2012/714/UE |
| | * | Decizia Comisiei din 21 noiembrie 2012 de confirmare a participării Lituaniei la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept | 18 |

Cuprins

II   Acte fără caracter legislativ

Pagina

ACORDURI INTERNAȚIONALE

*

Notificare privind intrarea în vigoare, între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei, a Înțelegerii între Uniunea Europeană și Republica Islanda, Principatul Liechtenstein, Regatul Norvegiei și Confederația Elvețiană privind participarea acestor state la lucrările comitetelor care asistă Comisia Europeană în exercitarea competențelor sale de executare în vederea punerii în aplicare, asigurării respectării și dezvoltării acquis-ului Schengen

1

REGULAMENTE

*

Regulamentul (UE) nr. 1088/2012 al Consiliului din 20 noiembrie 2012 de stabilire, pentru 2013, a posibilităților de pescuit pentru anumite resurse halieutice și grupe de resurse halieutice aplicabile în Marea Baltică

2

*

Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1089/2012 al Comisiei din 19 noiembrie 2012 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată

10

Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1090/2012 al Comisiei din 21 noiembrie 2012 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

12

Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1091/2012 al Comisiei din 21 noiembrie 2012 de stabilire a coeficientului de atribuire care urmează să fie aplicat cererilor de licențe de import depuse în perioada 9 noiembrie-16 noiembrie 2012 în cadrul subcontingentului III din cadrul contingentului tarifar deschis de Regulamentul CE) nr. 1067/2008 pentru grâul comun de altă calitate decât cea superioară

14

Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1092/2012 al Comisiei din 21 noiembrie 2012 de modificare a prețurilor reprezentative și a valorilor taxelor suplimentare de import pentru anumite produse din sectorul zahărului, stabilite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 892/2012 pentru anul de comercializare 2012/2013

15

DECIZII

2012/713/UE

*

Decizia Consiliului din 13 noiembrie 2012 privind lansarea schimbului automatizat de date în ceea ce privește înmatricularea vehiculelor (VRD) în Lituania

17

2012/714/UE

*

Decizia Comisiei din 21 noiembrie 2012 de confirmare a participării Lituaniei la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept

18

| | | III   Alte acte |
| --- | --- | --- |
| | | SPAȚIUL ECONOMIC EUROPEAN |
| | * | Decizia Autorității AELS de Supraveghere nr. 206/11/COL din 29 iunie 2011 privind schema de credite ipotecare (Islanda) | 20 |
| | * | Decizia Autorității AELS de Supraveghere nr. 232/11/COL din 13 iulie 2011 privind notificarea vânzării terenului situat la adresa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17, din municipiul Asker (Norvegia) | 32 |

III   Alte acte

SPAȚIUL ECONOMIC EUROPEAN

*

Decizia Autorității AELS de Supraveghere nr. 206/11/COL din 29 iunie 2011 privind schema de credite ipotecare (Islanda)

20

*

Decizia Autorității AELS de Supraveghere nr. 232/11/COL din 13 iulie 2011 privind notificarea vânzării terenului situat la adresa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17, din municipiul Asker (Norvegia)

32

| RO | Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.
  Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc. |
| --- | --- |

RO

Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.

Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc.

---

II Acte fără caracter legislativ

ACORDURI INTERNAȚIONALE

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/1

---

Notificare privind intrarea în vigoare, între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei, a Înțelegerii între Uniunea Europeană și Republica Islanda, Principatul Liechtenstein, Regatul Norvegiei și Confederația Elvețiană privind participarea acestor state la lucrările comitetelor care asistă Comisia Europeană în exercitarea competențelor sale de executare în vederea punerii în aplicare, asigurării respectării și dezvoltării acquis-ului Schengen

Înțelegerea sus-menționată (1) a fost semnată la Bruxelles la 22 septembrie 2011. Întrucât procedurile necesare pentru intrarea în vigoare a acestei înțelegeri între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei s-au încheiat la 31 octombrie 2012, respectiva înțelegere va intra în vigoare în ceea ce privește Regatul Norvegiei, în conformitate cu articolul 7 din înțelegere, la 1 decembrie 2012.

---

(1)  JO L 103, 13.4.2012, p. 4.

---

REGULAMENTE

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/2 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/2

---

REGULAMENTUL (UE) NR. 1088/2012 AL CONSILIULUI

din 20 noiembrie 2012

de stabilire, pentru 2013, a posibilităților de pescuit pentru anumite resurse halieutice și grupe de resurse halieutice aplicabile în Marea Baltică

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (3),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

întrucât:

| (1) | Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului (1) impune ca măsurile de reglementare a accesului la ape și resurse și exercitarea durabilă a activităților de pescuit să fie stabilite ținând seama de recomandările științifice, tehnice și economice disponibile, în special de raportul elaborat de Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP), precum și de orice aviz din partea comisiilor consultative regionale. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului (1) impune ca măsurile de reglementare a accesului la ape și resurse și exercitarea durabilă a activităților de pescuit să fie stabilite ținând seama de recomandările științifice, tehnice și economice disponibile, în special de raportul elaborat de Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP), precum și de orice aviz din partea comisiilor consultative regionale.

| (2) | Este de datoria Consiliului să adopte măsuri privind stabilirea și alocarea posibilităților de pescuit pe zonă de pescuit sau grup de zone de pescuit, inclusiv a anumitor condiții legate funcțional de acestea, atunci când este cazul. Posibilitățile de pescuit ar trebui distribuite între statele membre într-un mod care să asigure fiecărui stat membru o anumită stabilitate în activitățile de pescuit pentru fiecare resursă sau zonă de pescuit și ținându-se cont în mod adecvat de obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului, stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2371/2002. |
| --- | --- |

(2)

Este de datoria Consiliului să adopte măsuri privind stabilirea și alocarea posibilităților de pescuit pe zonă de pescuit sau grup de zone de pescuit, inclusiv a anumitor condiții legate funcțional de acestea, atunci când este cazul. Posibilitățile de pescuit ar trebui distribuite între statele membre într-un mod care să asigure fiecărui stat membru o anumită stabilitate în activitățile de pescuit pentru fiecare resursă sau zonă de pescuit și ținându-se cont în mod adecvat de obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului, stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2371/2002.

| (3) | Capturile totale admisibile (TAC) ar trebui să fie stabilite pe baza avizelor științifice disponibile, ținând seama de aspectele biologice și socioeconomice și asigurând totodată un tratament echitabil sectoarelor de pescuit, precum și pe baza opiniilor exprimate în cadrul consultărilor cu părțile interesate, în special la reuniunile la care au participat Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură și consiliile consultative regionale în cauză. |
| --- | --- |

(3)

Capturile totale admisibile (TAC) ar trebui să fie stabilite pe baza avizelor științifice disponibile, ținând seama de aspectele biologice și socioeconomice și asigurând totodată un tratament echitabil sectoarelor de pescuit, precum și pe baza opiniilor exprimate în cadrul consultărilor cu părțile interesate, în special la reuniunile la care au participat Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură și consiliile consultative regionale în cauză.

| (4) | Pentru resursele care fac obiectul unor planuri multianuale specifice, posibilitățile de pescuit ar trebui să fie stabilite în conformitate cu regulile prevăzute în planurile respective. În consecință, ar trebui să se stabilească limite de captură și limite ale efortului de pescuit pentru resursele de cod din Marea Baltică, în conformitate cu normele prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1098/2007 al Consiliului din 18 septembrie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru rezervele de cod din Marea Baltică și pentru unitățile piscicole de exploatare a rezervelor respective (2) („planul pentru rezervele de cod din Marea Baltică”). |
| --- | --- |

(4)

Pentru resursele care fac obiectul unor planuri multianuale specifice, posibilitățile de pescuit ar trebui să fie stabilite în conformitate cu regulile prevăzute în planurile respective. În consecință, ar trebui să se stabilească limite de captură și limite ale efortului de pescuit pentru resursele de cod din Marea Baltică, în conformitate cu normele prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1098/2007 al Consiliului din 18 septembrie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru rezervele de cod din Marea Baltică și pentru unitățile piscicole de exploatare a rezervelor respective (2) („planul pentru rezervele de cod din Marea Baltică”).

| (5) | Din perspectiva celor mai recente recomandări științifice, poate fi introdusă flexibilitatea în gestionarea efortului de pescuit pentru rezervele de cod din Marea Baltică fără a pune în pericol obiectivele planului pentru rezervele de cod din Marea Baltică și fără a determina o creștere a mortalității prin pescuit. O astfel de flexibilitate ar permite gestionarea mai eficientă a efortului de pescuit în cazul în care cotele nu sunt repartizate în mod egal în cadrul flotei statului membru și ar facilita reacțiile rapide la transferul de cote. Prin urmare, ar trebui să se permită oricărui stat membru să repartizeze zile suplimentare navelor care navighează sub pavilionul său în cazul în care un număr egal de zile este retras altor nave care navighează sub pavilionul său. |
| --- | --- |

(5)

Din perspectiva celor mai recente recomandări științifice, poate fi introdusă flexibilitatea în gestionarea efortului de pescuit pentru rezervele de cod din Marea Baltică fără a pune în pericol obiectivele planului pentru rezervele de cod din Marea Baltică și fără a determina o creștere a mortalității prin pescuit. O astfel de flexibilitate ar permite gestionarea mai eficientă a efortului de pescuit în cazul în care cotele nu sunt repartizate în mod egal în cadrul flotei statului membru și ar facilita reacțiile rapide la transferul de cote. Prin urmare, ar trebui să se permită oricărui stat membru să repartizeze zile suplimentare navelor care navighează sub pavilionul său în cazul în care un număr egal de zile este retras altor nave care navighează sub pavilionul său.

| (6) | Utilizarea posibilităților de pescuit prevăzute de prezentul regulament ar trebui să intre sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului (3), în special a dispozițiilor referitoare la înregistrarea capturilor și a efortului de pescuit, și a celor referitoare la transmiterea datelor privind epuizarea posibilităților de pescuit. Prin urmare, se impune să fie precizate codurile cu privire la debarcarea rezervelor care intră sub incidența prezentului regulament și care trebuie să fie utilizate de către statele membre atunci când transmit date Comisiei. |
| --- | --- |

(6)

Utilizarea posibilităților de pescuit prevăzute de prezentul regulament ar trebui să intre sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului (3), în special a dispozițiilor referitoare la înregistrarea capturilor și a efortului de pescuit, și a celor referitoare la transmiterea datelor privind epuizarea posibilităților de pescuit. Prin urmare, se impune să fie precizate codurile cu privire la debarcarea rezervelor care intră sub incidența prezentului regulament și care trebuie să fie utilizate de către statele membre atunci când transmit date Comisiei.

| (7) | În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului din 6 mai 1996 privind introducerea unor condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a totalurilor admise de captură (TAC) și a cotelor de pescuit (4), trebuie identificate resursele halieutice care fac obiectul diferitelor măsuri prevăzute de regulamentul respectiv. |
| --- | --- |

(7)

În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului din 6 mai 1996 privind introducerea unor condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a totalurilor admise de captură (TAC) și a cotelor de pescuit (4), trebuie identificate resursele halieutice care fac obiectul diferitelor măsuri prevăzute de regulamentul respectiv.

| (8) | Pentru a evita întreruperea activităților de pescuit și pentru a asigura pescarilor din Uniune mijloace suficiente de subzistență, este important ca respectivele activități de pescuit să se deschidă de la 1 ianuarie 2013. Pentru motive de urgență, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare imediat după publicarea sa, |
| --- | --- |

(8)

Pentru a evita întreruperea activităților de pescuit și pentru a asigura pescarilor din Uniune mijloace suficiente de subzistență, este important ca respectivele activități de pescuit să se deschidă de la 1 ianuarie 2013. Pentru motive de urgență, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare imediat după publicarea sa,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

CAPITOLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1

Obiect

Prezentul regulament stabilește, pentru 2013, posibilitățile de pescuit pentru anumite resurse halieutice și grupe de resurse halieutice din Marea Baltică.

Articolul 2

Domeniul de aplicare

Prezentul regulament se aplică navelor de pescuit ale Uniunii care își desfășoară activitatea în Marea Baltică.

Articolul 3

Definiții

În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:

| (a) | „zonele Consiliului Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES)” înseamnă zonele geografice specificate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2187/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005 pentru conservarea, prin măsuri tehnice, a resurselor halieutice din Marea Baltică și strâmtorile Belts și Sound (5); |
| --- | --- |

(a)

„zonele Consiliului Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES)” înseamnă zonele geografice specificate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2187/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005 pentru conservarea, prin măsuri tehnice, a resurselor halieutice din Marea Baltică și strâmtorile Belts și Sound (5);

| (b) | „Marea Baltică” înseamnă subdiviziunile ICES 22-32; |
| --- | --- |

(b)

„Marea Baltică” înseamnă subdiviziunile ICES 22-32;

| (c) | „navă a Uniunii” înseamnă o navă de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru și este înmatriculată în Uniune; |
| --- | --- |

(c)

„navă a Uniunii” înseamnă o navă de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru și este înmatriculată în Uniune;

| (d) | „captură totală admisibilă” (TAC) înseamnă cantitatea de pește care poate fi pescuită anual dintr-o resursă halieutică; |
| --- | --- |

(d)

„captură totală admisibilă” (TAC) înseamnă cantitatea de pește care poate fi pescuită anual dintr-o resursă halieutică;

| (e) | „cotă” înseamnă o proporție din TAC alocată Uniunii, unui stat membru sau unei țări terțe; |
| --- | --- |

(e)

„cotă” înseamnă o proporție din TAC alocată Uniunii, unui stat membru sau unei țări terțe;

| (f) | „zi de absență din port” înseamnă orice perioadă neîntreruptă de 24 de ore sau o parte a acesteia în decursul căreia nava nu se află în port. |
| --- | --- |

(f)

„zi de absență din port” înseamnă orice perioadă neîntreruptă de 24 de ore sau o parte a acesteia în decursul căreia nava nu se află în port.

CAPITOLUL II

POSIBILITĂȚI DE PESCUIT

Articolul 4

Capturi totale admisibile (TAC) și alocări

Capturile totale admisibile, cotele și condițiile legate funcțional de acestea sunt stabilite în anexa I.

Articolul 5

Dispoziții speciale privind alocarea posibilităților de pescuit

(1)   Alocarea posibilităților de pescuit între statele membre conform prezentului regulament nu aduce atingere:

| (a) | schimburilor efectuate în temeiul articolului 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002; |
| --- | --- |

(a)

schimburilor efectuate în temeiul articolului 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002;

| (b) | realocărilor efectuate în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009; |
| --- | --- |

(b)

realocărilor efectuate în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009;

| (c) | debarcărilor suplimentare permise în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96; |
| --- | --- |

(c)

debarcărilor suplimentare permise în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;

| (d) | cantităților reținute în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96; |
| --- | --- |

(d)

cantităților reținute în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;

| (e) | deducerilor efectuate în temeiul articolelor 37, 105, 106 și 107 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009. |
| --- | --- |

(e)

deducerilor efectuate în temeiul articolelor 37, 105, 106 și 107 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009.

(2)   Cu excepția cazurilor în care există dispoziții contrare în anexa I la prezentul regulament, articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 se aplică resurselor care fac obiectul unor TAC de precauție, iar articolul 3 alineatele (2) și (3) și articolul 4 din respectivul regulament se aplică resurselor care fac obiectul unor TAC analitice.

Articolul 6

Condiții pentru debarcarea capturilor și a capturilor accidentale

Peștii provenind din rezervele pentru care sunt stabilite limite de captură sunt reținuți la bord sau debarcați numai în cazul în care capturile au fost efectuate de nave ale unui stat membru care dispune de o cotă, iar această cotă nu a fost epuizată.

Articolul 7

Limite ale efortului de pescuit

(1)   Limitele efortului de pescuit sunt stabilite în anexa II.

(2)   Limitele menționate la alineatul (1) se aplică și subdiviziunilor ICES 27 și 28.2 în măsura în care Comisia nu a luat, în conformitate cu articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007, o decizie de excludere a respectivelor subdiviziuni de la aplicarea restricțiilor prevăzute la articolul 8 alineatul (1) litera (b), la articolul 8 alineatele (3), (4) și (5) și la articolul 13 din regulamentul respectiv.

(3)   Limitele menționate la alineatul (1) nu se aplică subdiviziunii ICES 28.1 în măsura în care Comisia nu a luat, în conformitate cu articolul 29 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007, o decizie de aplicare în respectiva subdiviziune a restricțiilor prevăzute la articolul 8 alineatul (1) litera (b) și la articolul 8 alineatele (3), (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007.

CAPITOLUL III

DISPOZIȚII FINALE

Articolul 8

Transmiterea datelor

Atunci când, în conformitate cu articolele 33 și 34 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, statele membre transmit Comisiei date privind cantitățile debarcate din resursele capturate, acestea utilizează codurile resurselor prevăzute în anexa I la prezentul regulament.

Articolul 9

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Se aplică de la 1 ianuarie 2013.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 20 noiembrie 2012.

Pentru Consiliu

Președintele

A. D. MAVROYIANNIS

---

(1)  JO L 358, 31.12.2002, p. 59.

1

(2)  JO L 248, 22.9.2007, p. 1.

2

(3)  JO L 343, 22.12.2009, p. 1.

3

(4)  JO L 115, 9.5.1996, p. 3.

4

(5)  JO L 349, 31.12.2005, p. 1.

5

---

ANEXA I

CAPTURI TOTALE ADMISIBILE (TAC) APLICABILE NAVELOR UNIUNII ÎN ZONELE ÎN CARE EXISTĂ TAC, ÎN FUNCȚIE DE SPECII ȘI DE ZONĂ

În următoarele tabele sunt stabilite TAC și cotele de pescuit (în tone de greutate în viu, dacă nu se specifică altfel) pentru fiecare resursă, precum și, după caz, condițiile legate funcțional de acestea.

Trimiterile la zonele de pescuit sunt trimiteri la zonele ICES, dacă nu se specifică altfel.

În cadrul fiecărei zone, resursele halieutice sunt indicate în ordinea alfabetică a denumirilor în limba latină ale speciilor.

În scopul aplicării prezentului regulament, următorul tabel de corespondență indică denumirile în limba latină și denumirile comune:

| Denumire științifică | Codul Alpha-3 | Denumire comună |
| --- | --- | --- |
| Clupea harengus | HER | Hering |
| Gadus morhua | COD | Cod |
| Pleuronectes platessa | PLE | Cambulă de Baltica |
| Salmo salar | SAL | Somon de Atlantic |
| Sprattus sprattus | SPR | Șprot |

Denumire științifică

Codul Alpha-3

Denumire comună

Clupea harengus

HER

Hering

Gadus morhua

COD

Cod

Pleuronectes platessa

PLE

Cambulă de Baltica

Salmo salar

SAL

Somon de Atlantic

Sprattus sprattus

SPR

Șprot

| Specia | : | Hering

  Clupea harengus |
| --- | --- | --- |

Specia

:

Hering

Clupea harengus

| Zonă | : | Subdiviziunile 30-31
  HER/3D30.; HER/3D31. |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Subdiviziunile 30-31

HER/3D30.; HER/3D31.

Finlanda

86 905

TAC analitică

Suedia

19 095

Uniune

106 000

TAC

106 000

| Specia | : | Hering

  Clupea harengus |
| --- | --- | --- |

Specia

:

Hering

Clupea harengus

| Zonă | : | Subdiviziunile 22-24
  HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Subdiviziunile 22-24

HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24.

Danemarca

3 617

TAC analitică

Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se aplică.

Articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se aplică.

Germania

14 234

Finlanda

2

Polonia

3 357

Suedia

4 590

Uniune

25 800

TAC

25 800

| Specia | : | Hering

  Clupea harengus |
| --- | --- | --- |

Specia

:

Hering

Clupea harengus

| Zonă | : | Apele Uniunii din subdiviziunile 25-27, 28.2, 29 și 32
  HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32. |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Apele Uniunii din subdiviziunile 25-27, 28.2, 29 și 32

HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32.

Danemarca

1 984

TAC analitică

Germania

526

Estonia

10 131

Finlanda

19 776

Letonia

2 500

Lituania

2 633

Polonia

22 468

Suedia

30 162

Uniune

90 180

TAC

Nu se aplică

| Specia | : | Hering

  Clupea harengus |
| --- | --- | --- |

Specia

:

Hering

Clupea harengus

| Zonă | : | Subdiviziunea 28.1
  HER/03D.RG |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Subdiviziunea 28.1

HER/03D.RG

Estonia

14 120

TAC analitică

Letonia

16 456

Uniune

30 576

TAC

30 576

| Specie | : | Cod

  Gadus morhua |
| --- | --- | --- |

Specie

:

Cod

Gadus morhua

| Zonă | : | Apele Uniunii din subdiviziunile 25-32
  COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Apele Uniunii din subdiviziunile 25-32

COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32.

Danemarca

14 143

TAC analitică

Germania

5 626

Estonia

1 378

Finlanda

1 082

Letonia

5 259

Lituania

3 464

Polonia

16 285

Suedia

14 328

Uniune

61 565

TAC

Nu se aplică

| Specia | : | Cod

  Gadus morhua |
| --- | --- | --- |

Specia

:

Cod

Gadus morhua

| Zonă | : | Subdiviziunile 22-24
  COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Subdiviziunile 22-24

COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24.

Danemarca

8 749

TAC analitică

Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se aplică.

Articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se aplică.

Germania

4 277

Estonia

194

Finlanda

172

Letonia

724

Lituania

469

Polonia

2 341

Suedia

3 117

Uniune

20 043

TAC

20 043

| Specia | : | Cambulă de Baltica

  Pleuronectes platessa |
| --- | --- | --- |

Specia

:

Cambulă de Baltica

Pleuronectes platessa

| Zonă | : | Apele Uniunii din subdiviziunile 22-32
  PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Apele Uniunii din subdiviziunile 22-32

PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32.

Danemarca

2 443

TAC de precauție

Germania

271

Polonia

511

Suedia

184

Uniune

3 409

TAC

3 409

| Specia | : | Somon de Atlantic

  Salmo salar |
| --- | --- | --- |

Specia

:

Somon de Atlantic

Salmo salar

| Zonă | : | Apele Uniunii din subdiviziunile 22-31
  SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Apele Uniunii din subdiviziunile 22-31

SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31.

Danemarca

22 538 (1)

TAC analitică

Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se aplică.

Articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se aplică.

Germania

2 508 (1)

Estonia

2 291 (1)

Finlanda

28 103 (1)

Letonia

14 335 (1)

Lituania

1 685 (1)

Polonia

6 837 (1)

Suedia

30 465 (1)

Uniune

108 762 (1)

TAC

Nu se aplică

| Specia | : | Somon de Atlantic

  Salmo salar |
| --- | --- | --- |

Specia

:

Somon de Atlantic

Salmo salar

| Zonă | : | Apele UE din subdiviziunea 32
  SAL/3D32. |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Apele UE din subdiviziunea 32

SAL/3D32.

Estonia

1 581 (2)

TAC de precauție

Finlanda

13 838 (2)

Uniune

15 419 (2)

TAC

Nu se aplică

| Specia | : | Șprot

  Sprattus sprattus |
| --- | --- | --- |

Specia

:

Șprot

Sprattus sprattus

| Zonă | : | Apele Uniunii din subdiviziunile 22-32
  SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. |
| --- | --- | --- |

Zonă

:

Apele Uniunii din subdiviziunile 22-32

SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32.

Danemarca

24 659 (3)

TAC analitică

Germania

15 622 (3)

Estonia

28 634 (3)

Finlanda

12 908 (3)

Letonia

34 583 (3)

Lituania

12 510 (3)

Polonia

73 392 (3)

Suedia

47 670 (3)

Uniune

249 978

TAC

Nu se aplică

---

(1)  Exprimat în număr de pești.

(2)  Exprimat în număr de pești.

(3)  Cel puțin 92 % din debarcări calculate în raport cu cota trebuie să fie de șprot. Capturile accidentale de hering se calculează în raport cu procentul rămas de 8 % din cotă (HER/*3BCDC).

---

ANEXA II

LIMITE ALE EFORTULUI DE PESCUIT

| 1. | Statele membre repartizează navelor care navighează sub pavilionul lor și care pescuiesc cu traule, plase pungă daneze sau plase similare cu ochiuri mai mari sau egale cu 90 mm, năvoade cu matiță, plase de încurcare sau setci cu sirec cu ochiuri mai mari sau egale cu 90 mm, cu plase de adâncime, cu paragate, cu excepția celor în suspensie, cu undițe și dandinete, un număr maxim de:






  (a) | 163 de zile de absență din port în subdiviziunile ICES 22-24, cu excepția perioadei cuprinse între 1 și 30 aprilie, pentru care se aplică articolul 8 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007; și |
| --- | --- | --- |

1.

Statele membre repartizează navelor care navighează sub pavilionul lor și care pescuiesc cu traule, plase pungă daneze sau plase similare cu ochiuri mai mari sau egale cu 90 mm, năvoade cu matiță, plase de încurcare sau setci cu sirec cu ochiuri mai mari sau egale cu 90 mm, cu plase de adâncime, cu paragate, cu excepția celor în suspensie, cu undițe și dandinete, un număr maxim de:

(a)

163 de zile de absență din port în subdiviziunile ICES 22-24, cu excepția perioadei cuprinse între 1 și 30 aprilie, pentru care se aplică articolul 8 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007; și

| (b) | 160 de zile de absență din port în subdiviziunile ICES 25-28, cu excepția perioadei cuprinse între 1 iulie și 31 august, pentru care se aplică articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007. |
| --- | --- |

(b)

160 de zile de absență din port în subdiviziunile ICES 25-28, cu excepția perioadei cuprinse între 1 iulie și 31 august, pentru care se aplică articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007.

| 2. | Numărul maxim de zile de absență din port pe an în care o navă poate fi prezentă în cele două zone menționate la punctul 1 literele (a) și (b) pescuind cu echipamentele prevăzute la punctul 1 nu poate să depășească numărul maxim de zile de absență din port repartizate pentru una dintre cele două zone. |
| --- | --- |

2.

Numărul maxim de zile de absență din port pe an în care o navă poate fi prezentă în cele două zone menționate la punctul 1 literele (a) și (b) pescuind cu echipamentele prevăzute la punctul 1 nu poate să depășească numărul maxim de zile de absență din port repartizate pentru una dintre cele două zone.

| 3. | Prin derogare de la punctele 1 și 2 și în cazul în care gestionarea eficientă a posibilităților de pescuit o impune, statele membre pot repartiza navelor care navighează sub pavilionul lor un număr suplimentar de zile de absență din port, cu condiția ca un număr egal de zile de absență din port să fie retras altor nave care navighează sub pavilionul lor și care fac obiectul unor restricții în privința efortului în aceeași zonă și în cazul în care capacitatea, exprimată în kW, a fiecăreia dintre navele donatoare este egală sau mai mare decât cea a oricărei nave receptoare. Numărul de nave receptoare nu poate depăși 15 % din numărul total al navelor respectivului stat membru, după cum se indică la punctul 1. |
| --- | --- |

3.

Prin derogare de la punctele 1 și 2 și în cazul în care gestionarea eficientă a posibilităților de pescuit o impune, statele membre pot repartiza navelor care navighează sub pavilionul lor un număr suplimentar de zile de absență din port, cu condiția ca un număr egal de zile de absență din port să fie retras altor nave care navighează sub pavilionul lor și care fac obiectul unor restricții în privința efortului în aceeași zonă și în cazul în care capacitatea, exprimată în kW, a fiecăreia dintre navele donatoare este egală sau mai mare decât cea a oricărei nave receptoare. Numărul de nave receptoare nu poate depăși 15 % din numărul total al navelor respectivului stat membru, după cum se indică la punctul 1.

---

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/10 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/10

---

REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1089/2012 AL COMISIEI

din 19 noiembrie 2012

privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (1), în special articolul 9 alineatul (1) litera (a),

întrucât:

| (1) | Pentru a asigura aplicarea uniformă a Nomenclaturii combinate anexate la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, este necesar să se adopte măsuri privind clasificarea mărfurilor menționate în anexa la prezentul regulament. |
| --- | --- |

(1)

Pentru a asigura aplicarea uniformă a Nomenclaturii combinate anexate la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87, este necesar să se adopte măsuri privind clasificarea mărfurilor menționate în anexa la prezentul regulament.

| (2) | Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 stabilește regulile generale pentru interpretarea Nomenclaturii combinate. Aceste reguli se aplică, de asemenea, oricăror alte nomenclaturi bazate integral sau parțial pe aceasta sau care îi adaugă acesteia subdiviziuni suplimentare și care sunt stabilite prin dispoziții specifice ale Uniunii, în vederea aplicării de măsuri tarifare sau de altă natură privind comerțul cu mărfuri. |
| --- | --- |

(2)

Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 stabilește regulile generale pentru interpretarea Nomenclaturii combinate. Aceste reguli se aplică, de asemenea, oricăror alte nomenclaturi bazate integral sau parțial pe aceasta sau care îi adaugă acesteia subdiviziuni suplimentare și care sunt stabilite prin dispoziții specifice ale Uniunii, în vederea aplicării de măsuri tarifare sau de altă natură privind comerțul cu mărfuri.

| (3) | În temeiul acestor reguli generale, mărfurile descrise în coloana 1 a tabelului din anexă trebuie clasificate la codurile NC indicate în coloana 2, pe baza motivelor care figurează în coloana 3 a aceluiași tabel. |
| --- | --- |

(3)

În temeiul acestor reguli generale, mărfurile descrise în coloana 1 a tabelului din anexă trebuie clasificate la codurile NC indicate în coloana 2, pe baza motivelor care figurează în coloana 3 a aceluiași tabel.

| (4) | Este necesar să se prevadă posibilitatea invocării în continuare de către titular, în temeiul articolului 12 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (2), pentru o perioadă de trei luni, a informațiilor tarifare obligatorii care au fost furnizate de autoritățile vamale ale statelor membre în ceea ce privește clasificarea mărfurilor în Nomenclatura combinată, dar care nu sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament. |
| --- | --- |

(4)

Este necesar să se prevadă posibilitatea invocării în continuare de către titular, în temeiul articolului 12 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (2), pentru o perioadă de trei luni, a informațiilor tarifare obligatorii care au fost furnizate de autoritățile vamale ale statelor membre în ceea ce privește clasificarea mărfurilor în Nomenclatura combinată, dar care nu sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament.

| (5) | Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului codului vamal, |
| --- | --- |

(5)

Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului codului vamal,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Mărfurile descrise în coloana 1 a tabelului din anexă se clasifică în Nomenclatura combinată la codurile NC indicate în coloana 2 a aceluiași tabel.

Articolul 2

Informațiile tarifare obligatorii furnizate de autoritățile vamale ale statelor membre care nu sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament pot fi invocate în continuare, pentru o perioadă de trei luni, în temeiul articolului 12 alineatul (6) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92.

Articolul 3

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 19 noiembrie 2012.

Pentru Comisie, pentru președinte

Algirdas ŠEMETA

Membru al Comisiei

---

(1)  JO L 256, 7.9.1987, p. 1.

1

(2)  JO L 302, 19.10.1992, p. 1.

2

---

ANEXĂ

| Descrierea mărfurilor | Clasificare (cod NC) | Motive |
| --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) |
| Un aparat electronic (așa-numitul „comutator multiplu”) având o carcasă cu dimensiunile de aproximativ 26 × 12 × 7 cm, dotat cu următoarele interfețe:






  — | 4 intrări de frecvență intermediară cu adaptor de nivel pentru convertoare cu zgomot redus (convertoare LNB) care scad frecvența; |

Descrierea mărfurilor

Clasificare (cod NC)

Motive

(1)

(2)

(3)

Un aparat electronic (așa-numitul „comutator multiplu”) având o carcasă cu dimensiunile de aproximativ 26 × 12 × 7 cm, dotat cu următoarele interfețe:

—

4 intrări de frecvență intermediară cu adaptor de nivel pentru convertoare cu zgomot redus (convertoare LNB) care scad frecvența;

| — | 1 intrare cu adaptor de nivel pentru antene TV terestre; |
| --- | --- |

—

1 intrare cu adaptor de nivel pentru antene TV terestre;

| — | 4 ieșiri pentru conectarea receptoarelor de satelit. |
| --- | --- |

—

4 ieșiri pentru conectarea receptoarelor de satelit.

Aparatul este dotat cu un amplificator integrat care permite compensarea pierderii de pe cablu.

Aparatul este destinat utilizării în sisteme cu abonați multipli pentru recepție TV prin satelit, cum ar fi sistemele cu patru LNB-uri. Acesta permite mai multor receptoare de satelit să primească semnale TV diferite printr-o singură antenă parabolică, însă nu convertește și nici nu modifică semnalele.

Aparatul permite, de asemenea, distribuirea unui semnal TV terestru.

8543 70 90

Clasificarea se stabilește pe baza Regulilor generale 1 și 6 de interpretare a Nomenclaturii combinate, precum și pe baza textului codurilor NC 8543, 8543 70 și 8543 70 90.

Dat fiind că aparatul permite doar distribuirea semnalelor TV și ținând seama de faptul că antena de satelit poate funcționa și fără aparat, acesta din urmă nu este considerat esențial pentru funcționarea antenei. În consecință, clasificarea ca parte a unei antene de la poziția 8529 este exclusă.

Prin urmare, aparatul trebuie clasificat la codul NC 8543 70 90, ca aparat cu o funcție proprie, nedenumit și necuprins în altă parte din capitolul 85.

---

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/12 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/12

---

REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1090/2012 AL COMISIEI

din 21 noiembrie 2012

de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1),

având în vedere Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în sectorul fructelor și legumelor și în sectorul fructelor și legumelor procesate (2), în special articolul 136 alineatul (1),

întrucât:

| (1) | Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv.

| (2) | Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, |
| --- | --- |

(2)

Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 136 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 sunt stabilite în anexa la prezentul regulament.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 21 noiembrie 2012.

Pentru Comisie, pentru președinte

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală

---

(1)  JO L 299, 16.11.2007, p. 1.

1

(2)  JO L 157, 15.6.2011, p. 1.

2

---

ANEXĂ

Valorile forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| Codul NC | Codul țării terțe (1) | Valoarea forfetară de import |
| 0702 00 00 | AL | 35,4 |
| MA | 46,4 |
| MK | 32,3 |
| TN | 73,5 |
| TR | 69,6 |
| ZZ | 51,4 |
| 0707 00 05 | AL | 56,9 |
| EG | 209,3 |
| MK | 42,0 |
| TR | 119,2 |
| ZZ | 106,9 |
| 0709 93 10 | MA | 129,8 |
| TR | 103,8 |
| ZZ | 116,8 |
| 0805 20 10 | MA | 91,9 |
| ZZ | 91,9 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | CN | 65,5 |
| HR | 57,9 |
| TR | 83,0 |
| ZA | 193,6 |
| ZZ | 100,0 |
| 0805 50 10 | TR | 86,1 |
| ZA | 49,1 |
| ZZ | 67,6 |
| 0808 10 80 | CA | 156,2 |
| CN | 79,8 |
| MK | 37,9 |
| US | 174,2 |
| ZA | 128,2 |
| ZZ | 115,3 |
| 0808 30 90 | CN | 76,4 |
| TR | 106,9 |
| US | 136,8 |
| ZZ | 106,7 |

(EUR/100 kg)

Codul NC

Codul țării terțe (1)

Valoarea forfetară de import

0702 00 00

AL

35,4

MA

46,4

MK

32,3

TN

73,5

TR

69,6

ZZ

51,4

0707 00 05

AL

56,9

EG

209,3

MK

42,0

TR

119,2

ZZ

106,9

0709 93 10

MA

129,8

TR

103,8

ZZ

116,8

0805 20 10

MA

91,9

ZZ

91,9

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

CN

65,5

HR

57,9

TR

83,0

ZA

193,6

ZZ

100,0

0805 50 10

TR

86,1

ZA

49,1

ZZ

67,6

0808 10 80

CA

156,2

CN

79,8

MK

37,9

US

174,2

ZA

128,2

ZZ

115,3

0808 30 90

CN

76,4

TR

106,9

US

136,8

ZZ

106,7

---

(1)  Nomenclatura țărilor stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1833/2006 al Comisiei (JO L 354, 14.12.2006, p. 19). Codul „ZZ” desemnează „alte origini”.

---

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/14 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/14

---

REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1091/2012 AL COMISIEI

din 21 noiembrie 2012

de stabilire a coeficientului de atribuire care urmează să fie aplicat cererilor de licențe de import depuse în perioada 9 noiembrie-16 noiembrie 2012 în cadrul subcontingentului III din cadrul contingentului tarifar deschis de Regulamentul CE) nr. 1067/2008 pentru grâul comun de altă calitate decât cea superioară

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1),

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 al Comisiei din 31 august 2006 de stabilire a normelor comune pentru administrarea contingentelor tarifare de import pentru produsele agricole gestionate printr-un sistem de licențe de import (2), în special articolul 7 alineatul (2),

întrucât:

| (1) | Regulamentul (CE) nr. 1067/2008 al Comisiei (3) a deschis un contingent tarifar anual global de import pentru 3 112 030 de tone de grâu comun de altă calitate decât cea superioară. Acest contingent este divizat în patru subcontingente. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul (CE) nr. 1067/2008 al Comisiei (3) a deschis un contingent tarifar anual global de import pentru 3 112 030 de tone de grâu comun de altă calitate decât cea superioară. Acest contingent este divizat în patru subcontingente.

| (2) | Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1067/2008 împarte subcontingentul III (număr de ordine 09.4125) în patru subperioade trimestriale și stabilește la 594 596 de tone cantitatea pentru subperioada nr. 4, pentru perioada 1 octombrie-31 decembrie 2012. |
| --- | --- |

(2)

Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1067/2008 împarte subcontingentul III (număr de ordine 09.4125) în patru subperioade trimestriale și stabilește la 594 596 de tone cantitatea pentru subperioada nr. 4, pentru perioada 1 octombrie-31 decembrie 2012.

| (3) | Din comunicarea efectuată în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1067/2008 rezultă că cererile depuse de la 9 noiembrie 2012, ora 13, până la 16 noiembrie 2012, ora 13, ora Bruxelles-ului, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf din regulamentul menționat anterior, vizează cantități superioare cantităților disponibile. Prin urmare, este necesar să se stabilească în ce măsură se pot elibera licențele de import, fixându-se coeficientul de atribuire care urmează să fie aplicat cantităților solicitate. |
| --- | --- |

(3)

Din comunicarea efectuată în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1067/2008 rezultă că cererile depuse de la 9 noiembrie 2012, ora 13, până la 16 noiembrie 2012, ora 13, ora Bruxelles-ului, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf din regulamentul menționat anterior, vizează cantități superioare cantităților disponibile. Prin urmare, este necesar să se stabilească în ce măsură se pot elibera licențele de import, fixându-se coeficientul de atribuire care urmează să fie aplicat cantităților solicitate.

| (4) | De asemenea, este necesar să nu se mai elibereze licențe de import în cadrul subcontingentului III menționat în Regulamentul (CE) nr. 1067/2008 pentru perioada contingentară în curs. |
| --- | --- |

(4)

De asemenea, este necesar să nu se mai elibereze licențe de import în cadrul subcontingentului III menționat în Regulamentul (CE) nr. 1067/2008 pentru perioada contingentară în curs.

| (5) | Pentru a se asigura gestiunea eficace a procedurii de eliberare a licențelor de import, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare imediat după publicare, |
| --- | --- |

(5)

Pentru a se asigura gestiunea eficace a procedurii de eliberare a licențelor de import, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare imediat după publicare,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

(1)   Fiecare cerere de licență de import din cadrul subcontingentului III menționat la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1067/2008 depusă de la 9 noiembrie 2012, ora 13, până la 16 noiembrie 2012, ora 13, ora Bruxelles-ului, are ca rezultat eliberarea unei licențe pentru cantitățile solicitate cărora li se aplică un coeficient de atribuire de 50 %.

(2)   Eliberarea licențelor de import pentru cantitățile solicitate începând cu 16 noiembrie 2012, ora 13, ora Bruxelles-ului, în cadrul subcontingentului III menționat la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1067/2008, se suspendă pentru perioada contingentară în curs.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 21 noiembrie 2012.

Pentru Comisie, pentru președinte

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală

---

(1)  JO L 299, 16.11.2007, p. 1.

1

(2)  JO L 238, 1.9.2006, p. 13.

2

(3)  JO L 290, 31.10.2008, p. 3.

3

---

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/15 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/15

---

REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1092/2012 AL COMISIEI

din 21 noiembrie 2012

de modificare a prețurilor reprezentative și a valorilor taxelor suplimentare de import pentru anumite produse din sectorul zahărului, stabilite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 892/2012 pentru anul de comercializare 2012/2013

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1),

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 951/2006 al Comisiei din 30 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 318/2006 al Consiliului în ceea ce privește schimburile cu țările terțe în sectorul zahărului (2), în special articolul 36 alineatul (2) al doilea paragraf a doua teză,

întrucât:

| (1) | Prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 892/2012 al Comisiei (3) s-au stabilit valorile prețurilor reprezentative și ale taxelor suplimentare aplicabile la importul de zahăr alb, de zahăr brut și de anumite siropuri pentru anul de comercializare 2012/2013. Aceste prețuri și taxe au fost modificate ultima dată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1087/2012 al Comisiei (4). |
| --- | --- |

(1)

Prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 892/2012 al Comisiei (3) s-au stabilit valorile prețurilor reprezentative și ale taxelor suplimentare aplicabile la importul de zahăr alb, de zahăr brut și de anumite siropuri pentru anul de comercializare 2012/2013. Aceste prețuri și taxe au fost modificate ultima dată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1087/2012 al Comisiei (4).

| (2) | Conform datelor de care dispune în prezent Comisia, se impune modificarea valorilor respective, în conformitate cu articolul 36 din Regulamentul (CE) nr. 951/2006. |
| --- | --- |

(2)

Conform datelor de care dispune în prezent Comisia, se impune modificarea valorilor respective, în conformitate cu articolul 36 din Regulamentul (CE) nr. 951/2006.

| (3) | Dat fiind că este necesar să se asigure aplicarea acestei măsuri cât mai curând posibil după ce au devenit disponibile datele actualizate, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării, |
| --- | --- |

(3)

Dat fiind că este necesar să se asigure aplicarea acestei măsuri cât mai curând posibil după ce au devenit disponibile datele actualizate, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Prețurile reprezentative și taxele suplimentare aplicabile la importul produselor menționate la articolul 36 din Regulamentul (CE) nr. 951/2006, stabilite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 892/2012 pentru anul de comercializare 2012/2013, se modifică și figurează în anexa la prezentul regulament.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 21 noiembrie 2012.

Pentru Comisie, pentru președinte

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală

---

(1)  JO L 299, 16.11.2007, p. 1.

1

(2)  JO L 178, 1.7.2006, p. 24.

2

(3)  JO L 263, 28.9.2012, p. 37.

3

(4)  JO L 322, 21.11.2012, p. 6.

4

---

ANEXĂ

Valori modificate ale prețurilor reprezentative și ale taxelor suplimentare de import pentru zahărul alb, zahărul brut și produsele de la codul NC 1702 90 95 aplicabile începând cu 22 noiembrie 2012

| (în EUR) |
| --- |
| Codul NC | Valoarea prețului reprezentativ per 100 kg net din produsul în cauză | Valoarea taxei suplimentare per 100 kg net din produsul în cauză |
| 1701 12 10 (1) | 36,41 | 0,23 |
| 1701 12 90 (1) | 36,41 | 3,68 |
| 1701 13 10 (1) | 36,41 | 0,36 |
| 1701 13 90 (1) | 36,41 | 3,98 |
| 1701 14 10 (1) | 36,41 | 0,36 |
| 1701 14 90 (1) | 36,41 | 3,98 |
| 1701 91 00 (2) | 40,96 | 5,18 |
| 1701 99 10 (2) | 40,96 | 2,05 |
| 1701 99 90 (2) | 40,96 | 2,05 |
| 1702 90 95 (3) | 0,41 | 0,27 |

(în EUR)

Codul NC

Valoarea prețului reprezentativ per 100 kg net din produsul în cauză

Valoarea taxei suplimentare per 100 kg net din produsul în cauză

1701 12 10 (1)

36,41

0,23

1701 12 90 (1)

36,41

3,68

1701 13 10 (1)

36,41

0,36

1701 13 90 (1)

36,41

3,98

1701 14 10 (1)

36,41

0,36

1701 14 90 (1)

36,41

3,98

1701 91 00 (2)

40,96

5,18

1701 99 10 (2)

40,96

2,05

1701 99 90 (2)

40,96

2,05

1702 90 95 (3)

0,41

0,27

---

(1)  Stabilire pentru calitatea standard, astfel cum este definită la punctul III din anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.

(2)  Stabilire pentru calitatea standard, astfel cum este definită la punctul II din anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.

(3)  Stabilire la 1 % de conținut de zaharoză.

---

DECIZII

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/17 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/17

---

DECIZIA CONSILIULUI

din 13 noiembrie 2012

privind lansarea schimbului automatizat de date în ceea ce privește înmatricularea vehiculelor (VRD) în Lituania

(2012/713/UE)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Decizia 2008/615/JAI a Consiliului din 23 iunie 2008 privind intensificarea cooperării transfrontaliere, în special în domeniul combaterii terorismului și a criminalității transfrontaliere (1), în special articolul 25,

având în vedere Decizia 2008/616/JAI a Consiliului din 23 iunie 2008 privind punerea în aplicare a Deciziei 2008/615/JAI (2), în special articolul 20 și capitolul 4 din anexă,

întrucât:

| (1) | În conformitate cu Protocolul privind dispozițiile tranzitorii anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, actele instituțiilor, ale organelor, ale oficiilor și ale agențiilor Uniunii adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona continuă să producă efecte juridice până la abrogarea, anularea sau modificarea lor ca urmare a punerii în aplicare a tratatelor. |
| --- | --- |

(1)

În conformitate cu Protocolul privind dispozițiile tranzitorii anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, actele instituțiilor, ale organelor, ale oficiilor și ale agențiilor Uniunii adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona continuă să producă efecte juridice până la abrogarea, anularea sau modificarea lor ca urmare a punerii în aplicare a tratatelor.

| (2) | În consecință, se aplică articolul 25 din Decizia 2008/615/JAI, iar Consiliul trebuie să decidă în unanimitate dacă statele membre au pus în aplicare dispozițiile capitolului 6 din respectiva decizie. |
| --- | --- |

(2)

În consecință, se aplică articolul 25 din Decizia 2008/615/JAI, iar Consiliul trebuie să decidă în unanimitate dacă statele membre au pus în aplicare dispozițiile capitolului 6 din respectiva decizie.

| (3) | Articolul 20 din Decizia 2008/616/JAI dispune că deciziile menționate la articolul 25 alineatul (2) din Decizia 2008/615/JAI se adoptă în temeiul unui raport de evaluare bazat pe un chestionar. În ceea ce privește schimbul automatizat de date în conformitate cu capitolul 2 din Decizia 2008/615/JAI, raportul de evaluare se bazează pe o vizită de evaluare și pe un test-pilot. |
| --- | --- |

(3)

Articolul 20 din Decizia 2008/616/JAI dispune că deciziile menționate la articolul 25 alineatul (2) din Decizia 2008/615/JAI se adoptă în temeiul unui raport de evaluare bazat pe un chestionar. În ceea ce privește schimbul automatizat de date în conformitate cu capitolul 2 din Decizia 2008/615/JAI, raportul de evaluare se bazează pe o vizită de evaluare și pe un test-pilot.

| (4) | În conformitate cu capitolul 4 punctul 1.1 din anexa la Decizia 2008/616/JAI, chestionarul elaborat de grupul de lucru competent al Consiliului se aplică fiecăruia dintre schimburile automatizate de date și trebuie să fie completat de un stat membru de îndată ce acesta consideră că îndeplinește condițiile pentru schimbul de date din categoria de date relevantă. |
| --- | --- |

(4)

În conformitate cu capitolul 4 punctul 1.1 din anexa la Decizia 2008/616/JAI, chestionarul elaborat de grupul de lucru competent al Consiliului se aplică fiecăruia dintre schimburile automatizate de date și trebuie să fie completat de un stat membru de îndată ce acesta consideră că îndeplinește condițiile pentru schimbul de date din categoria de date relevantă.

| (5) | Lituania a completat chestionarul privind protecția datelor și chestionarul referitor la datele privind înmatricularea vehiculelor (VRD). |
| --- | --- |

(5)

Lituania a completat chestionarul privind protecția datelor și chestionarul referitor la datele privind înmatricularea vehiculelor (VRD).

| (6) | Lituania a derulat, împreună cu Țările de Jos, un test-pilot care s-a încheiat cu succes. |
| --- | --- |

(6)

Lituania a derulat, împreună cu Țările de Jos, un test-pilot care s-a încheiat cu succes.

| (7) | S-a efectuat o vizită de evaluare în Lituania, iar echipa de evaluare din Belgia și Țările de Jos a elaborat un raport privind vizita de evaluare și l-a înaintat grupului de lucru relevant al Consiliului. |
| --- | --- |

(7)

S-a efectuat o vizită de evaluare în Lituania, iar echipa de evaluare din Belgia și Țările de Jos a elaborat un raport privind vizita de evaluare și l-a înaintat grupului de lucru relevant al Consiliului.

| (8) | A fost prezentat Consiliului un raport de evaluare global, care sintetizează rezultatele chestionarului, ale vizitei de evaluare și ale testului-pilot referitoare la VRD, |
| --- | --- |

(8)

A fost prezentat Consiliului un raport de evaluare global, care sintetizează rezultatele chestionarului, ale vizitei de evaluare și ale testului-pilot referitoare la VRD,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

În scopul căutării automatizate a datelor privind înmatricularea vehiculelor (VRD), Lituania a pus în aplicare pe deplin dispozițiile generale privind protecția datelor de la capitolul 6 din Decizia 2008/615/JAI și poate primi și furniza date cu caracter personal în temeiul articolului 12 din respectiva decizie începând cu data intrării în vigoare a prezentei decizii.

Articolul 2

Prezenta decizie întră în vigoare la data adoptării.

Adoptată la Bruxelles, 13 noiembrie 2012.

Pentru Consiliu

Președintele

V. SHIARLY

---

(1)  JO L 210, 6.8.2008, p. 1.

1

(2)  JO L 210, 6.8.2008, p. 12.

2

---

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/18 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/18

---

DECIZIA COMISIEI

din 21 noiembrie 2012

de confirmare a participării Lituaniei la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept

(2012/714/UE)

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 328 alineatul (1) și articolul 331 alineatul (1),

având în vedere Decizia 2010/405/UE a Consiliului din 12 iulie 2010 de autorizare a unei forme de cooperare consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept (1),

având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 al Consiliului din 20 decembrie 2010 de punere în aplicare a unei forme de cooperare consolidată în domeniul legii aplicabile divorțului și separării de corp (2),

având în vedere faptul că Lituania și-a notificat intenția de a participa la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept,

întrucât:

| (1) | La data de 12 iulie 2010, Consiliul a decis să autorizeze cooperarea consolidată între Belgia, Bulgaria, Germania, Spania, Franța, Italia, Letonia, Luxemburg, Ungaria, Malta, Austria, Portugalia, România și Slovenia în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept. |
| --- | --- |

(1)

La data de 12 iulie 2010, Consiliul a decis să autorizeze cooperarea consolidată între Belgia, Bulgaria, Germania, Spania, Franța, Italia, Letonia, Luxemburg, Ungaria, Malta, Austria, Portugalia, România și Slovenia în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept.

| (2) | La data de 20 decembrie 2010, Consiliul a adoptat Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 de punere în aplicare a unei forme de cooperare consolidată în domeniul legii aplicabile divorțului și separării de corp. |
| --- | --- |

(2)

La data de 20 decembrie 2010, Consiliul a adoptat Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 de punere în aplicare a unei forme de cooperare consolidată în domeniul legii aplicabile divorțului și separării de corp.

| (3) | Lituania și-a notificat intenția de a participa la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept prin scrisoarea din data de 25 mai 2012, pe care Comisia a înregistrat-o la data de 19 iunie 2012. |
| --- | --- |

(3)

Lituania și-a notificat intenția de a participa la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept prin scrisoarea din data de 25 mai 2012, pe care Comisia a înregistrat-o la data de 19 iunie 2012.

| (4) | Comisia observă că Decizia 2010/405/UE nu impune condiții speciale de participare la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept și că participarea Lituaniei ar trebui să sporească beneficiile acestei cooperări consolidate. |
| --- | --- |

(4)

Comisia observă că Decizia 2010/405/UE nu impune condiții speciale de participare la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept și că participarea Lituaniei ar trebui să sporească beneficiile acestei cooperări consolidate.

| (5) | Participarea Lituaniei la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept ar trebui, prin urmare, să fie confirmată. |
| --- | --- |

(5)

Participarea Lituaniei la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept ar trebui, prin urmare, să fie confirmată.

| (6) | Comisia ar trebui să adopte măsuri tranzitorii pentru Lituania, care sunt necesare în vederea aplicării Regulamentului (UE) nr. 1259/2010. |
| --- | --- |

(6)

Comisia ar trebui să adopte măsuri tranzitorii pentru Lituania, care sunt necesare în vederea aplicării Regulamentului (UE) nr. 1259/2010.

| (7) | Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 ar trebui să intre în vigoare în Lituania în ziua următoare publicării prezentei decizii în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, |
| --- | --- |

(7)

Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 ar trebui să intre în vigoare în Lituania în ziua următoare publicării prezentei decizii în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Participarea Lituaniei la cooperarea consolidată

(1)   Se confirmă participarea Lituaniei la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept, autorizată prin Decizia 2010/405/UE.

(2)   Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 se aplică Lituaniei în conformitate cu prezenta decizie.

Articolul 2

Informații care trebuie furnizate de Lituania

Până la 22 august 2013, Lituania transmite Comisiei dispozițiile sale naționale, dacă este cazul, cu privire la:

| (a) | cerințele formale pentru acordurile privind alegerea legii aplicabile în temeiul articolului 7 alineatele (2)-(4) din Regulamentul (UE) nr. 1259/2010; și |
| --- | --- |

(a)

cerințele formale pentru acordurile privind alegerea legii aplicabile în temeiul articolului 7 alineatele (2)-(4) din Regulamentul (UE) nr. 1259/2010; și

| (b) | posibilitatea de a desemna legea aplicabilă în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1259/2010. |
| --- | --- |

(b)

posibilitatea de a desemna legea aplicabilă în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1259/2010.

Articolul 3

Dispoziții tranzitorii pentru Lituania

(1)   Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 se aplică Lituaniei numai în ceea ce privește acțiunile judiciare intentate și acordurile menționate la articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 încheiate începând cu 22 mai 2014.

Cu toate acestea, un acord privind alegerea legii aplicabile încheiat înainte de 22 mai 2014 produce, de asemenea, efecte în Lituania, cu condiția ca acesta să fie conform cu articolele 6 și 7 din Regulamentul (UE) nr. 1259/2010.

(2)   În Lituania, Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 nu aduce atingere acordurilor privind alegerea legii aplicabile încheiate în conformitate cu legea statului membru participant pe teritoriul căruia se află instanța sesizată înainte de 22 mai 2014.

Articolul 4

Intrarea în vigoare și data aplicării Regulamentului (UE) nr. 1259/2010 în Lituania

Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 intră în vigoare în Lituania în ziua următoare publicării prezentei decizii în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Regulamentul (UE) nr. 1259/2010 se aplică Lituaniei începând cu 22 mai 2014.

Articolul 5

Intrarea în vigoare

Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Adoptată la Bruxelles, 21 noiembrie 2012.

Pentru Comisie

Președintele

José Manuel BARROSO

---

(1)  JO L 189, 22.7.2010, p. 12.

1

(2)  JO L 343, 29.12.2010, p. 10.

2

---

III Alte acte

SPAȚIUL ECONOMIC EUROPEAN

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/20 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/20

---

DECIZIA AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE

NR. 206/11/COL

din 29 iunie 2011

privind schema de credite ipotecare (Islanda)

AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE,

având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 61 și Protocolul 26 la acesta,

având în vedere Acordul între statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție, în special articolul 24,

având în vedere articolul 1 din partea I și articolul 7 alineatul (5) din partea a II-a a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea („Protocolul 3”),

având în vedere Decizia autorității din 14 iulie 2004 privind dispozițiile de punere în aplicare la care se face referire în articolul 27 din partea a II-a a Protocolului 3 (1),

după invitarea părților interesate să își prezinte observațiile în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din partea a II-a a Protocolului 3 (2) și având în vedere observațiile acestora,

ÎNTRUCÂT:

I.   REZUMAT

1.   PROCEDURĂ

Din octombrie până în decembrie 2008, Autoritatea AELS de Supraveghere („autoritatea”) și autoritățile islandeze au purtat discuții în faza de prenotificare în legătură cu introducerea unei scheme privind achiziționarea de credite ipotecare („schema de credite ipotecare”). În acest context, autoritățile islandeze au transmis autorității trei scrisori, la 14 octombrie 2008 (document nr. 494902), 3 noiembrie 2008 (document nr. 496979) și 3 decembrie 2008 (document nr. 500670).

La data de 27 mai 2009, autoritățile islandeze au notificat autorității schema de credite ipotecare (document nr. 519720).

Prin scrisoarea din 25 iunie 2009 (document nr. 520515) și e-mail-ul din 29 iunie 2009 (document nr. 523605), autoritatea a solicitat autorităților islandeze să furnizeze informații suplimentare. Autoritățile islandeze au răspuns printr-o scrisoare la data de 27 iulie 2009 (document nr. 525671) și la 28 august 2009 (document nr. 528493).

Cazul a fost discutat, de asemenea, și în cursul unei teleconferințe între autoritate și partea islandeză, la 1 iulie 2009, și, din nou, la 4 noiembrie 2009, în contextul reuniunii pe tema Pachetului privind ajutoarele de stat din Islanda.

Prin scrisoarea din 16 noiembrie 2009 (document nr. 536644), autoritatea a solicitat informații în continuarea discuțiilor. Autoritățile islandeze au răspuns la această solicitare la 25 noiembrie 2009 (document nr. 538088).

Prin scrisoarea din 10 martie 2010 (document nr. 548915), autoritatea a informat partea islandeză că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 1 alineatul (2) din partea I a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea în ceea ce privește schema de credite ipotecare.

Decizia nr. 76/10/COL a autorității de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și suplimentul SEE la acesta la 14 octombrie 2010 (3). Autoritatea a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile, dar nu a primit astfel de observații.

Prin scrisoarea primită la 3 mai 2010, autoritățile islandeze au prezentat observații cu privire la Decizia nr. 76/10/COL a autorității de inițiere a procedurii oficiale de investigare (document nr. 555824 și document nr. 555999).

Autoritățile islandeze au prezentat informații suplimentare, inclusiv opinia unui expert, la 25 mai 2010 (document nr. 558177 și document nr. 558531).

La data de 1 iunie 2010, cazul a fost discutat între autoritate și partea islandeză, în cadrul reuniunii pe tema Pachetului privind ajutoarele de stat din Islanda.

2.   DESCRIEREA MĂSURILOR

2.1.   Context

Ca urmare a turbulențelor de pe piețele financiare mondiale din 2008 și 2009, mai multe instituții financiare islandeze s-au confruntat cu o lipsă de lichidități și cu o limitare a acordării de credite. Ca reacție la criză, autoritățile islandeze au adoptat o serie de măsuri menite să asigure funcționarea piețelor financiare din Islanda.

O astfel de măsură a fost aceea de a introduce schema de credite ipotecare, care autorizează agenția islandeză pentru locuințe, Fondul de finanțare a locuințelor din Islanda (FFL) (Íbúðalánasjóður), să preia credite ipotecare de la anumite instituții financiare din Islanda în schimbul unor obligațiuni FFL, tranzacția fiind un schimb (swap) permanent de active. O instituție financiară poate utiliza apoi obligațiunile FFL drept garanție pentru a obține credite în numerar de la Banca Centrală a Islandei (4).

Obiectivul general al schemei de credite ipotecare este de a oferi fonduri lichide instituțiilor financiare eligibile și de a asigura disponibilitatea împrumuturilor pe piața imobiliară rezidențială (și de a proteja astfel interesele proprietarilor) (5).

Autoritățile islandeze au explicat că schema de credite ipotecare este o continuare a unei scheme anterioare aprobate de către autoritate la 27 martie 2009 (Decizia nr. 168/09/COL), care a autorizat FFL să intervină în numele statului islandez, în contextul crizei financiare, prin refinanțarea temporară a creditelor ipotecare („schema temporară de credite ipotecare”) (6). În baza schemei temporare de credite ipotecare, creditele ipotecare au putut fi interschimbate temporar. Schema de credite ipotecare permite un schimb permanent de active. Ipotecile supuse schemei temporare de credite ipotecare trebuie să fie restituite beneficiarului înainte de încheierea vreunui acord de swap în cadrul schemei de credite ipotecare.

Schema de credite ipotecare vizează în principal casele mici de economii, care depind de accesul la lichidități de la alte instituții financiare interne care se confruntă, de asemenea, cu probleme de lichiditate (7). Casele de economii oferă, în principal, servicii bancare tradiționale pentru comunitățile locale (persoane fizice, persoane juridice și autorități locale) din care fac parte integrantă. În multe zone regionale, casele de economii sunt singurele instituții financiare în funcțiune (8).

2.2.   Temei juridic

Schema de credite ipotecare are la bază Capitolul V din Legea nr. 125/2008 din 6 octombrie 2008 privind Autoritatea pentru rambursările de trezorerie ca urmare a unor situații neobișnuite pe piețele financiare, etc. („ordonanța de urgență”) (9), care a modificat, printre altele, Legea nr. 44/1998 privind locuințele („Legea locuințelor”). Detalii suplimentare sunt prevăzute în Regulamentul nr. 1081/2008 din 26 noiembrie 2008 privind autoritatea Fondului de finanțare a locuințelor de a achiziționa obligațiuni garantate cu ipoteci asupra locuințelor rezidențiale și emise de întreprinderi financiare („regulamentul”). Regulamentul a fost adoptat și a intrat în vigoare la 27 noiembrie 2008.

În plus, Consiliul FFL a emis Regulamentul cu privire la achiziția de credite ipotecare de la întreprinderi financiare („normele suplimentare”) (10). După aprobare de către ministrul afacerilor sociale și securității sociale, normele suplimentare au fost publicate la 15 ianuarie 2009 și au intrat în vigoare în aceeași zi. Și schema de credite ipotecare a devenit funcțională, de asemenea, în acea zi.

2.3.   Solicitări în cadrul schemei de credite ipotecare

În cadrul schemei de credite ipotecare, instituțiile financiare eligibile pot solicita un swap de active (credite ipotecare) cu FFL. Un astfel de swap presupune că FFL preia permanent creditele ipotecare (sau „pachetul de credite ipotecare”) ale instituției financiare solicitante în schimbul unor obligațiuni FFL existente, care sunt transferate la instituția financiară solicitantă.

Toate băncile, casele de economii și instituțiile de creditare cărora li s-a acordat licență de funcționare în Islanda în conformitate cu Legea nr. 161/2002 privind întreprinderile financiare, pot solicita pentru un swap de active în cadrul schemei de credite ipotecare. Sunt incluse și filialele și sucursalele băncilor străine cu sediul în Islanda.

Pentru a face o astfel de solicitare, o instituție financiară trebuie să depună o cerere scrisă, care să includă informații cu privire la mărimea estimată a pachetului de credite ipotecare pe care dorește să-l schimbe cu FFL. Pe această bază, FFL negociază condițiile tranzacției cu instituția financiară solicitantă. Un element important în acest proces este determinarea valorii creditelor ipotecare (a se vedea secțiunea 2.4 de mai jos). În cazul în care cererea este acceptată, FFL preia pachetul de credite ipotecare de la instituția financiară solicitantă fără a fi nevoie să ceară permisiunea pentru transfer de la debitor (împrumutat).

Ca urmare a schimbului de active, FFL își asumă rolul de creditor față de împrumutat în cadrul creditului ipotecar, sub rezerva transferului oficial al documentelor aferente.

Autoritățile islandeze au informat autoritatea că, în perioada 22 octombrie 2008-18 decembrie 2008, șapte instituții financiare au solicitat un swap de active în cadrul schemei de credite ipotecare: Keflavik Savings Bank, BYR Savings Bank, Bolungarvik Savings Bank, Ólafsfjarðar Savings Bank, Mýrasýsla Saving Bank, Höfðhverfinga Saving Bank și SPRON.

Keflavik Savings Bank, BYR Savings Bank și Bolungarvik Savings Bank au încheiat acorduri de swap cu FFL la 23 martie 2009, 20 mai 2009, respectiv la 3 iulie 2009 și 5 august 2009 (11).

Primul acord încheiat în cadrul schemei de credite ipotecare a fost un acord de transfer de credit ipotecar semnat la 23 martie 2009 între FFL și Keflavik Savings Bank pentru o valoare totală de 9 959 972 471,00 ISK (12). Acordurile cu BYR Savings Bank și Bolungarvik Savings Bank au fost încheiate pentru sumele de 2 707 559 690,00 ISK, respectiv 477 141 823,00 ISK și 425 924 422,00 ISK.

Cererile altor patru bănci menționate mai sus au fost respinse.

2.4.   Evaluarea creditelor ipotecare și a obligațiunilor FFL în cadrul schemei de credite ipotecare

În cadrul schemei de credite ipotecare, FFL trebuie să parcurgă mai multe etape cu scopul de a evalua valoarea pachetului de credite ipotecare aparținând unei instituții financiare solicitante și a obligațiunilor FFL care urmează să fie schimbate.

Articolul 3 din regulament (13) și articolul 6 (14) din normele suplimentare prevăd faptul că FFL „va efectua evaluarea valorii obligațiunilor oferite Fondului” și că „valoarea contabilă a împrumutului este, de regulă, baza pentru stabilirea prețului acestuia”. Cu alte cuvinte, FFL însuși realizează o evaluare internă a valorii creditelor ipotecare. Această evaluare se bazează pe valoarea contabilă a creditelor.

2.4.1.   Selectarea creditelor ipotecare de către FFL
   (15)

Înainte de estimarea valorii unui pachet de credite ipotecare, FFL analizează dacă are vreun interes în preluarea creditelor. În acest scop, FFL evaluează creditele pe baza situației de plată a debitorului, a raportului procentual între valoarea creditului ipotecar și valoarea de piață a proprietății (raportul loan-to-value sau LTV), a situației rambursării sale și a condițiilor contractului de credit ipotecar. Pe această bază, FFL împarte creditele ipotecare în trei categorii:

| (a) | credite ipotecare rambursate care îndeplinesc toate cerințele generale FFL privind creditele; |
| --- | --- |

(a)

credite ipotecare rambursate care îndeplinesc toate cerințele generale FFL privind creditele;

| (b) | alte credite ipotecare rambursate care nu îndeplinesc toate cerințele generale FFL privind creditele; |
| --- | --- |

(b)

alte credite ipotecare rambursate care nu îndeplinesc toate cerințele generale FFL privind creditele;

| (c) | credite ipotecare nerambursate. |
| --- | --- |

(c)

credite ipotecare nerambursate.

Creditele ipotecare care se încadrează în primele două categorii sunt eligibile pentru o tranzacție de swap în cadrul schemei de credite ipotecare. Cu toate acestea, creditele ipotecare din categoria (c) sunt eligibile numai în cazul în care creditul ipotecar nu face obiectul unei recuperări de creanțe și toate taxele și cheltuielile sunt plătite înainte de realizarea tranzacției de swap.

2.4.2.   Stabilirea valorii creditelor ipotecare de către FFL

Articolul 3 din regulament și articolul 6 din normele suplimentare prevăd că FFL trebuie să calculeze prețul de achiziție al creditelor ipotecare pe baza valorii lor de piață. Cu toate acestea, articolul 6 prevede, de asemenea, că FFL trebuie să stabilească valoarea de piață pe baza valorii contabile a creditelor ipotecare (luând în calcul riscul de rambursare anticipată, costurile de funcționare și alți factori). Acesta din urmă a fost confirmat autorității de către partea islandeză (16). Autoritățile islandeze au confirmat, de asemenea, că valoarea contabilă a fiecărui credit individual este valoarea principalului împrumutat debitorului, fără reduceri ale valorii contabile (17). O instituție financiară care dorește să participe la schema de credite ipotecare este obligată să furnizeze FFL valoarea contabilă a fiecărui împrumut individual (18).

2.4.3.   Stabilirea riscului de credit și a „rezervei de credit” de către FFL

Al treilea pas este stabilirea riscului de credit asociat creditelor ipotecare în cauză. În conformitate cu articolul 3 din regulament și articolul 5 din normele suplimentare, FFL folosește un model de risc de credit în această privință, oferit de KPMG Islanda, în temeiul căruia evaluarea riscului de credit pentru pachetele de credite ipotecare se efectuează în baza standardului internațional aplicabil, Basel II, privind evaluarea riscurilor de capital ale instituțiilor financiare. Evaluarea implică calcularea pierderii estimate prin înmulțirea următorilor trei factori: probabilitatea de nerambursare, pierderea cauzată de nerambursare și expunerea la nerambursare. Fiecare dintre aceste variabile este evaluată pentru fiecare credit ipotecar și pentru fiecare an din perioada de creditare.

Modelul se bazează pe o serie de parametri concepuți pentru a evalua pierderile probabile pentru împrumuturile individuale, precum și pe o serie de factori macroeconomici care ar putea influența creditele ipotecare. Parametrii utilizați la evaluarea creditelor individuale sunt: (i) raportul dintre valoarea creditului ipotecar și valoarea de piață a proprietății și (ii) istoricul plăților. Analiza macroeconomică este o prognoză pe termen mediu (până în 2014) a prețurilor imobiliare, a inflației, a evoluției salariilor și a altor factori de natură să aibă un impact negativ asupra pachetului de credite ipotecare în mod general. După 2014 se estimează o aplanare a pierderii de credit pe baza experienței istorice.

În urma stabilirii unui risc de credit de către FFL, valoarea contabilă nu este imediat redusă cu valoarea riscului de credit. Valoarea riscului de credit este utilizată numai pentru a determina valoarea obligațiunilor pe care instituția financiară solicitantă le va primi la momentul tranzacției de swap.

În conformitate cu articolul 3 din regulament și cu articolul 6 din normele suplimentare, FFL utilizează riscul de credit estimat pentru a institui o „rezervă de credit”. Aceasta înseamnă că instituția financiară va primi inițial numai obligațiuni FFL ce corespund unui procent maxim de 80 % din valoarea contabilă globală a pachetului de credite ipotecare. Rezerva de credit poate fi mai mare de 20 %, în funcție de pierderea estimată (PE) în ceea ce privește pachetul de credite ipotecare, și va crește cu valoarea acestei pierderi estimate (articolul 5 din Normele suplimentare). Rezerva de credit va fi întotdeauna mai mare decât pierderea estimată. În practică, FFL calculează rezerva de credit prin adăugarea unui plus de 10 % la pierderea estimată.

La aproximativ 8-10 ani de la încheierea acordului inițial se evaluează randamentul pachetului de credite în cursul acestei perioade. În plus, la acel moment se evaluează și riscul de credit prospectiv al pachetului. În funcție de aceste două elemente, instituția financiară va primi obligațiuni FFL suplimentare până la valoarea rezervei de credit. Cu alte cuvinte, în cazul în care, după 8-10 ani, riscul de credit s-a materializat doar în parte, respectiv în cazul în care pierderile reale sunt mai mici decât cele estimate la momentul acordului, FFL va transfera obligațiuni până la valoarea rezervei de credit minus pierderile efective, sub rezerva estimării riscului de credit prospectiv. În cazul în care riscul de credit se materializează în totalitate, respectiv în cazul în care toate pierderile estimate se materializează, FFL nu va transfera nicio obligațiune suplimentară instituției financiare. În cele din urmă, în cazul în care pierderile reale sunt mai mari decât rezerva de credit, FFL va suporta aceste pierderi.

2.4.4.   Stabilirea valorii corespunzătoare obligațiunilor FFL de către FFL

În conformitate cu articolul 5 din regulament și cu articolul 7 din normele suplimentare (19), FFL determină valoarea obligațiunilor FFL care urmează să fie transferate către întreprinderea financiară în cadrul tranzacției de swap a pachetului de credite ipotecare (scăzând rezerva de credit).

FFL stabilește valoarea obligațiunilor FFL pe baza „prețului brut de la sfârșitul zilei” din ziua de tranzacționare, astfel cum este citat de bursa OMX Islanda. Acest preț este ajustat cu rata medie ponderată a dobânzii creditelor ipotecare (din care s-au scăzut riscul de rambursare anticipată, costurile operaționale și pierderile de credit). Pe baza informațiilor furnizate de autoritățile islandeze, nu este clar dacă acest lucru implică o reducere sau o creștere a valorii obligațiunilor.

2.4.5.   Decontarea tranzacției de swap în cadrul schemei de credite ipotecare

Odată ce valoarea pachetului de credite ipotecare este stabilită, aceasta este transferată către FFL în schimbul obligațiunilor FFL, care sunt transferate la instituția financiară (20).

Decontarea finală are loc la aproximativ 8-10 ani după încheierea acordului (21). La acel moment, sub rezerva evaluării descrise la punctul 2.4.3 de mai sus, FFL transferă obligațiuni suplimentare către instituția financiară până la valoarea rezervei de credit (minus orice pierderi reale și minus orice pierderi estimate pe durata restului perioadei creditului ipotecar) (22).

2.5.   Durata și bugetul

Schema de credite ipotecare nu este limitată în timp. Aceasta înseamnă că nu există o dată finală pentru aplicarea schemei sau o perioadă fixă în care se pot depune cereri în cadrul schemei. Prin urmare, în prezent, schema de credite ipotecare este încă în vigoare și instituțiile financiare eligibile pot depune cereri.

În ceea ce privește bugetul, autoritățile islandeze nu au furnizat autorității cheltuielile estimate totale sau anuale din cadrul schemei de credite ipotecare.

2.6.   Informații relevante suplimentare privind piața

La 22 aprilie 2010, Autoritatea de supraveghere financiară din Islanda (FME) a emis o decizie cu privire la transferul activelor și pasivelor aparținând Keflavik Savings Bank către Spkef Savings Bank (23). La data de 5 martie 2011, Autoritatea de supraveghere financiară din Islanda a emis o decizie privind transferul activelor și pasivelor aparținând Spkef Savings Bank către NBI hf. (New Landsbanki) (24).

După prăbușirea Byr Savings Bank (vechea Byr) în aprilie 2010, statul islandez a fondat Byr hf (noua Byr), o societate cu răspundere limitată cu capital integral de stat. Vechea Byr se află acum în procedură de lichidare. Noua Byr va prelua toate activele, pasivele și operațiunile vechii Byr (25).

3.   MOTIVE PENTRU INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE

În martie 2010, autoritatea a decis să inițieze procedura oficială de investigare în acest caz, deoarece avea îndoieli cu privire la efectuarea operațiunilor din cadrul schemei de credite ipotecare în condițiile pieței și, prin urmare, dacă schema ar putea implica elemente de ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE (26).

De asemenea, autoritatea avea îndoieli cu privire la posibilitatea ca ajutorul potențial să fie considerat compatibil cu dispozițiile privind ajutoarele de stat din Acordul privind SEE și a considerat că cel mai adecvat cadru pentru evaluarea compatibilității măsurii este reprezentat de Orientările privind activele depreciate (OAD) (27). În temeiul OAD, autoritatea a avut îndoieli cu privire la (i) corectitudinea calculării valorii de piață a activelor (și reflectarea acesteia în prețul transferului); și (ii) includerea în acordurile de swap a unei remunerații suficiente pentru stat, asigurând o repartizare corespunzătoare a sarcinilor între părți.

În cele din urmă, autoritatea a obiectat cu privire la faptul că autoritățile islandeze nu au limitat perioada de timp („fereastra de intrare”) în care instituțiile financiare eligibile pot depune cereri în cadrul schemei de credite ipotecare și că nu au specificat suma bugetului total sau anual al schemei. Cu alte cuvinte, schema de credite ipotecare a fost nelimitată în ceea ce privește bugetul și durata.

4.   OBSERVAȚII DIN PARTEA TERȚILOR

Autoritatea nu a primit nicio observație din partea terților ca urmare a publicării Deciziei nr. 76/10/COL de inițiere a procedurii oficiale de investigare.

5.   OBSERVAȚIILE AUTORITĂȚILOR ISLANDEZE

Autoritățile islandeze au susținut că transferul de credite ipotecare în cadrul schemei de credite ipotecare are loc în condițiile pieței, asigurând astfel că niciun fel de ajutor de stat nu este implicat în transferul de obligațiuni FFL către instituțiile financiare solicitante.

De asemenea, autoritățile islandeze se întreabă dacă este corect ca schema de credite ipotecare să fie evaluată în cadrul OAD, având în vedere că împrumuturile ipotecare schimbate în cadrul schemei nu sunt depreciate. Autoritățile islandeze susțin că motivul pentru care oferă caselor de economii posibilitatea de a-și schimba creditele ipotecare cu obligațiuni FFL nu este faptul că activele ar fi depreciate, ci mai degrabă că acestea nu sunt suficient de lichide (28).

Cu toate acestea, în cazul în care autoritatea ajunge la concluzia că schema de credite ipotecare presupune un ajutor de stat și că trebuie să fie evaluată în cadrul OAD, autoritățile islandeze susțin că ajutorul este compatibil cu criteriile utilizării unui expert independent. Acestea explică faptul că modelul de risc de credit utilizat în evaluarea creditelor ipotecare efectuată de către FFL se bazează pe un model de risc de credit proiectat de KPMG Islanda, un expert evaluator independent. Autoritățile islandeze susțin, de asemenea, că includerea unei „rezerve de credit” asigură ajustarea valorii contabile a creditelor ipotecare la valoarea lor de piață (29).

În urma deciziei autorității de a iniția procedura oficială de investigare, autoritățile islandeze au prezentat și o evaluare realizată de un expert financiar independent (ALM Finance LTD (ALM) (30) privind pachetul de credite ipotecare și obligațiunile FFL deja supuse schemei. Evaluarea ALM se bazează pe un model de analiză a fluxurilor de numerar cu ponderarea probabilităților și pe rata de rentabilitate fără risc, pentru a calcula valoarea prezentă (valoarea economică reală) a pachetelor de credite ipotecare supuse schemei. Valoarea economică reală a pachetului de credite a fost calculată pentru două scenarii economice: un scenariu preconizat și un scenariu ce presupune existența unor condiții de stres. Evaluarea ALM confirmă aproximativ evaluarea efectuată de FFL.

Autoritățile islandeze susțin, de asemenea, că schema de credite ipotecare include o remunerație pentru autoritatea care acordă ajutorul, FFL, având în vedere că FFL ajustează valoarea obligațiunilor FFL pentru a acoperi costurile de exploatare, riscul de rambursare anticipată și pierderile de credit (31).

Autoritățile islandeze susțin, de asemenea, că schema de credite ipotecare ar trebui să fie considerată drept parte a unui plan mai larg de restructurare a caselor de economii din Islanda și că, prin urmare, ar trebui să fie evaluată în conformitate cu orientările autorității privind restructurarea (32). Atât Ministerul Finanțelor, cât și Banca Centrală a Islandei au inițiat măsuri menite să recapitalizeze casele de economii din Islanda. Ca parte a acestui plan de restructurare mai larg, FME a supravegheat restructurarea caselor de economii și a stabilit anumite cerințe în această privință.

În cele din urmă, în ceea ce privește proporționalitatea măsurii, autoritățile islandeze menționează că sunt dispuse să ia măsurile necesare pentru a răspunde preocupărilor autorității în ceea ce privește limitarea duratei și a bugetului schemei de credite ipotecare.

II.   EVALUARE

1.   PREZENȚA AJUTORULUI DE STAT ÎN SENSUL ARTICOLULUI 61 ALINEATUL (1) DIN ACORDUL PRIVIND SEE

Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE prevede următoarele:

„Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord, orice ajutor acordat de statele membre ale CE, de statele AELS sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor bunuri, în măsura în care afectează schimburile dintre părțile contractante, este incompatibil cu aplicarea prezentului acord.”

Pentru ca o măsură să constituie ajutor în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, trebuie să fie îndeplinite următoarele patru criterii cumulative: măsura trebuie (i) să confere beneficiarilor un avantaj economic care nu este primit în mod normal în cursul desfășurării afacerilor; (ii) să fie acordată de către stat sau prin intermediul resurselor de stat; (iii) să fie selectivă prin favorizarea anumitor întreprinderi sau producția anumitor bunuri; și (iv) să denatureze concurența și să afecteze schimburile dintre părțile contractante.

1.1.   Prezența resurselor de stat

Prezența resurselor de stat

Măsura trebuie să fie acordată de către stat sau prin intermediul resurselor de stat.

Potrivit jurisprudenței consacrate, ajutoarele pot fi acordate direct de către stat sau de către organisme publice sau private instituite sau desemnate de stat pentru administrarea ajutorului (33).

33

În schimbul creditelor ipotecare, instituțiile financiare solicitante primesc obligațiuni FFL. FFL a fost instituit prin Legea locuințelor ca agenție de stat pentru locuințe, deținută în totalitate de către statul islandez și sub supravegherea administrativă a ministrului protecției sociale. Ministrul protecției sociale numește un Consiliu de administrație format din cinci membri pentru FFL. Sarcinile FFL (pentru a acorda credite persoanelor fizice, autorităților municipale și societăților pentru finanțare de achiziții sau construire de clădiri rezidențiale) sunt stabilite și reglementate în normele legale: Legea locuințelor și legislația secundară (de exemplu, Regulamentul nr. 57/2009 privind categoriile de credite ale FFL).

Prin urmare, măsurile în discuție în acest caz au fost executate printr-o agenție publică, FFL, care este supusă controlului deplin al statului. Acțiunile FFL sunt, prin urmare, imputabile statului. Prin urmare, transferul obligațiunilor FFL către instituțiile financiare implică resurse de stat.

1.2.   Favorizarea întreprinderilor sau a producției de bunuri

Favorizarea întreprinderilor sau a producției de bunuri

1.2.1.   Avantajul economic

Avantajul economic

Măsura trebuie să confere beneficiarilor avantaje care să îi scutească de taxe care sunt, în mod normal, suportate din bugetele proprii.

Așa cum a fost explicat de către autoritățile islandeze, schema de credite ipotecare a fost instituită cu scopul de a permite anumitor instituții financiare să obțină finanțare din alte surse decât creditele interbancare, întrucât acestea erau tot mai greu de obținut ca urmare a dificultăților de la nivel mondial în sectorul financiar.

Autoritatea consideră că este puțin probabil ca, în contextul crizei financiare, finanțarea să fi fost furnizată de un investitor în economia de piață pe o scară comparabilă și în condiții similare cu instituțiile financiare eligibile să participe la schema de credite ipotecare. Prin urmare, tranzacția ca atare oferă băncilor participante un avantaj economic care nu ar fi fost disponibil acestora în condițiile de piață de la momentul respectiv.

Schema de credite ipotecare îmbunătățește poziția instituțiilor financiare beneficiare prin creșterea lichidității activelor acestora și prin îndepărtarea unei surse de volatilitate în privința bilanțurilor lor. Acest lucru, la rândul său, îmbunătățește poziția lor pe piață.

1.2.2.   Selectivitatea

Selectivitatea

Pentru a constitui un ajutor de stat, măsura trebuie să favorizeze anumite întreprinderi, producția anumitor bunuri sau prestarea anumitor servicii.

Schema de credite ipotecare este selectivă în sensul că favorizează numai anumite instituții financiare. Faptul că toate întreprinderile dintr-un anumit sector pot beneficia de o măsură nu conduce la concluzia că măsura este de natură generală. Dimpotrivă, măsura este selectivă în sensul că favorizează doar un sector al economiei (34).

34

1.3.   Denaturarea concurenței și efectul asupra schimburilor dintre părțile contractante

Denaturarea concurenței și efectul asupra schimburilor dintre părțile contractante

Schema de credite ipotecare este capabilă să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre părțile contractante. Schema îmbunătățește poziția instituțiilor financiare beneficiare prin creșterea lichidității activelor acestora și prin îndepărtarea unei surse de volatilitate în privința bilanțurilor lor, consolidând astfel poziția acestora în comparație cu concurenții din alte țări SEE.

Toate băncile, casele de economii și instituțiile de creditare cărora li s-a acordat o licență de a opera în Islanda, indiferent de mărimea lor, sunt, în principiu, eligibile pentru a solicita sprijin în cadrul schemei de credite ipotecare. Serviciile si produsele din sectorul bancar și cel financiar sunt comercializate pe plan internațional. Și din acest punct de vedere, schema de credite ipotecare este capabilă să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre părțile contractante.

2.   CERINȚELE PROCEDURALE

În conformitate cu articolul 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3, „Autoritatea AELS de supraveghere este informată, în timp util pentru a putea să își prezinte observațiile, cu privire la orice plan de acordare sau de modificare a unui ajutor (...). Statul în cauză nu pune în aplicare măsurile pe care le propune până în momentul în care procedura a condus la luarea unei hotărâri definitive.”

Autoritățile islandeze au notificat schema de credite ipotecare autorității prin scrisoarea din data de 27 mai 2009 (document nr. 519720). Cu toate acestea, normele suplimentare ale Consiliului FFL privind achiziția de credite ipotecare de la întreprinderi financiare a intrat în vigoare la 15 ianuarie 2009, înainte ca autoritatea să fi luat o hotărâre definitivă în ceea ce privește notificarea.

În acest context, autoritățile islandeze nu au respectat obligațiile care le revin în temeiul articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3.

3.   COMPATIBILITATEA AJUTORULUI

Măsurile de sprijin desemnate drept ajutor de stat în temeiul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE sunt, în general, incompatibile cu funcționarea Acordului privind SEE, mai puțin atunci când se aplică una dintre excepțiile de la articolul 61 alineatul (2) sau (3) din Acordul privind SEE. Derogarea de la articolul 61 alineatul (2) nu se aplică ajutorului în discuție în acest caz, acesta nefiind conceput să servească vreunuia dintre scopurile prevăzute de articolul respectiv. În mod similar, derogările prevăzute de articolul 61 alineatul (3) literele (a) și (c) din Acordul privind SEE nu se aplică măsurii de ajutor care face obiectul investigației. În special, măsura de ajutor nu se acordă cu scopul de a promova sau de a facilita dezvoltarea economică a anumitor zone sau activități economice.

Ajutorul în cauză nu are legătură cu nicio investiție în capitalul de producție. Acesta reduce doar costurile pe care societățile ar trebui să le suporte, în mod normal, în cursul desfășurării activității de zi cu zi și trebuie, prin urmare, să fie clasificat drept ajutor de exploatare. Ajutorul de exploatare nu este considerat, în mod normal, potrivit pentru a facilita dezvoltarea anumitor activități economice sau a anumitor regiuni, astfel cum se prevede la articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE. Ajutorul de exploatare este permis doar în circumstanțe speciale (de exemplu, pentru anumite tipuri de ajutoare de mediu sau regionale), în cazul în care Orientările autorității prevăd o astfel de scutire.

Articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE permite autorității să declare ajutorul compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în cazul în care acesta este conceput „pentru a remedia o perturbare gravă a economiei unui stat membru al CE sau a unui stat AELS”. Autoritatea reamintește că, în conformitate cu jurisprudența Curții Europene de Justiție precum și cu practica decizională a autorității și a Comisiei Europene („Comisia”), articolul 61 alineatul (3) litera (b) se va aplica în mod restrictiv și măsurile în cauză trebuie să abordeze o perturbare a întregii economii naționale (35).

35

Autoritatea recunoaște că schema de credite ipotecare a fost adoptată în timpul crizei financiare internaționale actuale și ca reacție la aceasta. În Islanda, în special casele mici de economii s-au confruntat cu probleme de lichiditate ca urmare a dificultăților financiare suferite de băncile mari, care ofereau, în mod tradițional, finanțare acestora. Spre deosebire de întreprinderile financiare mai mari, casele de economii nu au acces direct la finanțările de la Banca Centrală islandeză.

După cum se menționează în decizia sa privind deschiderea procedurii oficiale de investigare, autoritatea consideră că cel mai adecvat cadru pentru evaluarea compatibilității schemei de credite ipotecare este reprezentat de Orientările privind activele depreciate (OAD), care se bazează pe articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE. Prin urmare, schema de credite ipotecare trebuie evaluată în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE și cu OAD.

Înainte de a stabili dacă schema de credite ipotecare este compatibilă, în temeiul OAD, în cazul acesta este relevant să se stabilească dacă schema se califică drept o „schemă” în sensul Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea. Articolul 1 litera (d) din partea a II-a a Protocolului 3 prevede că:

„«Schemă de ajutor» înseamnă orice act în baza căruia, fără a fi necesare măsuri suplimentare de punere în aplicare, pot fi acordate alocări individuale de ajutor întreprinderilor definite în cadrul actului în mod general și abstract, precum și orice act în baza căruia ajutorul, care nu este legat de un anumit proiect, poate fi acordat uneia sau mai multor întreprinderi pentru o perioadă de timp nedeterminată și/sau într-un cuantum nedeterminat.”

Autoritatea a considerat (fapt ce nu a fost contestat de către autoritățile islandeze) că schema de credite ipotecare se bazează pe norme – legea locuințelor, regulamentul și normele suplimentare – pe baza cărora, fără a fi necesare măsuri suplimentare de punere în aplicare, se pot acorda alocări individuale întreprinderilor definite în aceste norme în mod general și abstract. Prin urmare, schema de credite ipotecare se califică drept o schemă de ajutor în sensul articolului 1 litera (d) din partea a II-a a Protocolului 3. În această privință, autoritatea reamintește că în cauza C-310/99, Curtea Europeană de Justiție a statuat că: „Decizia atacată nu trebuia să cuprindă o analiză a ajutoarelor acordate în cazuri individuale pe temeiul schemei. Este necesar să se verifice situația individuală a fiecărei întreprinderi vizate numai la nivelul recuperării ajutoarelor.” (36)

36

În conformitate cu această jurisprudență, autoritatea a evaluat schema de credite ipotecare pe baza caracteristicilor schemei (spre deosebire de specificul alocărilor individuale efectuate în cadrul schemei).

Conform celor descrise mai sus, autoritățile islandeze au susținut că autoritatea trebuie să ia în considerare schema de credite ipotecare ca parte a restructurării aflate în curs a sectorului caselor de economii islandeze și că ar trebui să fie evaluată în conformitate cu orientările autorității privind restructurarea, aplicabile instituțiilor financiare în cadrul crizei financiare („orientările privind restructurarea sectorului bancar”) (37). Cu toate acestea, tranzacția de swap din cadrul schemei de credite ipotecare nu impune restructurarea generală a instituțiilor financiare care beneficiază de schemă. Schema de credite ipotecare poate fi aplicată oricărei instituții financiare, indiferent dacă astfel de instituții financiare sunt restructurate sau nu. În aceste condiții, autoritatea consideră că orientările adecvate aplicabile măsurii nu sunt orientările privind restructurarea sectorului bancar. După cum s-a stabilit mai sus, caracteristicile schemei de credite ipotecare sunt de așa natură încât sunt întrunite condițiile pentru aplicarea OAD.

37

3.1.   Aplicarea OAD – eligibilitatea activelor

Aplicarea OAD – eligibilitatea activelor

Pentru a fi declarat compatibil cu articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE, ajutorul trebuie să fie acordat pe baza unor criterii nediscriminatorii, să fie adecvat din punctul de vedere al unei bune direcționări către remedierea unei perturbări grave a economiei și să fie necesar și proporțional cu aceasta, limitând efectele colaterale negative asupra concurenților. OAD traduc aceste principii generale în condiții specifice de salvare a activelor depreciate.

După cum s-a menționat mai sus, autoritățile islandeze au pus la îndoială aplicabilitatea OAD în cazul tranzacției de swap de active prevăzute în cadrul schemei de credite ipotecare pe motiv că împrumuturile ipotecare supuse acordurilor de swap nu sunt active depreciate. Autoritățile islandeze susțin că împrumuturile ipotecare reprezintă activele cele mai atractive din punct de vedere financiar deținute de bănci și, prin urmare, nu sunt depreciate.

OAD definesc activele depreciate drept: „active cunoscute sub titulatura de «active toxice» (de exemplu, titlurile din SUA garantate cu ipotecă, fondurile speculative și instrumentele derivate asociate) care au declanșat criza financiară și care, în mare parte, nu mai pot fi transformate în lichidități sau a căror valoare face obiectul unor ajustări negative importante...”. De asemenea, OAD prevăd că, atunci când se stabilește dacă activele sunt depreciate sau nu, este necesar să se adopte o abordare pragmatică și să se permită o anumită flexibilitate (38).

38

După cum s-a observat mai sus, casele de economii care participă în prezent la schema de credite ipotecare își finanțează în mod normal activitățile prin depozitele clienților și prin împrumuturi luate de la băncile islandeze principale. În cazul în care se dovedește că acestea nu sunt suficiente, pentru a continua operațiunile, cursul normal al activității pentru o casă de economii ar fi să vândă o parte din activele sale (de exemplu, credite ipotecare).

Cu toate acestea, autoritățile islandeze au explicat că băncile islandeze principale sunt în stare de faliment și în curs de restructurare, situație ce exclude împrumuturile de la aceste bănci. În plus, depozitele clienților nu sunt suficiente pentru a acoperi nevoile de finanțare ale caselor de economii. Autoritățile islandeze au informat autoritatea că a treia posibilitate – cea de a vinde active – nu a fost posibilă in cauza crizei financiare. În acest context a fost introdusă schema de credite ipotecare.

Autoritatea consideră că incapacitatea caselor de economii de a-și vinde creditele ipotecare pe piață implică faptul că aceste active sunt nelichide și, prin urmare, depreciate. Anexa 3 a OAD conține o listă a categoriilor de active depreciate care sunt considerate eligibile pentru aplicarea măsurilor de salvare a activelor. Lista include creditele ipotecare rezidențiale.

În acest context, pentru a fi considerată compatibilă cu Acordul privind SEE, schema de credite ipotecare trebuie să îndeplinească condițiile de compatibilitate pentru salvarea activelor prevăzute în OAD. Condițiile relevante sunt analizate în secțiunile 3.2-3.6 de mai jos.

3.2.   Evaluarea creditului ipotecar – expert independent

Evaluarea creditului ipotecar – expert independent

Punctul 20, prima liniuță din OAD prevede că: „Cererile de ajutor ar trebui să fie [...] bazate pe o evaluare adecvată, certificată de experți independenți recunoscuți [...].”

Articolul 3 din regulament prevede că FFL trebuie să efectueze o evaluare a valorii activelor aferente creditelor ipotecare oferite Fondului. Aceasta se și întâmplă în practică: activele schimbate în cadrul schemei de credite ipotecare sunt evaluate de către FFL. Astfel, activele schimbate în cadrul schemei de credite ipotecare nu sunt evaluate de către un expert independent, contrar cerințelor de OAD.

Faptul că un singur element al evaluării – metoda riscului de credit – a fost elaborat de către un expert independent (KPMG Islanda) nu înseamnă automat că întreaga evaluare trebuie considerată a fi efectuată de către un expert independent. Un alt element important al evaluării, și anume stabilirea bazei pentru evaluare [respectiv alegerea creditelor ipotecare eligibile, în funcție de valoare (valoarea contabilă), efectuarea evaluării riscului de credit, precum și decizia privind modul de calculare a rezervei de credit și stabilirea sumei corespunzătoare datorate în obligațiuni FFL], este stabilit de regulament sau doar de către FFL. Faptul că un expert independent a oferit o metodă de evaluare a riscului de credit nu schimbă cu nimic faptul că FFL aplică într-adevăr această metodă; cu alte cuvinte, efectuează evaluarea în sine. Nu se verifică în nici un fel dacă FFL aplică metoda sau nu, iar dacă da, în ce mod face acest lucru.

În astfel de circumstanțe, autoritatea concluzionează că evaluarea activelor efectuată în cadrul schemei de credite ipotecare nu este în conformitate cu punctul 20 din OAD.

Conform celor descrise mai sus, în timpul investigării oficiale, autoritățile islandeze au invocat un raport de evaluare a activelor elaborat de către un expert financiar independent, ALM, în ceea ce privește creditele ipotecare care fac deja obiectul unor operațiuni de swap în cadrul schemei de credite ipotecare. Totuși, acest lucru nu schimbă faptul că în baza schemei de credite ipotecare, precum și în conformitate cu dispozițiile legale relevante, FFL însuși trebuie să efectueze evaluarea creditelor ipotecare preluate în cadrul schemei.

După cum s-a menționat în partea a II-a, secțiunea 3 de mai sus, autoritatea va considera schema de credite ipotecare drept „schemă de ajutor” în sensul articolului 1 litera (d) din partea a II-a a Protocolului 3. Astfel, fără a aduce atingere evaluării efectuate în cazuri individuale în cadrul schemei, schema de credite ipotecare în sine nu îndeplinește condițiile prevăzute în OAD.

Pe baza celor de mai sus, autoritatea concluzionează că sistemul de evaluare a creditelor ipotecare nu îndeplinește condițiile prevăzute în OAD.

3.3.   Evaluarea creditului ipotecar – baza pentru evaluare

Evaluarea creditului ipotecar – baza pentru evaluare

OAD stabilesc, de asemenea, o metodă de evaluare a activelor depreciate în contextul unei măsuri de salvare a activelor. Punctele 39 și 40 din OAD și anexa 3 introduc conceptele de „cost”, „valoare de piață curentă”, „valoare economică reală” și „valoare de transfer”. Aceste concepte sunt definite în OAD după cum urmează (39).

39

| — | Costul este valoarea contabilă sau valoarea nominală a împrumuturilor minus deprecierea. |
| --- | --- |

—

Costul este valoarea contabilă sau valoarea nominală a împrumuturilor minus deprecierea.

Costul

| — | Valoarea de piață curentă este valoarea pe care activele depreciate ar fi putut să o obțină pe piață. |
| --- | --- |

—

Valoarea de piață curentă este valoarea pe care activele depreciate ar fi putut să o obțină pe piață.

Valoarea de piață curentă

| — | Valoarea economică reală este valoarea economică subiacentă pe termen lung a activelor pe baza fluxurilor de numerar subiacente și a unor orizonturi temporale mai mari. Aceasta trebuie să fie calculată atât pentru un scenariu de bază, cât și pentru un scenariu ce presupune existența unor condiții de stres. |
| --- | --- |

—

Valoarea economică reală este valoarea economică subiacentă pe termen lung a activelor pe baza fluxurilor de numerar subiacente și a unor orizonturi temporale mai mari. Aceasta trebuie să fie calculată atât pentru un scenariu de bază, cât și pentru un scenariu ce presupune existența unor condiții de stres.

Valoarea economică reală

| — | Valoarea de transfer este valoarea atribuită activelor depreciate în contextul unui program de salvare a activelor. |
| --- | --- |

—

Valoarea de transfer este valoarea atribuită activelor depreciate în contextul unui program de salvare a activelor.

Valoarea de transfer

În mod normal, OAD prevăd că, în cazul în care valoarea de transfer este mai mare decât valoarea de piață curentă, este implicat ajutorul de stat. Pentru ca ajutorul să fie declarat compatibil, valoarea de transfer trebuie să fie mai mică sau egală cu valoarea economică reală.

Articolul 6 din normele suplimentare prevede că valoarea pachetelor de credite ipotecare se bazează pe valoarea contabilă a fiecărui credit ipotecar individual. Valoarea contabilă nu este, în mod normal, egală cu valoarea economică reală a activelor, care se bazează pe fluxurile de numerar subiacente și pe orizonturi temporale mai mari.

Având în vedere cele de mai sus, autoritatea consideră că guvernul islandez nu a reușit să demonstreze (sau să calculeze) că valoarea de transfer se bazează pe valoarea economică reală. Argumentele invocate de autoritățile islandeze, în sensul că includerea unei „rezerve de credit” asigură ajustarea valorii contabile la o valoare de piață, nu pot fi acceptate. În primul rând, „rezerva de credit” este menită doar să protejeze FFL împotriva unui risc de credit (prin amânarea unei părți a contravalorii pentru creditele ipotecare), și nu să stabilească o valoare de piață. În al doilea rând, la decontarea finală, instituțiile financiare vor primi obligațiuni FFL corespunzătoare valorii contabile a creditelor ipotecare minus orice depreciere actuală sau viitoare preconizată, și nu corespunzătoare valorii economice reale a creditelor ipotecare.

Prin urmare, pe baza informațiilor disponibile și în conformitate cu principiile stabilite în OAD, autoritatea nu poate exclude faptul că schema de credite ipotecare implică un ajutor de stat incompatibil.

3.4.   Repartizarea sarcinilor

Repartizarea sarcinilor

În ceea ce privește repartizarea sarcinilor, OAD stabilesc, la punctele 21-25, un principiu general conform căruia instituțiile financiare ar trebui să suporte pierderile asociate activelor depreciate în cea mai mare măsură posibilă. Prin urmare, acestea ar trebui să suporte pierderile rezultate din diferența dintre valoarea de piață curentă și valoarea economică reală a activelor depreciate.

Întrucât FFL nu a efectuat o evaluare în conformitate cu OAD, nu este posibil să se evalueze în ce măsură instituțiile financiare eligibile suportă o parte din sarcini, astfel cum este prevăzut de OAD.

3.5.   Remunerația

Remunerația

Autoritatea constată că statele AELS trebuie să se asigure, de asemenea, că „orice stabilire a prețului măsurilor de salvare a activelor trebuie să includă o remunerare a statului care să țină seama în mod corespunzător de posibilitatea ca pierderile viitoare să fie mai severe decât previziunile în contextul stabilirii «valorii economice reale» și de orice riscuri suplimentare rezultate din stabilirea unei valori de transfer superioare valorii economice reale” (40).

40

OAD sugerează că astfel de remunerații pot fi asigurate prin stabilirea unei valori de transfer a activelor suficient de mică față de „valoarea economică reală”, astfel încât să se poată oferi despăgubiri adecvate pentru riscul asumat de către stat (41). Orice sistem de stabilire a prețului ar trebui să se asigure că instituțiile financiare beneficiare vor avea o contribuție generală care va reduce gradul de intervenție netă a statului la minimum. Cu toate acestea, întrucât schema de credite ipotecare nu respectă cerințele OAD cu privire la evaluare, nu este posibil să se stabilească dacă autoritățile islandeze au respectat cerința de remunerare.

41

Conform celor descrise mai sus, autoritățile islandeze au susținut că instituțiile financiare beneficiare plătesc o taxă de 95 puncte de bază (pb), care se adaugă la costul de capital al FFL, atunci când încheie un acord în conformitate cu schema de credite ipotecare. Cu toate acestea, potrivit informațiilor puse la dispoziția autorității, 95 pb reprezintă prima efectivă pe care FFL o percepe, în general, de la clienți pentru a acoperi costurile de exploatare (25 pb), riscul de rambursare anticipată (50 pb) și pierderile din credite (20 pb) pentru creditele ipotecare obișnuite.

Astfel, autoritatea înțelege că acest lucru va afecta valoarea obligațiunilor FFL transferate unei instituții financiare beneficiare; cu toate acestea, FFL va suporta astfel de costuri în legătură cu gestionarea creditelor ipotecare transferate în cursul termenului ipotecilor. Până în prezent, autoritatea nu a primit nicio dovadă documentară contrară (42). În acest context, taxa de 95 pb nu poate fi considerată drept remunerație plătită de instituțiile financiare beneficiare către stat.

42

3.6.   Domeniu de aplicare și durată nelimitate

Domeniu de aplicare și durată nelimitate

Autoritățile islandeze nu au precizat niciun termen limită pentru schema de credite ipotecare, și nici nu au precizat vreun termen până la care instituțiile financiare pot solicita să intre în schema de credite ipotecare (așa-numita „fereastră de intrare”) (43).

43

Pentru ca măsurile de salvare a activelor să fie considerate compatibile cu Acordul privind SEE, OAD prevăd că durata acestora nu trebuie să depășească perioada de criză financiară (44). Măsurile de salvare a activelor nu sunt aprobate pentru o perioadă nelimitată de timp.

44

Pe baza practicii decizionale a Comisiei Europene, fereastra de intrare a măsurilor de salvare a activelor este, de obicei, aprobată pentru o perioadă de maxim șase luni. Orice prelungire a duratei ferestrei de intrare (de obicei, cu încă șase luni) trebuie să fie notificată din nou, cu mult timp înainte, și va ține seama de evoluția situației de pe piețele financiare relevante. Schemele de salvare a activelor pot fi aprobate pentru o perioadă de până la doi ani, cu condiția transmiterii unor rapoartele bianuale către autoritate (45).

45

În mod similar, autoritățile islandeze nu au specificat un buget total pentru schema de credite ipotecare sau cheltuielile anuale estimate în cadrul schemei. Acestea nu au indicat numărul estimat de beneficiari sau o limitare a valorii activelor potențial eligibile pentru un swap de active în baza schemei. Astfel, schema de credite ipotecare pare a fi nelimitată în ceea ce privește domeniul de aplicare și, prin urmare, nu este proporțională, așa cum impun OAD.

4.   CONCLUZIE

Pe baza informațiilor transmise de autoritățile islandeze, autoritatea concluzionează că schema de credite ipotecare implică acordarea unui ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE care nu este compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE din motivele enumerate mai sus. Cu toate acestea, ajutoarele individuale acordate în cadrul schemei de credite ipotecare care îndeplinesc criteriile stabilite în Orientările privind activele depreciate sunt compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE (46).

46

Schema de credite ipotecare a fost notificată autorității după ce a intrat în vigoare și înainte ca autoritatea să fi luat o decizie definitivă în ceea ce privește notificarea. Astfel, autoritățile islandeze au pus în aplicare în mod ilegal ajutorul în cauză prin încălcarea articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3.

Din articolul 14 din partea a II-a a Protocolului 3 rezultă că ajutorul ilegal care este incompatibil cu normele privind ajutoarele de stat în conformitate cu Acordul privind SEE trebuie să fie recuperat de la beneficiari,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Schema de credite ipotecare constituie un tip de ajutor de stat care este incompatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

Articolul 2

Având în vedere nerespectarea de către autoritățile islandeze a obligației de a se conforma cerinței de notificare a Autorității AELS de Supraveghere înainte de punerea în aplicare a schemei de credite ipotecare, în conformitate cu articolul 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3, schema de credite ipotecare implică un tip de ajutor de stat ilegal.

Articolul 3

Autoritățile islandeze desființează imediat schema de credite ipotecare și iau toate măsurile necesare pentru recuperarea oricărui ajutor incompatibil și ilegal acordat în cadrul schemei de credite ipotecare la care se face referire în articolul 1 și articolul 2.

Articolul 4

Până la 30 august 2011, autoritățile islandeze informează Autoritatea AELS de Supraveghere cu privire la măsurile luate pentru a se conforma acestei decizii.

Articolul 5

Recuperarea se efectuează fără întârziere și, în orice caz, nu mai târziu de 30 octombrie 2011. Recuperarea se efectuează în conformitate cu procedurile de drept național, cu condiția ca acestea să permită executarea imediată și efectivă a deciziei. Ajutorul care trebuie recuperat include dobânda (inclusiv dobânda compusă) de la data la care a fost pus la dispoziția beneficiarilor până la data recuperării sale. Dobânzile vor fi calculate pe baza articolului 9 din Decizia nr. 195/04/COL.

Articolul 6

Prezenta decizie se adresează Republicii Islanda.

Articolul 7

Numai versiunea în limba engleză a prezentei decizii este autentică.

Adoptată la Bruxelles, 29 iunie 2011.

Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

Per SANDERUD

Președinte

Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

Membru al Colegiului

---

(1)  Decizia 195/04/COL din 14.7.2004, publicată în JO L 139, 25.5.2006, p. 37 și suplimentul SEE nr. 26, 25.5.2006, p. 1, cu modificările ulterioare. O versiune consolidată a deciziei poate fi găsită la adresa de internet http://www.eftasurv.int

1

(2)  JO C 277, 14.10.2010, p. 4 și suplimentul SEE nr. 57, 14.10.2010, p. 4.

2

(3)  A se vedea nota de subsol 2.

3

(4)  Autoritățile islandeze au explicat că nu a fost posibil ca instituțiile financiare să strângă fonduri lichide de pe piața deschisă, întrucât la acel moment nu exista o piață interbancară funcțională în Islanda, ca urmare a crizei financiare, și că băncile de economii mai mici nu dețineau active care să poată fi calificate drept garanție pentru banca centrală.

4

(5)  A se vedea Declarația Guvernului din 19.6.2008 privind măsurile referitoare la piețele imobiliare și financiare, precum și comunicatul de presă al Guvernului din data de 18.7.2008. Din cauza crizei financiare din Islanda, durata de acordare a creditelor ipotecare a fost prelungită la 70 de ani.

5

(6)  JO C 241, 8.10.2009, p. 16 și suplimentul SEE nr. 52, 8.10.2009, p. 1. Decizia este disponibilă și pe site-ul internet al autorității: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregistry/sadecice09/168_09_col.pdf

6

(7)  Înainte de criza financiară, sectorul bancar islandez era format, în principal, din două segmente. Primul cuprindea trei foste mari bănci: Glitnir, Landsbanki și Kaupthing, care aveau o expunere internațională relativ mare. Al doilea segment includea băncile de economii mici, care se bazau pe finanțare din partea băncilor mai mari.

7

(8)  A se vedea Decizia nr. 168/09/COL, p. 3.

8

(9)  Legea nr. 125/2008 a intrat în vigoare la data publicării, respectiv la 7.10.2008.

9

(10)  Legea locuințelor modificată și regulamentul autorizează FFL să achiziționeze (sau să refinanțeze) obligațiuni garantate cu ipoteci asupra unor locuințe rezidențiale. Totuși, normele suplimentare se referă la achiziția de credite ipotecare. Autoritățile islandeze au explicat că intenția a fost de a se referi la același lucru.

10

(11)  Au existat două acorduri între FFL și Bolungarvik Savings Bank.

11

(12)  În conformitate cu acordul încheiat între părțile participante la swap, prețul final urma să fie stabilit la data de 15.4.2009.

12

(13)  În ceea ce privește prețurile obligațiunilor, articolul 3 din regulament prevede că: „[F]ondul de finanțare a locuințelor va efectua o evaluare independentă a valorii obligațiunilor oferite Fondului. La evaluarea valorii obligațiunilor, Fondul va ține seama, printre altele, de situația plăților debitorului, de proporția ipotecii din locuința respectivă la preluarea obligațiunii, de probabilitatea de nerambursare și de condițiile acestor obligațiuni, astfel încât prețul obligațiunilor să reflecte adevărata lor valoare de piață. În plus, condițiile contractuale și prețul de achiziție trebuie să fie stabilite astfel încât să minimizeze riscurile pentru Fond.”

13

(14)  Articolul 6 din normele suplimentare, care se referă la „prețul de achiziție”, prevede că:

14

„[P]rețul de achiziție al creditelor ipotecare se bazează pe valoarea de piață a acestora. În cadrul acordurilor de achiziționare de credite ipotecare, valoarea contabilă a creditului trebuie să fie, ca regulă, baza pentru stabilirea prețului acestora, luând în calcul riscul unei rambursări anticipate, costurile de funcționare și alți factori. Prețul final al pachetului ipotecar este determinat de randamentul său și de pierderea estimată la rambursarea finală a prețului de achiziție.

Prețul de achiziție plătit la data semnării acordului nu trebuie să depășească 80 % din prețul de piață al pachetului. Acest procent se diminuează proporțional cu creșterea pierderii estimate (PE), în conformitate cu dispozițiile articolului 5. Partea reținută din prețul de achiziție trebuie să fie întotdeauna mai mare decât pierderea estimată (PE).

Acordurile de achiziționare de credite ipotecare vor include prevederi referitoare la rambursarea finală a prețului de achiziție. Ca regulă, o astfel de rambursare va avea loc la 8-10 ani de la data achiziționării. La momentul rambursării finale, FFL va plăti vânzătorului restul prețului de achiziție minus amortizarea pachetului ipotecar care a avut deja loc și pierderea estimată (PE), pentru pachet pe toată durata sa, în conformitate cu articolul 5.”

(15)  Articolul 4 din Normele suplimentare.

15

(16)  Scrisoare adresată de autoritățile islandeze Autorității, din 27.8.2009.

16

(17)  Autoritatea înțelege că aceasta se referă la valoarea principalului restant împrumutat debitorului (fără reduceri ale valorii contabile).

17

(18)  În conformitate cu articolul 3 din normele suplimentare, „[s]ocietatea financiară va prezenta pe suport electronic informații pe care FFL le consideră esențiale în vederea evaluării valorii și riscului pachetului de credite ipotecare ce urmează să fie vândut către FFL.”

18

(19)  Articolul 7 din normele suplimentare, privind „[p]lata obligațiunilor ipotecare”, prevede că: „FFL va plăti creditele ipotecare prin predare de obligațiuni FFL la schimb. Randamentul obligațiunilor FFL se bazează pe durata și condițiile creditelor ipotecare. Vor fi luate în considerare și riscul de rambursare anticipată și costurile de exploatare, pe lângă alți factori.”

19

(20)  Articolul 5 din regulament prevede: „[c]ompensarea pentru obligațiunile cumpărate de către Fondul de finanțare a locuințelor va fi, în general, sub formă de obligațiuni FFL.” Regulamentul permite, în principiu, și alte forme de compensare, cum ar fi plățile în numerar. Cu toate acestea, până în prezent a fost utilizată doar compensarea sub formă de obligațiuni FFL.

20

(21)  Data efectivă a decontării finale este, în mod normal, specificată în cadrul acordului.

21

(22)  Articolul 3 din regulament și articolul 6 din normele suplimentare.

22

(23)  A se vedea http://www.fme.is/lisalib/getfile.aspx?itemid=7199

23

(24)  A se vedea http://www.fme.is/lisalib/getfile.aspx?itemid=7997

24

(25)  A se vedea Decizia nr. 126/11/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 13.4.2011 privind ajutorul de stat pentru crearea și capitalizarea Byr hf., nepublicată încă, disponibilă pe site-ul autorității: http://www.eftasurv.int/media/decisions/126-11-COL.pdf

25

(26)  A se vedea nota de subsol 2.

26

(27)  Versiunea actualizată a Orientărilor privind ajutoarele de stat este publicată pe site-ul autorității: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

27

(28)  Autoritatea observă că acest lucru contravine notificării schemei de credite ipotecare adresată Autorității la 27.5.2009 (document nr. 519720), prin care autoritățile islandeze susțin că OAD ar fi orientările corecte în baza cărora să fie evaluată schema (în cazul în care Autoritatea ar urma să ajungă la concluzia că schema presupune un ajutor).

28

(29)  În ceea ce privește compatibilitatea schemei de credite ipotecare, autoritățile islandeze fac referire și la argumentele anterioare invocate de Autoritate cu privire la importanța sistemică a băncilor de economii din Islanda – a se vedea, de exemplu, o scrisoare din partea Băncii Centrale a Islandei din data de 19.5.2009, prin care se confirmă necesitatea măsurilor (anexa 5 la notificare). În susținerea celor afirmate, autoritățile islandeze au prezentat un studiu realizat de Centrul de Studii Politice Europene (CEPS) („Investigarea diversității în sectorul bancar din Europa: Funcționarea și rolul băncilor de economii”, CEPS, 26.6.2009).

29

(30)  Raportul a fost întocmit de Hjörtur H. Jonsson din partea ALM.

30

(31)  Prima percepută în ceea ce privește Spkef a fost de 95 puncte de bază (pb) pentru a acoperi riscul de rambursare anticipată, costurile de exploatare și pierderile de credit în exces. 95 pb reprezintă prima efectivă pe care FFL o percepe, în general, de la clienți: 25 pb pentru costurile de exploatare, 50 pb pentru riscul de rambursare anticipată și 20 bp pentru pierderi de credit.

31

(32)  Autoritatea presupune că autoritățile islandeze se referă la Orientările autorității privind restabilirea viabilității și evaluarea măsurilor de restructurare în sectorul financiar în contextul crizei actuale în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat.

32

(33)  Cauza 78/76, Steinike și Weinlig/Republica Federală Germania, Rec. 1977, p. 595, punctul 21.

33

(34)  Cauzele conexate E-5/04, E-6/04 și E-7/04, Fesil și Finnfjord [2005], Raportul Curții AELS, p. 117, punctul 77. Această hotărâre confirmă jurisprudența Curții Europene de Justiție, astfel cum se prevede în cauza C-75/97, Belgia/Comisia, Rec. 1999, p. I-3671, punctul 33. A se vedea, de asemenea, cauza C-66/02, Italia/Comisia, Rec. 2005, p. I-10901, punctul 95.

34

(35)  Cauzele conexate T-132/96 și T-143/96, Freistaat Sachsen și Volkswagen AG/Comisia, Rec. 1999, p. II-3663, punctul 167. A se vedea Deciziile Comisiei în cauza NN 70/07, Northern Rock (JO C 43, 16.2.2008, p. 1) și în cauza NN 25/08, Ajutor pentru salvare acordat băncii WestLB (JO C 189, 26.7.2008, p. 3); și Decizia Comisiei din 4.6.2008, C-9/08, SachsenLB (JO L 104, 24.4.2009). A se vedea, de asemenea, Decizia Autorității nr. 36/09 /COL din 30.1.2009 privind acordul încheiat între statul norvegian și Eksportfinans ASA privind ajutorul de stat acordat Eksportfinans (JO C 156, 9.7.2009, p. 17 și suplimentul SEE nr. 36 din 9.7.2009, p. 9); Decizia nr. 205/09/COL din 8.5.2009 privind schema de recapitalizare temporară a băncilor în esență solide în vederea promovării stabilității financiare și împrumuturilor către economia reală (JO L 29, 3.2.2011, p. 36 și suplimentul SEE nr. 6 din 3.2.2010, p. 1); Decizia nr. 235/09/COL din 20.5.2009 privind schema norvegiană de ajutor temporar de dimensiuni reduse (JO L 46, 19.2.2011, p. 59 și suplimentul SEE nr. 8 din 17.2.2011, p. 1); Decizia nr. 168/09/COL din 27.3.2009 privind o categorie suplimentară de împrumut a Fondului de finanțare a locuințelor din Islanda acordat băncilor, caselor de economii și altor instituții financiare în scopul refinanțării temporare a creditelor ipotecare (JO C 241 din 8.10.2009, p. 16 și suplimentul SEE nr. 52 din 8.10.2009, p. 1).

35

(36)  Cauza C-310/99, Italia/Comisia, Rec. 2002, p. I-2289, punctul 91. În cauza C-66/02, Italia/Comisia, Rec. 2005, p. I-10901, punctul 91, Tribunalul a precizat „În cazul unei scheme de ajutoare, Comisia se poate limita la studierea caracteristicilor generale ale schemei în cauză, fără a fi obligată să examineze fiecare caz particular de aplicare [...] pentru a stabili dacă schema întrunește elementele unui ajutor.” A se vedea, de asemenea, și cauza E-2/05, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda [2005], Raportul Curții de Justiție a AELS p. 202, punctul 24, și cauza C-71/09 P, C-73/09 P și C-76/09 P, Comitato „Venezia vuole vivere”/Comisia, nepublicată încă, punctele 63-64.

36

(37)  A se vedea nota de subsol 32.

37

(38)  A se vedea punctul 32 din OAD.

38

(39)  Punctul 39 prevede: „[Î]ntr-o primă etapă, activele ar trebui evaluate pe baza valorii de piață curente a acestora, atunci când este posibil. În general, orice transfer la un preț mai mare decât prețul pieței al activelor care fac obiectul unei scheme va constitui ajutor de stat. Valoarea de piață curentă poate fi însă destul de diferită de valoarea contabilă a activelor respective în circumstanțele respective sau poate fi inexistentă în absența unei piețe (în cazul unor active, valoarea poate fi practic zero).”

39

Punctul 40 prevede: „[Î]ntr-o a doua etapă, valoarea atribuită activelor depreciate în contextul unui program de salvare a activelor («valoarea de transfer») va fi inevitabil mai mare decât prețurile curente ale pieței, pentru a obține efectul de salvare. Pentru a asigura coerența evaluării compatibilității ajutorului, Autoritatea ar avea în vedere o valoare a transferului care să reflecte valoarea economică pe termen lung subiacentă («valoarea economică reală») a activelor pe baza fluxurilor de numerar subiacente și a unor orizonturi tmporale mai mari, un reper acceptabil indicând compatibilitatea valorii ajutorului, care trebuie să fie limitată strict la minimum.” În plus, tabelul 1, Creditele nesecurizate, introduce conceptele de „cost”, „valoare economică” și „valoare de transfer” ca bază de evaluare în cadrul schemei.

(40)  Anexa 4.II la OAD.

40

(41)  Anexa 4.II la OAD.

41

(42)  Chiar dacă taxa de 95 pb ar urma să fie acceptată ca remunerație pentru schimbul de active, întrebarea care rămâne este dacă nivelul de taxare este suficient pentru a reprezenta o remunerație adecvată; a se vedea anexa 4.II din OAD.

42

(43)  Argumentul invocat de autoritățile islandeze, conform căruia natura ordonanței de urgență este temporară și, astfel, schemele puse în aplicare în temeiul acesteia au, prin definiție, un caracter nepermanent, nu poate fi acceptat. Nu există nicio dispoziție în legislația relevantă care ar putea împiedica autoritățile islandeze să continue schema de credite ipotecare pe termen nelimitat. Acest lucru contravine principiului general al proporționalității și necesității existenței unor orientări privind ajutoarele de stat în perioada crizei financiare. Faptul că parlamentul islandez intenționează să revizuiască ordonanța de urgență din 1.1.2010 nu modifică această concluzie. În orice caz, în conformitate cu informațiile puse la dispoziția Autorității până în prezent, parlamentul islandez nu a efectuat o astfel de revizuire.

43

(44)  Orientările autorității privind instituțiile financiare, punctul 12.

44

(45)  Orientările autorității privind instituțiile financiare, punctul 24.

45

(46)  A se vedea, de exemplu, Decizia Comisiei din 16.12.2003 privind schema de ajutor pusă în aplicare de Franța pentru preluarea societăților aflate în dificultate (JO L 108, 16.4.2004, p. 38) și Decizia Comisiei din 20.12.2001 privind o schemă de ajutor de stat pusă în aplicare de Spania în 1993 pentru anumite societăți nou-create în Vizcaya (Spania) (JO L 40, 14.2.2003, p. 11). A se vedea, de asemenea, Decizia ESA nr. 754/08/COL din 3 decembrie 2008 privind schema de inovare în sectorul lemnului (JO C 58 din 12.3.2009, p. 12 și suplementul SEE nr. 14 din 12.3.2009, p. 5).

46

---

| 22.11.2012 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 323/32 |
| --- | --- | --- | --- |

22.11.2012

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 323/32

---

DECIZIA AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE

NR. 232/11/COL

din 13 iulie 2011

privind notificarea vânzării terenului situat la adresa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17, din municipiul Asker (Norvegia)

AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE („autoritatea”),

Având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 61 și Protocolul 26,

Având în vedere Acordul între statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”), în special articolul 24,

Având în vedere Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție („Protocolul 3”), în special articolul 1 alineatul (2) din partea I și articolele 7 alineatul (5) și 14 din partea a II-a,

Având în vedere versiunea consolidată a Deciziei autorității nr. 195/04/COL din 14 iulie 2004 privind dispozițiile de punere în aplicare menționate la articolul 27 din partea a II-a a Protocolului 3 („Decizia privind dispozițiile de punere în aplicare”) (1),

După ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate anterior (2) și având în vedere observațiile acestora,

întrucât:

I.   FAPTE

1.   PROCEDURA

Prin scrisoarea din 15 decembrie 2008 (documentul nr. 508884), primită de autoritate la 13 februarie 2009, autoritățile norvegiene au notificat, în conformitate cu articolul 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3, vânzarea unui teren situat la adresa Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17 de către municipalitatea din Asker.

Prin scrisoarea din 8 aprilie 2009 (documentul nr. 512188), autoritatea a solicitat informații suplimentare. Autoritățile norvegiene au răspuns prin scrisoarea din 11 mai 2009 (documentul nr. 518079).

Prin scrisoarea din 7 iulie 2009 (documentul nr. 521778), Autoritatea a transmis o a doua solicitare de informații. Autoritățile norvegiene au răspuns prin scrisoarea din 14 august 2009 (documentul nr. 527555).

Ulterior, Autoritatea a informat autoritățile norvegiene că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 1 alineatul (2) din partea I a Protocolului 3 cu privire la vânzarea terenului.

Decizia autorității nr. 538/09/COL de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și în Suplimentul SEE la acesta din 8 iulie 2010 (3). Autoritatea a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile în legătură cu această decizie.

Autoritatea a primit observații de la o parte interesată, și anume de la cumpărătorul Asker Brygge AS. Scrisoarea din 29 ianuarie 2010 a fost înaintată de către municipalitatea din Asker ca anexă la scrisoarea municipalității de la aceeași dată.

La 14 octombrie 2010 a avut loc o întâlnire între autoritate și autoritățile norvegiene, în cadrul căreia a fost discutat cazul. În urma acestei întâlniri, autoritățile norvegiene și-au prezentat observațiile finale privind cazul, la 19 noiembrie 2010.

2.   DESCRIEREA NOTIFICĂRII

Autoritățile norvegiene au notificat vânzarea unei parcele de teren de către municipalitatea din Asker societății Asker Brygge AS („Asker Brygge”). Proprietatea este înregistrată în registrul norvegian al proprietăților ca Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17 în municipiul Asker („gbnr. 32/17”) și are aproximativ 9 700 m2. Nu existau clădiri pe proprietate. Slependen Båtforening a închiriat o parte din proprietate de la municipalitate.

Municipalitatea din Asker și Asker Brygge au încheiat un acord în 2001 („acordul de opțiune”), în conformitate cu care societății Asker Brygge i-a fost acordată o opțiune, valabilă până la 31 decembrie 2009 de a de a cumpăra un teren până pentru o sumă fixă de 8 milioane NOK, ajustată în funcție de indicele prețurilor de consum. Conform acordului de opțiune, municipalitatea intenționa să acorde Asker Brygge opțiunea de a cumpăra proprietatea la prețul pieței, cu condiția ca Asker Brygge să își asume obligația de a realiza activități extinse de planificare și cercetare în scopul schimbării destinației proprietății și, ulterior, dezvoltării acesteia.

În 2004, acordul de opțiune a fost reînnoit, iar valabilitatea opțiunii a fost prelungită până la 31 decembrie 2014, în condiții similare în ceea ce privește desfășurarea activității de schimbare a destinației proprietății.

În 2005, Asker Brygge s-a prevalat de opțiunea de a cumpăra terenul. Părțile au încheiat un contract de vânzare-cumpărare la 21 martie 2007, pentru prețul de 8 727 462 NOK. Terenul a fost transferat către Asker Brygge la aceeași dată, deși doar prima tranșă de 30 % din valoarea vânzării fusese achitată la data transferului proprietății. Cea de-a doua și cea mai mare tranșă, 70 % din valoarea vânzării (6 109 223 NOK), trebuie achitată cel târziu la 31 decembrie 2011. Municipalitatea din Asker nu va percepe nicio dobândă la această a doua tranșă.

În opinia municipalității din Asker și a întreprinderii Asker Brygge, contractul de vânzare-cumpărare nu implică niciun ajutor de stat, deoarece prețul de vânzare reflectă valoarea pieței. Autoritățile norvegiene au decis totuși să notifice tranzacția, din motive de securitate juridică.

3.   OBSERVAțIILE AUTORITĂțILOR NORVEGIENE

Potrivit municipalității din Asker, contractul de vânzare-cumpărare nu implică niciun ajutor de stat, deoarece prețul de vânzare reflectă valoarea pieței. Municipalitatea din Asker a subliniat faptul că prețul de vânzare nu a făcut obiectul negocierilor, deoarece a fost stabilit în 2001. Deși la momentul semnării acordului de opțiune în 2001 nu exista nicio evaluare independentă a valorii, municipalitatea a realizat la acel moment propria sa evaluare, pe baza experienței îndelungate pe piața imobiliară din Asker.

Municipalitatea a susținut că trebuie să beneficieze de o marjă de apreciere. Evaluările valorii realizate în iunie 2006 și iunie 2008 au apreciat valoarea pieței din 2001 la 9,6 milioane NOK (cu o posibilă variație de +/– 15 %), respectiv 8 milioane NOK. Prin urmare, evaluările sunt conforme cu prețul de vânzare din 2001, care este perioada relevantă pentru evaluarea care urmează să fie efectuată. Evaluarea din 18 ianuarie 2008 se bazează pe premise greșite și nu a luat în considerare factori importanți pentru evaluare.

Nu se poate considera că opțiunea a fost acordată fără remunerație, deoarece Asker Brygge și-a asumat în schimb obligații legate de planificare și cercetare. Municipalitatea considera proprietatea ca fiind una dificil de dezvoltat și nu dorea să realizeze activitatea de cercetare necesară pentru stabilirea riscurilor legate de poluare și condițiile dificile de sol. Cercetarea realizată de Asker Brygge a eliminat riscurile respective, municipalitatea putând astfel să vândă proprietatea fără a mai fi nevoită să discute cu potențialii cumpărători pe marginea acestor riscuri. Prin urmare, obligația asumată de Asker Brygge a fost importantă pentru municipalitate.

Municipalitatea este de acord cu faptul că un investitor privat nu ar fi acceptat amânarea plății unei tranșe de 70 % din valoarea vânzării fără dobândă, însă orice posibil ajutor de stat constând în lipsa dobânzii ar fi considerat ajutor de minimis.

4.   OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR TERȚE

Asker Brygge a susținut că autoritatea nu poate concluziona că vânzarea a implicat un ajutor de stat.

4.1   Valoarea în 2001

Asker Brygge a susținut că evaluarea presupuselor măsuri de ajutor se bazează pe datele aflate la dispoziția municipalității în momentul în care a încheiat un acord de opțiune prin care întreprinderii Asker Brygge i-a fost acordat dreptul de a cumpăra proprietatea în cauză, adică în 2001. Prin urmare, valoarea de piață a proprietății trebuie evaluată la momentul încheierii acordului de opțiune. Autoritatea nu are rolul de a înlocui aprecierea municipalității cu privire la evaluarea economică a valorii proprietății în 2001. Prin urmare, Asker Brygge susține că municipalitatea a beneficiat de o marjă de apreciere în ceea ce privește evaluarea sa cu privire la prețul de piață al proprietății în 2001.

În 2001, acordul cu Slependen Båtforening (Slependen) și obligația de a prezenta o soluție viitoare pentru Slependen trebuie privite ca o grevare a proprietății care a influențat în mod clar valoarea de piață a acesteia.

În vederea dezvoltării terenului în scop comercial ar fi necesară o schimbare a destinației acestuia. Aceasta nu era o alternativă realistă pentru municipalitate în 2001. Lucrările pregătitoare care ar fi necesare anterior unei schimbări complete a destinației proprietății sunt atât costisitoare, cât și de lungă durată. În plus, exista un risc potențial pentru Asker Brygge ca municipalitatea și alte instituții publice, precum Administrația Drumurilor Publice sau Guvernatorul Comitatului, să nu accepte o cerere de schimbare a destinației proprietății.

De asemenea, trebuie luat în considerare faptul că proprietatea se află în imediata apropiere a autostrăzii E18, ceea ce înseamnă că proprietatea este expusă atât zgomotului produs de traficul rutier, precum și poluării. În plus, apropierea de autostradă limitează în mod semnificativ posibilitatea de a dezvolta proprietatea. Conform planului de dezvoltare a autostrăzii, s-a interzis ridicarea oricărei construcții la o distanță mai mică de 35 m de aceasta. Deoarece proprietatea este foarte îngustă și este situată în apropiere de autostradă, această limitare înseamnă că aproape 90 % din proprietate făcea obiectul acestei interdicții. În plus, așa cum reiese din secțiunea 1 a acordului și în conformitate cu planul de dezvoltare a drumurilor publice, se planificase ca o parte din proprietate să fie utilizată pentru un nou drum situat alături de autostrada existentă. Aproximativ 1/3 din proprietate ar fi ocupată de noul drum.

Asker Brygge ar dori să sublinieze, de asemenea, incertitudinea cu privire la starea proprietății. Astfel cum s-a menționat mai sus, proprietatea în cauză a fost privită ca fiind foarte dificil de dezvoltat din cauza condițiilor sale de sol. În plus, se considera că există o mare probabilitate ca solul și linia țărmului să fie foarte poluate. Prin urmare, atunci când Asker Brygge a contactat municipalitatea în 2001 în scopul achiziționării terenului, municipalitatea considera că este imposibil ca terenul să fie dezvoltat în scop comercial. Nici Asker Brygge, nici municipalitatea nu aveau informații suficiente sau exacte cu privire la aceste aspecte, iar pentru dezvoltare erau necesare analize ample cu privire la starea proprietății. Asker Brygge susține că limitările menționate mai sus trebuie privite ca grevări asupra proprietății, care au influențat în mod clar valoarea sa de piață.

În plus, autoritatea nu își poate întemeia evaluarea pe circumstanțele concrete ulterioare, deoarece aceasta ar însemna că autoritatea își fundamentează decizia pe date care nu se aflau la dispoziția municipalității atunci când a încheiat acordul. Orice creștere a valorii proprietății după 2001 se datorează activității realizate de Asker Brygge. Fără activitatea realizată de Asker Brygge, zona ar fi rămas probabil nedezvoltată, având o valoare monetară foarte limitată pentru municipalitate.

4.2   Relevanța valorii din 2007

În măsura în care valoarea din 2007 este relevantă, autoritatea ia în considerare și deduce valoarea adăugată care este rezultatul activității realizate de Asker Brygge în perioada 2001-2007.

4.3   Remunerația pentru opțiune

În opinia Asker Brygge, atunci când se evaluează remunerația pentru opțiunea care i-a fost acordată, trebuie să se țină seama de obligația de a finanța activitatea de cercetare, care se ridică la aproximativ 4 sau 5 milioane NOK. În general, nu este un lucru neobișnuit ca această metodologie să fie utilizată ca bază pentru stabilirea prețului unei opțiuni în cazul unui teren nedezvoltat, astfel cum se întâmplă în situația de față.

4.4   Evaluările valorii

Niciuna dintre evaluările valorii proprietății nu ia suficient în considerare circumstanțele concrete din 2001. Principala obiecție a Asker Brygge cu privire la evaluări este că estimarea prețului de piață s-a bazată inter alia pe o presupunere conform căreia dezvoltarea ulterioară a portului de agrement era posibilă și reprezenta intenția municipalității și a Asker Brygge. Se face referire la evaluarea valorii realizată de TJB Eiendomstaksering (paginile 6-9), în care evaluatorul își bazează evaluarea pe posibilitatea dragării liniei țărmului pentru amenajarea unor noi cheiuri noi și pentru construirea de spații de depozitare a ambarcațiunilor pe uscat. Se face referire, de asemenea, la evaluarea valorii de către Takstsenteret (paginile 14 și 15), care își întemeiază, de asemenea, evaluarea pe acest mod de dezvoltare a proprietății.

Totuși, atunci când s-a încheiat acordul în 2001, o astfel de dezvoltare a proprietății nu era nici intenționată, nici privită ca fiind posibilă de către municipalitate și Asker Brygge. De asemenea, din cauza condițiilor oferite de linia țărmului aflată sub nivelul uscatului și pentru a evita alunecările de teren și deteriorarea fundației unui pod rutier aflat în apropiere de proprietate, Administrația Drumurilor Publice a interzis continuarea lucrărilor de dragare în zonă.

II.   EVALUAREA

1.   PREZENȚA AJUTORULUI DE STAT

Ajutorul de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE

Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE are următorul conținut:

„Este incompatibil cu prezentul acord orice ajutor acordat de statele membre ale CE, statele AELS sau din resurse de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor mărfuri, în măsura în care afectează comerțul dintre părțile contractante, cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord.”

1.1   Principiul investitorului în economia de piață

Principiul investitorului în economia de piață

1.1.1   Introducere

Introducere

Dacă tranzacția a fost realizată în conformitate cu principiul investitorului în economia de piață, și anume, dacă municipalitatea ar fi vândut terenul la valoarea sa de piață, iar condițiile tranzacției ar fi fost acceptabile pentru un vânzător privat, tranzacția nu ar implica acordarea unui ajutor de stat. Vânzarea de teren poate fi calificată drept ajutor de stat dacă nu este realizată la prețul de piață. Ca punct de plecare, evaluarea utilizării prețului pieței în cadrul vânzării trebuie să se refere la momentul încheierii contractului. Circumstanțele acestei vânzări de teren sunt oarecum speciale, în sensul că există o serie de acorduri privind vânzarea: un acord de opțiune din 2001, un acord de opțiune prelungit din 2004 și un contract de vânzare-cumpărare din 2007.

Acordul de opțiune nu numai că a conferit Asker Brygge dreptul de a achiziționa proprietatea în orice moment în următorii ani, ci a stabilit și prețul pentru un transfer ulterior. Prin urmare, opțiunea a implicat posibilitatea Asker Brygge de a observa evoluția prețurilor proprietăților pe parcursul unui anumit număr de ani și ulterior, de a se prevala de opțiune și de a cumpăra proprietatea la prețul convenit în 2001. Deși autoritatea recunoaște integral dreptul autorităților publice de a opera, de asemenea, pe o piață în termeni comerciali, consideră totuși că există motive pentru a analiza cu atenție dacă un acord similar ar fi fost încheiat de către un operator privat de pe piață. Autoritatea a ținut seama, în acest sens, dacă Asker Brygge a plătit pentru opțiune ca atare și dacă condițiile favorabile de care a beneficiat cumpărător par să fie compensate de obligații corespunzătoare asumate de acesta sau de drepturi pentru vânzător.

Autoritatea a concluzionat că nu se poate afirma că acordul de opțiune ca atare respectă principiul investitorului privat în economia de piață. Autoritatea a evaluat apoi dacă proprietatea a fost transferată la valoarea pieței în momentul încheierii contractului de vânzare-cumpărare în 2007, pe baza prețului convenit în 2001. Autoritatea a concluzionat cu privire la acest aspect că proprietatea a fost vândută sub valoarea pieței din 2007. Prin urmare, autoritatea a analizat în continuare, în primul rând, acordul de opțiune din 2001 (și prelungirea semnată în 2004) și, în al doilea rând, dacă vânzarea efectivă a terenului în 2007 s-a realizat la prețul pieței.

1.1.2   Prețul de piață al acordului de opțiune semnat în 2001

Prețul de piață al acordului de opțiune semnat în 2001

În ceea ce privește acordul de opțiune, trebuie să se examineze dacă un investitor privat care operează într-o economie de piață ar fi ales să încheie un acord similar din punct de vedere al prețului și al condițiilor cu cel semnat între municipalitatea din Asker și întreprinderea Asker Brygge în 2001. În realizarea acestei evaluări, autoritatea nu poate substitui aprecierea comercială a municipalității cu cea proprie, ceea ce presupune că municipalitatea, în calitate de vânzător al parcelei de teren, trebuie să beneficieze de o marjă de apreciere. Ar putea exista mai multe motive solide din punct de vedere comercial pentru încheierea unui acord în condițiile date. Atunci când nu există nicio explicație plauzibilă pentru alegerea făcută de municipalitate, măsura poate fi calificată drept ajutor de stat.

Pe baza informațiilor disponibile autorității, condițiile pentru vânzarea ulterioară au fost stabilite în acordul de opțiune semnat în 2001. Acest acord a conferit întreprinderii Asker Brygge un drept – nu și o obligație – de a cumpăra proprietatea în baza unor condiții prestabilite, în orice moment până la 31 decembrie 2009. Pe de altă parte, municipalitatea nu avea dreptul de a vinde proprietatea către alt cumpărător în aceeași perioadă. Principalele caracteristici ale acordului de opțiune care sunt relevante pentru evaluarea ajutorului de stat sunt (i) prețul convenit de 8 milioane NOK, ajustat în conformitate cu indicele prețurilor de consum, (ii) dreptul de renegociere convenit în favoarea Asker Brygge în cazul scăderii considerabile a prețurilor proprietăților înainte de invocarea opțiunii (municipalitatea nu beneficia de un drept corespunzător de renegociere în cazul creșterii considerabile a prețurilor proprietăților), (iii) plata în două tranșe, potrivit căreia o tranșă de 70 % din prețul de vânzare urma să fie achitată înainte de 31 decembrie 2011 cel târziu, însă fără perceperea unei dobânzi pentru această întârziere.

În 2004, municipalitatea și Asker Brygge au prelungit acordul de opțiune până în 2014, însă nu au modificat niciuna dintre celelalte condiții ale tranzacției (4).

4

Potrivit informațiilor aflate la dispoziția autorității, municipalitatea nu a realizat nicio evaluare independentă a valorii proprietății înainte de a încheia acordul cu Asker Brygge în 2001. Municipalitatea a explicat că a evaluat valoarea pe baza experienței sale pe piața imobiliară, dar autoritatea nu a primit alte detalii în afară de acesta. Prin urmare, autorității nu îi este clar pe ce bază a ajuns municipalitatea la prețul convenit de 8 milioane NOK pentru vânzarea terenului.

Chiar dacă se presupune că 8 milioane NOK reprezenta prețul de piață al proprietății ca atare în 2001 (5), trebuie evaluată valoarea de piață a celorlalte elemente asupra cărora s-a convenit în acordul de opțiune. Din perspectiva autorității, dacă ar trebui să se ia în considerare doar valoarea de piață a proprietății, aceasta ar însemna că Asker Brygge a primit opțiunea ca atare, în mod gratuit, fără să existe niciun considerent economic pentru acest drept preferențial de cumpărare.

5

Astfel cum s-a menționat mai sus, această opțiune a permis întreprinderii să observe evoluția prețurilor proprietăților pe parcursul unui număr de ani. Din punct de vedere statistic, prețurile proprietăților tind să crească de-a lungul timpului. De asemenea, Asker se află în apropriere de Oslo și a înregistrat o creștere continuă a populației, aspect care în mod obișnuit ar influența în mod pozitiv prețurile proprietăților.

Acordul de opțiune a împiedicat municipalitatea să vândă proprietatea altui cumpărător și, prin urmare, a blocat un capital pentru care municipalitatea ar fi putut găsi utilizări alternative sau primi dobândă. Cu toate acestea, municipalitatea nu urma să primească nicio plată sau compensație în cazul în care Asker Brygge ar fi decis să nu cumpere proprietatea.

În plus, prelungirea din 2004 a extins opțiunea cu încă 5 ani fără remunerație. Aceasta a permis Asker Brygge să abordeze în mod activ municipalitatea în vederea schimbării destinației proprietății în scopuri care urmau să majoreze valoarea de piață.

În acordul de opțiune s-a convenit și asupra unor aspecte ale unui posibil contract viitor de vânzare-cumpărare. În special în ceea ce privește schimbarea destinației zonei, Asker Brygge avea o obligație de a finaliza lucrările pregătitoare care ar fi condus la procesul de schimbare a destinației. Dacă această condiție nu era îndeplinită, municipalitatea din Asker putea rezilia contractul.

Autoritățile norvegiene au susținut că nu se poate considera că opțiunea a fost acordată fără remunerație, deoarece Asker Brygge și-a asumat în schimb obligații legate de planificare și cercetare. Chiar dacă municipalitatea a considerat proprietatea dificil de dezvoltat și nu a dorit să realizeze activitatea de cercetare necesară pentru stabilirea riscurilor legate de condițiile dificile de sol și de poluare, acordul de opțiune a oferit întreprinderii Asker Brygge posibilitatea de a lucra pe această proprietate timp de mai mulți ani înainte de a decide să o achiziționeze, ceea care, în opinia autorității, a redus în mod semnificativ riscul. În plus, dacă destinația proprietății s-ar fi schimbat, valoarea acesteia ar fi crescut. Prin urmare, acordul de opțiune nu a implicat niciun risc real pentru Asker Brygge. Sumele cheltuite pentru cercetare urmau să aducă beneficii cumpărătorului, iar în cazul în care cercetările ar fi arătat că proprietatea era nepotrivită pentru dezvoltare, lucrările de cercetare ar fi putut fi oprite, iar costurile minimizate, fără nicio obligație de a cumpăra proprietatea.

Asker Brygge a susținut că obligația de a finanța activitatea de cercetare, despre care se afirmă că s-ar ridica la aproximativ 4 sau 5 milioane NOK, ar trebui luată în considerare în evaluarea remunerației pentru opțiune. Se susține că nu este un lucru neobișnuit ca această metodologie să fie utilizată ca bază pentru stabilirea prețului unei opțiuni în cazul unui teren nedezvoltat, ca cel din situația de față. Autoritatea observă că Asker Brygge nu a depus niciun fel de documentație în sprijinul afirmațiilor menționate mai sus. Autoritățile norvegiene nu au putut să confirme nici sumele cheltuite pentru cercetare, nici că aceasta este o metodă frecventă pentru stabilirea prețului pentru terenul nedezvoltat.

În opinia autorității, opțiunea în sine, indiferent dacă aceasta a fost exercitată sau nu, avea o anumită valoare în 2001, când a fost încheiat acordul. În documentația și explicațiile primite de autoritate până în prezent, nu există informații conform cărora cumpărătorul a plătit o remunerație pentru opțiunea ca atare, remunerație pe care un investitor privat ar fi acceptat-o.

Acordul de opțiune face referire la posibilitatea întreprinderii Asker Brygge de a realiza lucrările de cercetare asupra proprietății în vederea schimbării destinației acesteia, în schimbul opțiunii de a cumpăra proprietatea la prețul pieței. Totuși, nu exista nicio garanție că urmau să se efectueze cercetări adecvate. Nu exista nicio obligație necondiționată de a realiza un anumit tip de cercetare, deoarece cumpărătorul putea alege în schimb să nu încheie un contract de vânzare-cumpărare, de exemplu dacă lucrările inițiale de cercetare ar fi arătat că proiectul este neprofitabil sau din orice alt motiv. Prin urmare, riscurile la care se expunea cumpărătorul în baza acordului de opțiune au fost minime, în timp ce municipalitatea nu ar putea profita de pe urma proprietății dacă cercetarea arăta că aceasta putea fi dezvoltată. Cumpărătorul urma să se afle apoi în poziția de a aștepta evoluția pieței imobiliare pe parcursul unei perioade mai lungi, putând alege să cumpere proprietatea la un preț stabilit, în momentul în care ar fi considerat că este cel mai profitabil pentru cumpărător să realizeze această tranzacție. În plus, pe baza informațiilor aflate la dispoziția autorității, cerința privind obligația Asker Brygge de a realiza lucrările de cercetare în anumite limite de timp pentru a menține opțiunea nu poate fi considerată o plată adecvată pentru posibilitatea de a cumpăra terenul în sensul principiului investitorului în economia de piață.

Acordul de opțiune a inclus, de asemenea, alte elemente care par să determine creșterea valorii opțiunii. Primul element se referă la mecanismul de regularizare a prețului. Asker Brygge avea dreptul de a solicita renegocieri de preț în cazul scăderii considerabile a prețurilor proprietăților din Asker înainte de invocarea opțiunii. Astfel cum s-a menționat mai sus, acordul nu prevedea un drept corespunzător de renegociere pentru municipalitate în cazul creșterii considerabile a prețurilor proprietăților. Potrivit autorităților norvegiene, considerentul pentru includerea dreptului întreprinderii Asker Brygge de a renegocia acordul era că municipalitatea din Asker considera proprietatea ca fiind dificil de dezvoltat, inter alia din cauza distanței mici față de autostradă (E18), tranzacția implicând, prin urmare, un risc economic major. Autoritatea constată totuși că un investitor privat în economia de piață nu ar fi încheiat un astfel de acord în absența unui drept reciproc de ajustare în cazul creșterii sau scăderii considerabile a prețurilor proprietăților. În acest sens, dreptul municipalității de a ajusta prețul în conformitate cu indicele prețurilor de consum pare să nu fie suficient pentru a compensa lipsa unui drept corespunzător de renegociere.

inter alia

În opinia autorității, indicele prețurilor de consum nu este indicele corect care trebuie utilizat atunci când se fac ajustări în contextul modificării prețurilor proprietăților. Indicele prețurilor de consum este o măsură de estimare a modificării prețului mediu al bunurilor de consum și serviciilor achiziționate de gospodării și nu reflectă variațiile de preț pe piața imobiliară. Prețurile proprietăților evoluează conform unui tipar diferit de cel al altor prețuri, iar prețurile proprietăților imobiliare precum cea vizată în cazul de față nu sunt, prin urmare, luate în considerare în mod normal atunci când se stabilește indicele prețurilor de consum.

În plus, acordul de opțiune conține acceptul municipalității din Asker privind amânarea plății unei tranșe de 70 % din prețul de vânzare convenit până la 31 decembrie 2011 cel târziu (6), fără a percepe niciun fel de dobândă pentru această amânare. Potrivit autorităților norvegiene, amânarea plății integrale fără dobândă a fost acceptată pentru că proprietatea a fost considerată dificil de dezvoltat. Autoritatea constată că un operator privat nu ar fi convenit să amâne plata pentru o perioadă de timp atât de lungă fără a solicita niciun fel de dobânzi. De asemenea, aceasta constată că un operator privat nu ar fi transferat dreptul de proprietate integral asupra proprietății înainte de primirea plății integrale. Municipalitatea din Asker este de acord că un investitor privat ar fi solicitat o remunerație pentru amânarea plății. Deși municipalitatea din Asker a susținut că orice astfel de ajutor s-ar situa sub pragul de minimis, nu a furnizat nicio documentație în acest sens.

6

de minimis

Din motivele prezentate mai sus, autoritatea constată că un operator privat nu ar fi încheiat un astfel de acord de opțiune pe o durată atât de lungă, în condiții similare cu cele acceptate de municipalitatea din Asker, fără a solicita o remunerație pentru opțiune și condițiile favorabile acordate. Prin simpla solicitare a remunerației corespunzătoare valorii proprietății în 2001, municipalitatea din Asker s-a expus riscului de a acorda ajutor de stat ulterior, în special în cazul creșterii prețurilor proprietăților.

Prin urmare, autoritatea concluzionează că acordul de opțiune nu a fost încheiat în condiții de piață și, în consecință, prezența ajutorului de stat nu poate fi exclusă.

Este necesar, așadar, să se examineze dacă proprietatea a fost vândută la un preț mai mic decât valoarea pieței.

1.1.3   Valoarea de piață a proprietății la momentul încheierii contractului de vânzare

Valoarea de piață a proprietății la momentul încheierii contractului de vânzare

În 2005, Asker Brygge s-a prevalat de opțiunea de cumpărare. Deși condițiile de vânzare au fost stabilite în acordul de opțiune din 2001, contractul de vânzare a fost încheiat abia la 21 martie 2007. Autoritățile norvegiene au explicat că prețul de vânzare nu a mai fost supus negocierilor în 2007, ci că acesta fusese convenit în 2001.

Valoarea proprietății în 2001 nu este esențială pentru a putea evalua dacă a fost acordat un ajutor de stat în cazul tranzacției în speță, deoarece vânzarea nu s-a efectuat în 2001, ci în 2007. Întrucât acordul de opțiune din 2001 a conferit întreprinderii Asker Brygge, pentru o perioadă de 10 ani, dreptul de a cumpăra proprietatea, aceasta a rămas, între timp, în posesia municipalității, atât timp cât Asker Brygge nu s-a prevalat de opțiune. Astfel, momentul relevant pentru evaluarea de către autoritate a ajutorului de stat, este acela în care proprietatea a fost vândută și transferată către un nou proprietar, în 2007.

În continuare, autoritatea va realiza, așadar, o comparație între prețul de 8 727 462 NOK achitat de Asker Brygge la momentul efectuării vânzării, în 2007, cu valoarea de piață a proprietății.

În conformitate cu Orientările autorității privind ajutoarele de stat în domeniul vânzării de terenuri, o vânzare de terenuri și clădiri ca urmare a unei proceduri deschise și necondiționate de cerere de oferte, care a făcut obiectul unei publicități suficiente, procedură comparabilă cu o licitație în cadrul căreia se acceptă cea mai bună sau unica ofertă, se realizează, prin definiție, la valoarea de piață și, în consecință, nu conține ajutor de stat. Alternativ, pentru a exclude existența ajutorului atunci când o vânzare de teren are loc fără o procedură de licitație necondiționată, este necesar să se efectueze o evaluare independentă de către unul sau mai mulți evaluatori de active independenți, înainte de negocierea vânzării, în vederea stabilirii valorii de piață pe baza unor indicatori de piață și standarde de evaluare general acceptate. Evaluatorul trebuie să își desfășoare activitatea în mod independent, adică autoritățile publice nu trebuie să poată emite instrucțiuni cu privire la rezultatul evaluării. În cazul de față, municipalitatea din Asker nu a organizat o procedură de licitație necondiționată și nici nu a contractat un expert independent în vedere efectuării evaluării înainte de a încheia acordului. Astfel, existența ajutorului de stat nu poate fi exclusă în mod automat.

În notificare, autoritățile norvegiene au prezentat 3 evaluări ale valorii proprietății în cauză. Niciuna dintre evaluările respective nu a fost realizată înaintea încheierii acordului de opțiune din 2001, ci au stabilit ulterior valoarea proprietății.

Primul raport, din 30 iunie 2006, a fost realizat de evaluatorii de proprietate autorizați din cadrul Verditakst AS, Takst Senteret and Agdestein (7). Potrivit acestui raport, valoarea terenului în 2001, când s-a încheiat acordul de opțiune, era estimată la 9,6 milioane de NOK, cu o variație posibilă de +/– 15 %. Totuși, aceasta pare a fi o estimare aproximativă. Evaluatorii au luat în considerare, pur și simplu, valoarea proprietății pe baza utilizării permise (în principal, în scopul operării unui port de agrement) în conformitate cu regimul de reglementare existent în momentul evaluării (care era același cu cel din 2001) și valoarea în cazul unei utilizări alternative combinate ca port de agrement, locuințe și activități industriale și au apreciat valoarea respectivei proprietăți ca medie a celor două alternative (8). Cu toate acestea, astfel cum s-a explicat anterior, pentru evaluarea ajutorului de stat, relevantă este valoarea terenului în 2007, când proprietatea a fost vândută și transferată noului proprietar.

7

8

Autoritățile norvegiene au anexat la notificare două evaluări suplimentare ale valorii, efectuate de TJB Eiendomstaksering – Ek & Mosveen AS – Bjørn Aarvik pentru municipalitate. În primul raport din 18 ianuarie 2008 (9), valoarea de piață a terenului în 2007 a fost estimată la 26 de milioane NOK. Întrucât contractul dintre municipalitate și Asker Brygge a fost încheiat în 2001, acest preț a fost redus la valorile din 2001. Suma de 26 de milioane NOK din 2007, redusă prin aplicarea unei rate de 5,5 % pe o perioadă de 7,5 ani, corespundea unei valori de 17 milioane NOK din 2001.

9

În cel de-al doilea raport, din 16 iunie 2008 (10), TJB Eiendomstaksering – Ek & Mosveen AS – Bjørn Aarvik estima valoarea de piață a terenului în 2007 la 12 milioane NOK. Suma de 12 milioane NOK din 2007, redusă prin aplicarea aceleiași rate ca anterior (respectiv 5,5 % pe o perioadă de 7,5 ani) corespundea valorii de 8 milioane NOK din 2001. Astfel, diferența dintre cele două rapoarte este de 9 milioane NOK pentru valoarea proprietății în 2001 și de 14 milioane NOK pentru valoarea proprietății în 2007.

10

Autoritățile norvegiene au explicat că această diferență se bazează, în principal, pe reducerea estimată a valorii reprezentată de o obligație suplimentare a Asker Brygge în ceea ce privește utilizarea unei părți a proprietății de către Slependen Båtforening AS (11). Acordul de opțiune din 2001 include o clauză care stabilește că o parte din proprietate este închiriată către Slependen Båtforening ca port de agrement pentru ambarcațiuni de mici dimensiuni și că Asker Brygge va trebui să compenseze dreptul în legătură cu portul de agrement sau să ofere o compensație municipalității din Asker în cazul începerii dezvoltării înainte de expirarea contractului de închiriere. Contractul de închiriere a expirat în iunie 2009. De asemenea, clauza 3 din acordul de opțiune prevede că Asker Brygge și municipalitatea din Asker vor ajunge la o soluție satisfăcătoare cu privire la nevoile întreprinderii Slependen Båtforening în sfera activității la momentul acordului.

11

Atunci când a fost încheiat acordul de opțiune din 2001, Slependen Båtforening plătea o chirie anuală de 19 500 NOK municipalității din Asker (12). Deși la momentul încheierii acordului de opțiune era dificil de precizat care va fi consecința economică exactă a obligației pentru Asker Brygge, la 1 iunie 2006 Asker Brygge a semnat cu Slependen Båtforening un contract care stipula că Slependen Båtforening urma să plătească 850 000 NOK (conform clauzei 2.4 din contract) (13). Potrivit explicațiilor prezentate de autoritățile norvegiene, evaluarea valorii din ianuarie 2008 s-a bazat pe o interpretare eronată a unui contract dintre Asker Brygge și Slependen Båtforening, acesta nereflectând dreptul întreprinderii Slependen Båtforening de a plăti numai 850 000 NOK pentru terenul respectiv. Evaluatorii de active au interpretat clauza din acordul de opțiune în așa fel încât Slependen Båtforening avea dreptul să închirieze sau să cumpere locuri pentru bărci la prețul de piață, după expirarea contractului de închiriere. Cu toate acestea, autoritățile norvegiene sunt de părere că suma de 850 000 NOK care reprezintă îndeplinirea obligației față de Slependen Båtforening, trebuia luată în considerare atunci când s-a evaluat valoarea de piață a proprietății în 2001 și în 2007. Astfel, municipalitatea din Asker a recomandat firmei TJB Eiendomstaksering – Ek & Mosveen AS – Bjørn Aarvik să utilizeze valoarea de 850 000 NOK ca bază pentru estimarea valorii celor 65 de locuri pentru ambarcațiuni deținute de Slependen Båtforenings în evaluarea din 16 iunie 2008. Autoritatea consideră că această sumă este relevantă pentru evaluarea valorii proprietății în 2007, deoarece acestea erau informații cunoscute la momentul respectiv.

12

13

În plus, evaluarea din iunie 2008 a luat în considerare riscurile în ceea ce privește poluarea solului, astfel cum a arătat municipalitatea (14). În fine, evaluarea din iunie 2008 nu mai includea aspectul legat de depozitarea bărcilor sub autostradă (E18), astfel cum a arătat municipalitatea (15).

14

15

Asker Brygge a contestat validitatea evaluărilor. Principala sa obiecție este că evaluările includ posibilitatea de dragare a țărmului pentru a crea spații suplimentare pentru ambarcațiuni și pentru amenajare a spații de depozitare pentru acestea pe suprafața de teren. În opinia Asker Brygge, în 2001 nu putea fi prevăzută nicio dezvoltare a proprietății, iar administrația drumurilor publice interzisese continuarea dragărilor în zonă (16).

16

Autoritatea menționează că Asker Brygge nu a prezentat nicio documentație care să demonstreze că evaluarea din iunie 2008 s-a întemeiat pe premise eronate. De asemenea, Autoritatea menționează că municipalitatea nu a contestat validitatea evaluării din iunie 2008, pe care o consideră destul de exactă (17). Dimpotrivă, în observațiile prezentate autorității, municipalitatea invocă partea din evaluare în care se analizează dragarea (în legătură cu evaluarea poluării solului) și nu exprimă nicio observație cu privire la faptul că dragarea nu va fi deloc posibilă. Astfel, autoritatea nu consideră că documentația care i-a fost prezentată justifică punerea sub semnul întrebării a premiselor pe care s-a întemeiat evaluarea din iunie 2008.

17

Cele două rapoarte realizate de către TBJ Eiendomstaksering – Ek & Mosveen AS – Bjørn Aarvik au stabilit prețul terenului în 2007. În primul raport, întocmit în ianuarie 2008, valoarea terenului a fost estimată la 26 de milioane NOK, cu mult peste prețul de 8,7 milioane NOK plătit de Asker Brygge AS. Cea mai recentă evaluare a valorii (și la cel mai scăzut nivel), prezentată în al doilea raport din 16 iunie 2008 (18), indica o valoare de piață a terenului în 2007 de 12 milioane NOK, adică mai mare cu 3 272 538 NOK decât prețul achitat. Spre deosebire de primul raport, potrivit informațiilor furnizate de municipalitatea din Asker, acest al doilea raport se bazează pe informații mai exacte cunoscute în 2007, la momentul finalizării vânzării.

18

Asker Brygge a susținut că, în măsura în care valoarea din 2007 este relevantă, autoritatea trebuie să ia în considerare și să deducă valoarea adăugată rezultată din lucrările realizate de către Asker Brygge în perioada 2001-2007. Lucrările au constat în activitatea de cercetare desfășurată de Asker Brygge asupra proprietății (19).

19

Autoritatea consideră că nu există un temei pentru deducerea din valoare a lucrărilor realizate de Asker Brygge în perioada 2001-2007. În acest sens, Autoritatea menționează că evaluările din 2008 ale valorii se bazează pe statutul legal al proprietății, astfel cum se prezenta în 2001 și în 2007. Reglementările privind destinația proprietății erau neschimbate din 1998, potrivit evaluării din iunie 2008 a valorii (20). Astfel, s-a considerat că utilizarea preconizată a proprietății este aceea de port de agrement și spațiu de depozitare pentru ambarcațiuni, în 2001 și în 2007 (21). Autoritatea nu consideră că această evaluare a fost influențată de cercetările realizate de Asker Brygge. În plus, evaluarea din iunie 2008 menționează riscul poluării solului, dar și că acest aspect nu a fost examinat mai aprofundat de către evaluatori (22). Astfel, se pare că cercetările realizate de Asker Brygge nu au fost, în mod justificat, luate în considerare de către evaluatori atunci când au stabilit valoarea parcelei de teren.

20

21

22

Astfel cum s-a menționat anterior, evaluarea din iunie 2008 s-a bazat pe utilizarea zonei ca port de agrement, în conformitate cu reglementările existente. Totuși, se pare că încă din 2001 Asker Brygge a considerat că există un potențial de dezvoltare a proprietății. Un asemenea potențial ar corespunde, în mod normal, unei valori adăugate. Astfel, în scrisoarea din 11 aprilie 2008 trimisă evaluatorilor, municipalitatea a subliniat că aceștia trebuie să ia în considerare dacă trebuie evaluată sau nu posibilitatea adaptării reglementărilor (probabil în sensul unei utilizări mai profitabile). Evaluatorii au refuzat însă să țină seama de posibilitatea adaptării reglementărilor, considerând acest aspect ca fiind de natură speculativă. Evaluatorii au adăugat că valoarea ar fi foarte diferită, respectiv (și anume considerabil mai mare) dacă evaluarea ar trebui să se bazeze pe posibilitatea construirii de locuințe și desfășurării de activități industriale pe proprietate (23).

23

Autoritatea are unele îndoieli cu privire la faptul că un investitor privat ar fi ținut seama de probabilitatea ca proprietatea să aibă o destinație diferită și mai profitabilă de utilizare în viitor și că aceste posibilități ar fi condus la o valoare de piață mai ridicată, respectiv (considerabil) mai mare decât cea evaluată în iunie 2008. Autoritatea a luat totuși notă de incertitudinile speciale în ceea ce privește utilizarea viitoare a proprietății în cauză, inter alia poluarea și cerințele de reglementare legate de autostrada din apropierea proprietății. Astfel, evaluarea din iunie 2008, în care nu s-a ținut seama de potențialul de dezvoltare al proprietății sub altă formă decât cea existentă, este moderată, însă, în opinia autorității, pare exactă atunci când se ține seama de caracteristicile particulare ale proprietății supuse evaluării.

inter alia

Din aceste motive, autoritatea concluzionează că vânzarea terenului gbnr. 32/17 în 2007 la prețul de 8 727 462 NOK s-a efectuat la o valoare situată sub prețul pieței de 12 milioane NOK, astfel cum a fost stabilit în evaluarea realizată în iunie 2008 de un expert independent și prezentată de autoritățile norvegiene.

1.1.4   Concluzie privind principiul investitorului în economia de piață

Concluzie privind principiul investitorului în economia de piață

Din motivele prezentate mai sus, autoritatea consideră că prețul convenit în acordul de opțiune nu a fost unul corespunzător prețului de piață pentru un astfel de acord, care ar trebui să reflecte valoarea proprietății de la momentul încheierii acordului, combinată cu valoarea opțiunii și a avantajelor speciale acordate cumpărătorului. În plus, autoritatea constată că prețul efectiv convenit în contractul de vânzare-cumpărare nu a fost unul corespunzător prețului de piață al proprietății de la momentul încheierii contractului de vânzare-cumpărare. Prin urmare, autoritatea concluzionează că vânzarea parcelei de teren în cauză, gbnr. 32/17, către Asker Brygge AS la prețul de vânzare de 8 727 462 NOK nu s-a efectuat în conformitate cu principiul investitorului în economia de piață.

1.2   Resursele statului

Resursele statului

Pentru a fi considerată ajutor de stat, măsura trebuie să fie acordată de către stat sau din resurse de stat. Conceptul de stat nu se referă numai la guvernul central, ci cuprinde toate nivelurile administrației publice (inclusiv municipalitățile), precum și întreprinderile publice.

Având în vedere că municipalitatea a vândut terenul sub prețul de piață, aceasta a renunțat un anumit venit. În aceste circumstanțe, Asker Brygge ar fi trebuit să plătească mai mult pentru teren, prin urmare există un transfer de resurse de la municipalitate.

Din aceste motive, autoritatea consideră că, întrucât vânzarea nu a avut loc în conformitate cu condițiile economiei de piață, aceasta implică resurse de stat, în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

1.3   Favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor mărfuri

Favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor mărfuri

În primul rând, măsura trebuie să confere întreprinderii Asker Brygge avantaje care o scutesc de obligațiile care, în mod normal, sunt suportate din bugetul propriu. Întrucât tranzacția s-a efectuat în condiții favorabile, în sensul că Asker Brygge ar fi trebuit să plătească un preț mai mare pentru proprietate dacă vânzarea s-ar fi realizat în conformitate cu principiul investitorului în economia de piață, precum și dobânzi la împrumut dacă ar fi împrumutat aceeași sumă de la o bancă, întreprinderea a beneficiat de un avantaj în înțelesul normelor privind ajutoarele de stat.

În scrisoarea din 11 mai 2009 (24), municipalitatea a explicat modul în care a calculat nivelul final al ajutorului, estimat la 5,3 milioane NOK la punctul 5 din formularul de notificare transmis Autorității (25). Estimarea se bazează pe diferența dintre evaluarea valorii din iunie 2008 (26) (care a stabilit valoarea terenului în 2007, când a fost încheiat contractul de vânzare-cumpărare) și valoarea vânzării, diferență care este de aproximativ 3,3 milioane NOK. De asemenea, municipalitatea a adăugat avantajul economic al amânării plății tranșei rămase de 70 % din prețul de vânzare. Municipalitatea a aplicat, în calculele efectuate, o rată a dobânzii de 7 % la suma de 6 milioane NOK, pe o perioadă de 4 ani și 9 luni, constatând că avantajul maxim conferit prin creditul preferențial este de 2 milioane NOK.

24

25

26

În al doilea rând, măsura trebuie să fie selectivă, prin faptul că favorizează „anumite întreprinderi sau producția anumitor mărfuri”. Există un singur beneficiar posibil al măsurii supuse evaluării, și anume Asker Brygge. Astfel, măsura este selectivă.

anumite întreprinderi sau producția anumitor mărfuri

1.4   Denaturarea concurenței și impactul asupra schimburilor comerciale dintre părțile contractante

Denaturarea concurenței și impactul asupra schimburilor comerciale dintre părțile contractante

Ajutorul trebuie să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale între părțile contractante ale Acordului privind SEE.

O măsură de sprijin acordată de către stat ar consolida poziția întreprinderii Asker Brygge față de celelalte întreprinderi concurente care își desfășoară activitatea în aceleași domenii ale afacerilor imobiliare și dezvoltării proprietăților. Orice acordare de ajutor întărește poziția beneficiarului comparativ cu cea a concurenților săi și, în consecință, denaturează concurența, în sensul articolului 61alineatul (1) din Acordul privind SEE. În măsura în care întreprinderea își desfășoară activitatea în care se desfășoară schimburi comerciale în cadrul SEE, sunt îndeplinite condițiile articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, pentru ca măsura să constituie ajutor de stat. Activitatea de dezvoltare imobiliară este, atât în principiu, cât și în practică, deschisă comerțului în cadrul SEE. Astfel, Autoritatea concluzionează că ajutorul amenință să denatureze concurența și să afecteze comerțul, în încălcarea articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

1.5   Concluzie

Concluzie

Având în vedere considerentele de mai sus, autoritatea constată că tranzacția aferentă vânzării lotului de teren gbnr 32/17 întreprinderii Asker Brygge, astfel cum se specifică în acordul de opțiune semnat în 2001, precum și în contractele ulterioare, implică acordarea unui ajutor de stat.

2.   CERINȚE PROCEDURALE

Autoritățile norvegiene au transmis o notificare privind vânzarea la 13 februarie 2009 (documentul nr. 508884). Cu toate acestea, autoritățile norvegiene au semnat acordul de opțiune care stabilește condițiile de cumpărare a parcelei de teren în 2001 și au realizat vânzarea la 21 martie 2007, când a fost încheiat contractul de vânzare-cumpărare. Astfel, vânzarea a fost efectuată înainte ca autoritatea să fi adoptat o decizie finală privind validitatea acesteia. Prin urmare, autoritatea concluzionează că autoritățile norvegiene nu și-au respectat obligațiile prevăzute la articolul 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3.

3.   COMPATIBILITATEA AJUTORULUI DE STAT

Măsurile de sprijin care intră sub incidența articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE sunt, în general, incompatibile cu funcționarea Acordului privind SEE, în afara cazului în care îndeplinesc condițiile pentru o derogare în temeiul articolului 61 alineatul (2) sau (3) din Acordul privind SEE.

Derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (2) nu este aplicabilă ajutorului de stat în cauză, care nu este conceput pentru îndeplinirea unuia dintre scopurile menționate în această prevedere. Nici articolul 61 alineatul (3) litera (a) sau articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE nu se aplică în cazul de față. În plus, zona în care este situată proprietatea nu poate beneficia de niciun ajutor regional în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

Prin urmare, Autoritatea constată că tranzacția supusă evaluării nu poate fi justificată în temeiul prevederilor Acordului privind SEE referitoare la ajutoarele de stat.

4.   RECUPERAREA

În conformitate cu dispozițiile articolului 14 din partea a II-a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, în cazul ajutoarelor ilegale, dacă se constată că sunt incompatibile, Autoritatea ordonă, de regulă, ca statul AELS în cauză să recupereze ajutorul de la beneficiar.

Autoritatea este de părere că, în cazul de față, niciunul dintre principiile generale nu împiedică restituirea. Potrivit jurisprudenței consacrate, anularea unui ajutor ilegal prin intermediul recuperării reprezintă consecința logică a constatării ilegalității ajutorului. În consecință, recuperarea unui ajutor de stat acordat în mod ilegal, în scopul restabilirii situației existente anterior, nu poate, în principiu, să fie privită ca fiind disproporționată în raport cu obiectivele Acordului privind SEE în materie de ajutoare de stat. Prin restituirea ajutorului, beneficiarul pierde avantajul de care a beneficiat în raport cu concurenții săi de pe piață, iar situația anterioară plății ajutorului este restabilită (27). Acest rol al rambursării înseamnă, de asemenea, că de regulă, în afara unor circumstanțe excepționale, autoritatea nu își depășește puterea discreționară de care dispune (și care este recunoscută de jurisprudența Curții) dacă solicită statului AELS în cauză să recupereze sumele acordate cu titlu de ajutoare ilegale, întrucât nu face decât să restabilească situația anterioară (28). În plus, ținând seama de caracterul obligatoriu al controlului exercitat de către autoritate asupra ajutoarelor de stat în temeiul Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, întreprinderile care beneficiază de un ajutor nu pot să aibă, în principiu, o așteptare legitimă că ajutorul este legal decât dacă acesta a fost acordat cu respectarea procedurii stabilite de prevederile acestui Protocol (29). În cazul de față, nu există nicio circumstanță excepțională vizibilă care să fi condus la așteptări legitime din partea beneficiarului ajutorului.

27

28

29

Recuperarea sumelor acordate în mod necuvenit reprezentând ajutor de stat trebuie să includă dobânzile compuse, în conformitate cu dispozițiile articolului 14 alineatul (2) din partea a II-a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție și ale articolelor 9 și 11 din Decizia 195/04/COL a Autorității din 14 iulie 2004.

5.   CONCLUZIE

Autoritatea concluzionează că autoritățile norvegiene au pus în aplicare, în mod ilegal, măsura de ajutor în cauză, încălcând prevederile articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3.

Condițiile de vânzare a proprietății de la Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17, către întreprinderea Asker Brygge AS, constituie ajutor de stat care, din motivele prezentate anterior, nu este compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE și care trebuie recuperat, de la data la care s-a semnat contractul de vânzare-cumpărare, respectiv 21 martie 2007.

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Vânzarea parcelei de teren de la Nesøyveien 8, gnr. 32 bnr. 17, efectuată de către municipalitatea din Asker către întreprinderea Asker Brygge AS, constituie ajutor de stat incompatibil cu funcționarea Acordului privind SEE, în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

Articolul 2

Autoritățile norvegiene iau toate măsurile necesare pentru a recupera de la Asker Brygge AS ajutorul menționat la articolul 1, pus la dispoziția beneficiarului în mod ilegal.

Articolul 3

Recuperarea se efectuează fără întârziere și în conformitate cu procedurile prevăzute de legislația națională, cu condiția ca acestea să permită executarea imediată și efectivă a deciziei. Ajutorul care trebuie recuperat include dobânda și dobânda compusă de la data la care a fost pus la dispoziția întreprinderii Asker Brygge AS până la data recuperării. Dobânda se calculează în conformitate cu articolul 9 din Decizia nr. 195/04/COL a Autorității AELS de Supraveghere.

Articolul 4

Până la 13 septembrie 2011, Norvegia comunică autorității suma totală (suma principală și dobânzile de recuperare) care trebuie recuperată de la beneficiar, precum și măsurile planificate sau adoptate pentru recuperarea ajutorului de stat.

Până la 13 noiembrie 2011, Norvegia trebuie să pună în aplicare decizia autorității și să recupereze integral ajutorul de stat.

Articolul 5

Prezenta decizie se adresează Regatului Norvegiei.

Articolul 6

Numai versiunea în limba engleză a prezentei decizii este autentică.

Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2011.

Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

Oda Helen SLETNES

Președinte

Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

Membru al Colegiului

---

(1)  Disponibilă la adresa: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf

1

(2)  Publicate în JO C184 din 8.7.2010, p. 20 și Suplimentul SEE nr. 35 din 8.7.2010.

2

(3)  A se vedea JO C 184, 8.7.2010 și Suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene nr. 35, 8.7.2010.

3

Suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(4)  Documentul nr. 518079, anexa 1.

4

(5)  În secțiunea 1.1.2 de mai jos se va evalua dacă aceasta corespunde prețului pieței.

5

(6)  În conformitate cu clauza 3 din contractul de vânzare-cumpărare, plata va fi efectuată înaintea începerii oricărei activități de construire și, în orice caz, până la 31.12.2011, a se vedea evenimentul nr. 508884, anexa 1.

6

(7)  Documentul nr. 508884, anexa 9 la notificare.

7

(8)  Documentul nr. 508884, anexa 9 la notificare, evaluarea, la pagina 15.

8

(9)  Documentul nr. 508884, anexa 5 la notificare.

9

(10)  Documentul nr. 508884, anexa 3 la notificare.

10

(11)  Documentul nr. 518079, scrisoarea municipalității către autoritate din 11.5.2009, paginile 2–3.

11

(12)  Această sumă a fost stabilită pe baza unui acord semnat în 1999 între municipalitatea din Asker și întreprinderea Slependen Båtforening. Anexa 8 la scrisoarea din 11.5.2009, documentul nr. 518079.

12

(13)  Contractul este evaluat de firma de avocatură Hjort, a se vedea documentul nr. 508884, anexa 7.

13

(14)  Documentul nr. 508884, a se vedea anexa 3 la notificare, evaluarea, la pagina 5, precum și scrisoarea municipalității către evaluator din 5.5.2008, anexa 8 la notificare, precum și observațiile municipalității din scrisoarea acesteia către autoritate, din 29.1.2010 la paginile 3-4, documentul nr. 544706.

14

(15)  Documentul nr. 508884, a se vedea anexa 3 la notificare, evaluarea, la paginile 4 și 7, precum și scrisoarea municipalității către evaluator, din 5.5.2008, anexa 8 la notificare și observațiile municipalității din scrisoarea acesteia către autoritate, din 29.1.2010 la pagina 4 (punctul 3.3, ultimul paragraf), documentul nr. 544706.

15

(16)  Documentul nr. 545173, observațiile întreprinderii Asker Brygge, punctul 4.

16

(17)  Documentul nr. 544706, a se vedea paginile 3-4, și documentul nr. 518079, scrisoarea municipalității către autoritate, în care utilizează evaluarea ca bază pentru explicarea modului în care s-a calculat suma ajutorului posibil acordat, astfel cum se menționează în notificarea transmisă autorității.

17

(18)  Anexa 3 la notificare.

18

(19)  Documentul nr. 545173, punctul 3.

19

(20)  A se vedea documentul nr. 508884, anexa 3.

20

(21)  A se vedea documentul nr. 508884, anexa 3 la evaluarea valorii, la paginile 6–7.

21

(22)  A se vedea documentul nr. 508884, anexa 3 la evaluarea valorii, la pagina 5.

22

(23)  A se vedea documentul nr. 508884, anexa 8, scrisoarea municipalității, la pagina 2, precum și scrisoarea (nedatată) a evaluatorilor, la pagina 1.

23

(24)  Documentul nr. 518079, la paginile 1–2.

24

(25)  Documentul nr. 508884, anexa 1 la formularul de notificare, punctul 5.

25

(26)  Dintre aceste trei evaluări, evaluarea din iunie 2008 care estima valoarea de piață a terenului în 2007 la 12 milioane NOK reflectă cel mai bine, în opinia autorității, valoarea de piață a proprietății în 2007.

26

(27)  Cauza C-350/93 Comisia/Italia, Rec., 1995, p. I-699, punctul 22.

27

(28)  Cauza C-75/97 Belgia/Comisia, rec., 1999, p. I-3671, punctul 66 și cauza C-310/99 Italia/Comisia, Rec., 2002, p. I-2289, punctul 99.

28

(29)  Cauza C-169/95 Spania/Comisia, Rec., 1997, p. I-135, punctul 51.

29

---