# Úřední věstník L 353/2012

| | ISSN 1977-0626
  doi:10.3000/19770626.L_2012.353.ces |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | L 353 |
| | |
| České vydání | Právní předpisy | Svazek 5521. prosince 2012 |

ISSN 1977-0626

doi:10.3000/19770626.L_2012.353.ces

Úřední věstník

Evropské unie

L 353

České vydání

Právní předpisy

Svazek 5521. prosince 2012

---

| Obsah | | II   Nelegislativní akty | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | | NAŘÍZENÍ |
| | * | Nařízení Komise (EU) č. 1229/2012 ze dne 10. prosince 2012, kterým se mění přílohy IV a XII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (
  1
  ) | 1 |
| | * | Nařízení Komise (EU) č. 1230/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009, pokud jde o požadavky pro schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel týkající se jejich hmotností a rozměrů, a mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (
  1
  ) | 31 |
| | | SMĚRNICE |
| | * | Směrnice Komise 2012/46/EU ze dne 6. prosince 2012, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (
  1
  ) | 80 |

Obsah

II   Nelegislativní akty

Strana

NAŘÍZENÍ

*

Nařízení Komise (EU) č. 1229/2012 ze dne 10. prosince 2012, kterým se mění přílohy IV a XII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (
  1
  )

1

1

*

Nařízení Komise (EU) č. 1230/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009, pokud jde o požadavky pro schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel týkající se jejich hmotností a rozměrů, a mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (
  1
  )

1

31

SMĚRNICE

*

Směrnice Komise 2012/46/EU ze dne 6. prosince 2012, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (
  1
  )

1

80

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text s významem pro EHP |

---

(1)   Text s významem pro EHP

1

| CS | Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.
  Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
| --- | --- |

CS

Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.

Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička.

---

II Nelegislativní akty

NAŘÍZENÍ

| 21.12.2012 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 353/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2012

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 353/1

---

NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1229/2012

ze dne 10. prosince 2012,

kterým se mění přílohy IV a XII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice)

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních součástí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcovou směrnici) (1), a zejména čl. 39 odst. 2 a 3 uvedené směrnice,

vzhledem k těmto důvodům:

| (1) | Směrnice 2007/46/ES stanoví harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro všechna nová vozidla. Zejména zahrnuje právní předpisy stanovující technické požadavky, které musí motorová vozidla splňovat, aby jim mohlo být uděleno ES schválení typu vozidla. |
| --- | --- |

(1)

Směrnice 2007/46/ES stanoví harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro všechna nová vozidla. Zejména zahrnuje právní předpisy stanovující technické požadavky, které musí motorová vozidla splňovat, aby jim mohlo být uděleno ES schválení typu vozidla.

| (2) | Část 1 přílohy IV směrnice 2007/46/ES obsahuje seznam právních předpisů pro ES schválení typu vozidel vyráběných v neomezených sériích. Směrnice 2007/46/ES byla několikrát pozměněna a zmíněný seznam byl odpovídajícím způsobem aktualizován. |
| --- | --- |

(2)

Část 1 přílohy IV směrnice 2007/46/ES obsahuje seznam právních předpisů pro ES schválení typu vozidel vyráběných v neomezených sériích. Směrnice 2007/46/ES byla několikrát pozměněna a zmíněný seznam byl odpovídajícím způsobem aktualizován.

| (3) | Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 ze dne 13. července 2009 o požadavcích pro schvalování typu motorových vozidel, jejich přípojných vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla z hlediska obecné bezpečnosti (2) zrušuje řadu směrnic. Zrušené směrnice byly nahrazeny odpovídajícími předpisy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) a nařízeními Komise. Tyto změny by se měly odrazit v příloze IV směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

(3)

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 ze dne 13. července 2009 o požadavcích pro schvalování typu motorových vozidel, jejich přípojných vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla z hlediska obecné bezpečnosti (2) zrušuje řadu směrnic. Zrušené směrnice byly nahrazeny odpovídajícími předpisy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) a nařízeními Komise. Tyto změny by se měly odrazit v příloze IV směrnice 2007/46/ES.

| (4) | Je nezbytné přizpůsobit požadavky na ES schválení typu malých sérií, aby se zajistilo, že výrobci, kteří vyrábějí vozidla v malých sériích, budou mít i nadále přístup na vnitřní trh. Pro tyto účely je nezbytné přijmout zjednodušená opatření ke snížení nákladů, jež vyžaduje proces schvalování typu; zároveň je třeba zajistit vysokou úroveň bezpečnosti silničního provozu a ochranu životního prostředí. |
| --- | --- |

(4)

Je nezbytné přizpůsobit požadavky na ES schválení typu malých sérií, aby se zajistilo, že výrobci, kteří vyrábějí vozidla v malých sériích, budou mít i nadále přístup na vnitřní trh. Pro tyto účely je nezbytné přijmout zjednodušená opatření ke snížení nákladů, jež vyžaduje proces schvalování typu; zároveň je třeba zajistit vysokou úroveň bezpečnosti silničního provozu a ochranu životního prostředí.

| (5) | Vzhledem k tomu, že vozidla kategorie N1 mají podobné konstrukční vlastnosti jako vozidla kategorie M1, je rovněž vhodné stanovit harmonizované technické požadavky pro vozidla kategorie N1, aby tato vozidla vyráběná v malých sériích měla přístup na vnitřní trh. |
| --- | --- |

(5)

Vzhledem k tomu, že vozidla kategorie N1 mají podobné konstrukční vlastnosti jako vozidla kategorie M1, je rovněž vhodné stanovit harmonizované technické požadavky pro vozidla kategorie N1, aby tato vozidla vyráběná v malých sériích měla přístup na vnitřní trh.

| (6) | Je nezbytné, aby se požadavky stanovené v dodatku 1 k příloze IV směrnice 2007/46/ES vztahovaly na všechna nová vozidla. Měla by však být poskytnuta dostatečná doba na to, aby výrobci mohli přizpůsobit svá vozidla novým požadavkům. |
| --- | --- |

(6)

Je nezbytné, aby se požadavky stanovené v dodatku 1 k příloze IV směrnice 2007/46/ES vztahovaly na všechna nová vozidla. Měla by však být poskytnuta dostatečná doba na to, aby výrobci mohli přizpůsobit svá vozidla novým požadavkům.

| (7) | Část A oddíly 1 a 2 přílohy XII směrnice 2007/46/ES zahrnují početní omezení pro účely ES schválení typu malých sérií. Je vhodné, aby se při rozšíření ES schválení typu malých sérií na vozidla kategorie N1 zavedla početní omezení pro vozidla této kategorie. Vzhledem k účelu ES schválení typu, a sice podporovat přístup na vnitřní trh, by také měl být na nezbytné minimum omezen počet vozidel kategorie N1, která mohou využívat vnitrostátní schválení typu podle článku 23 směrnice 2007/46/ES. Proto by mělo být také stanoveno množství těchto vozidel. |
| --- | --- |

(7)

Část A oddíly 1 a 2 přílohy XII směrnice 2007/46/ES zahrnují početní omezení pro účely ES schválení typu malých sérií. Je vhodné, aby se při rozšíření ES schválení typu malých sérií na vozidla kategorie N1 zavedla početní omezení pro vozidla této kategorie. Vzhledem k účelu ES schválení typu, a sice podporovat přístup na vnitřní trh, by také měl být na nezbytné minimum omezen počet vozidel kategorie N1, která mohou využívat vnitrostátní schválení typu podle článku 23 směrnice 2007/46/ES. Proto by mělo být také stanoveno množství těchto vozidel.

| (8) | Přílohy IV a XII směrnice 2007/46/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny. |
| --- | --- |

(8)

Přílohy IV a XII směrnice 2007/46/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

| (9) | Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru – motorová vozidla, |
| --- | --- |

(9)

Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru – motorová vozidla,

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Přílohy IV a XII směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.

Článek 2

ES schválení typu malých sérií udělené před 1. listopadem 2012 pozbývá platnosti dnem 31. října 2016. Vnitrostátní orgány považují prohlášení o shodě pro vozidla pro účely čl. 26 odst. 1 směrnice 2007/46/ES za neplatná, s výjimkou případů, kdy byla dotčená schválení typu aktualizována, aby vyhovovala požadavkům dodatku 1 k příloze IV směrnice 2007/46/ES.

Článek 3

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Bod 1 písm. b) přílohy se však použije v souladu s daty v něm stanovenými.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

V Bruselu dne 10. prosince 2012.

Za Komisi

José Manuel BARROSO

předseda

---

(1)  Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1.

1

(2)  Úř. věst. L 200, 31.7.2009, s. 1.

2

---

PŘÍLOHA

Směrnice 2007/46/ES se mění takto:

| 1) | Příloha IV se mění takto:






  a) | Část I se nahrazuje tímto:
  „ČÁST I

  Právní předpisy k ES schválení typu vozidla vyráběného v neomezených sériích


















  Bod | Předmět | Regulační akt | Použitelnost |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| 1 | Přípustné hladiny akustického tlaku | Směrnice 70/157/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 2 | Emise z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a 6) / přístup k informacím | Nařízení (ES) č. 715/2007 | X (1) | X (1) | | X (1) | X (1) | | | | | |
| 3 | Palivové nádrže / ochrana proti podjetí zezadu | Směrnice 70/221/EHS | X (2) | X (2) | X (2) | X (2) | X (2) | X (2) | X | X | X | X |
| 3A | Ochrana před nebezpečím požáru (nádrže na kapalná paliva) | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 34 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 3B | Zařízení na ochranu proti podjetí zezadu (RUPD) a jejich montáž; ochrana proti podjetí zezadu (RUP) | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 58 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 4 | Umístění zadní registrační tabulky | Směrnice 70/222/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 4A | Umístění a připevnění zadních registračních tabulek | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 1003/2010 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 5 | Ovládací síla řízení | Směrnice 70/311/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 5A | Mechanismus řízení | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 79 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 6 | Zámky a závěsy dveří | Směrnice 70/387/EHS | X | | | X | X | X | | | | |
| 6A | Přístup do vozidla a jeho ovladatelnost | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 130/2012 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 6B | Zámky dveří a součásti upevnění dveří | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 11 | X | | | X | | | | | | |
| 7 | Zvuková výstražná zařízení | Směrnice 70/388/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 7A | Zvuková výstražná zařízení a signály | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 28 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 8 | Zařízení pro nepřímý výhled | Směrnice 2003/97/ES | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 8A | Zařízení pro nepřímý výhled a jejich montáž | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 46 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 9 | Brzdová zařízení | Směrnice 71/320/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 9A | Brzdová zařízení vozidel a přípojných vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 13 | | X (3) | X (3) | X (3) | X (3) | X (3) | X (3) | X (3) | X (3) | X (3) |
| 9B | Brzdová zařízení osobních automobilů | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 13-H | X (4) | | | X (4) | | | | | | |
| 10 | Vysokofrekvenční rušení (elektromagnetická kompatibilita) | Směrnice 72/245/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 10A | Elektromagnetická kompatibilita | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 10 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 12 | Vnitřní vybavení | Směrnice 74/60/EHS | X | | | | | | | | | |
| 12A | Vnitřní vybavení | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 21 | X | | | | | | | | | |
| 13 | Zařízení bránící neoprávněnému použití vozidla | Směrnice 74/61/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 13A | Ochrana motorových vozidel proti neoprávněnému použití | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 18 | | X (5) | X (5) | | X (5) | X (5) | | | | |
| 13B | Ochrana motorových vozidel proti neoprávněnému použití | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 116 | X | | | X | | | | | | |
| 14 | Mechanismus řízení při nárazu | Směrnice 74/297/EHS | X | | | X | | | | | | |
| 14A | Ochrana řidiče před mechanismem řízení v případě nárazu | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 12 | X | | | X | | | | | | |
| 15 | Pevnost sedadel | Směrnice 74/408/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 15A | Sedadla, jejich ukotvení a opěrky hlavy | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 17 | X | X (6) | X (6) | X | X | X | | | | |
| 15B | Sedadla autobusů | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 80 | | X | X | | | | | | | |
| 16 | Vnější výčnělky | Směrnice 74/483/EHS | X | | | | | | | | | |
| 16A | Vnější výčnělky | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 26 | X | | | | | | | | | |
| 17 | Rychloměrné zařízení a zpětný chod | Směrnice 75/443/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 17A | Přístup do vozidla a jeho ovladatelnost | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 130/2012 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 17B | Rychloměrné zařízení včetně jeho montáže | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 39 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 18 | Povinné štítky | Směrnice 76/114/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 18A | Povinné štítky výrobce a identifikační číslo vozidla | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 19/2011 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 19 | Kotevní úchyty bezpečnostních pásů | Směrnice 76/115/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 19A | Kotevní úchyty bezpečnostních pásů, systémy kotevních úchytů Isofix a kotevní úchyty horního upínání Isofix | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 14 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 20 | Montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci | Směrnice 76/756/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 20A | Montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na vozidla | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 48 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 21 | Odrazky | Směrnice 76/757/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 21A | Odrazky motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 3 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 22 | Svítilny doplňkové, přední obrysové, zadní obrysové, brzdové, boční obrysové, denní | Směrnice 76/758/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 22A | Přední a zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, doplňkové obrysové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 7 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 22B | Denní svítilny motorových vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 87 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 22C | Boční obrysové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 91 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 23 | Směrové svítilny | Směrnice 76/759/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 23A | Směrové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 6 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 24 | Svítilny zadních registračních tabulek | Směrnice 76/760/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 24A | Osvětlení zadních registračních tabulek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 4 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 25 | Světlomety (včetně žárovek) | Směrnice 76/761/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 25A | Světlomety motorových vozidel typu ‚sealed-beam‘ (SB) vyzařující evropské asymetrické potkávací světlo nebo dálkové světlo nebo obojí | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 31 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 25B | Žárovky určené k použití ve schválených celcích svítilen/světlometů motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 37 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 25C | Světlomety motorových vozidel vybavené výbojkovými zdroji světla | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 98 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 25D | Výbojkové zdroje světla k užívání ve schválených výbojkových světlometech motorových vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 99 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 25E | Světlomety motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavené žárovkami a/nebo LED moduly | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 112 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 25F | Adaptivní přední osvětlovací systém (AFS) motorových vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 123 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 26 | Přední mlhové světlomety | Směrnice 76/762/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 26A | Přední mlhové světlomety motorových vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 19 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 27 | Odtahové úchyty | Směrnice 77/389/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 27A | Odtahové úchyty | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 1005/2010 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 28 | Zadní mlhové svítilny | Směrnice 77/538/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 28A | Zadní mlhové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 38 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 29 | Zpětné světlomety | Směrnice 77/539/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 29A | Zpětné světlomety motorových vozidel a jejich přípojných vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 23 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 30 | Parkovací svítilny | Směrnice 77/540/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 30A | Parkovací svítilny motorových vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 77 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 31 | Bezpečnostní pásy a zádržné systémy | Směrnice 77/541/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 31A | Bezpečnostní pásy, zádržné systémy, dětské zádržné systémy a dětské zádržné systémy Isofix | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 16 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 32 | Pole výhledu | Směrnice 77/649/EHS | X | | | | | | | | | |
| 32A | Pole výhledu směrem dopředu | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 125 | X | | | | | | | | | |
| 33 | Označení ovladačů, sdělovačů a indikátorů | Směrnice 78/316/EHS | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 33A | Umístění a označení ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 121 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 34 | Odmrazování/odmlžování | Směrnice 78/317/EHS | X | (7) | (7) | (7) | (7) | (7) | | | | |
| 34A | Systémy odmrazování a odmlžování čelního skla | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 672/2010 | X | (7) | (7) | (7) | (7) | (7) | | | | |
| 35 | Ostřikovače/stírače | Směrnice 78/318/EHS | X | (8) | (8) | (8) | (8) | (8) | | | | |
| 35A | Systémy stírání a ostřikování čelního skla | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 1008/2010 | X | (8) | (8) | (8) | (8) | (8) | | | | |
| 36 | Systémy vytápění | Směrnice 2001/56/ES | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 36A | Systémy vytápění | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 122 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 37 | Kryty kol | Směrnice 78/549/EHS | X | | | | | | | | | |
| 37A | Kryty kol | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 1009/2010 | X | | | | | | | | | |
| 38 | Opěrky hlavy | Směrnice 78/932/EHS | X | | | | | | | | | |
| 38A | Opěrky hlavy, bez ohledu na to, zda jsou součástí sedadla | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 25 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 40 | Výkon motoru | Směrnice 80/1269/EHS | X (9) | X (9) | X (9) | X (9) | X (9) | X (9) | | | | |
| 41 | Emise z těžkých nákladních vozidel (Euro IV a V) | Směrnice 2005/55/ES | X (10) | X (10) | X | X (10) | X (10) | X | | | | |
| 41A | Emise (Euro VI) z těžkých nákladních vozidel / přístup k informacím | Nařízení (ES) č. 595/2009 | X (11) | X (11) | X | X (11) | X (11) | X | | | | |
| 42 | Boční ochrana | Směrnice 89/297/EHS | | | | | X | X | | | X | X |
| 42A | Boční ochrana nákladních automobilů | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 73 | | | | | X | X | | | X | X |
| 43 | Systémy proti rozstřiku | Směrnice 91/226/EHS | | | | X | X | X | X | X | X | X |
| 43A | Systémy proti rozstřiku | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 109/2011 | | | | X | X | X | X | X | X | X |
| 44 | Hmotnosti a rozměry (osobní vozy) | Směrnice 92/21/EHS | X | | | | | | | | | |
| 44A | Hmotnosti a rozměry | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 1230/2012 | X | | | | | | | | | |
| 45 | Bezpečnostní zasklení | Směrnice 92/22/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 45A | Bezpečnostní zasklívací materiály a jejich montáž na vozidlech | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 43 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 46 | Pneumatiky | Směrnice 92/23/EHS | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 46A | Montáž pneumatik | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 458/2011 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 46B | Pneumatiky pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla (třída C1) | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 30 | X | | | X | | | X | X | | |
| 46C | Pneumatiky pro užitková vozidla a jejich přípojná vozidla (třídy C2 a C3) | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 54 | | X | X | X | X | X | | | X | X |
| 46D | Hluk odvalování pneumatik, přilnavost na mokrých površích a valivý odpor (třídy C1, C2 a C3) | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 117 | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 46E | Náhradní celek pro dočasné užití, pneumatiky schopné jízdy bez vzduchu v pneumatice / systém pro jízdu bez vzduchu v pneumatice a systém monitorování tlaku v pneumatikách | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 64 | X (12) | | | X (12) | | | | | | |
| 47 | Omezovače rychlosti | Směrnice 92/24/EHS | | X | X | | X | X | | | | |
| 47A | Omezení rychlosti vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 89 | | X | X | | X | X | | | | |
| 48 | Hmotnosti a rozměry (jiná vozidla než podle bodu 44) | Směrnice 97/27/ES | | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 48A | Hmotnosti a rozměry | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 1230/2012 | | X | X | X | X | X | X | X | X | X |
| 49 | Vnější výčnělky kabin | Směrnice 92/114/EHS | | | | X | X | X | | | | |
| 49A | Užitková vozidla s ohledem na vnější výčnělky před zadní stěnou kabiny | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 61 | | | | X | X | X | | | | |
| 50 | Spojovací zařízení | Směrnice 94/20/ES | X (13) | X (13) | X (13) | X (13) | X (13) | X (13) | X | X | X | X |
| 50A | Mechanické spojovací části jízdních souprav vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 55 | X (13) | X (13) | X (13) | X (13) | X (13) | X (13) | X | X | X | X |
| 50B | Zařízení pro spojení vozidel nakrátko (ZSVN); montáž schváleného typu ZSVN | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 102 | | | | | X (13) | X (13) | | | X (13) | X (13) |
| 51 | Hořlavost | Směrnice 95/28/ES | | | X | | | | | | | |
| 51A | Hořlavost materiálů užitých ve vnitřní výbavě některých kategorií motorových vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 118 | | | X | | | | | | | |
| 52 | Autobusy a autokary | Směrnice 2001/85/ES | | X | X | | | | | | | |
| 52A | Vozidla kategorií M2 a M3 | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 107 | | X | X | | | | | | | |
| 52B | Pevnost nástavby velkých osobních vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 66 | | X | X | | | | | | | |
| 53 | Čelní náraz | Směrnice 96/79/ES | X (14) | | | | | | | | | |
| 53A | Ochrana cestujících v případě čelního nárazu | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 94 | X (14) | | | | | | | | | |
| 54 | Boční náraz | Směrnice 96/27/ES | X (15) | | | X (15) | | | | | | |
| 54A | Ochrana cestujících v případě bočního nárazu | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 95 | X (15) | | | X (15) | | | | | | |
| 55 | (prázdný) | | | | | | | | | | | |
| 56 | Vozidla pro přepravu nebezpečných věcí | Směrnice 98/91/ES | | | | X (16) | X (16) | X (16) | X (16) | X (16) | X (16) | X (16) |
| 56A | Vozidla určená pro přepravu nebezpečných věcí | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 105 | | | | X (16) | X (16) | X (16) | X (16) | X (16) | X (16) | X (16) |
| 57 | Ochrana proti podjetí zepředu | Směrnice 2000/40/ES | | | | | X | X | | | | |
| 57A | Zařízení na ochranu proti podjetí zepředu (FUPD) a jejich montáž; ochrana proti podjetí zepředu (FUP) | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 93 | | | | | X | X | | | | |
| 58 | Ochrana chodců | Nařízení (ES) č. 78/2009 | X | | | X | | | | | | |
| 59 | Recyklovatelnost | Směrnice 2005/64/ES | X | | | X | | - | | | | |
| 60 | (prázdný) | | | | | | | | | | | |
| 61 | Klimatizační systémy | Směrnice 2006/40/ES | X | | | X (17) | | | | | | |
| 62 | Vodíkový systém | Nařízení (ES) č. 79/2009 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 63 | Obecná bezpečnost | Nařízení (ES) č. 661/2009 | X (18) | X (18) | X (18) | X (18) | X (18) | X (18) | X (18) | X (18) | X (18) | X (18) |
| 64 | Ukazatele rychlostních stupňů | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 65/2012 | X | | | | | | | | | |
| 65 | Vyspělý systém nouzového brzdění | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 347/2012 | | X | X | | X | X | | | | |
| 66 | Systém varování při vybočení z jízdního pruhu | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Nařízení (EU) č. 351/2012 | | X | X | | X | X | | | | |
| 67 | Zvláštní součásti pro zkapalněné ropné plyny (LPG) a jejich montáž na motorových vozidlech | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 67 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 68 | Poplašné systémy vozidel | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 97 | X | | | X | | | | | | |
| 69 | Elektrická bezpečnost | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 100 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| 70 | Zvláštní součásti pro stlačený zemní plyn a jejich montáž na motorových vozidlech | Nařízení (ES) č. 661/2009
  Předpis EHK OSN č. 110 | X | X | X | X | X | X | | | | |
| Vysvětlivky






  X | Příslušný regulační akt.

  Pozn.: Série změn předpisů EHK OSN, které se povinně uplatňují, jsou uvedeny v příloze IV nařízení (ES) č. 661/2009. Série změn přijatých následně jsou přijímány jako alternativa. |

1)

Příloha IV se mění takto:

a)

Část I se nahrazuje tímto:

„ČÁST I

Právní předpisy k ES schválení typu vozidla vyráběného v neomezených sériích

Bod

Předmět

Regulační akt

Použitelnost

M1

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

1

Přípustné hladiny akustického tlaku

Směrnice 70/157/EHS

X

X

X

X

X

X

2

Emise z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a 6) / přístup k informacím

Nařízení (ES) č. 715/2007

X (1)

X (1)

X (1)

X (1)

3

Palivové nádrže / ochrana proti podjetí zezadu

Směrnice 70/221/EHS

X (2)

X (2)

X (2)

X (2)

X (2)

X (2)

X

X

X

X

3A

Ochrana před nebezpečím požáru (nádrže na kapalná paliva)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 34

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

3B

Zařízení na ochranu proti podjetí zezadu (RUPD) a jejich montáž; ochrana proti podjetí zezadu (RUP)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 58

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

4

Umístění zadní registrační tabulky

Směrnice 70/222/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

4A

Umístění a připevnění zadních registračních tabulek

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1003/2010

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

5

Ovládací síla řízení

Směrnice 70/311/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

5A

Mechanismus řízení

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 79

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

6

Zámky a závěsy dveří

Směrnice 70/387/EHS

X

X

X

X

6A

Přístup do vozidla a jeho ovladatelnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 130/2012

X

X

X

X

X

X

6B

Zámky dveří a součásti upevnění dveří

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 11

X

X

7

Zvuková výstražná zařízení

Směrnice 70/388/EHS

X

X

X

X

X

X

7A

Zvuková výstražná zařízení a signály

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 28

X

X

X

X

X

X

8

Zařízení pro nepřímý výhled

Směrnice 2003/97/ES

X

X

X

X

X

X

8A

Zařízení pro nepřímý výhled a jejich montáž

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 46

X

X

X

X

X

X

9

Brzdová zařízení

Směrnice 71/320/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

9A

Brzdová zařízení vozidel a přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 13

X (3)

X (3)

X (3)

X (3)

X (3)

X (3)

X (3)

X (3)

X (3)

9B

Brzdová zařízení osobních automobilů

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 13-H

X (4)

X (4)

10

Vysokofrekvenční rušení (elektromagnetická kompatibilita)

Směrnice 72/245/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

10A

Elektromagnetická kompatibilita

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 10

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

12

Vnitřní vybavení

Směrnice 74/60/EHS

X

12A

Vnitřní vybavení

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 21

X

13

Zařízení bránící neoprávněnému použití vozidla

Směrnice 74/61/EHS

X

X

X

X

X

X

13A

Ochrana motorových vozidel proti neoprávněnému použití

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 18

X (5)

X (5)

X (5)

X (5)

13B

Ochrana motorových vozidel proti neoprávněnému použití

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 116

X

X

14

Mechanismus řízení při nárazu

Směrnice 74/297/EHS

X

X

14A

Ochrana řidiče před mechanismem řízení v případě nárazu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 12

X

X

15

Pevnost sedadel

Směrnice 74/408/EHS

X

X

X

X

X

X

15A

Sedadla, jejich ukotvení a opěrky hlavy

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 17

X

X (6)

X (6)

X

X

X

15B

Sedadla autobusů

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 80

X

X

16

Vnější výčnělky

Směrnice 74/483/EHS

X

16A

Vnější výčnělky

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 26

X

17

Rychloměrné zařízení a zpětný chod

Směrnice 75/443/EHS

X

X

X

X

X

X

17A

Přístup do vozidla a jeho ovladatelnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 130/2012

X

X

X

X

X

X

17B

Rychloměrné zařízení včetně jeho montáže

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 39

X

X

X

X

X

X

18

Povinné štítky

Směrnice 76/114/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

18A

Povinné štítky výrobce a identifikační číslo vozidla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 19/2011

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

19

Kotevní úchyty bezpečnostních pásů

Směrnice 76/115/EHS

X

X

X

X

X

X

19A

Kotevní úchyty bezpečnostních pásů, systémy kotevních úchytů Isofix a kotevní úchyty horního upínání Isofix

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 14

X

X

X

X

X

X

20

Montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci

Směrnice 76/756/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

20A

Montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na vozidla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 48

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

21

Odrazky

Směrnice 76/757/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

21A

Odrazky motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 3

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

22

Svítilny doplňkové, přední obrysové, zadní obrysové, brzdové, boční obrysové, denní

Směrnice 76/758/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

22A

Přední a zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, doplňkové obrysové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 7

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

22B

Denní svítilny motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 87

X

X

X

X

X

X

22C

Boční obrysové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 91

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

23

Směrové svítilny

Směrnice 76/759/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

23A

Směrové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 6

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

24

Svítilny zadních registračních tabulek

Směrnice 76/760/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

24A

Osvětlení zadních registračních tabulek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 4

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

25

Světlomety (včetně žárovek)

Směrnice 76/761/EHS

X

X

X

X

X

X

25A

Světlomety motorových vozidel typu ‚sealed-beam‘ (SB) vyzařující evropské asymetrické potkávací světlo nebo dálkové světlo nebo obojí

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 31

X

X

X

X

X

X

25B

Žárovky určené k použití ve schválených celcích svítilen/světlometů motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 37

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

25C

Světlomety motorových vozidel vybavené výbojkovými zdroji světla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 98

X

X

X

X

X

X

25D

Výbojkové zdroje světla k užívání ve schválených výbojkových světlometech motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 99

X

X

X

X

X

X

25E

Světlomety motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavené žárovkami a/nebo LED moduly

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 112

X

X

X

X

X

X

25F

Adaptivní přední osvětlovací systém (AFS) motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 123

X

X

X

X

X

X

26

Přední mlhové světlomety

Směrnice 76/762/EHS

X

X

X

X

X

X

26A

Přední mlhové světlomety motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 19

X

X

X

X

X

X

27

Odtahové úchyty

Směrnice 77/389/EHS

X

X

X

X

X

X

27A

Odtahové úchyty

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1005/2010

X

X

X

X

X

X

28

Zadní mlhové svítilny

Směrnice 77/538/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

28A

Zadní mlhové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 38

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

29

Zpětné světlomety

Směrnice 77/539/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

29A

Zpětné světlomety motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 23

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

30

Parkovací svítilny

Směrnice 77/540/EHS

X

X

X

X

X

X

30A

Parkovací svítilny motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 77

X

X

X

X

X

X

31

Bezpečnostní pásy a zádržné systémy

Směrnice 77/541/EHS

X

X

X

X

X

X

31A

Bezpečnostní pásy, zádržné systémy, dětské zádržné systémy a dětské zádržné systémy Isofix

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 16

X

X

X

X

X

X

32

Pole výhledu

Směrnice 77/649/EHS

X

32A

Pole výhledu směrem dopředu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 125

X

33

Označení ovladačů, sdělovačů a indikátorů

Směrnice 78/316/EHS

X

X

X

X

X

X

33A

Umístění a označení ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 121

X

X

X

X

X

X

34

Odmrazování/odmlžování

Směrnice 78/317/EHS

X

(7)

(7)

(7)

(7)

(7)

34A

Systémy odmrazování a odmlžování čelního skla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 672/2010

X

(7)

(7)

(7)

(7)

(7)

35

Ostřikovače/stírače

Směrnice 78/318/EHS

X

(8)

(8)

(8)

(8)

(8)

35A

Systémy stírání a ostřikování čelního skla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1008/2010

X

(8)

(8)

(8)

(8)

(8)

36

Systémy vytápění

Směrnice 2001/56/ES

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

36A

Systémy vytápění

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 122

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

37

Kryty kol

Směrnice 78/549/EHS

X

37A

Kryty kol

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1009/2010

X

38

Opěrky hlavy

Směrnice 78/932/EHS

X

38A

Opěrky hlavy, bez ohledu na to, zda jsou součástí sedadla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 25

X

X

X

X

X

X

40

Výkon motoru

Směrnice 80/1269/EHS

X (9)

X (9)

X (9)

X (9)

X (9)

X (9)

41

Emise z těžkých nákladních vozidel (Euro IV a V)

Směrnice 2005/55/ES

X (10)

X (10)

X

X (10)

X (10)

X

41A

Emise (Euro VI) z těžkých nákladních vozidel / přístup k informacím

Nařízení (ES) č. 595/2009

X (11)

X (11)

X

X (11)

X (11)

X

42

Boční ochrana

Směrnice 89/297/EHS

X

X

X

X

42A

Boční ochrana nákladních automobilů

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 73

X

X

X

X

43

Systémy proti rozstřiku

Směrnice 91/226/EHS

X

X

X

X

X

X

X

43A

Systémy proti rozstřiku

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 109/2011

X

X

X

X

X

X

X

44

Hmotnosti a rozměry (osobní vozy)

Směrnice 92/21/EHS

X

44A

Hmotnosti a rozměry

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1230/2012

X

45

Bezpečnostní zasklení

Směrnice 92/22/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

45A

Bezpečnostní zasklívací materiály a jejich montáž na vozidlech

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 43

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

46

Pneumatiky

Směrnice 92/23/EHS

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

46A

Montáž pneumatik

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 458/2011

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

46B

Pneumatiky pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla (třída C1)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 30

X

X

X

X

46C

Pneumatiky pro užitková vozidla a jejich přípojná vozidla (třídy C2 a C3)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 54

X

X

X

X

X

X

X

46D

Hluk odvalování pneumatik, přilnavost na mokrých površích a valivý odpor (třídy C1, C2 a C3)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 117

X

X

X

X

X

X

X

X

X

X

46E

Náhradní celek pro dočasné užití, pneumatiky schopné jízdy bez vzduchu v pneumatice / systém pro jízdu bez vzduchu v pneumatice a systém monitorování tlaku v pneumatikách

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 64

X (12)

X (12)

47

Omezovače rychlosti

Směrnice 92/24/EHS

X

X

X

X

47A

Omezení rychlosti vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 89

X

X

X

X

48

Hmotnosti a rozměry (jiná vozidla než podle bodu 44)

Směrnice 97/27/ES

X

X

X

X

X

X

X

X

X

48A

Hmotnosti a rozměry

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1230/2012

X

X

X

X

X

X

X

X

X

49

Vnější výčnělky kabin

Směrnice 92/114/EHS

X

X

X

49A

Užitková vozidla s ohledem na vnější výčnělky před zadní stěnou kabiny

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 61

X

X

X

50

Spojovací zařízení

Směrnice 94/20/ES

X (13)

X (13)

X (13)

X (13)

X (13)

X (13)

X

X

X

X

50A

Mechanické spojovací části jízdních souprav vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 55

X (13)

X (13)

X (13)

X (13)

X (13)

X (13)

X

X

X

X

50B

Zařízení pro spojení vozidel nakrátko (ZSVN); montáž schváleného typu ZSVN

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 102

X (13)

X (13)

X (13)

X (13)

51

Hořlavost

Směrnice 95/28/ES

X

51A

Hořlavost materiálů užitých ve vnitřní výbavě některých kategorií motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 118

X

52

Autobusy a autokary

Směrnice 2001/85/ES

X

X

52A

Vozidla kategorií M2 a M3

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 107

X

X

52B

Pevnost nástavby velkých osobních vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 66

X

X

53

Čelní náraz

Směrnice 96/79/ES

X (14)

53A

Ochrana cestujících v případě čelního nárazu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 94

X (14)

54

Boční náraz

Směrnice 96/27/ES

X (15)

X (15)

54A

Ochrana cestujících v případě bočního nárazu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 95

X (15)

X (15)

55

(prázdný)

56

Vozidla pro přepravu nebezpečných věcí

Směrnice 98/91/ES

X (16)

X (16)

X (16)

X (16)

X (16)

X (16)

X (16)

56A

Vozidla určená pro přepravu nebezpečných věcí

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 105

X (16)

X (16)

X (16)

X (16)

X (16)

X (16)

X (16)

57

Ochrana proti podjetí zepředu

Směrnice 2000/40/ES

X

X

57A

Zařízení na ochranu proti podjetí zepředu (FUPD) a jejich montáž; ochrana proti podjetí zepředu (FUP)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 93

X

X

58

Ochrana chodců

Nařízení (ES) č. 78/2009

X

X

59

Recyklovatelnost

Směrnice 2005/64/ES

X

X

-

60

(prázdný)

61

Klimatizační systémy

Směrnice 2006/40/ES

X

X (17)

62

Vodíkový systém

Nařízení (ES) č. 79/2009

X

X

X

X

X

X

63

Obecná bezpečnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

X (18)

X (18)

X (18)

X (18)

X (18)

X (18)

X (18)

X (18)

X (18)

X (18)

64

Ukazatele rychlostních stupňů

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 65/2012

X

65

Vyspělý systém nouzového brzdění

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 347/2012

X

X

X

X

66

Systém varování při vybočení z jízdního pruhu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 351/2012

X

X

X

X

67

Zvláštní součásti pro zkapalněné ropné plyny (LPG) a jejich montáž na motorových vozidlech

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 67

X

X

X

X

X

X

68

Poplašné systémy vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 97

X

X

69

Elektrická bezpečnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 100

X

X

X

X

X

X

70

Zvláštní součásti pro stlačený zemní plyn a jejich montáž na motorových vozidlech

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 110

X

X

X

X

X

X

Vysvětlivky

X

Příslušný regulační akt.

Pozn.: Série změn předpisů EHK OSN, které se povinně uplatňují, jsou uvedeny v příloze IV nařízení (ES) č. 661/2009. Série změn přijatých následně jsou přijímány jako alternativa.

| b) | Dodatek 1 k části I se nahrazuje tímto:

  „Dodatek 1

  Právní předpisy k ES schválení typu vozidel vyráběných v malých sériích podle článku 22







  1. | Tento dodatek se vztahuje na nová ES schválení typu malých sérií udělená od 1. listopadu 2012, s výjimkou bodu 54 A, který se použije ode dne 1. listopadu 2014. |
| --- | --- | --- |

b)

Dodatek 1 k části I se nahrazuje tímto:

„Dodatek 1

Právní předpisy k ES schválení typu vozidel vyráběných v malých sériích podle článku 22

1.

Tento dodatek se vztahuje na nová ES schválení typu malých sérií udělená od 1. listopadu 2012, s výjimkou bodu 54 A, který se použije ode dne 1. listopadu 2014.

| 2. | ES schválení typu malých sérií udělená před 1. listopadem 2012 pozbývají platnosti dnem 31. října 2016. Nebyla-li schválení typu aktualizována podle požadavků tohoto dodatku, považují vnitrostátní orgány prohlášení o shodě vozidel pro účely čl. 26 odst. 1 této směrnice za neplatná.

  Tabulka 1


  Vozidla M1

   (19)










  Bod | Předmět | Regulační akt | Specifika | Použitelnost a zvláštní požadavky |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Přípustné hladiny akustického tlaku | Směrnice 70/157/EHS | | A |
| 2 | Emise z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a 6) / přístup k informacím | Nařízení (ES) č.715/2007 | | A |
| a) | Palubní diagnostický systém (OBD) |

2.

ES schválení typu malých sérií udělená před 1. listopadem 2012 pozbývají platnosti dnem 31. října 2016. Nebyla-li schválení typu aktualizována podle požadavků tohoto dodatku, považují vnitrostátní orgány prohlášení o shodě vozidel pro účely čl. 26 odst. 1 této směrnice za neplatná.

Tabulka 1

Vozidla M1

   (19)

Bod

Předmět

Regulační akt

Specifika

Použitelnost a zvláštní požadavky

1

Přípustné hladiny akustického tlaku

Směrnice 70/157/EHS

A

2

Emise z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a 6) / přístup k informacím

Nařízení (ES) č.715/2007

A

a)

Vozidlo musí být vybaveno systémem OBD, který splňuje požadavky čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 692/2008 (systém OBD musí být navržen tak, aby zaznamenával alespoň poruchy systému řízení motoru).

Rozhraní OBD musí být schopné komunikovat s běžně dostupnými diagnostickými nástroji.

| b) | Shodnost v provozu |
| --- | --- |

b)

Nepoužije se

| c) | Přístup k informacím |
| --- | --- |

c)

Je postačující, pokud výrobce poskytuje přístup k informacím o opravách a údržbě snadným a rychle dostupným způsobem.

3A

Ochrana před nebezpečím požáru (nádrže na kapalná paliva)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 34

| a) | Nádrže na kapalná paliva |
| --- | --- |

a)

B

| b) | Montáž ve vozidle |
| --- | --- |

b)

B

4A

Umístění a připevnění zadních registračních tabulek

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1003/2010

B

5A

Mechanismus řízení

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 79

C

| a) | Mechanické systémy |
| --- | --- |

a)

Použijí se ustanovení bodu 5 předpisu EHK OSN č. 79.

Musí být provedeny všechny zkoušky předepsané v bodě 6.2 předpisu EHK OSN č. 79 a použijí se požadavky bodu 6.1 předpisu EHK OSN č. 79.

| b) | Systém komplexního elektronického ovládání vozidla |
| --- | --- |

b)

Použijí se všechny požadavky přílohy 6 předpisu EHK OSN č. 79.

Dodržování těchto požadavků může být kontrolováno pouze stanovenou technickou zkušebnou.

6A

Zámky dveří a součásti upevnění dveří

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 11

C

| a) | Obecné požadavky (bod 5 předpisu EHK OSN č. 11) |
| --- | --- |

a)

Použijí se všechny požadavky.

| b) | Požadavky na výkon (bod 6 předpisu EHK OSN č. 11) |
| --- | --- |

b)

Použijí se pouze požadavky bodu 6.1.5.4 a bodu 6.3 na zámky dveří.

7A

Zvuková výstražná zařízení a signály

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 28

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž ve vozidle |
| --- | --- |

b)

B

8A

Zařízení pro nepřímý výhled a jejich montáž

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 46

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž ve vozidle |
| --- | --- |

b)

B

9B

Brzdová zařízení

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 13-H

| a) | Požadavky týkající se konstrukce a zkoušek |
| --- | --- |

a)

A

| b) | Elektronický systém kontroly stability (ESC) a systémy asistence při brzdění (BAS) |
| --- | --- |

b)

Montáž BAS a ESC se nevyžaduje. Jsou-li tyto systémy namontovány, musí být v souladu s požadavky nařízení EHK OSN č. 13-H.

10A

Elektromagnetická kompatibilita

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 10

B

12A

Vnitřní vybavení

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 21

C

| a) | Vnitřní uspořádání |
| --- | --- |

a)

| i) | Požadavky týkající se poloměrů a výčnělků v případě spínačů, knoflíků táhel apod., ovladačů a vnitřního vybavení obecně |
| --- | --- |

i)

Požadavky týkající se poloměrů a výčnělků v případě spínačů, knoflíků táhel apod., ovladačů a vnitřního vybavení obecně

Na žádost výrobce lze upustit od požadavků bodů 5.1 až 5.6 předpisu EHK OSN č. 21.

Použijí se požadavky bodu 5.2 předpisu EHK OSN č. 21, s výjimkou bodů 5.2.3.1, 5.2.3.2 a 5.2.4.

| ii) | Zkoušky pohlcování energie na horní části přístrojové desky |
| --- | --- |

ii)

Zkoušky pohlcování energie na horní části přístrojové desky

Zkoušky pohlcování energie na vrchní přístrojové desce musí být provedeny pouze tehdy, není-li vozidlo vybaveno alespoň dvěma předními airbagy nebo dvěma statickými čtyřbodovými bezpečnostními pásy.

| iii) | Zkouška pohlcování energie na zadní části sedadel |
| --- | --- |

iii)

Zkouška pohlcování energie na zadní části sedadel

Nepoužije se

| b) | Elektrické ovládání oken, systémů střešních panelů a systémů přepážek |
| --- | --- |

b)

Použijí se všechny požadavky bodu 5.8 předpisu EHK OSN č. 21.

13A

Ochrana motorových vozidel proti neoprávněnému použití

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 116

A

14A

Ochrana řidiče před mechanismem řízení v případě nárazu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 12

C

Zkoušky jsou vyžadovány pouze tehdy, nebylo-li vozidlo zkoušeno podle předpisu EHK OSN č. 94 (viz bod 53 A).

15A

Sedadla, jejich ukotvení a případné opěrky hlavy

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 17

C

| a) | Obecné požadavky






  i) | Specifikace |
| --- | --- | --- |

a)

Obecné požadavky

i)

Specifikace

Použijí se požadavky bodu 5.2 předpisu EHK OSN č. 17, s výjimkou bodu 5.2.3.

| ii) | Zkoušky pevnosti opěradel a opěrek hlavy |
| --- | --- |

ii)

Zkoušky pevnosti opěradel a opěrek hlavy

Použijí se požadavky bodu 6.2 předpisu EHK OSN č. 17.

| iii) | Zkoušky odblokování a nastavení |
| --- | --- |

iii)

Zkoušky odblokování a nastavení

Zkouška se provede v souladu s požadavky přílohy 7 předpisu EHK OSN č. 17.

| b) | Opěrky hlavy






  i) | Specifikace |
| --- | --- | --- |

b)

Opěrky hlavy

i)

Specifikace

Použijí se požadavky bodů 5.4, 5.5, 5.6, 5.10, 5.11 a 5.12 předpisu EHK OSN č. 17, s výjimkou bodu 5.5.2.

| ii) | Zkoušky pevnosti opěrek hlavy |
| --- | --- |

ii)

Zkoušky pevnosti opěrek hlavy

Provede se zkouška předepsaná v bodě 6.4.

| c) | Zvláštní požadavky na ochranu cestujících před pohybem zavazadel |
| --- | --- |

c)

Na žádost výrobce lze upustit od požadavků přílohy 9 předpisu EHK OSN č. 26.

16A

Vnější výčnělky

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 26

C

| a) | Obecné specifikace |
| --- | --- |

a)

Použijí se požadavky bodu 5 předpisu EHK OSN č. 26.

| b) | Zvláštní specifikace |
| --- | --- |

b)

Použijí se požadavky bodu 6 předpisu EHK OSN č. 26.

17A

Přístup do vozidla a jeho ovladatelnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 130/2012

D

17B

Rychloměr včetně jeho montáže

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 39

B

18A

Povinné štítky výrobce a identifikační číslo vozidla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 19/2011

B

19A

Kotevní úchyty bezpečnostních pásů, systémy kotevních úchytů Isofix a kotevní úchyty horního postroje Isofix

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 14

B

20A

Montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na vozidla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 48

B

Denní svítilny (DRL) musí být namontovány na novém typu vozidla v souladu s článkem 2 směrnice 2008/89/ES.

21A

Odrazky motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 3

X

22A

Přední a zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, doplňkové obrysové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 7

X

22B

Denní svítilny motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 87

X

22C

Boční obrysové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 91

X

23A

Směrové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 6

X

24A

Osvětlení zadních registračních tabulek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 4

X

25A

Světlomety motorových vozidel typu „sealed-beam“ (SB) vyzařující evropské asymetrické potkávací světlo nebo dálkové světlo nebo obojí

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 31

X

25B

Žárovky určené k použití ve schválených celcích svítilen/světlometů motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 37

X

25C

Světlomety motorových vozidel vybavené výbojkovými zdroji světla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 98

X

25D

Výbojkové zdroje světla k užívání ve schválených výbojkových světlometech motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 99

X

25E

Světlomety motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavené žárovkami a/nebo LED moduly

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 112

X

25F

Adaptivní přední osvětlovací systém (AFS) motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 123

X

26A

Přední mlhové světlomety motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 19

X

27A

Odtahové úchyty

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1005/2010

B

28A

Zadní mlhové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 38

X

29A

Zpětné světlomety motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 23

X

30A

Parkovací svítilny motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 77

X

31A

Bezpečnostní pásy, zádržné systémy, dětské zádržné systémy a dětské zádržné systémy Isofix

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 16

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montážní požadavky |
| --- | --- |

b)

B

32A

Pole výhledu směrem dopředu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 125

A

33A

Umístění a označení ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 121

A

34A

Systémy odmrazování a odmlžování čelního skla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 672/2010

C

| a) | Odmrazování čelního skla |
| --- | --- |

a)

Použije se pouze bod 1.1.1 přílohy II nařízení (EU) č. 672/2010 za předpokladu, že je teplý vzduch přiváděn na celý povrch čelního skla nebo je celý povrch čelního skla elektricky vyhříván.

| b) | Odmlžování čelního skla |
| --- | --- |

b)

Použije se pouze bod 1.2.1 přílohy II nařízení (EU) č. 672/2010 za předpokladu, že je teplý vzduch přiváděn na celý povrch čelního skla nebo je celý povrch čelního skla elektricky vyhříván.

35A

Systémy stírání a ostřikování čelního skla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1008/2010

C

| a) | Systém stírání čelního skla |
| --- | --- |

a)

Použijí se body 1.1 až 1.1.10 přílohy III nařízení (EU) č. 1008/2010.

Provede se pouze zkouška popsaná v bodě 2.1.10 přílohy III nařízení (EU) č. 1008/2010.

| b) | Systém ostřikování čelního skla |
| --- | --- |

b)

Použije se oddíl 1.2 přílohy III nařízení (EU) č. 1008/2010 s výjimkou bodů 1.2.2, 1.2.3 a 1.2.5.

36A

Systém vytápění

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 122

C

Montáž systému vytápění se nevyžaduje.

| a) | Všechny systémy vytápění |
| --- | --- |

a)

Použijí se požadavky bodu 5.3 a bodu 6 předpisu EHK OSN č. 122.

| b) | Systémy vytápění na LPG |
| --- | --- |

b)

Použijí se požadavky přílohy 8 předpisu EHK OSN č. 122.

37A

Kryty kol

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1009/2010

B

40

Výkon motoru

Směrnice 80/1269/EHS

A

(Pokud výrobce vozidla vyrábí vlastní motory.)

(Pokud výrobce vozidla používá motory od jiného výrobce.)

Údaje ze zkušebního stavu od výrobce motoru se přijímají za předpokladu, že je systém řízení motoru identický (tj. s alespoň stejnou ECU).

Zkouška výkonu motoru může být provedena na vozidlovém dynamometru. Musí být zohledněny ztráty energie při přenosu.

41

Emise z těžkých nákladních vozidel (Euro IV a V)

Směrnice 2005/55/ES

A

OBD

Na žádost výrobce vozidla lze vypustit.

41A

Emise (Euro VI) z těžkých nákladních vozidel / přístup k informacím

Nařízení (ES) č. 595/2009

A

S výjimkou souboru požadavků týkajících se OBD a přístupu k informacím.

44A

Hmotnosti a rozměry

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1230/2012

B

Od zkoušky rozjezdu do kopce při maximální hmotnosti jízdní soupravy, jak je popsána v bodě 5.1 části A přílohy 1 nařízení (EU) č. 1230/2012 lze na žádost výrobce upustit.

45A

Bezpečnostní zasklívací materiály a jejich montáž na vozidlech

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 43

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

B

46

Pneumatiky

Směrnice 92/23/EHS

Součásti

X

46A

Montáž pneumatik

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 458/2011

B

Data pro postupné uplatňování jsou stanovena v článku 13 nařízení (ES) č. 661/2009.

46B

Pneumatiky pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla (třída C1)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 30

Součásti

X

46D

Hluk odvalování pneumatik, přilnavost na mokrých površích a valivý odpor (třídy C1, C2 a C3)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 117

Součásti

X

46E

Náhradní celek pro dočasné užití, pneumatiky schopné jízdy bez vzduchu v pneumatice / systém pro jízdu bez vzduchu v pneumatice a systém monitorování tlaku v pneumatikách

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 64

Součásti

X

Montáž systému monitorování tlaku v pneumatikách (TPMS)

B

Montáž TPMS se nevyžaduje.

50A

Mechanické spojovací části jízdních souprav vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 55

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

B

53A

Ochrana cestujících v případě čelního nárazu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 94

C

Na vozidla vybavená předními airbagy se použijí požadavky předpisu EHK OSN č. 94. Vozidla, která nejsou vybavena airbagy, musí splňovat požadavky bodu 14 A této tabulky.

54A

Ochrana cestujících v případě bočního nárazu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 95

C

(Použije se ode dne 1. listopadu 2014.)

Zkouška nárazem s maketou hlavy

Výrobce poskytne technické zkušebně vhodné informace týkající se možného nárazu hlavy figuríny do konstrukce vozidla nebo boční skla, pokud se jedná o vrstvené sklo.

Pokud je prokázáno, že k takovému nárazu může dojít, musí být provedena částečná zkouška nárazem s maketou hlavy popsaná v bodě 3.1 přílohy 8 předpisu EHK OSN č. 95 a musí být splněna kritéria uvedená v bodě 5.2.1.1 předpisu EHK OSN č. 95.

Po dohodě s technickou zkušebnou lze alternativně použít zkušební metodu popsanou v příloze 4 předpisu EHK OSN č. 21.

58

Ochrana chodců

Nařízení (ES) č. 78/2009

| a) | Technické požadavky použitelné na vozidlo |
| --- | --- |

a)

Nepoužije se

| b) | Systémy čelní ochrany |
| --- | --- |

b)

X

59

Recyklovatelnost

Směrnice 2005/64/ES

Nepoužije se

Použije se pouze článek 7 týkající se opětovného použití součástí.

61

Klimatizační systémy

Směrnice 2006/40/ES

A

Fluorované skleníkové plyny s potenciálem globálního oteplování vyšším než 150 jsou povoleny do 31. prosince 2016.

62

Vodíkový systém

Nařízení (ES) č. 79/2009

X

63

Obecná bezpečnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

Podle tohoto bodu lze schválení typu udělit na žádost výrobce. Viz poznámka pod čarou (15) tabulky pro vozidla vyráběná v neomezených sériích.

64

Ukazatele rychlostních stupňů

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 65/2012

Nepoužije se

67

Zvláštní součásti pro zkapalněné ropné plyny (LPG) a jejich montáž na motorových vozidlech

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 67

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

A

68

Poplašné systémy vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 97

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

B

69

Elektrická bezpečnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 100

B

70

Zvláštní součásti pro stlačený zemní plyn a jejich montáž na motorových vozidlech

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 110

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

A

Vysvětlivky

| X | Plné uplatňování regulačního aktu:






  a) | musí být vydán certifikát schválení typu; |
| --- | --- | --- |

X

Plné uplatňování regulačního aktu:

a)

musí být vydán certifikát schválení typu;

| b) | zkoušky a kontroly provádí technická zkušebna nebo výrobce za podmínek stanovených v článcích 41, 42 a 43; |
| --- | --- |

b)

zkoušky a kontroly provádí technická zkušebna nebo výrobce za podmínek stanovených v článcích 41, 42 a 43;

| c) | protokol o zkoušce se vypracuje v souladu s ustanoveními přílohy V; |
| --- | --- |

c)

protokol o zkoušce se vypracuje v souladu s ustanoveními přílohy V;

| d) | musí být zajištěna shodnost výroby. |
| --- | --- |

d)

musí být zajištěna shodnost výroby.

A

Regulační akt se použije takto:

| a) | není-li stanoveno jinak, musí být splněny všechny požadavky regulačního aktu; |
| --- | --- |

a)

není-li stanoveno jinak, musí být splněny všechny požadavky regulačního aktu;

| b) | nevyžaduje se vydání certifikátu schválení typu; |
| --- | --- |

b)

nevyžaduje se vydání certifikátu schválení typu;

| c) | zkoušky a kontroly provádí technická zkušebna nebo výrobce za podmínek stanovených v článcích 41, 42 a 43; |
| --- | --- |

c)

zkoušky a kontroly provádí technická zkušebna nebo výrobce za podmínek stanovených v článcích 41, 42 a 43;

| d) | protokol o zkoušce se vypracuje v souladu s ustanoveními přílohy V; |
| --- | --- |

d)

protokol o zkoušce se vypracuje v souladu s ustanoveními přílohy V;

| e) | musí být zajištěna shodnost výroby. |
| --- | --- |

e)

musí být zajištěna shodnost výroby.

B

Regulační akt se použije takto:

Stejně jako u písmene „A“ s tou výjimkou, že zkoušky a kontroly může provést sám výrobce po dohodě se schvalovacím orgánem (tj. podmínky stanovené v článcích 41, 42 a 43 nemusí být splněny).

C

Regulační akt se použije takto:

| a) | musí být splněny pouze technické požadavky regulačního aktu bez ohledu na přechodná ustanovení; |
| --- | --- |

a)

musí být splněny pouze technické požadavky regulačního aktu bez ohledu na přechodná ustanovení;

| b) | nevyžaduje se vydání certifikátu schválení typu; |
| --- | --- |

b)

nevyžaduje se vydání certifikátu schválení typu;

| c) | zkoušky a kontroly provádí technická zkušebna nebo výrobce (viz písmeno „B“); |
| --- | --- |

c)

zkoušky a kontroly provádí technická zkušebna nebo výrobce (viz písmeno „B“);

| d) | protokol o zkoušce se vypracuje v souladu s ustanoveními přílohy V; |
| --- | --- |

d)

protokol o zkoušce se vypracuje v souladu s ustanoveními přílohy V;

| e) | musí být zajištěna shodnost výroby. |
| --- | --- |

e)

musí být zajištěna shodnost výroby.

D

Stejně jako pro rozhodnutí uvedená v písmenech „B“ a „C“ s výjimkou toho, že postačuje prohlášení o shodě předložené výrobcem. Nevyžaduje se protokol o zkoušce.

Schvalovací orgán nebo technická zkušebna mohou v případě potřeby požadovat dodatečné informace a další důkazy.

Nepoužije se

Regulační akt se nepoužije. Lze však uložit dosažení souladu s jedním nebo více specifickými aspekty zahrnutými v regulačním aktu.

| Poznámka: | Série změn předpisů EHK OSN, které mají být použity, jsou uvedeny v příloze IV nařízení (ES) č. 661/2009. Série změn přijatých následně jsou přijímány jako alternativa. |
| --- | --- |

Poznámka:

Série změn předpisů EHK OSN, které mají být použity, jsou uvedeny v příloze IV nařízení (ES) č. 661/2009. Série změn přijatých následně jsou přijímány jako alternativa.

Tabulka 2

Vozidla N1

   (20)

| Bod | Předmět | Regulační akt | Specifika | Použitelnost a zvláštní požadavky |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Přípustné hladiny akustického tlaku | Směrnice 70/157/EHS | | A |
| 2 | Emise z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a 6) / přístup k informacím | Nařízení (ES) č. 715/2007 | | A |
| a) | OBD |

Bod

Předmět

Regulační akt

Specifika

Použitelnost a zvláštní požadavky

1

Přípustné hladiny akustického tlaku

Směrnice 70/157/EHS

A

2

Emise z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a 6) / přístup k informacím

Nařízení (ES) č. 715/2007

A

a)

Vozidlo musí být vybaveno systémem OBD, který splňuje požadavky čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 692/2008 (systém OBD musí být navržen tak, aby zaznamenával alespoň poruchy systému řízení motoru).

Rozhraní OBD musí být schopné komunikovat s běžně dostupnými diagnostickými nástroji.

| b) | Shodnost v provozu |
| --- | --- |

b)

Nepoužije se

| c) | Přístup k informacím |
| --- | --- |

c)

Je dostačující, pokud výrobce poskytuje přístup k informacím o opravách a údržbě snadným a rychle dostupným způsobem.

3A

Ochrana před nebezpečím požáru (nádrže na kapalná paliva)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 34

| a) | Nádrže na kapalná paliva |
| --- | --- |

a)

B

| b) | Montáž ve vozidle |
| --- | --- |

b)

B

4A

Umístění a připevnění zadních registračních tabulek

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1003/2010

B

5A

Mechanismus řízení

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 79

C

| a) | Mechanické systémy |
| --- | --- |

a)

Použijí se ustanovení odstavce 5 předpisu EHK OSN č. 79.01.

Musí být provedeny všechny zkoušky předepsané v bodě 6.2 předpisu EHK OSN č. 79 a použijí se požadavky bodu 6.1 předpisu EHK OSN č. 79.

| b) | Systém komplexního elektronického ovládání vozidla |
| --- | --- |

b)

Použijí se všechny požadavky přílohy 6 předpisu EHK OSN č. 79.

Dodržování těchto požadavků může být kontrolováno pouze stanovenou technickou zkušebnou.

6A

Zámky dveří a součásti upevnění dveří

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 11

C

| a) | Obecné požadavky (bod 5 předpisu EHK OSN č. 11) |
| --- | --- |

a)

Použijí se všechny požadavky.

| b) | Požadavky na výkon (bod 6 předpisu EHK OSN č. 11) |
| --- | --- |

b)

Použijí se pouze požadavky bodu 6.1.5.4 a bodu 6.3 na zámky dveří.

7A

Zvuková výstražná zařízení a signály

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 28

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž ve vozidle |
| --- | --- |

b)

B

8A

Zařízení pro nepřímý výhled a jejich montáž

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 46

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž ve vozidle |
| --- | --- |

b)

B

9A

Brzdová zařízení vozidel a přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 13

| a) | Požadavky týkající se konstrukce a zkoušek |
| --- | --- |

a)

A

| b) | ESC |
| --- | --- |

b)

Montáž ESC se nevyžaduje. Je-li tento systém namontován, musí být v souladu s požadavky nařízení EHK OSN č. 13-H.

9B

Brzdová zařízení osobních automobilů

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 13-H

| a) | Požadavky týkající se konstrukce a zkoušek |
| --- | --- |

a)

A

| b) | Elektronický systém kontroly stability (ESC) a systémy asistence při brzdění (BAS) |
| --- | --- |

b)

Montáž BAS a ESC se nevyžaduje. Jsou-li tyto systémy namontovány, musí být v souladu s požadavky nařízení EHK OSN č. 13-H.

10A

Elektromagnetická kompatibilita

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 10

B

13A

Ochrana motorových vozidel proti neoprávněnému použití

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 116

A

14A

Ochrana řidiče před mechanismem řízení v případě nárazu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 12

C

| a) | Zkouška nárazu do překážky |
| --- | --- |

a)

Zkouška se vyžaduje.

| b) | Zkouška nárazu makety trupu na volant |
| --- | --- |

b)

Nevyžaduje se, pokud je volant vybaven airbagem.

| c) | Zkouška nárazu makety hlavy |
| --- | --- |

c)

Nevyžaduje se, pokud je volant vybaven airbagem.

15A

Sedadla, jejich ukotvení a opěrky hlavy

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 17

B

17A

Přístup do vozidla a jeho ovladatelnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 130/2012

D

17B

Rychloměr včetně jeho montáže

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 39

B

18A

Povinné štítky výrobce a identifikační číslo vozidla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 19/2011

B

19A

Kotevní úchyty bezpečnostních pásů, systémy kotevních úchytů Isofix a kotevní úchyty horního postroje Isofix

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č.14

B

20A

Montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na motorová vozidla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 48

B

DRL musí být namontovány na nový typ vozidla v souladu s článkem 2 směrnice 2008/89/ES.

21A

Odrazky motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 3

X

22A

Přední a zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, doplňkové obrysové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 7

X

22B

Denní svítilny motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 87

X

22C

Boční obrysové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 91

X

23A

Směrové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 6

X

24A

Osvětlení zadních registračních tabulek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 4

X

25A

Světlomety motorových vozidel typu „sealed-beam“ (SB) vyzařující evropské asymetrické potkávací světlo nebo dálkové světlo nebo obojí

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 31

X

25B

Žárovky určené k použití ve schválených celcích svítilen/světlometů motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 37

X

25C

Světlomety motorových vozidel vybavené výbojkovými zdroji světla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 98

X

25D

Výbojkové zdroje světla k užívání ve schválených výbojkových světlometech motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 99

X

25E

Světlomety motorových vozidel s asymetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavené žárovkami a/nebo LED moduly

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 112

X

25F

Adaptivní přední osvětlovací systém (AFS) motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 123

X

26A

Přední mlhové světlomety motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 19

X

27A

Odtahové úchyty

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1005/2010

B

28A

Zadní mlhové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 38

X

29A

Zpětné světlomety motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 23

X

30A

Parkovací svítilny motorových vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 77

X

31A

Bezpečnostní pásy, zádržné systémy, dětské zádržné systémy a dětské zádržné systémy Isofix

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 16

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

Součásti

X

| b) | Montážní požadavky |
| --- | --- |

b)

B

33A

Umístění a označení ručních ovládačů, kontrolek a indikátorů

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 121

A

34A

Systémy odmrazování a odmlžování čelního skla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 672/2010

Nepoužije se

Vozidlo musí být vybaveno vhodným systémem odmrazování a odmlžování čelního skla.

35A

Systémy stírání a ostřikování čelního skla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1008/2010

Nepoužije se

Vozidlo musí být vybaveno vhodným systémem stírání a ostřikování čelního skla.

36A

Systém vytápění

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 122

C

Montáž systému vytápění se nevyžaduje.

| a) | Všechny systémy vytápění |
| --- | --- |

a)

Použijí se požadavky bodu 5.3 a bodu 6 předpisu EHK OSN č. 122.

| b) | Systémy vytápění na LPG |
| --- | --- |

b)

Použijí se požadavky přílohy 8 předpisu EHK OSN č. 122.

38

Opěrky hlavy, bez ohledu na to, zda jsou součástí konstrukce sedadla

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 25

X

40

Výkon motoru

Směrnice 80/1269/EHS

A

(Jestliže výrobce vozidla vyrábí vlastní motory.)

(Jestliže výrobce vozidla používá motory od jiného výrobce.)

Údaje ze zkušebního stavu od výrobce motoru se přijímají za předpokladu, že je systém řízení motoru identický (tj. s alespoň stejnou ECU).

Zkouška výkonu motoru může být provedena na vozidlovém dynamometru. Musí být zohledněny ztráty energie při přenosu.

41

Emise z těžkých nákladních vozidel (Euro IV a V)

Směrnice 2005/55/ES

A

OBD

Na žádost výrobce vozidla lze vypustit.

41A

Emise (Euro VI) z těžkých nákladních vozidel / přístup k informacím

Nařízení (ES) č. 595/2009

A

S výjimkou souboru požadavků týkajících se OBD a přístupu k informacím.

43A

Systémy proti rozstřiku

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 109/2011

B

45A

Bezpečnostní zasklívací materiály a jejich montáž na vozidlech

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 43

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

B

46

Pneumatiky

Směrnice 92/23/EHS

Součásti

X

46A

Montáž pneumatik

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 458/2011

B

Data pro postupné uplatňování jsou stanovena v článku 13 nařízení (ES) č. 661/2009.

46B

Pneumatiky pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla (třída C1)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 30

Součásti

X

46C

Pneumatiky pro užitková vozidla a jejich přípojná vozidla (třídy C2 a C3)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 54

Součásti

X

46D

Hluk odvalování pneumatik, přilnavost na mokrých površích a valivý odpor (třídy C1, C2 a C3)

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 117

Součásti

X

46E

Náhradní celek pro dočasné užití, pneumatiky schopné jízdy bez vzduchu v pneumatice / systém pro jízdu bez vzduchu v pneumatice a systém monitorování tlaku v pneumatikách

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 64

Součásti

X

Montáž systému monitorování tlaku v pneumatikách ofa

B

Montáž TPMS se nevyžaduje.

48

Hmotnosti a rozměry

Směrnice 97/27/ES

B

48A

Hmotnosti a rozměry

Nařízení (ES) č. 661/2009

Nařízení (EU) č. 1230/2012

B

Zkouška rozjezdu do kopce při maximální hmotnosti jízdní soupravy

Od zkoušky rozjezdu do kopce při maximální hmotnosti jízdní soupravy, jak je popsána v bodě 5.1 části A přílohy 1 nařízení (EU) č. 1230/2012 lze na žádost výrobce upustit.

49A

Užitková vozidla s ohledem na vnější výčnělky před zadní stěnou kabiny

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 61

C

| a) | Obecné specifikace |
| --- | --- |

a)

Použijí se požadavky bodu 5 předpisu EHK OSN č. 61.

| b) | Zvláštní specifikace |
| --- | --- |

b)

Použijí se požadavky bodu 6 předpisu EHK OSN č. 61.

50A

Mechanické spojovací části jízdních souprav vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 55

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

B

54A

Ochrana cestujících v případě bočního nárazu

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 95

C

C

Zkouška nárazem s maketou hlavy

Výrobce poskytne technické zkušebně vhodné informace týkající se možného nárazu hlavy figuríny do konstrukce vozidla nebo boční skla, pokud se jedná o vrstvené sklo.

Pokud je prokázáno, že k takovému nárazu může dojít, musí být provedena částečná zkouška nárazem s maketou hlavy popsaná v bodě 3.1 přílohy 8 předpisu EHK OSN č. 95 a musí být splněna kritéria uvedená v bodě 5.2.1.1 předpisu EHK OSN č. 95.

Po dohodě s technickou zkušebnou lze alternativně použít zkušební metodu popsanou v příloze 4 předpisu EHK OSN č. 21.

56

Vozidla určená pro přepravu nebezpečných věcí

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 105

A

58

Ochrana chodců

Nařízení (ES) č. 78/2009

| a) | Technické požadavky použitelné na vozidlo |
| --- | --- |

a)

Nepoužije se

| b) | Systémy čelní ochrany |
| --- | --- |

b)

X

59

Recyklovatelnost

Směrnice 2005/64/ES

Nepoužije se

Použije se pouze článek 7 týkající se opětovného použití součástí.

61

Klimatizační systémy

Směrnice 2006/40/ES

B

Fluorované skleníkové plyny s potenciálem globálního oteplování vyšším než 150 jsou povoleny do 31. prosince 2016.

62

Vodíkový systém

Nařízení (ES) č. 79/2009

X

63

Obecná bezpečnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

Na žádost výrobce lze podle tohoto bodu udělit schválení typu. Viz poznámka pod čarou (15) tabulky pro vozidla vyráběná v neomezených sériích.

67

Zvláštní součásti pro zkapalněné ropné plyny (LPG) a jejich montáž na motorových vozidlech

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 67

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

A

68

Poplašné systémy vozidel

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 97

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

B

69

Elektrická bezpečnost

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 100

B

70

Zvláštní součásti pro stlačený zemní plyn a jejich montáž na motorových vozidlech

Nařízení (ES) č. 661/2009

Předpis EHK OSN č. 110

| a) | Součásti |
| --- | --- |

a)

X

| b) | Montáž |
| --- | --- |

b)

A“

| 2) | V příloze XII se část A mění takto:






  a) | V oddíle 1 se čtvrtý řádek v tabulce nahrazuje tímto:






  „N1 | 1 000“ |
| --- | --- | --- | --- |

2)

V příloze XII se část A mění takto:

a)

V oddíle 1 se čtvrtý řádek v tabulce nahrazuje tímto:

„N1

1 000“

| b) | Oddíl 2 se mění takto:






  i) | Druhý řádek v tabulce se nahrazuje tímto:






  „M1 | 100“ |
| --- | --- | --- | --- |

b)

Oddíl 2 se mění takto:

i)

Druhý řádek v tabulce se nahrazuje tímto:

„M1

100“

| ii) | Čtvrtý řádek v tabulce se nahrazuje tímto:






  „N1 | 500 do 31. října 2016
  250 od 1. listopadu 2016“ |
| --- | --- | --- |

ii)

Čtvrtý řádek v tabulce se nahrazuje tímto:

„N1

500 do 31. října 2016

250 od 1. listopadu 2016“

---

(1)  Pro vozidla, jejichž referenční hmotnost nepřesahuje 2 610 kg. Na žádost výrobce může být použito na vozidla, jejichž referenční hmotnost nepřesahuje 2 840 kg.

1

(2)  V případě vozidel s instalací pro LPG nebo CNG se požaduje schválení typu vozidla podle předpisu EHK OSN č. 67 nebo podle předpisu EHK OSN č. 110.

2

(3)  Montáž elektronického systému kontroly stability je požadována v souladu s článkem 12 nařízení (ES) č. 661/2009. Požadavky stanovené v příloze 21 předpisu EHK OSN č. 13 musí být tedy splněny pro účely ES schválení typu nových typů vozidel, jakož i pro účely registrace, prodeje nebo uvedení do provozu nových vozidel. Lhůty pro provedení stanovené v článku 13 nařízení (ES) č. 661/2009 se použijí namísto lhůt stanovených v předpisu EHK OSN č. 13.

3

(4)  Montáž elektronického systému kontroly stability je požadována v souladu s článkem 12 nařízení (ES) č. 661/2009. Požadavky stanovené v části A přílohy 9 předpisu EHK OSN č. 13-H musí být tedy splněny pro účely ES schválení typu nových typů vozidel, jakož i pro účely registrace, prodeje nebo uvedení do provozu nových vozidel. Lhůty pro provedení stanovené v článku 13 nařízení (ES) č. 661/2009 se použijí namísto lhůt stanovených v předpisu EHK OSN č. 13-H.

4

(5)

5

| (4A) | Je-li ochranné zařízení namontováno, musí splňovat požadavky předpisu EHK OSN č. 18. |
| --- | --- |

(4A)

4A

Je-li ochranné zařízení namontováno, musí splňovat požadavky předpisu EHK OSN č. 18.

(6)

6

| (4B) | Toto nařízení se vztahuje na sedadla, na která se nevztahuje předpis EHK OSN č. 80. |
| --- | --- |

(4B)

4B

Toto nařízení se vztahuje na sedadla, na která se nevztahuje předpis EHK OSN č. 80.

(7)  Vozidla této kategorie musí být vybavena odpovídajícím zařízením pro odmrazování a odmlžování čelního skla.

7

(8)  Vozidla této kategorie musí být vybavena odpovídajícím zařízením pro ostřikování a stírání čelního skla.

8

(9)  V případě vozidel vybavených elektrickým hnacím ústrojím se požaduje schválení typu vozidla podle předpisu EHK OSN č. 85.

9

(10)  Pro vozidla, jejichž referenční hmotnost přesahuje 2 610 kg a u kterých nebyla využita možnost poskytnutá v poznámce1).

10

1

(11)  Pro vozidla s referenční hmotností přesahující 2 610 kg, která nejsou typově schválena (na žádost výrobce a za předpokladu, že jejich referenční hmotnost nepřesahuje 2 840 kg) podle nařízení ES č. 715/2007.

11

Další možnosti jsou uvedeny v článku 2 nařízení (ES) č. 595/2009.

(12)

12

| (9A) | Použije se pouze tehdy, jsou-li taková vozidla vybavena zařízením, na které se vztahuje předpis EHK OSN č. 64. Systém monitorování tlaku v pneumatikách pro vozidla M1 se použije povinně v souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 661/2009. |
| --- | --- |

(9A)

9A

Použije se pouze tehdy, jsou-li taková vozidla vybavena zařízením, na které se vztahuje předpis EHK OSN č. 64. Systém monitorování tlaku v pneumatikách pro vozidla M1 se použije povinně v souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 661/2009.

(13)  Vztahuje se pouze na vozidla vybavená spojovacím zařízením / spojovacími zařízeními.

13

(14)  Vztahuje se na vozidla s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla nepřesahující 2,5 tuny.

14

(15)  Vztahuje se pouze na vozidla, u kterých se ‘referenční bod místa k sezení (bod R)’ nejnižšího sedadla nachází maximálně 700 mm nad zemí.

15

(16)  Použije se pouze tehdy, jestliže výrobce žádá o schválení typu vozidel určených pro přepravu nebezpečných věcí.

16

(17)  Vztahuje se pouze na vozidla kategorie N1 třídy I, jak je uvedeno v první tabulce v bodu 5.3.1.4 přílohy I směrnice 70/220/EHS.

17

1

(18)  Na žádost výrobce může být uděleno schválení typu podle tohoto bodu, a to jako alternativa k získání schválení typu na základě bodů 3 A, 3B, 4 A, 5 A, 6 A, 6B, 7 A, 8 A, 9 A, 9B, 10 A, 12 A, 13 A, 13B, 14 A, 15 A, 15B, 16 A, 17 A, 17B, 18 A, 19 A, 20 A, 21 A, 22 A, 22B, 22C, 23 A, 24 A, 25 A, 25B, 25C, 25D, 25E, 25F, 26 A, 27 A, 28 A, 29 A, 30 A, 31 A, 32 A, 33 A, 34 A, 35 A, 36 A, 37 A, 38 A, 42 A, 43 A, 44 A, 45 A, 46 A, 46B, 46C, 46D, 46E, 47 A, 48 A, 49 A, 50 A, 50B, 51 A, 52 A, 52B, 53 A, 54 A, 56 A, 57 A a 64 až 70.“

18

(19)  Vysvětlivky vztahující se k části I přílohy IV se vztahují rovněž k tabulce 1.

19

(20)  Vysvětlivky vztahující se k části I přílohy IV se vztahují rovněž k tabulce 2. Písmena v tabulce 2 mají stejný význam jako písmena v tabulce 1.

20

---

| 21.12.2012 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 353/31 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2012

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 353/31

---

NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1230/2012

ze dne 12. prosince 2012,

kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009, pokud jde o požadavky pro schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel týkající se jejich hmotností a rozměrů, a mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 ze dne 13. července 2009 o požadavcích pro schvalování typu motorových vozidel, jejich přípojných vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla z hlediska obecné bezpečnosti (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,

s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (2), a zejména na čl. 39 odst. 2, 3 a 5 uvedené směrnice,

vzhledem k těmto důvodům:

| (1) | Nařízení (ES) č. 661/2009 je zvláštní nařízení pro účely schvalování typu podle směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

(1)

Nařízení (ES) č. 661/2009 je zvláštní nařízení pro účely schvalování typu podle směrnice 2007/46/ES.

| (2) | Nařízením (ES) č. 661/2009 se zrušuje směrnice Rady 92/21/EHS ze dne 31. března 1992 o hmotnostech a rozměrech motorových vozidel kategorie M1
   (3), jakož i směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/27/ES ze dne 22. července 1997 o hmotnostech a rozměrech určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel a o změně směrnice 70/156/EHS (4). Požadavky týkající se hmotností a rozměrů motorových vozidel a jejich přípojných vozidel stanovené v uvedených směrnicích by měly být převzaty do tohoto nařízení a v případě potřeby změněny tak, aby se přizpůsobily vývoji vědeckých a technických poznatků. |
| --- | --- |

(2)

Nařízením (ES) č. 661/2009 se zrušuje směrnice Rady 92/21/EHS ze dne 31. března 1992 o hmotnostech a rozměrech motorových vozidel kategorie M1
   (3), jakož i směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/27/ES ze dne 22. července 1997 o hmotnostech a rozměrech určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel a o změně směrnice 70/156/EHS (4). Požadavky týkající se hmotností a rozměrů motorových vozidel a jejich přípojných vozidel stanovené v uvedených směrnicích by měly být převzaty do tohoto nařízení a v případě potřeby změněny tak, aby se přizpůsobily vývoji vědeckých a technických poznatků.

| (3) | Nařízení (ES) č. 661/2009 obsahuje základní ustanovení týkající se požadavků pro schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, pokud jde o jejich hmotnosti a rozměry. Je proto nutné pro takové schválení typu stanovit rovněž zvláštní postupy, zkoušky a požadavky. |
| --- | --- |

(3)

Nařízení (ES) č. 661/2009 obsahuje základní ustanovení týkající se požadavků pro schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, pokud jde o jejich hmotnosti a rozměry. Je proto nutné pro takové schválení typu stanovit rovněž zvláštní postupy, zkoušky a požadavky.

| (4) | Směrnice Rady 96/53/ES ze dne 25. července 1996, kterou se pro určitá silniční vozidla provozovaná v rámci Společenství stanoví maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz a maximální přípustné hmotnosti pro mezinárodní provoz (5), stanovuje určité maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz v členských státech. Při konstrukci vozidel je proto důležité, aby byly zohledněny rozměry, které jsou již v rámci Unie harmonizovány v zájmu podpory a zajištění volného pohybu zboží. |
| --- | --- |

(4)

Směrnice Rady 96/53/ES ze dne 25. července 1996, kterou se pro určitá silniční vozidla provozovaná v rámci Společenství stanoví maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz a maximální přípustné hmotnosti pro mezinárodní provoz (5), stanovuje určité maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz v členských státech. Při konstrukci vozidel je proto důležité, aby byly zohledněny rozměry, které jsou již v rámci Unie harmonizovány v zájmu podpory a zajištění volného pohybu zboží.

| (5) | Směrnice 97/27/ES členským státům umožňovala udělovat ES schválení typu vozidlům, jejichž krajní rozměry překračovaly maximální přípustné rozměry stanovené v uvedené směrnici. Rovněž členským státům umožňovala odmítnout registraci vozidel, jimž bylo uděleno ES schválení typu, pokud jejich krajní rozměry nesplňovaly požadavky stanovené na základě svých vnitrostátních právních předpisů. Je důležité, aby byla zachována možnost povolit za určitých podmínek schválení typu vozidel překračujících přípustné mezní hodnoty, prokáží-li se v členských státech, v nichž je silniční infrastruktura uzpůsobena takovému stavu, výhody z hlediska silniční dopravy a životního prostředí. Pokud se počet vozidel, jež mohou využít odchylného schvalování typu podle článku 23 směrnice 2007/46/EC, pokud jde o maximální přípustné rozměry, omezí na počet nezbytný pro účely tohoto nařízení, měla by být zajištěna možnost povolit taková vozidla na základě systémů pro schválení typu vozidla vyráběného v malých sériích či jednotlivě. Přílohu XII směrnice 2007/46/ES je proto třeba změnit, aby zahrnovala taková početní omezení. |
| --- | --- |

(5)

Směrnice 97/27/ES členským státům umožňovala udělovat ES schválení typu vozidlům, jejichž krajní rozměry překračovaly maximální přípustné rozměry stanovené v uvedené směrnici. Rovněž členským státům umožňovala odmítnout registraci vozidel, jimž bylo uděleno ES schválení typu, pokud jejich krajní rozměry nesplňovaly požadavky stanovené na základě svých vnitrostátních právních předpisů. Je důležité, aby byla zachována možnost povolit za určitých podmínek schválení typu vozidel překračujících přípustné mezní hodnoty, prokáží-li se v členských státech, v nichž je silniční infrastruktura uzpůsobena takovému stavu, výhody z hlediska silniční dopravy a životního prostředí. Pokud se počet vozidel, jež mohou využít odchylného schvalování typu podle článku 23 směrnice 2007/46/EC, pokud jde o maximální přípustné rozměry, omezí na počet nezbytný pro účely tohoto nařízení, měla by být zajištěna možnost povolit taková vozidla na základě systémů pro schválení typu vozidla vyráběného v malých sériích či jednotlivě. Přílohu XII směrnice 2007/46/ES je proto třeba změnit, aby zahrnovala taková početní omezení.

| (6) | Směrnice 96/53/ES stanoví maximální přípustné hmotnosti, jež se použijí pouze pro mezinárodní provoz. Uvedená směrnice však členským státům umožňuje, aby pro vnitrostátní provoz i nadále používaly své vnitrostátní právní předpisy. V důsledku toho zřejmě nelze v krátké době harmonizovat maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla a maximální technicky přípustnou hmotnost na nápravy nebo na skupinu náprav za účelem provozu v členských státech. Vzhledem k existenci neharmonizovaných pravidel týkajících se konstrukce silniční infrastruktury je však vhodné požadovat na členských státech, aby pro registraci/provoz stanovily maximální přípustné hmotnosti vozidel s povolením pro vnitrostátní či mezinárodní provoz podle směrnice 96/53/ES a aby zavedly postup umožňující takové stanovení. |
| --- | --- |

(6)

Směrnice 96/53/ES stanoví maximální přípustné hmotnosti, jež se použijí pouze pro mezinárodní provoz. Uvedená směrnice však členským státům umožňuje, aby pro vnitrostátní provoz i nadále používaly své vnitrostátní právní předpisy. V důsledku toho zřejmě nelze v krátké době harmonizovat maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla a maximální technicky přípustnou hmotnost na nápravy nebo na skupinu náprav za účelem provozu v členských státech. Vzhledem k existenci neharmonizovaných pravidel týkajících se konstrukce silniční infrastruktury je však vhodné požadovat na členských státech, aby pro registraci/provoz stanovily maximální přípustné hmotnosti vozidel s povolením pro vnitrostátní či mezinárodní provoz podle směrnice 96/53/ES a aby zavedly postup umožňující takové stanovení.

| (7) | Vzhledem ke zkušenostem získaným při používání právních předpisů Unie týkajících se hmotností a rozměrů vozidel je nezbytné, aby byly stanoveny jasně definované pojmy. Některé z těchto pojmů již byly stanoveny ve směrnicích 97/27/ES a 92/21/EHS. Z důvodu jednotnosti je vhodné tyto definice převzít a v případě potřeby je přizpůsobit s ohledem na vývoj technických a vědeckých poznatků. |
| --- | --- |

(7)

Vzhledem ke zkušenostem získaným při používání právních předpisů Unie týkajících se hmotností a rozměrů vozidel je nezbytné, aby byly stanoveny jasně definované pojmy. Některé z těchto pojmů již byly stanoveny ve směrnicích 97/27/ES a 92/21/EHS. Z důvodu jednotnosti je vhodné tyto definice převzít a v případě potřeby je přizpůsobit s ohledem na vývoj technických a vědeckých poznatků.

| (8) | Vzhledem k tomu, že definice skutečné hmotnosti jednotlivého vozidla je zahrnuta do tohoto nařízení, je nezbytné příslušným způsobem změnit přílohu IX směrnice 2007/46/ES, aby se zabránilo nejasnostem při vyplňování prohlášení o shodě. |
| --- | --- |

(8)

Vzhledem k tomu, že definice skutečné hmotnosti jednotlivého vozidla je zahrnuta do tohoto nařízení, je nezbytné příslušným způsobem změnit přílohu IX směrnice 2007/46/ES, aby se zabránilo nejasnostem při vyplňování prohlášení o shodě.

| (9) | Vzhledem k tomu, že bílá kniha „Plán jednotného evropského dopravního prostoru – vytvoření konkurenceschopného dopravního systému účinně využívajícího zdroje“ (6) zdůraznila nutnost zlepšit aerodynamické vlastnosti silničních vozidel a výzkum prokázal, že montáží aerodynamických zařízení na vozidla lze zásadním způsobem snížit spotřebu paliva motorových vozidel a tím i emise CO2, je důležité, aby byla montáž takových aerodynamických zařízení na vozidla povolena. Aerodynamická zařízení by měla být zařazena do seznamu zařízení nebo vybavení, jež se nebere v úvahu při stanovení krajních rozměrů, neboť se tato zařízení skládají z přídavných zařízení, jež v důsledku své konstrukce přesahují krajní zadní nebo boční části vozidel. Tento jejich přesah zadní či boční části je však zásadně nutno omezit tak, aby nebyla ohrožena bezpečnost silničního provozu a aby byla zachována možnost intermodální dopravy. V tomto nařízení by proto měly být stanoveny nezbytné technické požadavky. |
| --- | --- |

(9)

Vzhledem k tomu, že bílá kniha „Plán jednotného evropského dopravního prostoru – vytvoření konkurenceschopného dopravního systému účinně využívajícího zdroje“ (6) zdůraznila nutnost zlepšit aerodynamické vlastnosti silničních vozidel a výzkum prokázal, že montáží aerodynamických zařízení na vozidla lze zásadním způsobem snížit spotřebu paliva motorových vozidel a tím i emise CO2, je důležité, aby byla montáž takových aerodynamických zařízení na vozidla povolena. Aerodynamická zařízení by měla být zařazena do seznamu zařízení nebo vybavení, jež se nebere v úvahu při stanovení krajních rozměrů, neboť se tato zařízení skládají z přídavných zařízení, jež v důsledku své konstrukce přesahují krajní zadní nebo boční části vozidel. Tento jejich přesah zadní či boční části je však zásadně nutno omezit tak, aby nebyla ohrožena bezpečnost silničního provozu a aby byla zachována možnost intermodální dopravy. V tomto nařízení by proto měly být stanoveny nezbytné technické požadavky.

| (10) | Dostupný software umožňuje využití virtuálních zkušebních metod, jež vycházejí z počítačových simulací. Vzhledem k tomu, že tyto simulace umožňují úspornější a méně náročné zkoušky, je vhodné umožnit, aby byly využity při kontrole, zda vozidlo může projet po úplné kruhové trajektorii (360°), a při měření maximálního vybočení zádi vozidla při projíždění vozidla uvnitř trajektorie. Proto je rovněž nezbytné doplnit toto nařízení na seznam regulačních aktů uvedených v příloze XVI směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

(10)

Dostupný software umožňuje využití virtuálních zkušebních metod, jež vycházejí z počítačových simulací. Vzhledem k tomu, že tyto simulace umožňují úspornější a méně náročné zkoušky, je vhodné umožnit, aby byly využity při kontrole, zda vozidlo může projet po úplné kruhové trajektorii (360°), a při měření maximálního vybočení zádi vozidla při projíždění vozidla uvnitř trajektorie. Proto je rovněž nezbytné doplnit toto nařízení na seznam regulačních aktů uvedených v příloze XVI směrnice 2007/46/ES.

| (11) | V zájmu zajištění řádného fungování systému schvalování typu je třeba aktualizovat přílohy směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

(11)

V zájmu zajištění řádného fungování systému schvalování typu je třeba aktualizovat přílohy směrnice 2007/46/ES.

| (12) | Přílohy I, III, IX, XII a XVI směrnice 2007/46/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny. Jelikož ustanovení přílohy XII jsou dostatečně podrobná a není třeba dalších prováděcích kroků ze strany členských států, je vhodné je nahradit nařízením v souladu s čl. 39 odst. 8 směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

(12)

Přílohy I, III, IX, XII a XVI směrnice 2007/46/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny. Jelikož ustanovení přílohy XII jsou dostatečně podrobná a není třeba dalších prováděcích kroků ze strany členských států, je vhodné je nahradit nařízením v souladu s čl. 39 odst. 8 směrnice 2007/46/ES.

| (13) | Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru – motorová vozidla, |
| --- | --- |

(13)

Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru – motorová vozidla,

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

1.   Toto nařízení stanoví požadavky pro ES schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, pokud jde o jejich hmotnosti a rozměry.

2.   Toto nařízení se vztahuje na neúplná, úplná a dokončená vozidla kategorií M, N a O.

Článek 2

Definice

Pro účely tohoto nařízení se použijí, vedle definic uvedených ve směrnici 2007/46/ES a v nařízení (ES) č. 661/2009, tyto definice:

| 1) | „typem vozidla“ se rozumí skupina vozidel, jak je definována v části B přílohy II směrnice 2007/46/ES; |
| --- | --- |

1)

„typem vozidla“ se rozumí skupina vozidel, jak je definována v části B přílohy II směrnice 2007/46/ES;

| 2) | „standardním vybavením“ se rozumí základní konfigurace vozidla, jež je vybaveno všemi prvky požadovanými regulačními akty uvedenými v příloze IV nebo XI směrnice 2007/46/ES, včetně veškerých prvků, které jsou namontovány, aniž by tím vznikaly nějaké další požadavky na konfiguraci nebo úroveň vybavení; |
| --- | --- |

2)

„standardním vybavením“ se rozumí základní konfigurace vozidla, jež je vybaveno všemi prvky požadovanými regulačními akty uvedenými v příloze IV nebo XI směrnice 2007/46/ES, včetně veškerých prvků, které jsou namontovány, aniž by tím vznikaly nějaké další požadavky na konfiguraci nebo úroveň vybavení;

| 3) | „volitelným vybavením“ se rozumí veškeré prvky, jež nejsou součástí standardního vybavení a za jejichž montáž na vozidlo odpovídá výrobce, a které může zákazník objednat; |
| --- | --- |

3)

„volitelným vybavením“ se rozumí veškeré prvky, jež nejsou součástí standardního vybavení a za jejichž montáž na vozidlo odpovídá výrobce, a které může zákazník objednat;

| 4) | „hmotností v pohotovostním stavu“ se rozumí






  a) | u motorových vozidel:
  hmotnost vozidla, jehož palivová nádrž (palivové nádrže) se naplní alespoň na 90 % svého objemu, včetně hmotnosti řidiče, paliva a kapalin, vybaveného standardním vybavením podle specifikací výrobce, a jsou-li součástí vybavení, i hmotnost karosérie, kabiny, spojovacího zařízení a náhradního kola (náhradních kol), jakož i nářadí; |
| --- | --- | --- |

4)

„hmotností v pohotovostním stavu“ se rozumí

a)

u motorových vozidel:

hmotnost vozidla, jehož palivová nádrž (palivové nádrže) se naplní alespoň na 90 % svého objemu, včetně hmotnosti řidiče, paliva a kapalin, vybaveného standardním vybavením podle specifikací výrobce, a jsou-li součástí vybavení, i hmotnost karosérie, kabiny, spojovacího zařízení a náhradního kola (náhradních kol), jakož i nářadí;

| b) | v případě přípojného vozidla:
  hmotnost vozidla, včetně paliva a kapalin, vybaveného standardním vybavením podle specifikací výrobce, a jsou-li součástí vybavení, i hmotnost karosérie, dalšího (dalších) spojovacího (spojovacích) zařízení a náhradního kola (náhradních kol) a nářadí; |
| --- | --- |

b)

v případě přípojného vozidla:

hmotnost vozidla, včetně paliva a kapalin, vybaveného standardním vybavením podle specifikací výrobce, a jsou-li součástí vybavení, i hmotnost karosérie, dalšího (dalších) spojovacího (spojovacích) zařízení a náhradního kola (náhradních kol) a nářadí;

| 5) | „hmotností volitelného vybavení“ se rozumí hmotnost vybavení, jež může být namontováno na vozidle vedle standardního vybavení podle specifikací výrobce; |
| --- | --- |

5)

„hmotností volitelného vybavení“ se rozumí hmotnost vybavení, jež může být namontováno na vozidle vedle standardního vybavení podle specifikací výrobce;

| 6) | „skutečnou hmotností vozidla“ se rozumí hmotnost v pohotovostním stavu a hmotnost volitelného vybavení namontovaného na jednotlivém vozidle; |
| --- | --- |

6)

„skutečnou hmotností vozidla“ se rozumí hmotnost v pohotovostním stavu a hmotnost volitelného vybavení namontovaného na jednotlivém vozidle;

| 7) | „maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla“ (M) se rozumí maximální hmotnost stanovená pro vozidlo na základě jeho konstrukčních vlastností a konstrukční výkonnosti; technicky přípustná hmotnost naloženého přívěsu nebo návěsu zahrnuje statickou hmotnost přenesenou na přípojné vozidlo, je-li připojeno; |
| --- | --- |

7)

„maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla“ (M) se rozumí maximální hmotnost stanovená pro vozidlo na základě jeho konstrukčních vlastností a konstrukční výkonnosti; technicky přípustná hmotnost naloženého přívěsu nebo návěsu zahrnuje statickou hmotnost přenesenou na přípojné vozidlo, je-li připojeno;

| 8) | „maximální technicky přípustnou hmotností naložené jízdní soupravy“ (MC) se rozumí maximální hmotnost stanovená pro kombinaci motorového vozidla a jednoho nebo více přípojných vozidel na základě jeho konstrukčních vlastností a konstrukční výkonnosti nebo maximální hmotnost určená pro jízdní soupravu složenou z tahače návěsu a návěsu; |
| --- | --- |

8)

„maximální technicky přípustnou hmotností naložené jízdní soupravy“ (MC) se rozumí maximální hmotnost stanovená pro kombinaci motorového vozidla a jednoho nebo více přípojných vozidel na základě jeho konstrukčních vlastností a konstrukční výkonnosti nebo maximální hmotnost určená pro jízdní soupravu složenou z tahače návěsu a návěsu;

| 9) | „maximální technicky přípustnou přípojnou hmotností“ (TM) se rozumí maximální hmotnost jednoho nebo více přípojných vozidel, jež mohou být tažena tažným vozidlem, odpovídající celkové hmotnosti přenášené na zem koly nápravy nebo skupiny náprav jakéhokoli přípojného vozidla připojeného k tažnému vozidlu; |
| --- | --- |

9)

„maximální technicky přípustnou přípojnou hmotností“ (TM) se rozumí maximální hmotnost jednoho nebo více přípojných vozidel, jež mohou být tažena tažným vozidlem, odpovídající celkové hmotnosti přenášené na zem koly nápravy nebo skupiny náprav jakéhokoli přípojného vozidla připojeného k tažnému vozidlu;

| 10) | „nápravou“ se rozumí společná osa rotace dvou či více kol, hnací či volně se otáčející, složená z jedné či více částí umístěných ve stejné rovině kolmé k podélné střednici vozidla; |
| --- | --- |

10)

„nápravou“ se rozumí společná osa rotace dvou či více kol, hnací či volně se otáčející, složená z jedné či více částí umístěných ve stejné rovině kolmé k podélné střednici vozidla;

| 11) | „skupinou náprav“ se rozumí více náprav, jež mají vzdálenost mezi nápravami omezenu na vzdálenost mezi nápravami definovanou coby vzdálenost „d“ v příloze I směrnice 96/53/ES a jež spolupůsobí díky zvláštní konstrukci odpružení; |
| --- | --- |

11)

„skupinou náprav“ se rozumí více náprav, jež mají vzdálenost mezi nápravami omezenu na vzdálenost mezi nápravami definovanou coby vzdálenost „d“ v příloze I směrnice 96/53/ES a jež spolupůsobí díky zvláštní konstrukci odpružení;

| 12) | „jednotlivou nápravou“ se rozumí náprava, kterou nelze považovat za součást skupiny náprav; |
| --- | --- |

12)

„jednotlivou nápravou“ se rozumí náprava, kterou nelze považovat za součást skupiny náprav;

| 13) | „maximální technicky přípustnou hmotností na nápravu“ (m) se rozumí hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení přenášenému koly nápravy na zem, danému konstrukčními vlastnostmi nápravy a vozidla a jejich konstrukční výkonností; |
| --- | --- |

13)

„maximální technicky přípustnou hmotností na nápravu“ (m) se rozumí hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení přenášenému koly nápravy na zem, danému konstrukčními vlastnostmi nápravy a vozidla a jejich konstrukční výkonností;

| 14) | „maximální technicky přípustnou hmotností na skupinu náprav“ (μ) se rozumí hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení přenášenému koly skupiny náprav na zem, danému konstrukčními vlastnostmi skupiny náprav a vozidla a jejich konstrukční výkonností; |
| --- | --- |

14)

„maximální technicky přípustnou hmotností na skupinu náprav“ (μ) se rozumí hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení přenášenému koly skupiny náprav na zem, danému konstrukčními vlastnostmi skupiny náprav a vozidla a jejich konstrukční výkonností;

| 15) | „spojovacím zařízením“ se rozumí mechanické zařízení včetně jeho součástí, jak je vymezeno v bodech 2.1 až 2.6 předpisu Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 55 – Jednotná ustanovení týkající se schvalování mechanických spojovacích částí jízdních souprav vozidel (7) a spojení vozidel nakrátko, jak je vymezeno v bodě 2.1.1 předpisu EHK OSN č. 102 – Jednotná ustanovení pro schvalování I.A zařízení pro spojení vozidel nakrátko (ZSVN) II. vozidel, pokud jde o montáž schváleného typu ZSVN (8); |
| --- | --- |

15)

„spojovacím zařízením“ se rozumí mechanické zařízení včetně jeho součástí, jak je vymezeno v bodech 2.1 až 2.6 předpisu Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 55 – Jednotná ustanovení týkající se schvalování mechanických spojovacích částí jízdních souprav vozidel (7) a spojení vozidel nakrátko, jak je vymezeno v bodě 2.1.1 předpisu EHK OSN č. 102 – Jednotná ustanovení pro schvalování I.A zařízení pro spojení vozidel nakrátko (ZSVN) II. vozidel, pokud jde o montáž schváleného typu ZSVN (8);

| 16) | „bodem spojení“ se rozumí střed působení spojovacího zařízení namontovaného na tažené vozidlo v rámci spojovacího zařízení namontovaného na tažné vozidlo; |
| --- | --- |

16)

„bodem spojení“ se rozumí střed působení spojovacího zařízení namontovaného na tažené vozidlo v rámci spojovacího zařízení namontovaného na tažné vozidlo;

| 17) | „hmotností spojovacího zařízení“ se rozumí hmotnost vlastního spojovacího zařízení a součástí potřebných k montáži spojovacího zařízení na vozidlo; |
| --- | --- |

17)

„hmotností spojovacího zařízení“ se rozumí hmotnost vlastního spojovacího zařízení a součástí potřebných k montáži spojovacího zařízení na vozidlo;

| 18) | „maximální technicky přípustnou hmotností působící v bodě spojení“ se rozumí:






  a) | u tažného vozidla hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení v bodě spojení (hodnota „S“ nebo „U“) tažného vozidla, danému konstrukčními vlastnostmi spojovacího zařízení a tažného vozidla; |
| --- | --- | --- |

18)

„maximální technicky přípustnou hmotností působící v bodě spojení“ se rozumí:

a)

u tažného vozidla hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení v bodě spojení (hodnota „S“ nebo „U“) tažného vozidla, danému konstrukčními vlastnostmi spojovacího zařízení a tažného vozidla;

| b) | v případě návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení (hodnota „S“ nebo „U“), jež má být přenášena přípojným vozidlem na tažné vozidlo v bodě spojení, danému konstrukčními vlastnostmi spojovacího zařízení a přípojného vozidla; |
| --- | --- |

b)

v případě návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení (hodnota „S“ nebo „U“), jež má být přenášena přípojným vozidlem na tažné vozidlo v bodě spojení, danému konstrukčními vlastnostmi spojovacího zařízení a přípojného vozidla;

| 19) | „hmotností cestujících“ se rozumí jmenovitá hmotnost v závislosti na kategorii vozidla násobená počtem míst k sezení, včetně míst k sezení pro členy posádky a míst k stání, jsou-li takové, jež však nezahrnuje řidiče; |
| --- | --- |

19)

„hmotností cestujících“ se rozumí jmenovitá hmotnost v závislosti na kategorii vozidla násobená počtem míst k sezení, včetně míst k sezení pro členy posádky a míst k stání, jsou-li takové, jež však nezahrnuje řidiče;

| 20) | „hmotností řidiče“ se rozumí jmenovitá hmotnost 75 kg působící v referenčním bodě místa k sezení řidiče; |
| --- | --- |

20)

„hmotností řidiče“ se rozumí jmenovitá hmotnost 75 kg působící v referenčním bodě místa k sezení řidiče;

| 21) | „užitečnou hmotností“ se rozumí rozdíl mezi maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla a hmotností v pohotovostním stavu zvětšenou o hmotnost cestujících a volitelného vybavení; |
| --- | --- |

21)

„užitečnou hmotností“ se rozumí rozdíl mezi maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla a hmotností v pohotovostním stavu zvětšenou o hmotnost cestujících a volitelného vybavení;

| 22) | „délkou“ se rozumí rozměr stanovený v bodech 6.1.1, 6.1.2 a 6.1.3 normy ISO 612:1978; tato definice se použije rovněž pro kloubová vozidla složená ze dvou či více částí; |
| --- | --- |

22)

„délkou“ se rozumí rozměr stanovený v bodech 6.1.1, 6.1.2 a 6.1.3 normy ISO 612:1978; tato definice se použije rovněž pro kloubová vozidla složená ze dvou či více částí;

| 23) | „šířkou“ se rozumí rozměr stanovený v bodě 6.2 normy ISO 612:1978; |
| --- | --- |

23)

„šířkou“ se rozumí rozměr stanovený v bodě 6.2 normy ISO 612:1978;

| 24) | „výškou“ se rozumí rozměr stanovený v bodě 6.3 normy ISO 612:1978; |
| --- | --- |

24)

„výškou“ se rozumí rozměr stanovený v bodě 6.3 normy ISO 612:1978;

| 25) | „rozvorem“ se rozumí toto:






  a) | rozměr uvedený v bodě 6.4.1 normy ISO 612:1978; |
| --- | --- | --- |

25)

„rozvorem“ se rozumí toto:

a)

rozměr uvedený v bodě 6.4.1 normy ISO 612:1978;

| b) | v případě přívěsu s jednou nápravou uprostřed vodorovná vzdálenost mezi svislou osou spojovacího zařízení a středem nápravy; |
| --- | --- |

b)

v případě přívěsu s jednou nápravou uprostřed vodorovná vzdálenost mezi svislou osou spojovacího zařízení a středem nápravy;

| c) | v případě přívěsu s více než jednou nápravou uprostřed vodorovná vzdálenost mezi svislou osou spojovacího zařízení a středem první nápravy; |
| --- | --- |

c)

v případě přívěsu s více než jednou nápravou uprostřed vodorovná vzdálenost mezi svislou osou spojovacího zařízení a středem první nápravy;

| 26) | „vzdáleností mezi nápravami“ se rozumí vzdálenost mezi dvěma sousedními nápravami uvedenými v bodě 6.4 normy ISO 612:1978 v případě vozidel s více než dvěma nápravami; v případě, že jsou na vozidle namontovány pouze dvě nápravy, nebo v případě návěsu, přívěsu nebo tuhého přívěsu se vzdáleností mezi nápravami, jež je uvedená v bodě 6.4.2 normy ISO 612:1978, rozumí „rozvor“ definovaný v odstavci 25; |
| --- | --- |

26)

„vzdáleností mezi nápravami“ se rozumí vzdálenost mezi dvěma sousedními nápravami uvedenými v bodě 6.4 normy ISO 612:1978 v případě vozidel s více než dvěma nápravami; v případě, že jsou na vozidle namontovány pouze dvě nápravy, nebo v případě návěsu, přívěsu nebo tuhého přívěsu se vzdáleností mezi nápravami, jež je uvedená v bodě 6.4.2 normy ISO 612:1978, rozumí „rozvor“ definovaný v odstavci 25;

| 27) | „rozchodem“ se rozumí vzdálenost uvedená v bodě 6.5 normy ISO 612:1978; |
| --- | --- |

27)

„rozchodem“ se rozumí vzdálenost uvedená v bodě 6.5 normy ISO 612:1978;

| 28) | „předsazením točnice“ se rozumí vzdálenost uvedená v bodě 6.19.2 normy ISO 612: 1978, přičemž se zohlední poznámka uvedená v bodě 6.19 této uvedené normy; |
| --- | --- |

28)

„předsazením točnice“ se rozumí vzdálenost uvedená v bodě 6.19.2 normy ISO 612: 1978, přičemž se zohlední poznámka uvedená v bodě 6.19 této uvedené normy;

| 29) | „předním poloměrem upevnění návěsu“ se rozumí vodorovná vzdálenost od osy návěsného čepu a kterýmkoliv bodem předku návěsu; |
| --- | --- |

29)

„předním poloměrem upevnění návěsu“ se rozumí vodorovná vzdálenost od osy návěsného čepu a kterýmkoliv bodem předku návěsu;

| 30) | „předním převisem“ se rozumí vodorovná vzdálenost mezi svislou rovinou procházející přes první nápravu nebo osou čepu v případě návěsu a nejpřednějším bodem vozidla; |
| --- | --- |

30)

„předním převisem“ se rozumí vodorovná vzdálenost mezi svislou rovinou procházející přes první nápravu nebo osou čepu v případě návěsu a nejpřednějším bodem vozidla;

| 31) | „zadním převisem“ se rozumí vodorovná vzdálenost mezi svislou rovinou procházející před poslední zadní nápravu a nejzadnější částí vozidla; je-li na vozidle namontováno spojovací zařízení pevně, je nejzadnějším bodem vozidla bod spojení; |
| --- | --- |

31)

„zadním převisem“ se rozumí vodorovná vzdálenost mezi svislou rovinou procházející před poslední zadní nápravu a nejzadnější částí vozidla; je-li na vozidle namontováno spojovací zařízení pevně, je nejzadnějším bodem vozidla bod spojení;

| 32) | „délkou ložné plochy“ se rozumí vzdálenost od nejpřednějšího vnitřního bodu k nejzadnějšímu vnitřnímu bodu ložného prostoru, měřená vodorovně v podélné rovině vozidla; |
| --- | --- |

32)

„délkou ložné plochy“ se rozumí vzdálenost od nejpřednějšího vnitřního bodu k nejzadnějšímu vnitřnímu bodu ložného prostoru, měřená vodorovně v podélné rovině vozidla;

| 33) | „vybočením zádi“ se rozumí vzdálenost mezi skutečným krajním bodem dosaženým zadním koncem vozidla při jízdě za podmínek stanovených v oddíle 7 části B nebo oddíle 6 části C přílohy I tohoto nařízení; |
| --- | --- |

33)

„vybočením zádi“ se rozumí vzdálenost mezi skutečným krajním bodem dosaženým zadním koncem vozidla při jízdě za podmínek stanovených v oddíle 7 části B nebo oddíle 6 části C přílohy I tohoto nařízení;

| 34) | „zařízením pro zdvihání nápravy“ se rozumí mechanismus namontovaný na vozidle za účelem zdvižení nápravy nad zem a jejího spouštění na zem; |
| --- | --- |

34)

„zařízením pro zdvihání nápravy“ se rozumí mechanismus namontovaný na vozidle za účelem zdvižení nápravy nad zem a jejího spouštění na zem;

| 35) | „zdvihatelnou nápravou“ se rozumí náprava, jež může být zdvižena ze své obvyklé polohy a opětovně spuštěna prostřednictvím zařízení pro zdvihání nápravy; |
| --- | --- |

35)

„zdvihatelnou nápravou“ se rozumí náprava, jež může být zdvižena ze své obvyklé polohy a opětovně spuštěna prostřednictvím zařízení pro zdvihání nápravy;

| 36) | „zatížitelnou nápravou“ se rozumí náprava, jejíž zatížení lze měnit bez zvedání pomocí zařízení pro zdvihání nápravy; |
| --- | --- |

36)

„zatížitelnou nápravou“ se rozumí náprava, jejíž zatížení lze měnit bez zvedání pomocí zařízení pro zdvihání nápravy;

| 37) | „pneumatickým odpružením“ se rozumí systém odpružení, u kterého je nejméně 75 % pružicího účinku vyvoláno pneumatickou pružinou; |
| --- | --- |

37)

„pneumatickým odpružením“ se rozumí systém odpružení, u kterého je nejméně 75 % pružicího účinku vyvoláno pneumatickou pružinou;

| 38) | „třídou autobusu nebo autokaru“ se rozumí skupina vozidel, jak je definována v bodech 2.1.1 a 2.1.2 předpisu EHK OSN č. 107 – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel kategorie M2 nebo M3 z hlediska jejich celkové konstrukce (9); |
| --- | --- |

38)

„třídou autobusu nebo autokaru“ se rozumí skupina vozidel, jak je definována v bodech 2.1.1 a 2.1.2 předpisu EHK OSN č. 107 – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel kategorie M2 nebo M3 z hlediska jejich celkové konstrukce (9);

| 39) | „kloubovým vozidlem“ se rozumí vozidlo kategorie M2 nebo M3, jak je definováno v bodě 2.1.3 předpisu EHK OSN č. 107; |
| --- | --- |

39)

„kloubovým vozidlem“ se rozumí vozidlo kategorie M2 nebo M3, jak je definováno v bodě 2.1.3 předpisu EHK OSN č. 107;

| 40) | „nedělitelným nákladem“ se rozumí náklad, který nemůže být pro účely silniční dopravy rozdělen na dva nebo více nákladů bez nepřiměřených výdajů nebo nebezpečí poškození a který v důsledku své hmotnosti nebo rozměrů nemůže být dopravován vozidlem, jehož hmotnosti a rozměry vyhovují maximálním přípustným hmotnostem a rozměrům použitelným v členském státě. |
| --- | --- |

40)

„nedělitelným nákladem“ se rozumí náklad, který nemůže být pro účely silniční dopravy rozdělen na dva nebo více nákladů bez nepřiměřených výdajů nebo nebezpečí poškození a který v důsledku své hmotnosti nebo rozměrů nemůže být dopravován vozidlem, jehož hmotnosti a rozměry vyhovují maximálním přípustným hmotnostem a rozměrům použitelným v členském státě.

Článek 3

Povinnosti výrobců

1.   Výrobce stanoví pro každou verzi v rámci typu vozidla bez ohledu na stav dokončenosti vozidla tyto hmotnosti:

| a) | maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla; |
| --- | --- |

a)

maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla;

| b) | maximální technicky přípustnou hmotnost naložené jízdní soupravy; |
| --- | --- |

b)

maximální technicky přípustnou hmotnost naložené jízdní soupravy;

| c) | maximální technicky přípustnou přípojnou hmotnost; |
| --- | --- |

c)

maximální technicky přípustnou přípojnou hmotnost;

| d) | maximální technicky přípustnou hmotnost na nápravy nebo maximální technicky přípustnou hmotnost na skupinu náprav; |
| --- | --- |

d)

maximální technicky přípustnou hmotnost na nápravy nebo maximální technicky přípustnou hmotnost na skupinu náprav;

| e) | maximální technicky přípustné hmotnosti působící v bodě (bodech) spojení, přičemž se zohlední technické vlastnosti spojovacích zařízení, jež případně jsou nebo mohou být namontována na vozidlo. |
| --- | --- |

e)

maximální technicky přípustné hmotnosti působící v bodě (bodech) spojení, přičemž se zohlední technické vlastnosti spojovacích zařízení, jež případně jsou nebo mohou být namontována na vozidlo.

2.   Výrobce při stanovení hmotností uvedených v odstavci 1 zohlední nejlepší postupy osvědčené technické praxe a nejlepší dostupné technické znalosti, aby se minimalizovala nebezpečí mechanického selhání, zejména pak ta, jež jsou způsobena únavou materiálů, a předešlo se poškození silniční infrastruktury.

3.   Výrobce vezme při stanovení hmotností uvedených v odstavci 1 v úvahu maximální rychlost danou konstrukcí vozidla.

Vybaví-li výrobce vozidlo zařízením pro omezení rychlosti, je maximální konstrukční rychlost skutečnou rychlostí, kterou umožňuje dosáhnout zařízení pro omezení rychlosti.

4.   Výrobce při stanovení hmotností uvedených v odstavci 1 neukládá žádná omezení užívání vozidla, s výjimkou omezení týkajících se parametrů pneumatik, jež mohou být konstrukčně přizpůsobeny k dané rychlosti, jak je umožněno podle předpisu EHK OSN č. 54 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu pneumatik užitkových vozidel a jejich přípojných vozidel (10) a podle části 5 přílohy II nařízení Komise (EU) č. 458/2011 (11).

5.   Výrobce v případě nedokončených vozidel, včetně vozidel s karosérií typu podvozek-kabina, jež vyžadují další stupeň dokončení, poskytne veškeré příslušné informace výrobcům dalšího stupně, aby bylo zajištěno, že požadavky podle tohoto nařízení budou i nadále dodržovány.

Výrobce pro účely prvního pododstavce určí polohu těžiště hmotnosti odpovídající součtu zatížení.

6.   Nedokončená vozidla kategorií M2, M3, N2 a N3, jež nemají namontovánu karosérii, se konstruují tak, aby umožnila výrobcům dalšího stupně splnit požadavky podle oddílů 7 a 8 části B a oddílů 6 a 7 části C přílohy I.

Článek 4

Ustanovení pro ES schvalování typu vozidla, pokud jde o jeho hmotnosti a rozměry

1.   Výrobce nebo jeho zástupce předloží schvalovacímu orgánu žádost o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska jeho hmotností a rozměrů.

2.   Žádost musí být vyhotovena podle vzoru informačního dokumentu uvedeného v příloze V části A.

3.   Pro účely výpočtů rozložení hmotnosti předá výrobce schvalovacímu orgánu typu pro každou technickou konfiguraci v rámci typu vozidla, definovanou souborem hodnot všech relevantních bodů uvedených v příloze V, informace nezbytné k určení těchto hmotností:

| a) | maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla; |
| --- | --- |

a)

maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;

| b) | maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravy nebo na skupinu náprav; |
| --- | --- |

b)

maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravy nebo na skupinu náprav;

| c) | maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti; |
| --- | --- |

c)

maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti;

| d) | maximální technicky přípustné hmotnosti působící v bodě (bodech) spojení; |
| --- | --- |

d)

maximální technicky přípustné hmotnosti působící v bodě (bodech) spojení;

| e) | maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy. |
| --- | --- |

e)

maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy.

Informace se poskytují v tabulce nebo jiné vhodné podobě po dohodě se schvalovacím orgánem.

4.   Pokud volitelné vybavení podstatným způsobem ovlivňuje hmotnosti a rozměry vozidla, výrobce poskytne příslušné technické zkušebně údaje o umístění, hmotnosti a geometrické poloze těžiště ve vztahu k nápravám volitelného vybavení, jež lze na vozidlo namontovat.

5.   Odchylně od odstavce 4 může výrobce, skládá-li se volitelné vybavení z několika částí nacházejících se v různých místech vozidla, poskytnout technické zkušebně pouze rozložení hmotnosti volitelného vybavení na nápravy.

6.   U skupin náprav uvede výrobce rozložení celkové hmotnosti, která působí na skupinu, mezi jednotlivé nápravy.

Je-li to nezbytné, uvede výrobce vzorec rozložení hmotnosti nebo předloží příslušné grafy rozložení.

7.   Jestliže to schvalovací orgán nebo technická zkušebna považuje za nutné, může po výrobci požadovat, aby poskytl pro účely inspekce jedno vozidlo představující typ, který má být schválen.

8.   Výrobce vozidla může schvalovacímu orgánu předložit žádost o uznání rovnocennosti odpružení s pneumatickým odpružením.

Schvalovací orgán uzná rovnocennost odpružení s pneumatickým odpružením, jsou-li splněny požadavky podle přílohy III.

Uznala-li technická zkušebna rovnocennost, vystaví zkušební protokol. Schvalovací orgán připojí zkušební protokol a technický popis odpružení k certifikátu ES schválení typu.

9.   Jsou-li splněny požadavky stanovené v přílohách I až IV tohoto nařízení, udělí schvalovací orgán schválení typu v souladu se systémem číslování stanoveným v příloze VII směrnice 2007/46/ES.

Tentýž členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.

10.   Pro účely odstavce 9 schvalovací orgán vyhotoví certifikát ES schválení typu podle vzoru uvedeného v příloze V části B.

11.   Pro účely čl. 12 odst. 2 směrnice 2007/46/ES se použijí přípustné odchylky uvedené v dodatku 2 k příloze I.

Článek 5

Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz

1.   Vnitrostátní orgány stanoví pro účely registrace a uvedení do provozu vozidel, pro něž bylo uděleno schválení typu podle tohoto nařízení, pro každou variantu a verzi v rámci typu vozidla veškeré následující hmotnosti, jež jsou podle směrnice 96/53/ES povoleny pro vnitrostátní či mezinárodní provoz:

| a) | maximální přípustnou hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz; |
| --- | --- |

a)

maximální přípustnou hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz;

| b) | maximální přípustnou hmotnost pro registraci/provoz na nápravu (nápravy); |
| --- | --- |

b)

maximální přípustnou hmotnost pro registraci/provoz na nápravu (nápravy);

| c) | maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na skupinu náprav; |
| --- | --- |

c)

maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na skupinu náprav;

| d) | maximální přípustnou přípojnou hmotnost pro registraci/provoz; |
| --- | --- |

d)

maximální přípustnou přípojnou hmotnost pro registraci/provoz;

| e) | maximální přípustnou hmotnost naložené jízdní soupravy pro registraci/provoz. |
| --- | --- |

e)

maximální přípustnou hmotnost naložené jízdní soupravy pro registraci/provoz.

Vnitrostátní orgány stanoví postup pro určení maximálních přípustných hmotností pro registraci/provoz uvedených v prvním pododstavci. Určí příslušný orgán pověřený stanovením těchto hmotností a stanoví informace, jež musí být uvedenému příslušnému orgánu předloženy.

2.   Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz určené postupem uvedeným v odstavci 1 nesmí překročit maximální hmotnosti uvedené v čl. 3 odst. 1.

3.   V zájmu zajištění řádného fungování systémů vozidla, zejména brzdového systému a systému řízení, konzultuje příslušný orgán otázky rozdělení hmotnosti na nápravy nebo skupinu náprav s výrobcem.

4.   Vnitrostátní orgány při určování maximálních přípustných hmotností pro registraci/provoz zajistí, aby byly neustále dodržovány požadavky regulačních aktů uvedených v příloze IV a XI směrnice 2007/46/ES.

5.   Dospějí-li vnitrostátní orgány k závěru, že požadavky některého z regulačních aktů uvedených v příloze IV a XI směrnice 2007/46/ES, s výhradou tohoto nařízení, již nejsou splněny, budou vyžadovat, aby byly provedeny nové zkoušky a případně uděleno nové schválení typu nebo prodloužení schvalovacím orgánem, jenž udělil původní schválení typu na základě dotčeného regulačního aktu.

Článek 6

Výjimky

1.   Aniž je dotčen čl. 4 odst. 3 směrnice 96/53/ES, může být uděleno ES schválení typu vozidlům, jejichž rozměry překračují požadavky tohoto nařízení a jež jsou určena pro přepravu nedělitelných nákladů. V takovém případě musí certifikát schválení typu a prohlášení o shodě jasně uvádět, že toto vozidlo je určeno pouze k přepravě nedělitelných nákladů.

2.   Členské státy mohou podle článků 23 a 24 směrnice 2007/46/ES udělit schválení vozidlům překračujícím maximální přípustné rozměry stanovené v bodě 1.1 částí B, C, a D přílohy I tohoto nařízení.

Schválení typu podle článku 23 směrnice 2007/46/ES podléhají početním omezením stanoveným v části A oddíle 3 přílohy XII uvedené směrnice.

Článek 7

Přechodná ustanovení

1.   Vnitrostátní orgány povolí prodej a uvedení do provozu vozidel, pro něž bylo schválení typu uděleno před datem uvedeným v čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 661/2009, a nadále budou udělovat prodloužení schválení udělených v souladu s požadavky uvedenými ve směrnici 92/21/EHS a ve směrnici 97/27/ES.

2.   Odchylně od odstavce 1 končí platnost ES schválení typu udělených podle článku 7 směrnice 97/27/ES k datu uvedenému v čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 661/2009.

Podle článku 27 směrnice 2007/46/ES však členské státy mohou, požádá-li o to výrobce, registrovat vozidla z výběhu série, jejichž ES schválení typu již není platné, a povolovat jejich prodej nebo uvádění do provozu.

3.   Po uplynutí dne 10. ledna 2014 musí výrobci vydávat prohlášení o shodě, jež jsou v souladu s tímto nařízením.

Do dne 9. ledna 2014 výrobci uvádějí skutečnou hmotnost vozidla v položce 52 prohlášení o shodě, není-li uvedena v jiné položce prohlášení o shodě.

Článek 8

Změny směrnice 2007/46/ES

Přílohy I, III, IX a XVI směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou VI tohoto nařízení.

Příloha XII směrnice 2007/46/ES se nahrazuje přílohou VII tohoto nařízení.

Článek 9

Vstup v platnost

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Použije se na nové typy vozidel, kterým se schválení typu udělí ode dne 1. listopadu 2012.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

V Bruselu dne 12. prosince 2012.

Za Komisi

José Manuel BARROSO

předseda

---

(1)  Úř. věst. L 200, 31.7.2009, s. 1.

1

(2)  Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1.

2

(3)  Úř. věst. L 129, 14.5.1992, s. 1.

3

(4)  Úř. věst. L 233, 25.8.1997, s. 1.

4

(5)  Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 59.

5

(6)  KOM(2011) 144

6

(7)  Úř. věst. L 227, 28.8.2010, s. 1.

7

(8)  Úř. věst. L 351, 20.12.2008, s. 44.

8

(9)  Úř. věst. L 255, 29.9.2010, s. 1.

9

(10)  Úř. věst. L 183, 11.7.2008, s. 41.

10

(11)  Úř. věst. L 124, 13.5.2011, s. 11.

11

---

SEZNAM PŘÍLOH

| Příloha I | Část A | : | Technické požadavky pro vozidla kategorie M1 a N1. |
| --- | --- | --- | --- |
| ČÁST B | : | Technické požadavky pro vozidla kategorie M2 a M3. |
| ČÁST C | : | Technické požadavky pro vozidla kategorie N2 a N3. |
| ČÁST D | : | Technické požadavky pro vozidla kategorie O. |

Příloha I

Část A

:

Technické požadavky pro vozidla kategorie M1 a N1.

ČÁST B

:

Technické požadavky pro vozidla kategorie M2 a M3.

ČÁST C

:

Technické požadavky pro vozidla kategorie N2 a N3.

ČÁST D

:

Technické požadavky pro vozidla kategorie O.

| Dodatek 1 | Seznam zařízení nebo vybavení, jež se nemusí brát v úvahu při stanovení krajních rozměrů. |
| --- | --- |
| Dodatek 2 | Přípustné odchylky pro schválení typu a shodnost výroby. |
| Dodatek 3 | Obrázky týkající se manévrovacích schopností. |

Dodatek 1

Seznam zařízení nebo vybavení, jež se nemusí brát v úvahu při stanovení krajních rozměrů.

Dodatek 2

Přípustné odchylky pro schválení typu a shodnost výroby.

Dodatek 3

Obrázky týkající se manévrovacích schopností.

Příloha II

Stoupavost terénních vozidel.

Příloha III

Podmínky rovnocennosti odpružení s pneumatickým odpružením.

Příloha IV

Technické požadavky týkající se montáže zdvihatelných nebo zatížitelných náprav ve vozidlech.

Příloha V

| Část A | : | Dokument informační povahy. |
| --- | --- | --- |
| ČÁST B | : | Certifikát ES schválení typu. |

Část A

:

Dokument informační povahy.

ČÁST B

:

Certifikát ES schválení typu.

Příloha VI

Změny příloh I, III, IX a XVI směrnice 2007/46/ES.

Příloha VII

Příloha XII směrnice 2007/46/ES.

PŘÍLOHA I

TECHNICKÉ POŽADAVKY

ČÁST A

Vozidla kategorií M1 a N1

1.   Maximální přípustné rozměry

| 1.1 | Rozměry nesmí přesáhnout následující hodnoty:






  1.1.1 | Délka: 12,00 m. |
| --- | --- | --- |

1.1

Rozměry nesmí přesáhnout následující hodnoty:

1.1.1

Délka: 12,00 m.

| 1.1.2 | Šířka:








  a) | : | M1 | : | 2,55 m; |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| b) | : | N1 | : | 2,55 m; |
| c) | : | N1 | : | 2,60 m v případě vozidel s karosérií s izolovanými stěnami o šířce minimálně 45 mm, jak je uvedeno v dodatku 2 části C přílohy II směrnice 2007/46/ES; |

1.1.2

Šířka:

a)

:

M1

:

2,55 m;

b)

:

N1

:

2,55 m;

c)

:

N1

:

2,60 m v případě vozidel s karosérií s izolovanými stěnami o šířce minimálně 45 mm, jak je uvedeno v dodatku 2 části C přílohy II směrnice 2007/46/ES;

| 1.1.3 | Výška: 4,00 m. |
| --- | --- |

1.1.3

Výška: 4,00 m.

| 1.2 | Pro účely měření délky, šířky a výšky musí mít vozidlo hmotnost v pohotovostním stavu a musí být umístěno na vodorovném a rovném povrchu s pneumatikami nahuštěnými na tlak doporučený výrobcem. |
| --- | --- |

1.2

Pro účely měření délky, šířky a výšky musí mít vozidlo hmotnost v pohotovostním stavu a musí být umístěno na vodorovném a rovném povrchu s pneumatikami nahuštěnými na tlak doporučený výrobcem.

| 1.3 | Při stanovení délky, šířky a výšky se nebere v úvahu pouze zařízení nebo vybavení uvedené v dodatku 1 této přílohy. |
| --- | --- |

1.3

Při stanovení délky, šířky a výšky se nebere v úvahu pouze zařízení nebo vybavení uvedené v dodatku 1 této přílohy.

2.   Rozložení hmotnosti

2.1   Součet maximálních technicky přípustných hmotností na nápravy nesmí být menší než maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla.

2.2   Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla nesmí být menší než součet hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla, hmotnosti cestujících, hmotnosti volitelného vybavení a hmotnosti spojovacího zařízení, není-li zahrnuto v hmotnosti v pohotovostním stavu.

2.3   Je-li vozidlo naloženo na maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla, nesmějí hmotnosti na každou z náprav překročit maximální technicky přípustnou hmotnost na dotyčnou nápravu.

2.4   Je-li vozidlo zatíženo na maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla, nesmí být hmotnost na přední nápravu nikdy menší než 30 % maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla.

2.4.1   Je-li vozidlo zatíženo na maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla a zároveň na maximální technicky přípustnou hmotnost v bodě spojení, nesmí být hmotnost na přední nápravu nikdy menší než 20 % maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla.

2.5   Je-li vozidlo vybaveno odnímatelnými sedadly, omezí se ověření na stav s maximálním počtem míst k sezení.

2.6   Pro účely ověřování požadavků stanovených v bodech 2.2, 2.3 a 2.4 se:

| a) | sedadla nastaví tak, jak je stanoveno v bodě 2.6.1; |
| --- | --- |

a)

sedadla nastaví tak, jak je stanoveno v bodě 2.6.1;

| b) | hmotnost cestujících, hmotnost další zátěže a hmotnost volitelného vybavení rozloží tak, jak je stanoveno v bodech 2.6.2. až 2.6.4.2.3. |
| --- | --- |

b)

hmotnost cestujících, hmotnost další zátěže a hmotnost volitelného vybavení rozloží tak, jak je stanoveno v bodech 2.6.2. až 2.6.4.2.3.

2.6.1   Nastavení sedadel

2.6.1.1   Jsou-li sedadla nastavitelná, posunou se do své nejzadnější polohy.

2.6.1.2   V případě dalších možností seřízení sedadla (výškové seřízení, úhlové seřízení, seřízení opěradla apod.) se zvolí poloha určená výrobcem vozidla.

2.6.1.3   V případě odpružených sedadel musí být sedadlo aretováno v poloze podle pokynu výrobce.

2.6.2   Rozložení hmotnosti cestujících

2.6.2.1   Hmotnost pro jednotlivého cestujícího se stanoví na 75 kg.

2.6.2.2.   Hmotnost každého z cestujících je umístěna v bodě určeném k sezení (tj. v bodě R sedadla).

2.6.2.3   V případě vozidla zvláštního určení se požadavek podle bodu 2.6.2.2 použije obdobně (např. hmotnost zraněné osoby ležící na lehátku v případě sanitního automobilu).

2.6.3   Rozložení hmotnosti volitelného vybavení

2.6.3.1   Hmotnost volitelného vybavení se rozloží podle pokynu výrobce.

2.6.4   Rozložení užitečné hmotnosti

2.6.4.1   Vozidla M1

| 2.6.4.1.1 | V případě vozidel M1 se užitečná hmotnost rozloží podle pokynu výrobce po dohodě s technickou zkušebnou. |
| --- | --- |

2.6.4.1.1

V případě vozidel M1 se užitečná hmotnost rozloží podle pokynu výrobce po dohodě s technickou zkušebnou.

| 2.6.4.1.2 | V případě motorových karavanů musí minimální užitečná hmotnost PM splňovat tento požadavek:



  Kde






  „n“ | je maximálním počtem cestujících spolu s řidičem a |
| --- | --- | --- |
| „L“ | je celková délka vozidla v metrech |

2.6.4.1.2

V případě motorových karavanů musí minimální užitečná hmotnost PM splňovat tento požadavek:

Formula

Kde

„n“

je maximálním počtem cestujících spolu s řidičem a

„L“

je celková délka vozidla v metrech

2.6.4.2   Vozidla N1

| 2.6.4.2.1 | V případě vozidel s karosérií se užitečná hmotnost rozloží stejnoměrně v ložném prostoru. |
| --- | --- |

2.6.4.2.1

V případě vozidel s karosérií se užitečná hmotnost rozloží stejnoměrně v ložném prostoru.

| 2.6.4.2.2 | V případě vozidel bez karosérie (např. podvozek-kabina) musí výrobce určit krajní přípustné polohy těžiště užitečné hmotnosti navýšené o hmotnost vybavení určeného k uložení nákladu (např. karoserii, nádrž, atd.) (například: od 0,50 m do 1,30 m před první zadní nápravou). |
| --- | --- |

2.6.4.2.2

V případě vozidel bez karosérie (např. podvozek-kabina) musí výrobce určit krajní přípustné polohy těžiště užitečné hmotnosti navýšené o hmotnost vybavení určeného k uložení nákladu (např. karoserii, nádrž, atd.) (například: od 0,50 m do 1,30 m před první zadní nápravou).

| 2.6.4.2.3 | V případě vozidel, na nichž má být namontováno spojovací zařízení točnice návěsu, musí výrobce uvést minimální a maximální předsazení točnice. |
| --- | --- |

2.6.4.2.3

V případě vozidel, na nichž má být namontováno spojovací zařízení točnice návěsu, musí výrobce uvést minimální a maximální předsazení točnice.

2.7   Další požadavky v případě, že vozidlo může být provozováno s přípojným vozidlem

2.7.1   Použijí se požadavky uvedené v bodech 2.2, 2.3 a 2.4, přičemž se vezme v úvahu hmotnost spojovacího zařízení a maximální technicky přípustná hmotnost působící v bodě spojení.

2.7.2   Aniž jsou dotčeny požadavky bodu 2.4, nesmí být maximální technicky přípustná hmotnost působící na zadní nápravu (nápravy) překročena o více než 15 %.

2.7.2.1   Je-li překročena maximální technicky přípustná hmotnost na zadní nápravu (nápravy) o méně než 15 %, použijí se požadavky bodu 5.2 přílohy II nařízení Komise (EU) č. 458/2011 (1).

2.7.2.2   Výrobce může ve členských státech, v nichž to umožňují právní předpisy v oblasti silniční dopravy, uvést ve vhodném podkladovém dokumentu, jako je například příručka uživatele nebo příručka pro údržbu, že maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla může být překročena nejvýše o 10 % či 100 kg, podle toho, která z těchto hodnot je nižší.

Tato tolerance se použije pouze pro tažení přípojného vozidla za podmínek stanovených v bodě 2.7.2.1, pokud je provozní rychlost omezena na 100 km/h či méně.

3.   Přípojná hmotnost a hmotnost v bodě spojení

3.1   Pokud jde o maximální technicky přípustnou přípojnou hmotnost, použijí se tyto požadavky:

3.1.1   Přípojné vozidlo s namontovaným systémem provozního brzdění

| 3.1.1.1 | Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost vozidla musí být nejnižší z těchto hodnot:






  a) | maximální technicky přípustná přípojná hmotnost stanovená na základě konstrukčních vlastností vozidla a pevnosti spojovacího zařízení; |
| --- | --- | --- |

3.1.1.1

Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost vozidla musí být nejnižší z těchto hodnot:

a)

maximální technicky přípustná přípojná hmotnost stanovená na základě konstrukčních vlastností vozidla a pevnosti spojovacího zařízení;

| b) | maximální technicky přípustná hmotnost naloženého tažného vozidla; |
| --- | --- |

b)

maximální technicky přípustná hmotnost naloženého tažného vozidla;

| c) | 1,5násobek maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého tažného vozidla v případě terénního vozidla definovaného podle přílohy II směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

c)

1,5násobek maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého tažného vozidla v případě terénního vozidla definovaného podle přílohy II směrnice 2007/46/ES.

| 3.1.1.2 | Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost nesmí však nikdy překročit 3 500 kg. |
| --- | --- |

3.1.1.2

Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost nesmí však nikdy překročit 3 500 kg.

3.1.2   Přípojné vozidlo bez systému provozního brzdění

| 3.1.2.1 | Přípustná přípojná hmotnost musí být nejnižší z těchto hodnot:






  a) | maximální technicky přípustná přípojná hmotnost stanovená na základě konstrukčních vlastností vozidla a pevnosti spojovacího zařízení; |
| --- | --- | --- |

3.1.2.1

Přípustná přípojná hmotnost musí být nejnižší z těchto hodnot:

a)

maximální technicky přípustná přípojná hmotnost stanovená na základě konstrukčních vlastností vozidla a pevnosti spojovacího zařízení;

| b) | polovina hmotnosti v pohotovostním stavu tažného vozidla. |
| --- | --- |

b)

polovina hmotnosti v pohotovostním stavu tažného vozidla.

| 3.1.2.2 | Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost nesmí být v žádném případě větší než 750 kg. |
| --- | --- |

3.1.2.2

Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost nesmí být v žádném případě větší než 750 kg.

3.2   Maximální technicky přípustná hmotnost působící v bodě spojení musí činit nejméně 4 % maximální přípustné přípojné hmotnosti a nesmí být menší než 25 kg.

3.3   Výrobce musí v příručce uživatele určit maximální technicky přípustnou hmotnost v bodě spojení, body upevnění spojovacího zařízení na tažném vozidle a maximální přípustný zadní převis spojovacího bodu.

3.4   Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost se nesmí definovat ve vztahu k počtu cestujících.

4.   Hmotnost jízdní soupravy

Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy nesmí překročit součet maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla a maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti.

Formula

5.   Schopnost rozjezdu do stoupání

| 5.1 | Tažné vozidlo musí být schopno pětkrát během pěti minut rozjet jízdní soupravu na stoupajícím sklonu nejméně 12 %. |
| --- | --- |

5.1

Tažné vozidlo musí být schopno pětkrát během pěti minut rozjet jízdní soupravu na stoupajícím sklonu nejméně 12 %.

| 5.2 | Pro vykonání zkoušky uvedené v bodě 5.1 musí být tažné vozidlo a přípojné vozidlo naloženy tak, aby se jejich hmotnost rovnala maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy. |
| --- | --- |

5.2

Pro vykonání zkoušky uvedené v bodě 5.1 musí být tažné vozidlo a přípojné vozidlo naloženy tak, aby se jejich hmotnost rovnala maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy.

ČÁST B

Vozidla kategorie M2 a M3

1.   Maximální přípustné rozměry

| 1.1 | Rozměry nesmí přesáhnout následující hodnoty:






  1.1.1 | Délka






  a) | vozidlo se dvěma nápravami složené z jedné části: 13,50 m; |
| --- | --- | --- | --- |

1.1

Rozměry nesmí přesáhnout následující hodnoty:

1.1.1

Délka

a)

vozidlo se dvěma nápravami složené z jedné části: 13,50 m;

| b) | vozidlo se třemi a více nápravami složené z jedné části: 15,00 m; |
| --- | --- |

b)

vozidlo se třemi a více nápravami složené z jedné části: 15,00 m;

| c) | kloubové vozidlo: 18,75 m. |
| --- | --- |

c)

kloubové vozidlo: 18,75 m.

| 1.1.2 | Šířka: 2,55 m. |
| --- | --- |

1.1.2

Šířka: 2,55 m.

| 1.1.3 | Výška: 4,00 m. |
| --- | --- |

1.1.3

Výška: 4,00 m.

| 1.2 | Pro účely měření délky, šířky a výšky musí mít vozidlo hmotnost v pohotovostním stavu a musí být umístěno na vodorovném a rovném povrchu s pneumatikami nahuštěnými na tlak doporučený výrobcem. |
| --- | --- |

1.2

Pro účely měření délky, šířky a výšky musí mít vozidlo hmotnost v pohotovostním stavu a musí být umístěno na vodorovném a rovném povrchu s pneumatikami nahuštěnými na tlak doporučený výrobcem.

| 1.3 | Při stanovení délky, šířky a výšky se nebere v úvahu pouze zařízení nebo vybavení uvedené v dodatku 1 této přílohy. |
| --- | --- |

1.3

Při stanovení délky, šířky a výšky se nebere v úvahu pouze zařízení nebo vybavení uvedené v dodatku 1 této přílohy.

2.   Rozložení hmotnosti vozidel s karosérií

2.1   Postup výpočtu

Výrazy:

| „M“ | maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla; |
| --- | --- |
| „TM“ | maximální technicky přípustná přípojná hmotnost; |
| „MC“ | maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy; |
| „mi“ | maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla na jednotlivou nápravu, označenou indexem „i“, přičemž „i“ se pohybuje od 1 do celkového počtu náprav vozidla; |
| „mc“ | maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení; |
| „μj“ | maximální technicky přípustná hmotnost na skupinu náprav, označená indexem „j“, přičemž „j“ se pohybuje od 1 do celkového počtu skupin náprav vozidla. |

„M“

maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla;

„TM“

maximální technicky přípustná přípojná hmotnost;

„MC“

maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy;

„mi“

maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla na jednotlivou nápravu, označenou indexem „i“, přičemž „i“ se pohybuje od 1 do celkového počtu náprav vozidla;

„mc“

maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení;

„μj“

maximální technicky přípustná hmotnost na skupinu náprav, označená indexem „j“, přičemž „j“ se pohybuje od 1 do celkového počtu skupin náprav vozidla.

2.1.1   Provedou se vhodné výpočty k zajištění toho, že pro každou technickou konfiguraci v rámci typu jsou splněny níže uvedené požadavky.

2.1.2   U vozidel vybavených zatížitelnými nápravami se níže uvedené výpočty provedou s odpružením náprav zatížených v běžném provozním uspořádání.

2.2   Obecné požadavky

2.2.1   Součet maximálních technicky přípustných hmotností na jednotlivé nápravy společně se součtem maximálních technicky přípustných hmotností na skupiny náprav nesmí být menší než maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla.

Formula.

2.2.2   Součet hmotnosti v pohotovostním stavu, hmotnosti volitelného vybavení, hmotnosti cestujících, hmotností „WP a „B“ uvedených v bodě 2.2.3, hmotnosti spojovacího zařízení, není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu, a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení nesmí překročit maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla.

2.2.3   Rozložení zatížení

2.2.3.1   Výrazy:

| „P“ | počet míst k sezení, přičemž není zahrnut řidič a člen (členové) posádky; |
| --- | --- |
| „Q“ | hmotnost jednoho cestujícího v kg; |
| „Qc“ | hmotnost jednoho člena posádky v kg; |
| „S1“ | plocha v m2 pro stojící cestující; |
| „SP“ | počet stojících cestujících uvedený výrobcem; |
| „Ssp“ | jmenovitý prostor pro jednoho stojícího cestujícího v m2; |
| „WP“ | počet míst pro invalidní vozíky vynásobený hodnotou 250 kg reprezentující hmotnost invalidního vozíku a uživatele; |
| „V“ | celkový objem prostorů pro zavazadla v m3, včetně prostorů pro příruční zavazadla, přihrádek a boxu k uložení lyží; |
| „B“ | maximální přípustná hmotnost zavazadel v kg udávaná výrobcem, včetně maximální přípustné hmotnosti (B’), jež může být přepravována v boxu k uložení lyží, je-li stanovena. |

„P“

počet míst k sezení, přičemž není zahrnut řidič a člen (členové) posádky;

„Q“

hmotnost jednoho cestujícího v kg;

„Qc“

hmotnost jednoho člena posádky v kg;

„S1“

plocha v m2 pro stojící cestující;

„SP“

počet stojících cestujících uvedený výrobcem;

„Ssp“

jmenovitý prostor pro jednoho stojícího cestujícího v m2;

„WP“

počet míst pro invalidní vozíky vynásobený hodnotou 250 kg reprezentující hmotnost invalidního vozíku a uživatele;

„V“

celkový objem prostorů pro zavazadla v m3, včetně prostorů pro příruční zavazadla, přihrádek a boxu k uložení lyží;

„B“

maximální přípustná hmotnost zavazadel v kg udávaná výrobcem, včetně maximální přípustné hmotnosti (B’), jež může být přepravována v boxu k uložení lyží, je-li stanovena.

2.2.3.2   Hmotnost Q a Qc sedících cestujících je umístěna v referenčních bodech sezení (tj. v bodě R sedadla).

2.2.3.3   Hmotnost odpovídající počtu stojících cestujících SP o hmotnosti Q se rozloží stejnoměrně po ploše pro stojící cestující S1.

2.2.3.4   Je-li to vhodné, rozloží se hmotnost WP rovnoměrně na každé ploše pro invalidní vozík.

2.2.3.5   Hmotnost, jež se rovná B (kg), je rozložena stejnoměrně v prostorech pro zavazadla.

2.2.3.6   Hmotnost, jež se rovná B’ (kg), je umístěna v těžišti boxu k uložení lyží.

2.2.3.7   Maximální technicky přípustná hmotnost působící v bodě spojení musí být umístěna v bodě spojení, jehož zadní převis udává výrobce vozidla.

2.2.3.8   Hodnoty Q a Ssp

| Třída vozidel | Q (kg) | Ssp (m2) |
| --- | --- | --- |
| Třída I a A | 68 | 0,125 m2 |
| Třída II | 71 | 0,15 m2 |
| Třída III a B | 71 | Nepoužije se |

Třída vozidel

Q (kg)

Ssp (m2)

Třída I a A

68

0,125 m2

Třída II

71

0,15 m2

Třída III a B

71

Nepoužije se

Hmotnost pro jednotlivého člena posádky se stanoví na 75 kg.

2.2.3.9   Počet stojících cestujících nesmí překročit hodnotu S1/Ssp, kde Ssp je jmenovitý prostor určený pro jednoho stojícího cestujícího podle tabulky uvedené v bodě 2.2.3.8.

2.2.3.10   Maximální přípustná hmotnost zavazadel nesmí být méně než: Formula

2.2.4   Výpočty

2.2.4.1   Požadavky bodu 2.2.2 se ověřují při všech konfiguracích uspořádáních vnitřního prostoru.

2.2.4.2   Za podmínek stanovených v bodě 2.2.3 nesmí překročit hmotnost působící na každou jednotlivou nápravu nebo na každou skupinu náprav maximální technicky přípustnou hmotnost na takovou nápravu či skupinu náprav.

2.2.4.3   U vozidla vybaveného proměnným počtem sedadel s plochou pro stojící cestující (S1) a vybaveného pro přepravu invalidních vozíků se požadavky bodů 2.2.2 a 2.2.4.2 musí podle konkrétního situace ověřit pro každou z následujících podmínek:

| a) | při obsazení všech sedadel a následném obsazení zbylé plochy pro stojící cestující (až do maximálního počtu míst k stání uvedeného výrobcem, je-li dosažen) a jestliže ještě zbývá prostor, při obsazení všech ploch pro invalidní vozík; |
| --- | --- |

a)

při obsazení všech sedadel a následném obsazení zbylé plochy pro stojící cestující (až do maximálního počtu míst k stání uvedeného výrobcem, je-li dosažen) a jestliže ještě zbývá prostor, při obsazení všech ploch pro invalidní vozík;

| b) | při obsazení všech ploch pro stojící cestující (až do maximálního počtu míst k stání uvedeného výrobcem, je-li dosažen) a následném obsazení zbývajících míst pro sedící cestující, a jestliže ještě zbývá prostor, při obsazení všech ploch pro invalidní vozík; |
| --- | --- |

b)

při obsazení všech ploch pro stojící cestující (až do maximálního počtu míst k stání uvedeného výrobcem, je-li dosažen) a následném obsazení zbývajících míst pro sedící cestující, a jestliže ještě zbývá prostor, při obsazení všech ploch pro invalidní vozík;

| c) | při obsazení všech ploch pro invalidní vozík, a následném obsazení zbývající plochy pro stojící cestující (až do maximálního počtu uvedeného výrobcem, je-li dosažen) a pak při obsazení zbývajících dostupných sedadel. |
| --- | --- |

c)

při obsazení všech ploch pro invalidní vozík, a následném obsazení zbývající plochy pro stojící cestující (až do maximálního počtu uvedeného výrobcem, je-li dosažen) a pak při obsazení zbývajících dostupných sedadel.

2.2.5   Je-li vozidlo zatíženo na hmotnost uvedenou v bodě 2.2.2, nesmí být hmotnost odpovídající zatížení na přední řízenou nápravu (nápravy) nikdy menší než 20 % maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla „M“.

2.2.6   Pokud má být schválen typ vozidla pro více než jednu třídu, použijí se požadavky oddílu 2 pro každou třídu.

3.   Tažná kapacita

| 3.1 | Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy nesmí překročit součet maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla a maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti. |
| --- | --- |

3.1

Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy nesmí překročit součet maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla a maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti.

Formula

| 3.2 | Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost nesmí překročit 3 500 kg. |
| --- | --- |

3.2

Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost nesmí překročit 3 500 kg.

4.   Maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení

| 4.1 | Maximální technicky přípustná hmotnost působící v bodě spojení musí činit nejméně 4 % maximální přípustné přípojné hmotnosti nebo nejméně 25 kg, přičemž se použije větší z uvedených hodnot. |
| --- | --- |

4.1

Maximální technicky přípustná hmotnost působící v bodě spojení musí činit nejméně 4 % maximální přípustné přípojné hmotnosti nebo nejméně 25 kg, přičemž se použije větší z uvedených hodnot.

| 4.2 | Výrobce musí uvést v příručce pro uživatele podmínky pro připevnění spojovacího zařízení k motorovému vozidlu. |
| --- | --- |

4.2

Výrobce musí uvést v příručce pro uživatele podmínky pro připevnění spojovacího zařízení k motorovému vozidlu.

| 4.2.1 | Je-li to vhodné, musí podmínky uvedené v bodě 4.2 zahrnovat maximální technicky přípustnou hmotnost působící v bodě spojení tažného vozidla, maximální přípustnou hmotnost spojovacího zařízení, místa montáže spojovacího zařízení a maximální přípustný zadní převis spojovacího zařízení. |
| --- | --- |

4.2.1

Je-li to vhodné, musí podmínky uvedené v bodě 4.2 zahrnovat maximální technicky přípustnou hmotnost působící v bodě spojení tažného vozidla, maximální přípustnou hmotnost spojovacího zařízení, místa montáže spojovacího zařízení a maximální přípustný zadní převis spojovacího zařízení.

5.   Schopnost rozjezdu do stoupání

| 5.1 | Vozidla konstruovaná pro tažení přípojného vozidla musí být schopna se během pěti minut pětkrát rozjet do stoupání o sklonu nejméně 12 %. |
| --- | --- |

5.1

Vozidla konstruovaná pro tažení přípojného vozidla musí být schopna se během pěti minut pětkrát rozjet do stoupání o sklonu nejméně 12 %.

| 5.2 | Pro vykonání zkoušky uvedené v bodě 5.1 musí být tažné vozidlo a přípojné vozidlo naloženy tak, aby se jejich hmotnost rovnala maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy. |
| --- | --- |

5.2

Pro vykonání zkoušky uvedené v bodě 5.1 musí být tažné vozidlo a přípojné vozidlo naloženy tak, aby se jejich hmotnost rovnala maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy.

6.   Výkon motoru

| 6.1 | Motor musí poskytovat výstupní výkon minimálně 5 kW na tunu maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy nebo, není-li vozidlo konstruováno pro tažení přípojného vozidla, maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého samostatného vozidla. |
| --- | --- |

6.1

Motor musí poskytovat výstupní výkon minimálně 5 kW na tunu maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy nebo, není-li vozidlo konstruováno pro tažení přípojného vozidla, maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého samostatného vozidla.

| 6.2 | Výkon motoru se měří podle směrnice Rady 80/1269/EHS (2) nebo podle předpisu EHK OSN č. 85 (3). |
| --- | --- |

6.2

Výkon motoru se měří podle směrnice Rady 80/1269/EHS (2) nebo podle předpisu EHK OSN č. 85 (3).

7.   Manévrovací schopnosti

| 7.1 | Vozidlo musí být schopno projet v obou směrech po úplné trajektorii 360°, jak je uvedeno na obrázku 1 dodatku 3 k této příloze, aniž by jakékoliv krajní body vozidla vyčnívaly z obvodu vnější kružnice či případně přesahovaly do obvodu kružnice vnitřní. |
| --- | --- |

7.1

Vozidlo musí být schopno projet v obou směrech po úplné trajektorii 360°, jak je uvedeno na obrázku 1 dodatku 3 k této příloze, aniž by jakékoliv krajní body vozidla vyčnívaly z obvodu vnější kružnice či případně přesahovaly do obvodu kružnice vnitřní.

| 7.1.1 | Zkouška se provádí s vozidlem jak za podmínek nenaloženého vozidla (tj. při hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla) tak u vozidla zatíženého na maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla. |
| --- | --- |

7.1.1

Zkouška se provádí s vozidlem jak za podmínek nenaloženého vozidla (tj. při hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla) tak u vozidla zatíženého na maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla.

| 7.1.2 | Pro účely bodu 7.1 se v úvahu neberou části, jež mohou přesahovat šířku vozidla uvedené v dodatku 1 k této příloze. |
| --- | --- |

7.1.2

Pro účely bodu 7.1 se v úvahu neberou části, jež mohou přesahovat šířku vozidla uvedené v dodatku 1 k této příloze.

| 7.2 | V případě vozidel vybavených zatížitelnou nápravou se požadavek bodu 7.1 uplatní rovněž v případě použití zatížitelné nápravy (zatížitelných náprav). |
| --- | --- |

7.2

V případě vozidel vybavených zatížitelnou nápravou se požadavek bodu 7.1 uplatní rovněž v případě použití zatížitelné nápravy (zatížitelných náprav).

| 7.3 | Požadavky bodu 7.1 se ověřují tímto způsobem:






  7.3.1 | Vozidlo musí projet uvnitř plochy definované dvěma soustřednými kružnicemi, přičemž vnější kružnice má poloměr 12,50 m a vnitřní kružnice poloměr 5,30 m. |
| --- | --- | --- |

7.3

Požadavky bodu 7.1 se ověřují tímto způsobem:

7.3.1

Vozidlo musí projet uvnitř plochy definované dvěma soustřednými kružnicemi, přičemž vnější kružnice má poloměr 12,50 m a vnitřní kružnice poloměr 5,30 m.

| 7.3.2 | Krajní přední bod motorového vozidla musí sledovat vnější kružnici (viz obrázek 1 dodatku 3 k této příloze). |
| --- | --- |

7.3.2

Krajní přední bod motorového vozidla musí sledovat vnější kružnici (viz obrázek 1 dodatku 3 k této příloze).

8.   Vybočení zádi

8.1   Vozidlo složené z jedné části

8.1.1   Vozidlo je zkoušeno v souladu se zkušební metodou vjíždění (drive-in) popsanou v bodě 8.1.2.

8.1.2   Zkušební metoda vjíždění (drive-in)

U stojícího vozidla se určí vyznačením čáry na zemi svislá rovina tečná k boku vozidla, který směřuje vně kružnice.

Vozidlo se musí pohybovat ze směru přímého přiblížení do kruhové plochy vymezené podle obrázku 1, přičemž přední kola jsou natočena tak, aby přední bod sledoval obrys vnější kružnice (viz obrázek 2a dodatku 3 k této příloze).

8.1.3   Vozidlo musí být zatíženo na svou hmotnost v pohotovostním stavu.

8.1.4   Maximální vybočení zádi nesmí přesáhnout 0,60 m.

8.2   Vozidla složená ze dvou a více částí

8.2.1   Požadavky podle bodu 8.1 se použijí na vozidla složená ze dvou či více částí obdobně.

V takovém případě se dvě nebo více z tuhých částí srovnají rovnoběžně s rovinou zobrazenou na obrázku 2 b dodatku 3 k této příloze.

ČÁST C

Vozidla kategorií N2 a N3

1.   Maximální přípustné rozměry

| 1.1 | Rozměry nesmí přesáhnout následující hodnoty:






  1.1.1 | Délka: 12,00 m. |
| --- | --- | --- |

1.1

Rozměry nesmí přesáhnout následující hodnoty:

1.1.1

Délka: 12,00 m.

| 1.1.2 | Šířka:






  a) | 2,55 m pro jakékoli vozidlo; |
| --- | --- | --- |

1.1.2

Šířka:

a)

2,55 m pro jakékoli vozidlo;

| b) | 2,60 m v případě vozidel s karosérií s izolovanými stěnami o šířce minimálně 45 mm, jak je uvedeno v dodatku 2 přílohy II směrnice 2007/46/ES; |
| --- | --- |

b)

2,60 m v případě vozidel s karosérií s izolovanými stěnami o šířce minimálně 45 mm, jak je uvedeno v dodatku 2 přílohy II směrnice 2007/46/ES;

| 1.1.3 | Výška: 4,00 m. |
| --- | --- |

1.1.3

Výška: 4,00 m.

| 1.2 | Pro účely měření délky, šířky a výšky musí mít vozidlo hmotnost v pohotovostním stavu a musí být umístěno na vodorovném a rovném povrchu s pneumatikami nahuštěnými na tlak doporučený výrobcem. |
| --- | --- |

1.2

Pro účely měření délky, šířky a výšky musí mít vozidlo hmotnost v pohotovostním stavu a musí být umístěno na vodorovném a rovném povrchu s pneumatikami nahuštěnými na tlak doporučený výrobcem.

| 1.3 | Při stanovení délky, šířky a výšky se nebere v úvahu pouze zařízení nebo vybavení uvedené v dodatku 1 této přílohy. |
| --- | --- |

1.3

Při stanovení délky, šířky a výšky se nebere v úvahu pouze zařízení nebo vybavení uvedené v dodatku 1 této přílohy.

2.   Rozložení hmotnosti vozidel s karosérií

2.1   Postup výpočtu

Výrazy:

| „M“ | maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla; |
| --- | --- |
| „TM“ | maximální technicky přípustná přípojná hmotnost; |
| „MC“ | maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy; |
| „mi“ | maximální technicky přípustná hmotnost na jednotlivou nápravu, označená indexem „i“, přičemž „i“ se pohybuje od 1 do celkového počtu náprav vozidla; |
| „mc“ | maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení; |
| „μj“ | maximální technicky přípustná hmotnost na skupinu náprav, označená indexem „j“, přičemž „j“ se pohybuje od 1 do celkového počtu skupin náprav vozidla. |

„M“

maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla;

„TM“

maximální technicky přípustná přípojná hmotnost;

„MC“

maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy;

„mi“

maximální technicky přípustná hmotnost na jednotlivou nápravu, označená indexem „i“, přičemž „i“ se pohybuje od 1 do celkového počtu náprav vozidla;

„mc“

maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení;

„μj“

maximální technicky přípustná hmotnost na skupinu náprav, označená indexem „j“, přičemž „j“ se pohybuje od 1 do celkového počtu skupin náprav vozidla.

| 2.1.1 | Provedou se vhodné výpočty k zajištění toho, že pro každou technickou konfiguraci v rámci typu jsou splněny požadavky stanovené v bodech 2.2 a 2.3. |
| --- | --- |

2.1.1

Provedou se vhodné výpočty k zajištění toho, že pro každou technickou konfiguraci v rámci typu jsou splněny požadavky stanovené v bodech 2.2 a 2.3.

| 2.1.2 | U vozidel vybavených zatížitelnými nápravami se výpočty podle bodů 2.2 a 2.3 provedou s odpružením těchto zatížitelných náprav při běžné provozní konfiguraci. |
| --- | --- |

2.1.2

U vozidel vybavených zatížitelnými nápravami se výpočty podle bodů 2.2 a 2.3 provedou s odpružením těchto zatížitelných náprav při běžné provozní konfiguraci.

| 2.1.3 | U vozidel se zdvihatelnými nápravami se výpočty podle bodů 2.2 a 2.3 provedou při spuštěných nápravách. |
| --- | --- |

2.1.3

U vozidel se zdvihatelnými nápravami se výpočty podle bodů 2.2 a 2.3 provedou při spuštěných nápravách.

2.2   Obecné požadavky

| 2.2.1 | Součet maximálních technicky přípustných hmotností na jednotlivé nápravy společně se součtem maximálních technicky přípustných hmotností na skupiny náprav nesmí být menší než maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla. |
| --- | --- |

2.2.1

Součet maximálních technicky přípustných hmotností na jednotlivé nápravy společně se součtem maximálních technicky přípustných hmotností na skupiny náprav nesmí být menší než maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla.

Formula

| 2.2.2 | U žádné skupiny náprav označené indexem „j“ nesmí být součet maximálně technicky přípustné hmotnosti na jejích nápravách menší než maximální technicky přípustná hmotnost na skupinu náprav.
  Kromě toho nesmí být žádná z hmotností mi menší než část μj působící na nápravu „i“, jak určuje rozložení hmotnosti pro uvedenou skupinu náprav. |
| --- | --- |

2.2.2

U žádné skupiny náprav označené indexem „j“ nesmí být součet maximálně technicky přípustné hmotnosti na jejích nápravách menší než maximální technicky přípustná hmotnost na skupinu náprav.

Kromě toho nesmí být žádná z hmotností mi menší než část μj působící na nápravu „i“, jak určuje rozložení hmotnosti pro uvedenou skupinu náprav.

2.3   Zvláštní požadavky

| 2.3.1 | Součet hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla, hmotnosti volitelného vybavení, hmotnosti cestujících, hmotnosti spojovacího zařízení, není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu, a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení nesmí překročit maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla. |
| --- | --- |

2.3.1

Součet hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla, hmotnosti volitelného vybavení, hmotnosti cestujících, hmotnosti spojovacího zařízení, není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu, a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení nesmí překročit maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla.

| 2.3.2 | Je-li vozidlo zatíženo na svou maximální přípustnou hmotnost naloženého vozidla, nesmí hmotnost přenášená na nápravu „i“ překročit hmotnost mi na tuto nápravu a hmotnost na skupinu náprav „j“ nesmí překročit hmotnost μj. |
| --- | --- |

2.3.2

Je-li vozidlo zatíženo na svou maximální přípustnou hmotnost naloženého vozidla, nesmí hmotnost přenášená na nápravu „i“ překročit hmotnost mi na tuto nápravu a hmotnost na skupinu náprav „j“ nesmí překročit hmotnost μj.

| 2.3.3 | Požadavky bodu 2.3.2 je třeba splnit při těchto podmínkách zatížení:






  2.3.3.1 | Rovnoměrné rozložení užitečné hmotnosti:
  vozidlo musí být zatíženo na součet hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla a hmotnosti volitelného vybavení, hmotnosti cestujících umístěných v bodech určených k sezení, hmotnosti spojovacího zařízení (není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu) a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení a užitečné hmotnosti rovnoměrně rozložené v ložném prostoru. |
| --- | --- | --- |

2.3.3

Požadavky bodu 2.3.2 je třeba splnit při těchto podmínkách zatížení:

2.3.3.1

Rovnoměrné rozložení užitečné hmotnosti:

vozidlo musí být zatíženo na součet hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla a hmotnosti volitelného vybavení, hmotnosti cestujících umístěných v bodech určených k sezení, hmotnosti spojovacího zařízení (není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu) a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení a užitečné hmotnosti rovnoměrně rozložené v ložném prostoru.

| 2.3.3.2 | Nerovnoměrné rozložení užitečné hmotnosti:
  vozidlo musí být zatíženo na součet hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla a hmotnosti volitelného vybavení, hmotnosti cestujících umístěných v bodech určených k sezení, hmotnosti spojovacího zařízení (není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu) a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení a užitečné hmotnosti rozložené podle pokynů výrobce.
  Za tímto účelem musí výrobce uvést krajní přípustné možné polohy těžiště užitečného zatížení nebo karoserie nebo zařízení nebo vnitřní výbavy (např. od 0,50 m do 1,30 m před první zadní nápravou). |
| --- | --- |

2.3.3.2

Nerovnoměrné rozložení užitečné hmotnosti:

vozidlo musí být zatíženo na součet hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla a hmotnosti volitelného vybavení, hmotnosti cestujících umístěných v bodech určených k sezení, hmotnosti spojovacího zařízení (není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu) a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení a užitečné hmotnosti rozložené podle pokynů výrobce.

Za tímto účelem musí výrobce uvést krajní přípustné možné polohy těžiště užitečného zatížení nebo karoserie nebo zařízení nebo vnitřní výbavy (např. od 0,50 m do 1,30 m před první zadní nápravou).

| 2.3.3.3 | Kombinace rovnoměrného a nerovnoměrného rozložení:
  Požadavky podle bodů 2.3.3.1 a 2.3.3.2 je třeba splnit současně.
  Příklad: nákladní automobil se sklopnou korbou (rovnoměrně rozložené zatížení) s přídavným jeřábem (místní zatížení). |
| --- | --- |

2.3.3.3

Kombinace rovnoměrného a nerovnoměrného rozložení:

Požadavky podle bodů 2.3.3.1 a 2.3.3.2 je třeba splnit současně.

Příklad: nákladní automobil se sklopnou korbou (rovnoměrně rozložené zatížení) s přídavným jeřábem (místní zatížení).

| 2.3.3.4 | Hmotnost přenášená spojovacím zařízením točnice (tahač návěsu):
  vozidlo musí být zatíženo na součet hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla a hmotnosti volitelného vybavení, hmotnosti cestujících umístěných v bodech určených k sezení, hmotnosti spojovacího zařízení (není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu) a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení točnice rozložené podle pokynů výrobce (minimální a maximální předsazení točnice). |
| --- | --- |

2.3.3.4

Hmotnost přenášená spojovacím zařízením točnice (tahač návěsu):

vozidlo musí být zatíženo na součet hmotnosti v pohotovostním stavu vozidla a hmotnosti volitelného vybavení, hmotnosti cestujících umístěných v bodech určených k sezení, hmotnosti spojovacího zařízení (není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu) a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení točnice rozložené podle pokynů výrobce (minimální a maximální předsazení točnice).

| 2.3.3.5 | Požadavky bodů 2.3.3.1 musí být dodrženy vždy, je-li vozidlo vybaveno rovnou ložnou plochou. |
| --- | --- |

2.3.3.5

Požadavky bodů 2.3.3.1 musí být dodrženy vždy, je-li vozidlo vybaveno rovnou ložnou plochou.

| 2.3.4 | Je-li vozidlo zatíženo na součet maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla a hmotnosti spojovacího zařízení, není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu, a maximální přípustné hmotnosti v bodě spojení tak, aby bylo dosaženo maximálního přípustného maximálního zatížení na zadní skupinu náprav (μ) nebo maximálního přípustného maximálního zatížení na zadní nápravu (m), nesmí být hmotnost působící na přední řízenou nápravu (řízené nápravy) menší než 20 % maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla. |
| --- | --- |

2.3.4

Je-li vozidlo zatíženo na součet maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla a hmotnosti spojovacího zařízení, není-li zahrnuta v hmotnosti v pohotovostním stavu, a maximální přípustné hmotnosti v bodě spojení tak, aby bylo dosaženo maximálního přípustného maximálního zatížení na zadní skupinu náprav (μ) nebo maximálního přípustného maximálního zatížení na zadní nápravu (m), nesmí být hmotnost působící na přední řízenou nápravu (řízené nápravy) menší než 20 % maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla.

| 2.3.5 | V případě vozidel zvláštního určení kategorie N2 a N3 ověřuje technická zkušebna splnění požadavků oddílu 2 po dohodě s výrobce, přičemž se zohlední zvláštní konstrukce vozidla (například autojeřábu). |
| --- | --- |

2.3.5

V případě vozidel zvláštního určení kategorie N2 a N3 ověřuje technická zkušebna splnění požadavků oddílu 2 po dohodě s výrobce, přičemž se zohlední zvláštní konstrukce vozidla (například autojeřábu).

3.   Tažná kapacita

| 3.1 | Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy nesmí překročit součet maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla a maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti. |
| --- | --- |

3.1

Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy nesmí překročit součet maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla a maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti.

Formula

4.   Schopnost rozjezdu do stoupání a stoupavost

| 4.1 | Vozidla konstruovaná pro tažení přípojného vozidla a zatížená na maximální technicky přípustnou hmotnost naložené jízdní soupravy musí být schopna se během pěti minut pětkrát rozjet do stoupání o sklonu nejméně 12 %. |
| --- | --- |

4.1

Vozidla konstruovaná pro tažení přípojného vozidla a zatížená na maximální technicky přípustnou hmotnost naložené jízdní soupravy musí být schopna se během pěti minut pětkrát rozjet do stoupání o sklonu nejméně 12 %.

| 4.2 | Pokud jde o stoupavost, zkouší se u terénních vozidel splnění požadavků podle přílohy II. |
| --- | --- |

4.2

Pokud jde o stoupavost, zkouší se u terénních vozidel splnění požadavků podle přílohy II.

| 4.2.1 | Použijí se rovněž požadavky podle oddílu 5 dodatku 1 k příloze II směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

4.2.1

Použijí se rovněž požadavky podle oddílu 5 dodatku 1 k příloze II směrnice 2007/46/ES.

5.   Výkon motoru

| 5.1 | Vozidla musí mít výkon motoru nejméně 5 kW na tunu maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy. |
| --- | --- |

5.1

Vozidla musí mít výkon motoru nejméně 5 kW na tunu maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy.

| 5.1.1 | V případě tahače přívěsu nebo tahače návěsu určeného pro přepravu nedělitelných nákladů musí být výkon motoru nejméně 2 kW na tunu maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy. |
| --- | --- |

5.1.1

V případě tahače přívěsu nebo tahače návěsu určeného pro přepravu nedělitelných nákladů musí být výkon motoru nejméně 2 kW na tunu maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy.

| 5.2 | Výkon motoru se měří podle směrnice 80/1269/EHS nebo podle předpisu EHK OSN č. 85. |
| --- | --- |

5.2

Výkon motoru se měří podle směrnice 80/1269/EHS nebo podle předpisu EHK OSN č. 85.

6.   Manévrovací schopnosti

| 6.1 | Vozidlo musí být schopno projet v obou směrech po úplné trajektorii 360°, jak je uvedeno na obrázku 1 dodatku 3 této přílohy, aniž by jakékoliv krajní body vozidla vyčnívaly z obvodu vnější kružnice či případně přečnívaly do obvodu kružnice vnitřní. |
| --- | --- |

6.1

Vozidlo musí být schopno projet v obou směrech po úplné trajektorii 360°, jak je uvedeno na obrázku 1 dodatku 3 této přílohy, aniž by jakékoliv krajní body vozidla vyčnívaly z obvodu vnější kružnice či případně přečnívaly do obvodu kružnice vnitřní.

| 6.1.1 | Zkouška se provádí s vozidlem jak za podmínek nenaloženého vozidla (tj. při pohotovostní hmotnosti vozidla) tak u vozidla zatíženého na maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla. |
| --- | --- |

6.1.1

Zkouška se provádí s vozidlem jak za podmínek nenaloženého vozidla (tj. při pohotovostní hmotnosti vozidla) tak u vozidla zatíženého na maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla.

| 6.1.2 | Pro účely bodu 6.1 se v úvahu neberou části, jež mohou přesahovat šířku vozidla, uvedené v dodatku 1 k této příloze. |
| --- | --- |

6.1.2

Pro účely bodu 6.1 se v úvahu neberou části, jež mohou přesahovat šířku vozidla, uvedené v dodatku 1 k této příloze.

| 6.2 | V případě vozidel vybavených zařízením pro zdvihání nápravy se požadavek bodu 6.1 použije rovněž ve zdvižené poloze zdvihatelné nápravy (zdvihatelných náprav) a v případě použití zatížitelné nápravy (zatížitelných náprav). |
| --- | --- |

6.2

V případě vozidel vybavených zařízením pro zdvihání nápravy se požadavek bodu 6.1 použije rovněž ve zdvižené poloze zdvihatelné nápravy (zdvihatelných náprav) a v případě použití zatížitelné nápravy (zatížitelných náprav).

| 6.3 | Požadavky bodu 6.1 se ověřují tímto způsobem:






  6.3.1 | Vozidlo musí projet uvnitř plochy definované dvěma soustřednými kružnicemi, přičemž vnější kružnice má poloměr 12,50 m a vnitřní kružnice poloměr 5,30 m. |
| --- | --- | --- |

6.3

Požadavky bodu 6.1 se ověřují tímto způsobem:

6.3.1

Vozidlo musí projet uvnitř plochy definované dvěma soustřednými kružnicemi, přičemž vnější kružnice má poloměr 12,50 m a vnitřní kružnice poloměr 5,30 m.

| 6.3.2 | Krajní přední bod motorového vozidla musí sledovat vnější kružnici (viz obrázek 1 dodatku 3 k této příloze). |
| --- | --- |

6.3.2

Krajní přední bod motorového vozidla musí sledovat vnější kružnici (viz obrázek 1 dodatku 3 k této příloze).

7.   Maximální vybočení zádi

7.1   Vozidlo je zkoušeno v souladu se zkušební metodou ustáleného stavu popsanou v bodě 7.1.1.

7.1.1   Zkušební metoda ustáleného stavu

| 7.1.1.2 | Vozidlo stojí a jeho přední řízená kola jsou natočena tak, aby vozidlo za pohybu opisovalo svým krajním bodem kružnici o poloměru 12,50 m.
  Vyznačením čáry se na zemi určí na zemi svislá rovina tečná k boku vozidla, který směřuje vně kružnice.
  Vozidlo se pohybuje vpřed, přičemž přední krajní bod sleduje obrys vnější kružnice o poloměru 12,50 m. |
| --- | --- |

7.1.1.2

Vozidlo stojí a jeho přední řízená kola jsou natočena tak, aby vozidlo za pohybu opisovalo svým krajním bodem kružnici o poloměru 12,50 m.

Vyznačením čáry se na zemi určí na zemi svislá rovina tečná k boku vozidla, který směřuje vně kružnice.

Vozidlo se pohybuje vpřed, přičemž přední krajní bod sleduje obrys vnější kružnice o poloměru 12,50 m.

7.2   Maximální vybočení zádi nesmí přesáhnout: (viz obrázek 3 v dodatku 3 k této příloze)

| a) | 0,80 m; |
| --- | --- |

a)

0,80 m;

| b) | 1,00 m v případě vozidla vybaveného zařízením pro zdvihání nápravy, je-li tato náprava zdvižena nad zem; |
| --- | --- |

b)

1,00 m v případě vozidla vybaveného zařízením pro zdvihání nápravy, je-li tato náprava zdvižena nad zem;

| c) | 1,00 m v případě, že je nejzadnější náprava řízená. |
| --- | --- |

c)

1,00 m v případě, že je nejzadnější náprava řízená.

ČÁST D

Vozidla kategorie O

1.   Maximální přípustné rozměry

| 1.1 | Rozměry nesmí přesáhnout následující hodnoty:






  1.1.1 | Délka






  a) | přívěs: 12,00 m včetně oje; |
| --- | --- | --- | --- |

1.1

Rozměry nesmí přesáhnout následující hodnoty:

1.1.1

Délka

a)

přívěs: 12,00 m včetně oje;

| b) | návěs: 12,00 m a přední převis. |
| --- | --- |

b)

návěs: 12,00 m a přední převis.

| 1.1.2 | Šířka






  a) | 2,55 m pro jakékoli vozidlo; |
| --- | --- | --- |

1.1.2

Šířka

a)

2,55 m pro jakékoli vozidlo;

| b) | 2,60 m v případě vozidel s karosérií s izolovanými stěnami o šířce minimálně 45 mm, jak je uvedeno v dodatku 2 k příloze II směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

b)

2,60 m v případě vozidel s karosérií s izolovanými stěnami o šířce minimálně 45 mm, jak je uvedeno v dodatku 2 k příloze II směrnice 2007/46/ES.

| 1.1.3 | Výška: 4,00 m. |
| --- | --- |

1.1.3

Výška: 4,00 m.

| 1.1.4 | Přední poloměr upevnění návěsu: 2,04 m. |
| --- | --- |

1.1.4

Přední poloměr upevnění návěsu: 2,04 m.

| 1.2 | Pro účely měření délky, šířky a výšky se musí mít vozidlo hmotnost v pohotovostním stavu a musí být umístěno na vodorovném a rovném povrchu s pneumatikami nahuštěnými na tlak doporučený výrobcem. |
| --- | --- |

1.2

Pro účely měření délky, šířky a výšky se musí mít vozidlo hmotnost v pohotovostním stavu a musí být umístěno na vodorovném a rovném povrchu s pneumatikami nahuštěnými na tlak doporučený výrobcem.

| 1.3 | Měření délky, výšky a předního poloměru upevnění se provádí za podmínek vodorovné polohy ložné plochy nebo referenční plochy uvedené ve druhém pododstavci bodu 1.2.1 přílohy 7 předpisu EHK OSN č. 55.
  Nastavitelné oje musí být ve vodorovné poloze a sledovat střednici vozidla. Musí být nastaveny na co nejdelší vodorovnou polohu. |
| --- | --- |

1.3

Měření délky, výšky a předního poloměru upevnění se provádí za podmínek vodorovné polohy ložné plochy nebo referenční plochy uvedené ve druhém pododstavci bodu 1.2.1 přílohy 7 předpisu EHK OSN č. 55.

Nastavitelné oje musí být ve vodorovné poloze a sledovat střednici vozidla. Musí být nastaveny na co nejdelší vodorovnou polohu.

| 1.4 | Při stanovení rozměrů uvedených v bodě 1.1 se nebere v úvahu pouze zařízení a vybavení uvedené v dodatku 1 k této příloze. |
| --- | --- |

1.4

Při stanovení rozměrů uvedených v bodě 1.1 se nebere v úvahu pouze zařízení a vybavení uvedené v dodatku 1 k této příloze.

2.   Rozložení hmotnosti pro vozidla s karosérií

2.1   Postup výpočtu

Výrazy:

| „M“ | maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla; |
| --- | --- |
| „m0“ | maximální technicky přípustná hmotnost v předním bodě spojení; |
| „mi“ | maximální technicky přípustná hmotnost na nápravu, označená indexem „i“, přičemž „i“ se pohybuje od 1 do celkového počtu náprav vozidla; |
| „mc“ | maximální technicky přípustná hmotnost v zadním bodě spojení; |
| „μj“ | maximální technicky přípustná hmotnost na skupinu náprav, označená indexem „j“, přičemž „j“ se pohybuje od 1 do celkového počtu skupin náprav vozidla. |

„M“

maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla;

„m0“

maximální technicky přípustná hmotnost v předním bodě spojení;

„mi“

maximální technicky přípustná hmotnost na nápravu, označená indexem „i“, přičemž „i“ se pohybuje od 1 do celkového počtu náprav vozidla;

„mc“

maximální technicky přípustná hmotnost v zadním bodě spojení;

„μj“

maximální technicky přípustná hmotnost na skupinu náprav, označená indexem „j“, přičemž „j“ se pohybuje od 1 do celkového počtu skupin náprav vozidla.

2.1.1   Provedou se vhodné výpočty k zajištění toho, že pro každou technickou konfiguraci v rámci typu jsou splněny požadavky uvedené v bodech 2.2 a 2.3.

2.1.2   U vozidel vybavených zatížitelnými nápravami se výpočty podle bodů 2.2 a 2.3 provedou s odpružením zatížitelných náprav při běžné provozní konfiguraci.

2.1.3   U vozidel se zdvihatelnými nápravami se výpočty podle bodů 2.2 a 2.3 provedou při spuštěných nápravách.

2.2   Obecné požadavky

2.2.1   Součet maximálních technicky přípustné hmotnosti v předním bodě spojení a maximální technicky přípustné hmotnosti na jednotlivé nápravy nebo skupinu náprav a maximální technicky přípustné hmotnosti v zadním bodě spojení nesmí být menší než maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla.

Formula

2.2.2   U žádné skupiny náprav označené indexem „j“ nesmí být součet hmotností mi na jejích nápravách menší než hmotnost μj.

Kromě toho nesmí být žádná z hmotností mi menší než část μj působící na nápravu „i“, jak určuje rozložení hmotnosti pro uvedenou skupinu náprav.

2.3   Zvláštní požadavky

2.3.1   Součet hmotnosti vozidla v pohotovostním stavu a hmotnosti volitelného vybavení a maximální technicky přípustné hmotnosti působící v bodě (bodech) spojení nesmí překročit maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla.

2.3.2   Je-li vozidlo zatíženo na svou maximální přípustnou hmotnost naloženého vozidla, nesmí hmotnost přenášená na nápravu „i“ překročit hmotnost mi na tuto nápravu a hmotnost na skupinu náprav „j“ nesmí překročit hmotnost μj.

2.3.3   Požadavky bodu 2.3.2 je třeba splnit při těchto podmínkách zatížení:

2.3.3.1   Rovnoměrné rozložení užitečné hmotnosti

Vozidlo musí být zatíženo na součet hmotnosti v pohotovostním stavu, hmotnosti volitelného vybavení a užitečné hmotnosti rozložené rovnoměrně na ložné ploše.

2.3.3.2   Nerovnoměrné rozložení užitečné hmotnosti

Vozidlo musí být zatíženo na součet hmotnosti v pohotovostním stavu, hmotnosti volitelného vybavení a užitečné hmotnosti rozložené podle pokynů výrobce.

Za tímto účelem musí výrobce stanovit krajní přípustné možné polohy těžiště užitečného zatížení a/nebo karoserie a/nebo zařízení nebo vnitřní výbavy (např. od 0,50 m do 1,30 m před první zadní nápravou).

2.3.3.3   Kombinace rovnoměrného a nerovnoměrného zatížení

Požadavky podle bodů 2.3.3.1 a 2.3.3.2 je třeba splnit současně.

2.3.3.4   Požadavky bodů 2.3.3.1 musí být dodrženy vždy, je-li vozidlo vybaveno rovnou ložnou plochou.

2.3.4   Zvláštní požadavky na obytné přívěsy

2.3.4.1   Minimální užitečná hmotnost (PM) musí splňovat tento požadavek:

Formula

Kde

| „n“ | je maximální počet lůžek a |
| --- | --- |
| „L“ | je celková délka délky karosérie, jak je stanoveno v bodě 6.1.2 normy ISO 7237:1981. |

„n“

je maximální počet lůžek a

„L“

je celková délka délky karosérie, jak je stanoveno v bodě 6.1.2 normy ISO 7237:1981.

3.   Požadavky na manévrovací schopnosti

| 3.1 | Konstrukce přívěsů nebo návěsů musí umožňovat, aby, jsou-li spojeny s tažným vozidlem, jízdní souprava mohla projet v obou směrech po úplné trajektorii 360°, tvořené dvěma soustřednými kružnicemi, přičemž vnější kružnice má poloměr 12,50 m a vnitřní kružnice poloměr 5,30 m, aniž by jakékoliv krajní body tažného vozidla vyčnívaly z obvodu vnější kružnice či jakékoliv krajní body přívěsu nebo návěsu přečnívaly do obvodu kružnice vnitřní. |
| --- | --- |

3.1

Konstrukce přívěsů nebo návěsů musí umožňovat, aby, jsou-li spojeny s tažným vozidlem, jízdní souprava mohla projet v obou směrech po úplné trajektorii 360°, tvořené dvěma soustřednými kružnicemi, přičemž vnější kružnice má poloměr 12,50 m a vnitřní kružnice poloměr 5,30 m, aniž by jakékoliv krajní body tažného vozidla vyčnívaly z obvodu vnější kružnice či jakékoliv krajní body přívěsu nebo návěsu přečnívaly do obvodu kružnice vnitřní.

| 3.2 | U návěsu se požadavek bodu 3.1 považuje za splněný, splňuje-li referenční rozvor jeho náprav „RWB“ tento požadavek:



  kde:
  „RWB“ je vzdálenost mezi osou návěsného čepu a střednicí neřízených náprav,
  „W“ je šířka návěsu. |
| --- | --- |

3.2

U návěsu se požadavek bodu 3.1 považuje za splněný, splňuje-li referenční rozvor jeho náprav „RWB“ tento požadavek:

Formula

kde:

„RWB“ je vzdálenost mezi osou návěsného čepu a střednicí neřízených náprav,

„W“ je šířka návěsu.

| 3.3 | Má-li jedna nebo několik těchto neřízených náprav zařízení pro zdvihání nápravy, bere se v úvahu referenční rozvor se spuštěnou nebo zdviženou nápravou, podle toho, který je větší. |
| --- | --- |

3.3

Má-li jedna nebo několik těchto neřízených náprav zařízení pro zdvihání nápravy, bere se v úvahu referenční rozvor se spuštěnou nebo zdviženou nápravou, podle toho, který je větší.

---

(1)  Úř. věst. L 124, 13.5.2011, s. 11.

(2)  Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 46.

(3)  Úř. věst. L 326, 24.11.2006, s. 55.

Dodatek 1

Seznam zařízení nebo vybavení, jež se nemusí brát v úvahu při stanovení krajních rozměrů

| 1. | S výhradou dodatečných omezení stanovených v následujících tabulkách se nemusí brát v úvahu při stanovení krajních rozměrů zařízení a vybavení uvedené v tabulkách I, II a III, jsou-li splněny tyto požadavky:






  a) | je-li na přední části namontováno několik zařízení, celkový přesah těchto zařízení nesmí překročit 250 mm; |
| --- | --- | --- |

1.

S výhradou dodatečných omezení stanovených v následujících tabulkách se nemusí brát v úvahu při stanovení krajních rozměrů zařízení a vybavení uvedené v tabulkách I, II a III, jsou-li splněny tyto požadavky:

a)

je-li na přední části namontováno několik zařízení, celkový přesah těchto zařízení nesmí překročit 250 mm;

| b) | celkový přesah zařízení a vybavení přidaného k délce vozidla nesmí překročit 750 mm; |
| --- | --- |

b)

celkový přesah zařízení a vybavení přidaného k délce vozidla nesmí překročit 750 mm;

| c) | s výjimkou zpětných zrcátek nesmí celkový přesah zařízení a vybavení přidaného k šířce vozidla překročit 100 mm. |
| --- | --- |

c)

s výjimkou zpětných zrcátek nesmí celkový přesah zařízení a vybavení přidaného k šířce vozidla překročit 100 mm.

| 2. | Požadavky stanovené v odst. 1 písm. a) a b) se nepoužijí u zařízení pro nepřímý výhled. |
| --- | --- |

2.

Požadavky stanovené v odst. 1 písm. a) a b) se nepoužijí u zařízení pro nepřímý výhled.

Tabulka I

Délka vozidla

| Položka | Kategorie vozidel |
| --- | --- |
| | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| 1. | Zařízení pro nepřímý výhled, jak jsou definována v bodě 2.1 předpisu EHK OSN č. 46 (1) | x | x | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 2. | Zařízení stěračů a ostřikovačů | x | x | x | x | x | x | | | | |
| 3. | Vnější sluneční clony | — | — | — | — | x | x | — | — | — | — |
| 4. | Systém čelní ochrany se schválením typu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 78/2009 (2) | x | | | x | | | | | | |
| 5. | Přístupové schody a držadla | — | x | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 6. | Spojovací zařízení (je-li odnímatelné) | x | x | x | x | x | x | — | — | — | — |
| 7. | Další spojovací zařízení na zádi přípojného vozidla (je-li odnímatelné) | — | — | — | — | — | — | x | x | x | x |
| 8. | Nosič jízdních kol (je-li odnímatelný či zasouvatelný) | x | | | x | — | — | — | — | — | — |
| 9. | Zvedací plošiny, přístupové rampy a podobná zařízení (jsou-li v neprovozní poloze a nepřesahují-li o více než 300 mm), pokud nezvětšují nákladovou kapacitu vozidla. | x | x | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 10. | Pomocné prostředky pro výhled a detekci včetně radarů | — | x | x | — | x | x | x | x | x | x |
| 11. | Odolné nárazníky a podobná zařízení | — | — | — | — | x | x | x | x | x | x |
| 12. | Zařízení s celními plombami a jejich ochrana | — | — | — | x | x | x | x | x | x | x |
| 13. | Zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana | — | — | — | x | x | x | x | x | x | x |
| 14. | Délkové dorazy pro snímatelné karoserie | — | — | — | — | x | x | x | x | x | x |
| 15. | Trolejové sběrače elektricky poháněných vozidel | — | — | x | — | — | — | — | — | — | — |
| 16. | Štítky pro přední nebo zadní značení | — | x | x | — | x | x | x | x | x | X |
| 17. | Nepovinné svítilny definované v oddíle 2 předpisu EHK OSN č. 48 (3) | x | x | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 18. | Sklopitelná zařízení a vybavení konstruované za účelem snížení aerodynamického odporu, pokud nepřesahují záď o více než 500 mm od krajní délky vozidla a neprodlužují ložnou plochu.
  Taková zařízení musí být konstruována tak, aby byla zasouvatelná, stojí-li vozidlo, aby nebyla překročena maximální přípustná délka, a aby neohrožovala možnost využít vozidlo v rámci intermodální dopravy. | — | x | x | — | x | x | — | — | x | x |

Položka

Kategorie vozidel

M1

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

1.

Zařízení pro nepřímý výhled, jak jsou definována v bodě 2.1 předpisu EHK OSN č. 46 (1)

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

2.

Zařízení stěračů a ostřikovačů

x

x

x

x

x

x

3.

Vnější sluneční clony

—

—

—

—

x

x

—

—

—

—

4.

Systém čelní ochrany se schválením typu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 78/2009 (2)

x

x

5.

Přístupové schody a držadla

—

x

x

x

x

x

x

x

x

x

6.

Spojovací zařízení (je-li odnímatelné)

x

x

x

x

x

x

—

—

—

—

7.

Další spojovací zařízení na zádi přípojného vozidla (je-li odnímatelné)

—

—

—

—

—

—

x

x

x

x

8.

Nosič jízdních kol (je-li odnímatelný či zasouvatelný)

x

x

—

—

—

—

—

—

9.

Zvedací plošiny, přístupové rampy a podobná zařízení (jsou-li v neprovozní poloze a nepřesahují-li o více než 300 mm), pokud nezvětšují nákladovou kapacitu vozidla.

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

10.

Pomocné prostředky pro výhled a detekci včetně radarů

—

x

x

—

x

x

x

x

x

x

11.

Odolné nárazníky a podobná zařízení

—

—

—

—

x

x

x

x

x

x

12.

Zařízení s celními plombami a jejich ochrana

—

—

—

x

x

x

x

x

x

x

13.

Zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana

—

—

—

x

x

x

x

x

x

x

14.

Délkové dorazy pro snímatelné karoserie

—

—

—

—

x

x

x

x

x

x

15.

Trolejové sběrače elektricky poháněných vozidel

—

—

x

—

—

—

—

—

—

—

16.

Štítky pro přední nebo zadní značení

—

x

x

—

x

x

x

x

x

X

17.

Nepovinné svítilny definované v oddíle 2 předpisu EHK OSN č. 48 (3)

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

18.

Sklopitelná zařízení a vybavení konstruované za účelem snížení aerodynamického odporu, pokud nepřesahují záď o více než 500 mm od krajní délky vozidla a neprodlužují ložnou plochu.

Taková zařízení musí být konstruována tak, aby byla zasouvatelná, stojí-li vozidlo, aby nebyla překročena maximální přípustná délka, a aby neohrožovala možnost využít vozidlo v rámci intermodální dopravy.

—

x

x

—

x

x

—

—

x

x

Tabulka II

Šířka vozidla

| Položka | Kategorie vozidel |
| --- | --- |
| | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| 1. | Zařízení pro nepřímý výhled, jak jsou definována v bodě 2.1 předpisu EHK OSN č. 46 | x | x | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 2. | Vyklenutá část boku pneumatiky v místě styku s povrchem vozovky | x | x | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 3. | Zařízení indikující poškození pneumatiky | — | — | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 4. | Ukazatele tlaku v pneumatikách | — | — | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 5. | Boční obrysové svítilny | x | x | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 6. | Osvětlovací zařízení | | | | | | | | | | |
| | 6.1 | Doplňkové obrysové svítilny |

Položka

Kategorie vozidel

M1

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

1.

Zařízení pro nepřímý výhled, jak jsou definována v bodě 2.1 předpisu EHK OSN č. 46

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

2.

Vyklenutá část boku pneumatiky v místě styku s povrchem vozovky

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

3.

Zařízení indikující poškození pneumatiky

—

—

x

x

x

x

x

x

x

x

4.

Ukazatele tlaku v pneumatikách

—

—

x

x

x

x

x

x

x

x

5.

Boční obrysové svítilny

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

6.

Osvětlovací zařízení

6.1

Doplňkové obrysové svítilny

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

| 6.2 | Boční odrazky |
| --- | --- |

6.2

Boční odrazky

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

| 6.3 | Směrové svítilny |
| --- | --- |

6.3

Směrové svítilny

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

| 6.4 | Zadní obrysové svítilny |
| --- | --- |

6.4

Zadní obrysové svítilny

—

—

—

—

x

x

x

x

x

x

| 6.5 | Systémy osvětlení provozních dveří |
| --- | --- |

6.5

Systémy osvětlení provozních dveří

—

x

x

—

—

—

—

—

—

—

7.

Přístupové rampy, zdvihací plošiny a podobná zařízení (jsou-li v neprovozní poloze a za předpokladu, že nevyčnívají více než 10 mm od boku vozidla a dopředu nebo dozadu směřující rohy ramp jsou zaobleny poloměrem nejméně 5 mm); hrany musí být zaobleny poloměrem nejméně 2,5 mm

—

x

x

—

x

x

x

x

x

x

8.

Boční zasouvatelná vodicí zařízení určená k použití ve vodicím systému autobusu, nejsou-li zasunuta

—

—

x

—

—

—

—

—

—

—

9.

Zasouvatelné schody, když jsou používány a vozidlo stojí

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

10.

Pomocné prostředky pro výhled a detekci včetně radarů

—

x

x

x

x

x

x

x

x

11.

Zařízení a vybavení speciálně konstruované za účelem snížení aerodynamického odporu, pokud nepřesahují na každé straně o více než 50 mm od krajní šířky vozidla a nezvětšují nákladovou kapacitu vozidla.

Taková zařízení musí být konstruována tak, aby byla zatažitelná, stojí-li vozidlo, aby nebyla překročena maximální přípustná šířka, a aby neohrožovala možnost využití vozidla v rámci intermodální dopravy.

Jsou-li zařízení a vybavení použita, šířka vozidla nesmí překročit 2 650 mm.

—

—

—

x

x

x

x

x

x

x

12.

Zařízení s celními plombami a jejich ochrana

—

—

—

x

x

x

x

x

x

x

13.

Zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana, jež nepřesahují o více než 20 mm, jsou-li umístěna ve výšce do 2,0 m nad zemí, a jež nepřesahují o více než 50 mm, jsou-li umístěna ve výšce nad 2,0 m nad zemí. Hrany musí být zaobleny poloměrem nejméně 2,5 mm

—

—

—

x

x

x

x

x

x

x

14.

Vyčnívající ohebné části systému proti rozstřiku uvedené v nařízení Komise (EU) č. 109/2011 (4)

—

—

—

—

x

x

—

—

x

x

15.

Ohebné blatníky, jež nejsou zahrnuty v položce 14

—

x

x

x

x

x

x

x

x

x

16.

Sněhové řetězy

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

17.

Bezpečnostní zábradlí u vozidel pro přepravu automobilů

Pouze v případě vozidel určených a konstruovaných k přepravě nejméně dvou dalších vozidel, u nichž jsou bezpečnostní zábradlí umístěna ve výšce přesahující 2,0 m nad zemí, avšak nejvýše ve výšce 3,70 m nad zemí, a nepřesahují o více než 50 mm krajní stranu vozidla.

Šířka vozidla nesmí překročit 2 650 mm.

—

—

—

—

x

x

—

—

x

x

Tabulka III

Výška vozidla

| | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Anténa rádiového přijímače či rádiové navigace | x | x | x | x | x | x | x | x | x | x |
| 2. | Pantografy nebo trolejové sběrače ve zdvižené poloze | — | — | x | — | — | — | — | — | — | — |

M1

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

1.

Anténa rádiového přijímače či rádiové navigace

x

x

x

x

x

x

x

x

x

x

2.

Pantografy nebo trolejové sběrače ve zdvižené poloze

—

—

x

—

—

—

—

—

—

—

---

(1)  Úř. věst. L 177, 10.7.2010, s. 211.

(2)  Úř. věst. L 35, 4.2.2009, s. 1.

(3)  Úř. věst. L 135, 23.5.2008, s. 1.

(4)  Úř. věst. L 34, 9.2.2011, s. 2.

Dodatek 2

Přípustné odchylky pro schválení typu a shodnost výroby

1.   Rozměry

| 1.1 | Celková délka, šířka a výška se měří podle bodu 1.2 částí A až D této přílohy. |
| --- | --- |

1.1

Celková délka, šířka a výška se měří podle bodu 1.2 částí A až D této přílohy.

| 1.2 | Pokud nejsou překročeny mezní hodnoty stanovené v bodě 1.1 části A až D této přílohy, mohou se skutečné rozměry lišit od rozměrů uváděných výrobcem maximálně o 3 %. |
| --- | --- |

1.2

Pokud nejsou překročeny mezní hodnoty stanovené v bodě 1.1 části A až D této přílohy, mohou se skutečné rozměry lišit od rozměrů uváděných výrobcem maximálně o 3 %.

2.   Hmotnost v pohotovostním stavu a skutečná hmotnost vozidla

| 2.1 | Hmotnost v pohotovostním stavu se ověřuje podle skutečné hmotnosti zvážením vozidla a odečtením hmotnosti namontovaného volitelného vybavení. Pro tyto účely musí váhy splňovat požadavky podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/23/ES (1). |
| --- | --- |

2.1

Hmotnost v pohotovostním stavu se ověřuje podle skutečné hmotnosti zvážením vozidla a odečtením hmotnosti namontovaného volitelného vybavení. Pro tyto účely musí váhy splňovat požadavky podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/23/ES (1).

| 2.2 | Hmotnost v pohotovostním stavu určená v souladu s požadavky bodu 2.1 se může odchýlit od jmenovité hodnoty uvedené v bodě 2.6 písm. b) přílohy I nebo v oddíle I, části A nebo B přílohy III směrnice 2007/46/ES nebo v příslušné položce prohlášení o schodě nejvíce o:






  a) | 3 %, pokud jde o spodní a horní přípustné odchylky (= záporné a kladné odchylky od deklarované hodnoty) u vozidel M, N a O s výjimkou vozidel zvláštního určení; |
| --- | --- | --- |

2.2

Hmotnost v pohotovostním stavu určená v souladu s požadavky bodu 2.1 se může odchýlit od jmenovité hodnoty uvedené v bodě 2.6 písm. b) přílohy I nebo v oddíle I, části A nebo B přílohy III směrnice 2007/46/ES nebo v příslušné položce prohlášení o schodě nejvíce o:

a)

3 %, pokud jde o spodní a horní přípustné odchylky (= záporné a kladné odchylky od deklarované hodnoty) u vozidel M, N a O s výjimkou vozidel zvláštního určení;

| b) | 5 %, pokud jde o spodní a horní přípustné odchylky (= záporné a kladné odchylky od deklarované hodnoty) u vozidel zvláštního určení; |
| --- | --- |

b)

5 %, pokud jde o spodní a horní přípustné odchylky (= záporné a kladné odchylky od deklarované hodnoty) u vozidel zvláštního určení;

| c) | 5 %, pokud jde o spodní a horní přípustné odchylky (= záporné a kladné odchylky od deklarované hodnoty) pro účely čl. 12 odst. 2 směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

c)

5 %, pokud jde o spodní a horní přípustné odchylky (= záporné a kladné odchylky od deklarované hodnoty) pro účely čl. 12 odst. 2 směrnice 2007/46/ES.

---

(1)  Úř. věst. L 122, 16.5.2009, s. 6.

Dodatek 3

Obrázky týkající se požadavků na manévrovací schopnosti

Obrázek 1

Kruh manévrování
  Formula
  Formula

Image

Obrázek 2

Metoda vjíždění pro vozidla M2 a M3

| | |
| --- | --- |

Image

Image

Obrázek 3

Metoda ustáleného stavu pro vozidla N2 a N3

Image

PŘÍLOHA II

STOUPAVOST TERÉNNÍCH VOZIDEL

1.   Obecně

1.1   Tato příloha stanoví technické požadavky pro účely ověřování stoupavosti vozidla za účelem zařazení do kategorie terénní vozidla v souladu s oddílem 4 části A přílohy II směrnice 2007/46/ES.

1.2   Technická zkušebna ověří, zda lze úplné nebo dokončené vozidlo nebo tahač návěsu považovat za terénní vozidlo podle požadavků uvedených v příloze II směrnice 2007/46/ES.

1.3   U nedokončených vozidel se toto ověření provádí pouze na žádost výrobce.

2.   Zkušební podmínky

2.1   Stav vozidla

| 2.1.1 | Vozidlo se připraví podle podmínek doporučených výrobcem a vybaví vybavením uvedeným v příloze I směrnice 2007/46/ES. |
| --- | --- |

2.1.1

Vozidlo se připraví podle podmínek doporučených výrobcem a vybaví vybavením uvedeným v příloze I směrnice 2007/46/ES.

| 2.1.2 | Nastavení brzd, spojky (příp. její obdoby), motoru a převodové skříně se provede podle doporučení výrobce pro účely jízdy v terénu. |
| --- | --- |

2.1.2

Nastavení brzd, spojky (příp. její obdoby), motoru a převodové skříně se provede podle doporučení výrobce pro účely jízdy v terénu.

| 2.1.3 | V případě pneumatik se musí jednat o pneumatiky doporučené pro použití v terénu. Hloubka běhounu musí odpovídat minimálně 90 % hloubky běhounu nové pneumatiky. Tlak v pneumatice musí být upraven na hodnotu doporučenou výrobcem pneumatiky. |
| --- | --- |

2.1.3

V případě pneumatik se musí jednat o pneumatiky doporučené pro použití v terénu. Hloubka běhounu musí odpovídat minimálně 90 % hloubky běhounu nové pneumatiky. Tlak v pneumatice musí být upraven na hodnotu doporučenou výrobcem pneumatiky.

| 2.1.4 | Vozidlo musí být zatíženo na svou maximální přípustnou technickou hmotnost naloženého vozidla, přičemž zatížení je rozloženo rovnoměrně ve vztahu k rozložení maximální hmotnosti na nápravy uváděné výrobcem.
  Například vozidlo o 7,5 tunách s maximální hmotností na přední nápravu 4 tuny a s maximální hmotností na zadní nápravu 6 tun musí být zkoušeno s váhou 3 tun (40 %) na přední nápravě a 4,5 tun (60 %) na zadní nápravě. |
| --- | --- |

2.1.4

Vozidlo musí být zatíženo na svou maximální přípustnou technickou hmotnost naloženého vozidla, přičemž zatížení je rozloženo rovnoměrně ve vztahu k rozložení maximální hmotnosti na nápravy uváděné výrobcem.

Například vozidlo o 7,5 tunách s maximální hmotností na přední nápravu 4 tuny a s maximální hmotností na zadní nápravu 6 tun musí být zkoušeno s váhou 3 tun (40 %) na přední nápravě a 4,5 tun (60 %) na zadní nápravě.

2.2   Podmínky zkušební dráhy

| 2.2.1 | Povrch zkušební dráhy musí být suchý, asfaltový či betonový. |
| --- | --- |

2.2.1

Povrch zkušební dráhy musí být suchý, asfaltový či betonový.

| 2.2.2 | Stoupání musí vykazovat stálou procentní hodnotu 25 % s tolerancí + 3 % (θ = 14 stupňů). |
| --- | --- |

2.2.2

Stoupání musí vykazovat stálou procentní hodnotu 25 % s tolerancí + 3 % (θ = 14 stupňů).

| 2.2.3 | Po dohodě s výrobcem lze zkoušku provést na stoupání, jež vykazuje procentní hodnotu převyšující 25 %. Zkouška musí být provedena s maximálními hodnotami sníženými s ohledem na zkušební podmínky.
  Tyto podmínky musí být uvedeny ve zprávě. |
| --- | --- |

2.2.3

Po dohodě s výrobcem lze zkoušku provést na stoupání, jež vykazuje procentní hodnotu převyšující 25 %. Zkouška musí být provedena s maximálními hodnotami sníženými s ohledem na zkušební podmínky.

Tyto podmínky musí být uvedeny ve zprávě.

| 2.2.4 | Povrch dráhy musí vykazovat dobrý koeficient přilnavosti.
  Index smykového odporu („SRI“) povrchu se měří podle normy CEN/TS 13036-2: 2010 Vlastnosti povrchu silnic a letišť – Zkušební metody – část 2: Hodnocení smykového odporu povrchu zpevněné silnice pomocí dynamických měřících systémů.
  Zaznamenává se průměrná hodnota SRI. |
| --- | --- |

2.2.4

Povrch dráhy musí vykazovat dobrý koeficient přilnavosti.

Index smykového odporu („SRI“) povrchu se měří podle normy CEN/TS 13036-2: 2010 Vlastnosti povrchu silnic a letišť – Zkušební metody – část 2: Hodnocení smykového odporu povrchu zpevněné silnice pomocí dynamických měřících systémů.

Zaznamenává se průměrná hodnota SRI.

3.   Zkušební postup

3.1   Vozidlo musí být nejprve umístněno na vodorovném povrchu.

3.2   Režim trakce musí být nastaven pro použití v terénu. Zařazený rychlostní stupeň (zařazené rychlostní stupně) musí umožňovat stálou rychlost.

3.3   Použijí se oddíly 4 a 5 dodatku 1 k příloze II směrnice 2007/46/ES.

PŘÍLOHA III

PODMÍNKY ROVNOCENNOSTI ODPRUŽENÍ S PNEUMATICKÝM ODPRUŽENÍM

1.   Tato příloha stanoví technické podmínky týkající se rovnocennosti odpružení s pneumatickým odpružením hnací nápravy (hnacích náprav) vozidla.

2.   Systém odpružení bude uznán rovnocenný se systémem pneumatického odpružení, jestliže splňuje tyto požadavky:

| 2.1 | Při volném neustáleném nízkokmitočtovém svislém kmitání odpružené hmoty nad hnací nápravou nebo skupinou náprav nesmí změřený kmitočet a velikost tlumení při odpružení zatíženém svým maximálním zatížením překročit mezní hodnoty uvedené v bodech 2.3 až 2.6. |
| --- | --- |

2.1

Při volném neustáleném nízkokmitočtovém svislém kmitání odpružené hmoty nad hnací nápravou nebo skupinou náprav nesmí změřený kmitočet a velikost tlumení při odpružení zatíženém svým maximálním zatížením překročit mezní hodnoty uvedené v bodech 2.3 až 2.6.

| 2.2 | Každá náprava musí být vybavena hydraulickými tlumiči. U skupin náprav musí být tlumiče umístěny tak, aby co nejvíce snížily kmitání skupin náprav. |
| --- | --- |

2.2

Každá náprava musí být vybavena hydraulickými tlumiči. U skupin náprav musí být tlumiče umístěny tak, aby co nejvíce snížily kmitání skupin náprav.

| 2.3 | Střední hodnota poměrného tlumení Dm musí být větší než 20 % kritického tlumení pro odpružení za jeho běžných podmínek s namontovanými a funkčními hydraulickými tlumiči. |
| --- | --- |

2.3

Střední hodnota poměrného tlumení Dm musí být větší než 20 % kritického tlumení pro odpružení za jeho běžných podmínek s namontovanými a funkčními hydraulickými tlumiči.

| 2.4 | Poměrné tlumení Dr odpružení se všemi hydraulickými tlumiči odstraněnými nebo vyřazenými z činnosti nesmí být větší než 50 % Dm. |
| --- | --- |

2.4

Poměrné tlumení Dr odpružení se všemi hydraulickými tlumiči odstraněnými nebo vyřazenými z činnosti nesmí být větší než 50 % Dm.

| 2.5 | Kmitočet odpružené hmoty nad hnací nápravou nebo skupinou náprav při volném neustáleném svislém kmitání nesmí být vyšší než 2,0 Hz. |
| --- | --- |

2.5

Kmitočet odpružené hmoty nad hnací nápravou nebo skupinou náprav při volném neustáleném svislém kmitání nesmí být vyšší než 2,0 Hz.

| 2.6 | Postupy zkoušek měřících frekvenci a tlumení se stanovují v bodě 3. |
| --- | --- |

2.6

Postupy zkoušek měřících frekvenci a tlumení se stanovují v bodě 3.

3.   Zkušební postup

3.1   Frekvence a tlumení

| 3.1.1 | Volné kmitání odpružené hmoty je dáno touto rovnicí:



  Kde | „M“ je odpružená hmota (kg), |
| --- | --- | --- |

3.1.1

Volné kmitání odpružené hmoty je dáno touto rovnicí:

Formula

Kde

„M“ je odpružená hmota (kg),

| | „Z“ je svislé posunutí odpružené hmoty (m), |
| --- | --- |

„Z“ je svislé posunutí odpružené hmoty (m),

| | „C“ je celkový koeficient tlumení (N.s/m) a |
| --- | --- |

„C“ je celkový koeficient tlumení (N.s/m) a

| | „K“ je celková svislá tuhost (N/m) měřeno mezi povrchem vozovky a odpruženou hmotou (N/m). |
| --- | --- |

„K“ je celková svislá tuhost (N/m) měřeno mezi povrchem vozovky a odpruženou hmotou (N/m).

| 3.1.2 | Frekvence kmitání („F“ v Hz) odpružené hmoty je dána touto rovnicí: |
| --- | --- |

3.1.2

Frekvence kmitání („F“ v Hz) odpružené hmoty je dána touto rovnicí:

Formula

| 3.1.3 | Tlumení je kritické při C = Co,
  kde



  Poměrné tlumení je dáno poměrem koeficientu tlumení a kritického tlumení C/Co. |
| --- | --- |

3.1.3

Tlumení je kritické při C = Co,

kde

Formula

Poměrné tlumení je dáno poměrem koeficientu tlumení a kritického tlumení C/Co.

| 3.1.4 | V průběhu volné přechodné oscilace odpružené hmoty vozidla sleduje svislá změna polohy hmotnosti odpružených částí vozidla tlumící sinusovou stopu (obrázek 2). Kmitočet je možno odhadnout měřením času během tolika cyklů, kolik lze pozorovat. Velikost tlumení může být odhadnuta měřením výšek po sobě následujících vrcholů kmitů v tomtéž směru. |
| --- | --- |

3.1.4

V průběhu volné přechodné oscilace odpružené hmoty vozidla sleduje svislá změna polohy hmotnosti odpružených částí vozidla tlumící sinusovou stopu (obrázek 2). Kmitočet je možno odhadnout měřením času během tolika cyklů, kolik lze pozorovat. Velikost tlumení může být odhadnuta měřením výšek po sobě následujících vrcholů kmitů v tomtéž směru.

| 3.1.5 | Je-li vrcholová amplituda prvého a druhého cyklu kmitání A 1 a A2, pak je tlumící koeficient D dán touto rovnicí:



  „ln“ je přirozený logaritmus poměru amplitud. |
| --- | --- |

3.1.5

Je-li vrcholová amplituda prvého a druhého cyklu kmitání A 1 a A2, pak je tlumící koeficient D dán touto rovnicí:

Formula

„ln“ je přirozený logaritmus poměru amplitud.

3.2   Zkušební postup

Při určování poměrného tlumení Dm, poměrného tlumení bez hydraulických tlumičů Dr a kmitočtu kmitání odpružení F pomocí zkoušky musí naložené vozidlo buď:

| a) | přejet nízkou rychlostí (5 km/h ± 1 km/h) stupeň vysoký 80 mm, jehož profil je znázorněn na obrázku 1. Přechodná oscilace, která má být analyzována z hlediska frekvence a tlumení, se projeví poté, co kola hnací nápravy opustila stupeň; |
| --- | --- |

a)

přejet nízkou rychlostí (5 km/h ± 1 km/h) stupeň vysoký 80 mm, jehož profil je znázorněn na obrázku 1. Přechodná oscilace, která má být analyzována z hlediska frekvence a tlumení, se projeví poté, co kola hnací nápravy opustila stupeň;

| b) | být taženo za svůj rám dolů tak, aby hnací náprava byla zatížena na 1,5násobek své maximální statické hodnoty. Vozidlo stlačené dolů se náhle uvolní a analyzuje se následné kmitání; |
| --- | --- |

b)

být taženo za svůj rám dolů tak, aby hnací náprava byla zatížena na 1,5násobek své maximální statické hodnoty. Vozidlo stlačené dolů se náhle uvolní a analyzuje se následné kmitání;

| c) | být zvednuto za svůj rám tak, aby se odpružená hmota zvedla nad hnací nápravu o 80 mm. Poté se vozidlo náhle spustí a analyzuje se následné kmitání; |
| --- | --- |

c)

být zvednuto za svůj rám tak, aby se odpružená hmota zvedla nad hnací nápravu o 80 mm. Poté se vozidlo náhle spustí a analyzuje se následné kmitání;

| d) | být podrobeno jiným postupům, jestliže výrobce ke spokojenosti technické zkušebny prokáže, že jsou rovnocenné. |
| --- | --- |

d)

být podrobeno jiným postupům, jestliže výrobce ke spokojenosti technické zkušebny prokáže, že jsou rovnocenné.

3.3   Zkušební zařízení vozidla a podmínky zatížení

| 3.3.1 | Vozidlo musí být vybaveno snímačem svislého zdvihu mezi hnací nápravou a rámem, přímo nad hnací nápravou. Z křivky tlumení se zjistí tlumení změřením časového intervalu mezi prvním a druhým vrcholem kmitů při stlačení.
  U hnacích dvounáprav se snímače svislého zdvihu instalují mezi každou hnací nápravou a rámem, přímo nad nápravou. |
| --- | --- |

3.3.1

Vozidlo musí být vybaveno snímačem svislého zdvihu mezi hnací nápravou a rámem, přímo nad hnací nápravou. Z křivky tlumení se zjistí tlumení změřením časového intervalu mezi prvním a druhým vrcholem kmitů při stlačení.

U hnacích dvounáprav se snímače svislého zdvihu instalují mezi každou hnací nápravou a rámem, přímo nad nápravou.

| 3.3.2 | Pneumatiky musí být nahuštěny na příslušný tlak doporučený výrobcem vozidla. |
| --- | --- |

3.3.2

Pneumatiky musí být nahuštěny na příslušný tlak doporučený výrobcem vozidla.

| 3.3.3 | Zkouška k ověření rovnocennosti odpružení se provádí při maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravu nebo skupinu náprav, přičemž se předpokládá, že rovnocennost platí pro všechny nižší hmotnosti. |
| --- | --- |

3.3.3

Zkouška k ověření rovnocennosti odpružení se provádí při maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravu nebo skupinu náprav, přičemž se předpokládá, že rovnocennost platí pro všechny nižší hmotnosti.

Obrázek 1

Stupeň pro zkoušky odpružení

Image

Obrázek 2

Tlumená odezva při přechodném volném kmitání

Image

PŘÍLOHA IV

TECHNICKÉ POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE MONTÁŽE ZDVIHATELNÉ NEBO ZATÍŽITELNÉ NÁPRAVY (ZDVIHATELNÝCH NEBO ZATÍŽITELNÝCH NÁPRAV) VE VOZIDLECH

| 1. | Je-li vozidlo vybaveno jednou nebo několika zdvihatelnými nebo zatížitelnými nápravami, musí se zajistit, aby za běžných provozních podmínek nebyly překročeny hodnoty maximální přípustné hmotnosti na nápravu nebo skupinu náprav pro registraci/provoz. Za tím účelem se zdvihatelná nebo zatížitelná náprava (zdvihatelné nebo zatížitelné nápravy) musí samočinně spustit k zemi nebo být automaticky zatížena (zatíženy), je-li nejbližší náprava (nápravy) skupiny nebo přední náprava (nápravy) motorového vozidla zatížena (zatíženy) na svou maximální přípustnou hmotnost (maximální přípustné hmotnosti) pro registraci/provoz.
  Je-li zdvihatelná náprava ve zdvižené poloze, musí být za účelem bezpečné jízdy vozidla za všech podmínek zajištěno, aby byla i nadále dostatečně zatížena řízená náprava (řízené nápravy). Výrobce vozidla pro tento účel stanoví v případě nedokončených vozidel minimální hmotnost na řízenou nápravu (řízené nápravy). |
| --- | --- |

1.

Je-li vozidlo vybaveno jednou nebo několika zdvihatelnými nebo zatížitelnými nápravami, musí se zajistit, aby za běžných provozních podmínek nebyly překročeny hodnoty maximální přípustné hmotnosti na nápravu nebo skupinu náprav pro registraci/provoz. Za tím účelem se zdvihatelná nebo zatížitelná náprava (zdvihatelné nebo zatížitelné nápravy) musí samočinně spustit k zemi nebo být automaticky zatížena (zatíženy), je-li nejbližší náprava (nápravy) skupiny nebo přední náprava (nápravy) motorového vozidla zatížena (zatíženy) na svou maximální přípustnou hmotnost (maximální přípustné hmotnosti) pro registraci/provoz.

Je-li zdvihatelná náprava ve zdvižené poloze, musí být za účelem bezpečné jízdy vozidla za všech podmínek zajištěno, aby byla i nadále dostatečně zatížena řízená náprava (řízené nápravy). Výrobce vozidla pro tento účel stanoví v případě nedokončených vozidel minimální hmotnost na řízenou nápravu (řízené nápravy).

| 2. | Všechna zařízení pro zdvihání nápravy namontovaná ve vozidle, jakož i systémy pro jejich činnost, musí být konstruovány a namontovány tak, aby byly chráněny proti nesprávnému použití nebo nedovolenému zásahu. |
| --- | --- |

2.

Všechna zařízení pro zdvihání nápravy namontovaná ve vozidle, jakož i systémy pro jejich činnost, musí být konstruovány a namontovány tak, aby byly chráněny proti nesprávnému použití nebo nedovolenému zásahu.

| 3. | Požadavky pro rozjezd vozidel na kluzkém povrchu a pro zlepšení jejich manévrovacích schopností |
| --- | --- |

3.

Požadavky pro rozjezd vozidel na kluzkém povrchu a pro zlepšení jejich manévrovacích schopností

| 3.1 | Za účelem zlepšení rozjezdu motorových vozidel nebo jízdních souprav na kluzkém povrchu, ke zvýšení trakční schopnosti pneumatik na takovém povrchu a zlepšení manévrovacích schopností může být odchylně od požadavků podle bodu 1 prostřednictvím zařízení pro zdvihání nápravy uvedena v činnost zdvihatelná či zatížitelná náprava (zdvihatelné či zatížitelné nápravy) motorového vozidla nebo návěsu, aby se zvýšilo či snížilo zatížení hnací nápravy motorového vozidla, a to při splnění těchto podmínek:






  a) | hmotnost odpovídající zatížení na jednotlivé nápravy vozidla může překročit maximální přípustnou hmotnost stanovenou v členském státě až o 30 %, není-li překročena hodnota, jež je pro tento zvláštní účel uvedena výrobcem; |
| --- | --- | --- |

3.1

Za účelem zlepšení rozjezdu motorových vozidel nebo jízdních souprav na kluzkém povrchu, ke zvýšení trakční schopnosti pneumatik na takovém povrchu a zlepšení manévrovacích schopností může být odchylně od požadavků podle bodu 1 prostřednictvím zařízení pro zdvihání nápravy uvedena v činnost zdvihatelná či zatížitelná náprava (zdvihatelné či zatížitelné nápravy) motorového vozidla nebo návěsu, aby se zvýšilo či snížilo zatížení hnací nápravy motorového vozidla, a to při splnění těchto podmínek:

a)

hmotnost odpovídající zatížení na jednotlivé nápravy vozidla může překročit maximální přípustnou hmotnost stanovenou v členském státě až o 30 %, není-li překročena hodnota, jež je pro tento zvláštní účel uvedena výrobcem;

| b) | hmotnost odpovídající zbývajícímu zatížení přední nápravy (předních náprav) musí být větší než nula (tj. v případě zadní zatížitelné nápravy s velkým zadním převisem se vozidlo nesmí překlopit); |
| --- | --- |

b)

hmotnost odpovídající zbývajícímu zatížení přední nápravy (předních náprav) musí být větší než nula (tj. v případě zadní zatížitelné nápravy s velkým zadním převisem se vozidlo nesmí překlopit);

| c) | zdvihatelná nebo zatížitelná náprava (zdvihatelné nebo zatížitelné nápravy) musí být ovládána (ovládány) pouze zvláštním ovládacím zařízením; |
| --- | --- |

c)

zdvihatelná nebo zatížitelná náprava (zdvihatelné nebo zatížitelné nápravy) musí být ovládána (ovládány) pouze zvláštním ovládacím zařízením;

| d) | jakmile se vozidlo rozjede a dokud nepřekročí rychlost 30 km/h, musí se náprava samočinně spustit na zem nebo se musí opět zatížit. |
| --- | --- |

d)

jakmile se vozidlo rozjede a dokud nepřekročí rychlost 30 km/h, musí se náprava samočinně spustit na zem nebo se musí opět zatížit.

PŘÍLOHA V

ČÁST A

INFORMAČNÍ DOKUMENT

POVINNÝ VZOR

Informační dokument č. ... pro ES schválení typu motorového vozidla a jeho přípojných vozidel z hlediska hmotností a rozměrů vozidla.

Následující informace se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo. Všechny výkresy musí být vyhotoveny ve vhodném měřítku, musí být dostatečně podrobné a musí mít formát A4 nebo být na tento formát složeny. Případné fotografie musí být dostatečně podrobné.

0.   ÚVOD

0.1   Značka (obchodní název výrobce): ...

0.2   Typ: ...

0.2.1   Obchodní název (názvy) (je-li/jsou-li k dispozici): ...

0.4   Kategorie vozidla (1): ...

0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...

0.8   Název (názvy) a adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ...

0.9   Název a adresa případného zástupce výrobce: ...

1.   OBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA

1.1   Fotografie a/nebo výkresy představitele typu vozidla: ...

1.2   Rozměrový výkres celého vozidla: ...

1.3   Počet náprav a kol: ...

1.3.1   Počet a umístění náprav s dvojitou montáží kol: ...

1.3.2   Počet a umístění řízených náprav: ...

1.3.3   Hnací nápravy (počet, umístění, propojení): ...

1.4   Podvozek (existuje-li) (celkový výkres): ...

1.7   Kabina řidiče (bezkapotová nebo kapotová) (2): ...

1.9   Uveďte, zda je tažné vozidlo určeno k tažení návěsů nebo jiných přípojných vozidel a zda je přípojné vozidlo návěsem, ojí taženým přívěsem, přívěsem s nápravami uprostřed nebo tuhým přívěsem: ...

1.10   Uveďte, zda jsou vozidla zvláště konstruovaná pro přepravu nákladů s řízenou teplotou: ...

2.   HMOTNOSTI A ROZMĚRY (4)
   (5)
   (6)

(v kg a mm) (případně uveďte odkaz na výkres)

2.1   Rozvor (rozvory) náprav (plně naloženého vozidla)
   (7):

2.1.1   Vozidla s dvěma nápravami: ...

2.1.2   Vozidla s třemi nebo více nápravami

2.1.2.1   Vzdálenost mezi sousedními nápravami od nejpřednější po nejzadnější nápravu: ...

2.1.2.2   Celková vzdálenost mezi nápravami: ...

2.2   Točnice

2.2.1   U návěsů

2.2.1.1   Vzdálenost mezi osou návěsného čepu a nejzadnějším koncem návěsu: ...

2.2.1.2   Maximální vzdálenost mezi osou návěsného čepu a kterýmkoli bodem předku návěsu: ...

2.2.1.3   Referenční rozvor návěsu (jak je vyžadován podle přílohy I části D bodu 3.2 nařízení (EU) č. 1230/2012: ...

2.2.2   U tahačů návěsů

2.2.2.1   Předsazení točnice (maximální a minimální; u nedokončeného vozidla uveďte přípustné hodnoty) (8): ...

2.3   Rozchod (rozchody) kol a šířka (šířky) náprav

2.3.1   Rozchod kol u jednotlivých řízených náprav (9): ...

2.3.2   Rozchod kol u všech ostatních náprav (9): ...

2.4   Rozsah rozměrů vozidla (vnějších)

2.4.1   U podvozku bez karoserie

2.4.1.1   Délka (10):

2.4.1.1.1   Maximální přípustná délka: ...

2.4.1.1.2   Minimální přípustná délka: ...

2.4.1.1.3   U přípojných vozidel maximální přípustná délka oje (11): ...

2.4.1.2   Šířka (12):

2.4.1.2.1   Maximální přípustná šířka: ...

2.4.1.2.2   Minimální přípustná šířka: ...

2.4.1.3   Výška (13) (u výškově nastavitelného odpružení náprav uveďte obvyklou jízdní polohu): ...

2.4.1.4   Přední převis (14): ...

2.4.1.4.1   Nájezdový úhel (15)
   (16): ... stupňů.

2.4.1.5   Zadní převis (17): ...

2.4.1.5.1   Zadní nájezdový úhel (18)
   (16): ... stupňů.

2.4.1.5.2   Minimální a maximální přípustný převis spojovacího bodu (19): ...

2.4.1.6   Světlá výška (podle definice v příloze II dodatku 1 bodech 3.1.1 a 3.2.1 směrnice 2007/46/ES)

2.4.1.6.1   Mezi nápravami: ...

2.4.1.6.2   Pod přední nápravou/předními nápravami: ...

2.4.1.6.3   Pod zadní nápravou/zadními nápravami: ...

2.4.1.8   Poloha těžiště karoserie a/nebo vnitřní výbavy a/nebo zařízení vozidla a/nebo užitečného zatížení (minimálního a maximálního): ...

2.4.2   U podvozku s karoserií

2.4.2.1   Délka (10): ...

2.4.2.1.1   Délka ložného prostoru: ...

2.4.2.2   Šířka (12): ...

2.4.2.2.1   Tloušťka stěn (u vozidel konstruovaných pro přepravu nákladů s řízenou teplotou): ...

2.4.2.3   Výška (13) (u výškově nastavitelného zavěšení náprav uveďte obvyklou jízdní polohu): ...

2.4.2.4   Přední převis (14): ...

2.4.2.4.1   Nájezdový úhel (15)
   (16): ... stupňů.

2.4.2.5   Zadní převis (17): ...

2.4.2.5.1   Zadní nájezdový úhel (18)
   (16): ... stupňů.

2.4.2.5.2   Minimální a maximální přípustný převis spojovacího bodu (19): ...

2.4.2.6   Světlá výška (podle definice v příloze II dodatku 1 bodech 3.1.1 a 3.2.1 směrnice 2007/46/ES) (16)

2.4.2.6.1   Mezi nápravami: ...

2.4.2.6.2   Pod přední nápravou/předními nápravami: ...

2.4.2.6.3   Pod zadní nápravou/zadními nápravami: ...

2.4.2.8   Polohy těžiště užitečného zatížení (v případě nerovnoměrného rozložení nákladu): ...

2.4.3   U karoserie schválené bez podvozku (vozidla M2 a M3)

2.4.3.1   Délka (10): ...

2.4.3.2   Šířka (12): ...

2.4.3.3   Výška (13) na uvažovaném typu (typech) podvozku (u výškově nastavitelného zavěšení náprav uveďte obvyklou jízdní polohu): ...

2.5   Minimální hmotnost na řízenou nápravu (řízené nápravy) u nedokončených vozidel: ...

2.6   Hmotnost v pohotovostním stavu
   (20)

a)   minimální a maximální hodnota pro každou variantu:

2.6.1   Rozložení této hmotnosti na nápravy a, u návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed, nebo tuhého přívěsu zatížení v bodě spojení: ...

a)   minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ...

2.6.2   Hmotnost volitelného vybavení (viz definice čl. 2 odst. 5 nařízení (EU) č. 1230/2012: ...

2.8   Technicky přípustná maximální hmotnost naloženého vozidla
   (21):

2.8.1   Rozložení této hmotnosti na nápravy a, u návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu, zatížení v bodě spojení: ...

2.9   Maximální technicky přípustná hmotnost na každou z náprav: ...

2.10   Maximální technicky přípustná hmotnost na každou skupinu náprav: ...

2.11   Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost u tažného vozidla

pro:

2.11.1   přívěs: ...

2.11.2   návěs: ...

2.11.3   přívěs s nápravami uprostřed: ...

2.11.4   tuhý přívěs:

2.11.4.1   Maximální poměr převisu spojovacího zařízení (22) k rozvoru náprav: ...

2.11.4.2   Maximální hodnota-V: ... kN.

2.11.5   Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy: ...

2.11.6   Maximální hmotnost nebrzděného přípojného vozidla: ...

2.12   Maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení:

2.12.1   tažného vozidla: ...

2.12.2   návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu: ...

2.12.3   Maximální přípustná hmotnost spojovacího zařízení (pokud není montováno výrobcem): ...

2.16   Uvažované maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz (není povinné)

2.16.1   Maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz (23): ...

2.16.2   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou nápravu a u návěsu nebo u přívěsu s nápravami uprostřed uvažovaná hmotnost v bodě spojení podle výrobce, pokud je tato hmotnost nižší než maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení (23): ...

2.16.3   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou skupinu náprav (23): ...

2.16.4   Maximální přípustná přípojná hmotnost pro registraci/provoz (23): ...

2.16.5   Maximální přípustná hmotnost jízdní soupravy pro registraci/provoz (23): ...

3.   HNACÍ JEDNOTKA (24)

3.1   Výrobce motoru: ...

3.2   Motor s vnitřním spalováním

3.2.1.8   Maximální netto výkon (25): ... kW při ... min–1 (hodnota uváděná výrobcem)....

| Poznámka: | pro účely tohoto nařízení je možné odkazovat na motor s nejnižším výkonem. |
| --- | --- |

Poznámka:

pro účely tohoto nařízení je možné odkazovat na motor s nejnižším výkonem.

3.3   Elektrický motor

3.3.1.1   Maximální hodinový výkon: ... kW

3.4   Jiné motory nebo jejich kombinace

3.4.1   Hybridní elektrické vozidlo: ano/ne (27)

3.4.5.4   Maximální výkon: ... kW

4.   PŘEVODY (28)

4.1   Výkres převodového ústrojí
   (16): ...

5.   NÁPRAVY

5.1   Popis každé nápravy: ...

5.2   Model: ...

5.3   Typ: ...

5.4   Umístění zdvihatelné nápravy (zdvihatelných náprav): ...

5.5   Umístění zatížitelné nápravy (zatížitelných náprav): ...

6.   ODPRUŽENÍ

6.1   Výkresy uspořádání odpružení: ...

6.2   Typ a konstrukce odpružení každé nápravy nebo skupiny náprav nebo kola: ...

6.2.3   Pneumatické odpružení hnací nápravy (náprav): ano/ne (27)

6.2.3.1   Odpružení hnací nápravy (hnacích náprav) rovnocenné pneumatickému odpružení: ano/ne (27)

6.2.3.2   Frekvence a tlumení svislého kmitání odpružené hmoty: ...

6.2.4   Pneumatické odpružení volně se otáčející nápravy (volně se otáčejících náprav): ano/ne (27)

6.2.4.1   Odpružení volně se otáčející nápravy (náprav) rovnocenné pneumatickému odpružení: ano/ne (27)

6.2.4.2   Frekvence a tlumení svislého kmitání odpružené hmoty: ...

6.3   Rozložení hmotnosti mezi nápravy, jež tvoří skupinu náprav (je-li nezbytné, připojte příslušné grafické znázornění): ...

6.6   Pneumatiky a kola

6.6.1   Kombinace pneumatika/kolo (29)

| a) | u pneumatik uveďte






  i) | označení rozměru: ... |
| --- | --- | --- |

a)

u pneumatik uveďte

i)

označení rozměru: ...

| ii) | index únosnosti: ... |
| --- | --- |

ii)

index únosnosti: ...

| iii) | symbol kategorie rychlosti: ... |
| --- | --- |

iii)

symbol kategorie rychlosti: ...

6.6.1.1   Nápravy

6.6.1.1.1   Náprava 1: ...

6.6.1.1.2   Náprava 2: ...

atd.

9.   KAROSERIE

9.1   Druh karoserie podle kódů stanovených v části C přílohy II: ...

9.10.3   Sedadla

9.10.3.1   Počet míst k sezení (30): ...

9.10.3.1.1   Umístění a uspořádání: ...

9.10.3.5   Souřadnice nebo výkres R-bodu (31)

9.10.3.5.1   Sedadlo řidiče: ...

9.10.3.5.2   Ostatní místa k sezení: ...

9.25   Zařízení konstruovaná za účelem snížení aerodynamického odporu

9.25.1   Výkres a technický popis zařízení:

11.   SPOJENÍ TAŽNÝCH VOZIDEL S PŘÍPOJNÝMI VOZIDLY A NÁVĚSY

11.1   Třída a druh namontovaných spojovacích zařízení nebo zařízení určených k montáži: ...

11.2   Parametry D, U, S a V namontovaných spojovacích zařízení nebo minimální parametry D, U, S a V spojovacích zařízení určených k montáži: ... daN

13.   ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO AUTOBUSY A AUTOKARY

13.1   Třída vozidla: třída I/třída II/třída III/třída A/třída B (27)

13.2   Plocha pro cestující (m2)

13.2.1   Celková (S0): ...

13.2.2   Horní podlaží (S0a) (27): ...

13.2.3   Dolní podlaží (S0b) (27): ...

13.2.4   Pro stojící cestující (S1): ...

13.3   Počet míst (k sezení a stání)

13.3.1   Celkem (N): ...

13.3.2   Horní podlaží (Na) (27): ...

13.3.3   Dolní podlaží (Nb) (27): ...

13.4   Počet míst k sezení

13.4.1   Celkem (A): ...

13.4.2   Horní podlaží (Aa) (27): ...

13.4.3   Dolní podlaží (Ab) (27): ...

13.4.4   Počet míst pro invalidní vozíky u vozidel kategorie M2 a M3: ...

13.7   Objem zavazadlového prostoru (m3): ...

13.12   Výkres s rozměry zobrazující vnitřní uspořádání, pokud jde o místa k sezení, plochu pro stojící pasažéry, uživatele invalidních vozíků, zavazadlové prostory včetně případných přihrádek a boxu k uložení lyží

Vysvětlivky

| (b) | Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typu vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??). |
| --- | --- |

(b)

Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typu vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??).

| (g3) | — | bod č. 6.20 |
| --- | --- | --- |

(g3)

—

bod č. 6.20

| (g14) | — | bod č. 6.9 |
| --- | --- | --- |

(g14)

—

bod č. 6.9

| (l) | Tento údaj se zaokrouhlí na nejbližší desetinu milimetru. |
| --- | --- |

(l)

Tento údaj se zaokrouhlí na nejbližší desetinu milimetru.

| (o) | Stanoveno podle požadavků směrnice Rady 80/1268/EHS (33). |
| --- | --- |

(o)

Stanoveno podle požadavků směrnice Rady 80/1268/EHS (33).

ČÁST B

Certifikát ES schválení typu

VZOR

Formát: A4 (210 × 297 mm)

CERTIFIKÁT ES SCHVÁLENÍ TYPU

Sdělení týkající se:

| — | ES schválení typu (1) |
| --- | --- |

—

ES schválení typu (1)

vozidla z hlediska jeho hmotností a rozměrů

| — | rozšíření ES schválení typu (1) |
| --- | --- |

—

rozšíření ES schválení typu (1)

| — | odmítnutí ES schválení typu (1) |
| --- | --- |

—

odmítnutí ES schválení typu (1)

| — | odejmutí ES schválení typu (1) |
| --- | --- |

—

odejmutí ES schválení typu (1)

s ohledem na nařízení (EU) č. .../...,

ES schválení typu č.:

Důvod rozšíření:

ODDÍL I

0.1   Značka (obchodní název výrobce):

0.2   Typ:

0.2.1   Obchodní název (je-li k dispozici):

0.4   Kategorie vozidla (2):

0.5   Název společnosti a adresa výrobce:

0.8   Název a adresa montážního závodu (závodů):

0.9   Název a adresa případného zástupce výrobce:

ODDÍL II

1.   Doplňující informace (přicházejí-li v úvahu): viz doplněk

2.   Technická zkušebna provádějící zkoušky:

3.   Datum zkušebního protokolu:

4.   Číslo zkušebního protokolu:

5.   Poznámky (jsou-li nějaké):

6.   Místo:

7.   Datum:

8.   Podpis:

| Přílohy | : | 1) | Schvalovací dokumentace (všechny stránky musí být označeny razítkem správního orgánu). |
| --- | --- | --- | --- |

Přílohy

:

1)

Schvalovací dokumentace (všechny stránky musí být označeny razítkem správního orgánu).

| 2) | Zkušební protokol. |
| --- | --- |

2)

Zkušební protokol.

| 3) | V případě vozidel vybavených odpružením, jež je uznáno za rovnocenné pneumatickému odpružení, zkušební protokol a technický popis odpružení. |
| --- | --- |

3)

V případě vozidel vybavených odpružením, jež je uznáno za rovnocenné pneumatickému odpružení, zkušební protokol a technický popis odpružení.

---

(1)  Klasifikace podle definic uvedených v části A přílohy II.

(2)  „Bezkapotové provedení“ podle definice v bodě 2.7 přílohy I směrnice Rady 74/297/EHS ().

(3)  Úř. věst. L 165, 20.6.1974, s. 16.

(4)  Pokud existuje jedna verze se standardní kabinou a jiná s kabinou s lůžky, uveďte obě řady údajů o hmotnosti a rozměrech.

(5)  Norma ISO 612:1978 – Road vehicles – Dimensions of motor vehicles and towed vehicles – terms and definitions.

(6)  Musí být uvedeno volitelné vybavení, jež ovlivňuje rozměry vozidla.

(7)

| (g1) | — | bod č. 6.4 |
| --- | --- | --- |

(g1)

—

bod č. 6.4

(8)

| (g2) | — | bod č. 6.19.2 |
| --- | --- | --- |

(g2)

—

bod č. 6.19.2

(9)

| (g4) | — | bod č. 6.5 |
| --- | --- | --- |

(g4)

—

bod č. 6.5

(10)

| (g5) | — | bod č. 6.1 a pro vozidla jiné kategorie než M1:
  v případě přípojných vozidel musí být délky uvedeny podle bodu č. 6.1.2 normy ISO 612: 1978. |
| --- | --- | --- |

(g5)

—

bod č. 6.1 a pro vozidla jiné kategorie než M1:

v případě přípojných vozidel musí být délky uvedeny podle bodu č. 6.1.2 normy ISO 612: 1978.

(11)

| (g6) | — | bod č. 6.17 |
| --- | --- | --- |

(g6)

—

bod č. 6.17

(12)

| (g7) | — | bod č. 6.2 a pro vozidla jiné kategorie než M1 |
| --- | --- | --- |

(g7)

—

bod č. 6.2 a pro vozidla jiné kategorie než M1

(13)

| (g8) | — | bod č. 6.3 a pro vozidla jiné kategorie než M1 |
| --- | --- | --- |

(g8)

—

bod č. 6.3 a pro vozidla jiné kategorie než M1

(14)

| (g9) | — | bod č. 6.6 |
| --- | --- | --- |

(g9)

—

bod č. 6.6

(15)

| (g10) | — | bod č. 6.10 |
| --- | --- | --- |

(g10)

—

bod č. 6.10

(16)  Pouze pro účely vymezení terénních vozidel.

(17)

| (g11) | — | bod č. 6.7 |
| --- | --- | --- |

(g11)

—

bod č. 6.7

(18)

| (g12) | — | bod č. 6.11 |
| --- | --- | --- |

(g12)

—

bod č. 6.11

(19)

| (g13) | — | bod č. 6.18.1 |
| --- | --- | --- |

(g13)

—

bod č. 6.18.1

(20)  Hmotnost řidiče je 75 kg.

Systémy plněné kapalinami (s výjimkou systémů na odpadní vodu, jež musí zůstat prázdné) se naplní na 100 % objemu podle údaje výrobce.

Informace, na něž odkazují body 2.6 písm. a) a 2.6.1 písm. a), se nemusí poskytovat u vozidel kategorií N2, N3, M2, M3, O3, a O4.

(21)  U přípojných vozidel nebo návěsů a u vozidel spojených s přípojným vozidlem nebo s návěsem, kde na spojovací zařízení nebo na točnici působí výrazné svislé zatížení, se toto zatížení po vydělení standardním gravitačním zrychlením zahrne do maximální technicky přípustné hmotnosti.

(22)  „Převis spojovacího zařízení“ je vodorovná vzdálenost mezi zařízením pro připojení přívěsů s nápravami uprostřed a střednicí zadní nápravy (zadních náprav).

(23)  Uveďte takovým způsobem, aby byla zřejmá skutečná hodnota pro každou technickou konfiguraci typu vozidla.

(24)  Pokud může vozidlo používat jako palivo jak benzin, motorovou naftu atd., tak také jejich kombinaci s jinými palivy, je třeba jednotlivé body opakovat.

U nekonvenčních motorů a systémů musí být výrobcem uvedeny odpovídající údaje.

(25)  Stanoveno podle požadavků směrnice Rady 80/1269/EHS ()

(26)  Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 46.

(27)  Nehodící se škrtněte (mohou nastat případy, kdy není třeba škrtat nic, pokud vyhovuje více položek).

(28)  Určené údaje musí být uvedeny pro každou předkládanou variantu.

(29)  U pneumatik kategorie Z určených pro vozidla s maximální rychlostí vyšší než 300 km/h je třeba uvést odpovídající údaje.

(30)  Z údajů o počtu míst k sezení se uvede ten, který platí, je-li vozidlo v pohybu. V případě modulárního uspořádání lze uvést rozmezí.

(31)  „R-bod“ čili „vztažný bod sedění“ znamená vztažný bod stanovený výrobcem vozidla pro každou polohu sedění vzhledem ke třírozměrnému referenčnímu systému podle definice v příloze III směrnice 77/649/EHS ().

(32)  Úř. věst. L 267, 19.10.1977, s. 1.

(33)  Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 36.

Doplněk

k certifikátu ES schválení typu č. ...

Poznámky

| 1. | Vozidlo bylo typově schváleno podle čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení (tj. krajní rozměry vozidla přesahují maximální rozměry uvedené v části A, B, C nebo D přílohy I): ... ano/ne (1) |
| --- | --- |

1.

Vozidlo bylo typově schváleno podle čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení (tj. krajní rozměry vozidla přesahují maximální rozměry uvedené v části A, B, C nebo D přílohy I): ... ano/ne (1)

| 2. | Vozidlo je vybaveno pneumatickým odpružením: ... ano/ne (1) |
| --- | --- |

2.

Vozidlo je vybaveno pneumatickým odpružením: ... ano/ne (1)

| 3. | Vozidlo je vybaveno odpružením, jež je považováno za rovnocenné pneumatickému odpružení: ... ano/ne (1) |
| --- | --- |

3.

Vozidlo je vybaveno odpružením, jež je považováno za rovnocenné pneumatickému odpružení: ... ano/ne (1)

| 4. | Vozidlo splňuje požadavky pro terénní vozidla: ... ano/ne (1) |
| --- | --- |

4.

Vozidlo splňuje požadavky pro terénní vozidla: ... ano/ne (1)

Vysvětlivky:

| (2) | Podle definice v části A přílohy II. |
| --- | --- |

(2)

Podle definice v části A přílohy II.

---

(1)  Nehodící se škrtněte.

PŘÍLOHA VI

Změny příloh I, III, IX a XVI směrnice 2007/46/ES

Směrnice 2007/46/ES se mění takto:

| 1) | Příloha I se mění takto:






  a) | bod 0.5 se nahrazuje tímto:
  0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“; |
| --- | --- | --- |

1)

Příloha I se mění takto:

a)

bod 0.5 se nahrazuje tímto:

0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“;

| b) | bod 1.9 se nahrazuje tímto:
  1.9   Uveďte, zda je vozidlo určeno k tažení návěsů nebo jiných přípojných vozidel a zda je přípojné vozidlo návěsem, ojí taženým přívěsem, přívěsem s nápravami uprostřed nebo tuhým přívěsem: ...“; |
| --- | --- |

b)

bod 1.9 se nahrazuje tímto:

1.9   Uveďte, zda je vozidlo určeno k tažení návěsů nebo jiných přípojných vozidel a zda je přípojné vozidlo návěsem, ojí taženým přívěsem, přívěsem s nápravami uprostřed nebo tuhým přívěsem: ...“;

| c) | doplňuje se nový bod 1.10, který zní:
  1.10   Uveďte, zda je vozidlo zvláště konstruované pro přepravu nákladů s řízenou teplotou: ...“; |
| --- | --- |

c)

doplňuje se nový bod 1.10, který zní:

1.10   Uveďte, zda je vozidlo zvláště konstruované pro přepravu nákladů s řízenou teplotou: ...“;

| d) | bod 2 se nahrazuje tímto:
  „2.   HMOTNOSTI A ROZMĚRY (f) (g) (7)
  (v kg a mm) (případně uveďte odkaz na výkres)“; |
| --- | --- |

d)

bod 2 se nahrazuje tímto:

„2.   HMOTNOSTI A ROZMĚRY (f) (g) (7)

(v kg a mm) (případně uveďte odkaz na výkres)“;

| e) | body 2.1.1.1, 2.1.1.1.1 a 2.1.1.1.2 se nahrazují tímto:
  „2.1.2   Vozidla s třemi nebo více nápravami
  2.1.2.1   Vzdálenost mezi sousedními nápravami od nejpřednější po nejzadnější nápravu: ...
  2.1.2.2   Celková vzdálenost mezi nápravami: ...“; |
| --- | --- |

e)

body 2.1.1.1, 2.1.1.1.1 a 2.1.1.1.2 se nahrazují tímto:

„2.1.2   Vozidla s třemi nebo více nápravami

2.1.2.1   Vzdálenost mezi sousedními nápravami od nejpřednější po nejzadnější nápravu: ...

2.1.2.2   Celková vzdálenost mezi nápravami: ...“;

| f) | body 2.5 a 2.5.1 se nahrazují tímto:
  2.5   Minimální hmotnost na řízenou nápravu (řízené nápravy) u nedokončených vozidel:

  ...“; |
| --- | --- |

f)

body 2.5 a 2.5.1 se nahrazují tímto:

2.5   Minimální hmotnost na řízenou nápravu (řízené nápravy) u nedokončených vozidel:

...“;

| g) | body 2.6 a 2.6.1 se nahrazují tímto:
  „2.6   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla (h)







  a) | minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ... |
| --- | --- | --- |

g)

body 2.6 a 2.6.1 se nahrazují tímto:

„2.6   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla (h)

a)

minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ...

| b) | hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ... |
| --- | --- |

b)

hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...

2.6.1   Rozložení této hmotnosti na nápravy a, u návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu, zatížení v bodě spojení: ...

| a) | minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ... |
| --- | --- |

a)

minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ...

| b) | hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...“; |
| --- | --- |

b)

hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...“;

| h) | vkládá se nový bod 2.6.2, který zní:
  2.6.2   Hmotnost volitelného vybavení (viz definice stanovená v čl. 2 odst. 5 nařízení (EU) č. 1230/2012 (1): ...; |
| --- | --- |

h)

vkládá se nový bod 2.6.2, který zní:

2.6.2   Hmotnost volitelného vybavení (viz definice stanovená v čl. 2 odst. 5 nařízení (EU) č. 1230/2012 (1): ...;

| i) | bod 2.10 se nahrazuje tímto:
  2.10   Technicky přípustná hmotnost na každou skupinu náprav: ...“; |
| --- | --- |

i)

bod 2.10 se nahrazuje tímto:

2.10   Technicky přípustná hmotnost na každou skupinu náprav: ...“;

| j) | bod 2.11 se nahrazuje tímto:
  „2.11   Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost tažného vozidla

  pro:“; |
| --- | --- |

j)

bod 2.11 se nahrazuje tímto:

„2.11   Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost tažného vozidla

pro:“;

| k) | bod 2.11.4 se nahrazuje tímto:
  2.11.4   Tuhý přívěs: ...“; |
| --- | --- |

k)

bod 2.11.4 se nahrazuje tímto:

2.11.4   Tuhý přívěs: ...“;

| l) | bod 2.11.5 se nahrazuje tímto:
  2.11.5   Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy (3): ...“; |
| --- | --- |

l)

bod 2.11.5 se nahrazuje tímto:

2.11.5   Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy (3): ...“;

| m) | body 2.12, 2.12.1 a 2.12.2 se nahrazují tímto:
  „2.12   Maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení:

  2.12.1   tažného vozidla: ...
  2.12.2   návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu: ...“; |
| --- | --- |

m)

body 2.12, 2.12.1 a 2.12.2 se nahrazují tímto:

„2.12   Maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení:

2.12.1   tažného vozidla: ...

2.12.2   návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu: ...“;

| n) | body 2.16 až 2.16.5 se nahrazují tímto:
  „2.16   Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz (není povinné)

  2.16.1   Maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz: ...
  2.16.2   Maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz na každou nápravu a u návěsu nebo u přívěsu s nápravami uprostřed uvažovaná hmotnost v bodě spojení podle výrobce, pokud je tato hmotnost nižší než maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení: ...
  2.16.3   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou skupinu náprav: ...
  2.16.4   Maximální přípustná přípojná hmotnost pro registraci/provoz: ...
  2.16.5   Maximální přípustná hmotnost jízdní soupravy pro registraci/provoz: ...“; |
| --- | --- |

n)

body 2.16 až 2.16.5 se nahrazují tímto:

„2.16   Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz (není povinné)

2.16.1   Maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz: ...

2.16.2   Maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz na každou nápravu a u návěsu nebo u přívěsu s nápravami uprostřed uvažovaná hmotnost v bodě spojení podle výrobce, pokud je tato hmotnost nižší než maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení: ...

2.16.3   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou skupinu náprav: ...

2.16.4   Maximální přípustná přípojná hmotnost pro registraci/provoz: ...

2.16.5   Maximální přípustná hmotnost jízdní soupravy pro registraci/provoz: ...“;

| o) | doplňuje se nový bod 13.12, který zní:
  13.12   Výkres vnitřních rozměrů zobrazující vnitřní uspořádání, pokud jde o místa k sezení, plocha pro stojící pasažéry, uživatele invalidních vozíků, zavazadlové prostory včetně případných přihrádek a boxu k uložení lyží“; |
| --- | --- |

o)

doplňuje se nový bod 13.12, který zní:

13.12   Výkres vnitřních rozměrů zobrazující vnitřní uspořádání, pokud jde o místa k sezení, plocha pro stojící pasažéry, uživatele invalidních vozíků, zavazadlové prostory včetně případných přihrádek a boxu k uložení lyží“;

| p) | vysvětlivky se mění takto:






  i) | vkládá se vysvětlivka (7), která zní:






  „(7) | Musí být uvedeno volitelné vybavení, jež ovlivňuje rozměry vozidla.“, |
| --- | --- | --- | --- |

p)

vysvětlivky se mění takto:

i)

vkládá se vysvětlivka (7), která zní:

„(7)

Musí být uvedeno volitelné vybavení, jež ovlivňuje rozměry vozidla.“,

| ii) | vysvětlivka (h) se nahrazuje tímto:






  „(h) | Uvažovaná hmotnost řidiče je 75 kg.
  Systémy plněné kapalinami (s výjimkou systémů na odpadní vodu, jež musí zůstat prázdné) se naplní na 100 % objemu podle údaje výrobce.
  Informace, na něž odkazují body 2.6 písm. b) a 2.6.1 písm. b), se nemusí poskytovat u vozidel kategorií N2, N3, M2, M3, O3 a O4.“ |
| --- | --- | --- |

ii)

vysvětlivka (h) se nahrazuje tímto:

„(h)

Uvažovaná hmotnost řidiče je 75 kg.

Systémy plněné kapalinami (s výjimkou systémů na odpadní vodu, jež musí zůstat prázdné) se naplní na 100 % objemu podle údaje výrobce.

Informace, na něž odkazují body 2.6 písm. b) a 2.6.1 písm. b), se nemusí poskytovat u vozidel kategorií N2, N3, M2, M3, O3 a O4.“

| 2) | V příloze III se část I mění takto:






  a) | oddíl A se mění takto:






  i) | bod 0.5 se nahrazuje tímto:
  0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“, |
| --- | --- | --- | --- |

2)

V příloze III se část I mění takto:

a)

oddíl A se mění takto:

i)

bod 0.5 se nahrazuje tímto:

0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“,

| ii) | doplňují se nové body 1.9. a 1.10, které znějí:
  1.9   Uveďte, zda je vozidlo určeno k tažení návěsů nebo jiných přípojných vozidel a zda je přípojné vozidlo návěsem, ojí taženým přívěsem, přívěsem s nápravami uprostřed nebo tuhým přívěsem: ...
  1.10   Uveďte, zda je vozidlo zvláště konstruované pro přepravu nákladů s řízenou teplotou: ...“, |
| --- | --- |

ii)

doplňují se nové body 1.9. a 1.10, které znějí:

1.9   Uveďte, zda je vozidlo určeno k tažení návěsů nebo jiných přípojných vozidel a zda je přípojné vozidlo návěsem, ojí taženým přívěsem, přívěsem s nápravami uprostřed nebo tuhým přívěsem: ...

1.10   Uveďte, zda je vozidlo zvláště konstruované pro přepravu nákladů s řízenou teplotou: ...“,

| iii) | bod 2 se nahrazuje tímto:
  „2.   HMOTNOSTI A ROZMĚRY (f) (g) (7)
  (v kg a mm) (případně uveďte odkaz na výkres)“, |
| --- | --- |

iii)

bod 2 se nahrazuje tímto:

„2.   HMOTNOSTI A ROZMĚRY (f) (g) (7)

(v kg a mm) (případně uveďte odkaz na výkres)“,

| iv) | doplňuje se nový bod 2.5, který zní:
  2.5   Minimální hmotnost na řízenou nápravu (řízené nápravy) u nedokončených vozidel: ...“, |
| --- | --- |

iv)

doplňuje se nový bod 2.5, který zní:

2.5   Minimální hmotnost na řízenou nápravu (řízené nápravy) u nedokončených vozidel: ...“,

| v) | body 2.6 a 2.6.1 se nahrazují tímto:
  „2.6   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla (h)







  a) | minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ... |
| --- | --- | --- |

v)

body 2.6 a 2.6.1 se nahrazují tímto:

„2.6   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla (h)

a)

minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ...

| b) | hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ... |
| --- | --- |

b)

hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...

2.6.1   Rozložení této hmotnosti na nápravy a, u návěsu, tuhého přívěsu nebo přívěsu s nápravami uprostřed, zatížení spojovacího zařízení: ......

| a) | minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ... |
| --- | --- |

a)

minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ...

| b) | hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...“, |
| --- | --- |

b)

hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...“,

| vi) | vkládá se nový bod 2.6.2, který zní:
  2.6.2   Hmotnost volitelného vybavení (jak je definováno v čl. 2 odst. 5 nařízení (EU) č. 1230/2012: ...“, |
| --- | --- |

vi)

vkládá se nový bod 2.6.2, který zní:

2.6.2   Hmotnost volitelného vybavení (jak je definováno v čl. 2 odst. 5 nařízení (EU) č. 1230/2012: ...“,

| vii) | bod 2.10 se nahrazuje tímto:
  2.10   Technicky přípustná hmotnost na každou skupinu náprav: ...“, |
| --- | --- |

vii)

bod 2.10 se nahrazuje tímto:

2.10   Technicky přípustná hmotnost na každou skupinu náprav: ...“,

| viii) | bod 2.11 se nahrazuje tímto:
  „2.11   Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost tažného vozidla

  pro:“, |
| --- | --- |

viii)

bod 2.11 se nahrazuje tímto:

„2.11   Maximální technicky přípustná přípojná hmotnost tažného vozidla

pro:“,

| ix) | bod 2.11.4 se nahrazuje tímto:
  2.11.4   Tuhý přívěs: ...“, |
| --- | --- |

ix)

bod 2.11.4 se nahrazuje tímto:

2.11.4   Tuhý přívěs: ...“,

| x) | bod 2.11.5 se nahrazuje tímto:
  2.11.5   Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy (3): ...“, |
| --- | --- |

x)

bod 2.11.5 se nahrazuje tímto:

2.11.5   Maximální technicky přípustná hmotnost naložené jízdní soupravy (3): ...“,

| xi) | body 2.12, 2.12.1 a 2.12.2 se nahrazují tímto:
  „2.12   Maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení:

  2.12.1   tažného vozidla: ...
  2.12.2   návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu: ...“, |
| --- | --- |

xi)

body 2.12, 2.12.1 a 2.12.2 se nahrazují tímto:

„2.12   Maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení:

2.12.1   tažného vozidla: ...

2.12.2   návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu: ...“,

| xii) | body 2.16 až 2.16.5 se nahrazují tímto:
  „2.16   Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz (není povinné)

  2.16.1   Maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz: ...
  2.16.2   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou nápravu a u návěsu nebo u přívěsu s nápravami uprostřed uvažovaná hmotnost v bodě spojení podle výrobce, pokud je tato hmotnost nižší než maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení: ...
  2.16.3   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou skupinu náprav: ...
  2.16.4   Maximální přípustná přípojná hmotnost pro registraci/provoz: ...
  2.16.5   Maximální přípustná hmotnost jízdní soupravy pro registraci/provoz: ...“; |
| --- | --- |

xii)

body 2.16 až 2.16.5 se nahrazují tímto:

„2.16   Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz (není povinné)

2.16.1   Maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz: ...

2.16.2   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou nápravu a u návěsu nebo u přívěsu s nápravami uprostřed uvažovaná hmotnost v bodě spojení podle výrobce, pokud je tato hmotnost nižší než maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení: ...

2.16.3   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou skupinu náprav: ...

2.16.4   Maximální přípustná přípojná hmotnost pro registraci/provoz: ...

2.16.5   Maximální přípustná hmotnost jízdní soupravy pro registraci/provoz: ...“;

| b) | oddíl B se mění takto:






  i) | bod 0.5 se nahrazuje tímto:
  0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“, |
| --- | --- | --- |

b)

oddíl B se mění takto:

i)

bod 0.5 se nahrazuje tímto:

0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“,

| ii) | doplňují se nové body 1.9. a 1.10, které znějí:
  1.9   Uveďte, zda je vozidlo určeno k tažení návěsů nebo jiných přípojných vozidel a zda je přípojné vozidlo návěsem, ojí taženým přívěsem, přívěsem s nápravami uprostřed nebo tuhým přívěsem: ...
  1.10   Uveďte, zda je vozidlo zvláště konstruované pro přepravu nákladů s řízenou teplotou: ...“, |
| --- | --- |

ii)

doplňují se nové body 1.9. a 1.10, které znějí:

1.9   Uveďte, zda je vozidlo určeno k tažení návěsů nebo jiných přípojných vozidel a zda je přípojné vozidlo návěsem, ojí taženým přívěsem, přívěsem s nápravami uprostřed nebo tuhým přívěsem: ...

1.10   Uveďte, zda je vozidlo zvláště konstruované pro přepravu nákladů s řízenou teplotou: ...“,

| iii) | bod 2 se nahrazuje tímto:
  „2.   HMOTNOSTI A ROZMĚRY (f) (g) (7)
  (v kg a mm) (případně uveďte odkaz na výkres)“, |
| --- | --- |

iii)

bod 2 se nahrazuje tímto:

„2.   HMOTNOSTI A ROZMĚRY (f) (g) (7)

(v kg a mm) (případně uveďte odkaz na výkres)“,

| iv) | body 2.6 a 2.6.1 se nahrazují tímto:
  „2.6   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla (h)







  a) | minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ... |
| --- | --- | --- |

iv)

body 2.6 a 2.6.1 se nahrazují tímto:

„2.6   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla (h)

a)

minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ...

| b) | hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ... |
| --- | --- |

b)

hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...

2.6.1   Rozložení této hmotnosti na nápravy a, u návěsu, tuhého přívěsu nebo přívěsu s nápravami uprostřed, zatížení spojovacího zařízení: ...

| a) | minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ... |
| --- | --- |

a)

minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ...

| b) | hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...“, |
| --- | --- |

b)

hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...“,

| v) | vkládá se nový bod 2.6.2, který zní:
  2.6.2   Hmotnost volitelného vybavení (jak je definováno v čl. 2 odst. 5 nařízení (EU) č. 1230/2012: ...“, |
| --- | --- |

v)

vkládá se nový bod 2.6.2, který zní:

2.6.2   Hmotnost volitelného vybavení (jak je definováno v čl. 2 odst. 5 nařízení (EU) č. 1230/2012: ...“,

| vi) | bod 2.10 se nahrazuje tímto:
  2.10   Technicky přípustná hmotnost na každou skupinu náprav: ...“, |
| --- | --- |

vi)

bod 2.10 se nahrazuje tímto:

2.10   Technicky přípustná hmotnost na každou skupinu náprav: ...“,

| vii) | body 2.12 a 2.12.2 se nahrazují tímto:
  „2.12   Maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení:

  2.12.2   návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu: ...“, |
| --- | --- |

vii)

body 2.12 a 2.12.2 se nahrazují tímto:

„2.12   Maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení:

2.12.2   návěsu, přívěsu s nápravami uprostřed nebo tuhého přívěsu: ...“,

| viii) | body 2.16 až 2.16.3 se nahrazují tímto:
  „2.16   Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz (není povinné)

  2.16.1   Maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz: ...
  2.16.2   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou nápravu a u návěsu nebo u přívěsu s nápravami uprostřed uvažovaná hmotnost v bodě spojení podle výrobce, pokud je tato hmotnost nižší než maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení: ...
  2.16.3   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou skupinu náprav: ...“, |
| --- | --- |

viii)

body 2.16 až 2.16.3 se nahrazují tímto:

„2.16   Maximální přípustné hmotnosti pro registraci/provoz (není povinné)

2.16.1   Maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci/provoz: ...

2.16.2   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou nápravu a u návěsu nebo u přívěsu s nápravami uprostřed uvažovaná hmotnost v bodě spojení podle výrobce, pokud je tato hmotnost nižší než maximální technicky přípustná hmotnost v bodě spojení: ...

2.16.3   Maximální přípustná hmotnost pro registraci/provoz na každou skupinu náprav: ...“,

| ix) | bod 2.16.5 se zrušuje. |
| --- | --- |

ix)

bod 2.16.5 se zrušuje.

| 3) | Příloha IX se mění takto:






  a) | bod 0.5 „vzoru A1 – strana 1 – úplná vozidla ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:
  0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“; |
| --- | --- | --- |

3)

Příloha IX se mění takto:

a)

bod 0.5 „vzoru A1 – strana 1 – úplná vozidla ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:

0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“;

| b) | bod 0.5 „vzoru A2 – strana 1 – Schválení typu pro úplná vozidla v malých sériích – [Rok] – [Pořadové číslo] – ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:
  0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“; |
| --- | --- |

b)

bod 0.5 „vzoru A2 – strana 1 – Schválení typu pro úplná vozidla v malých sériích – [Rok] – [Pořadové číslo] – ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:

0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“;

| c) | bod 0.5 „vzoru B – strana 1 – dokončená vozidla – ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:
  0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“; |
| --- | --- |

c)

bod 0.5 „vzoru B – strana 1 – dokončená vozidla – ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:

0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“;

| d) | bod 0.5 „vzoru C1 – strana 1 – neúplná vozidla – ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:
  0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“; |
| --- | --- |

d)

bod 0.5 „vzoru C1 – strana 1 – neúplná vozidla – ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:

0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“;

| e) | bod 0.5 „vzoru A2 – strana 1 – Schválení typu pro neúplná vozidla v malých sériích – [Rok] – [Pořadové číslo] – ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:
  0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“; |
| --- | --- |

e)

bod 0.5 „vzoru A2 – strana 1 – Schválení typu pro neúplná vozidla v malých sériích – [Rok] – [Pořadové číslo] – ES prohlášení o shodě“ se nahrazuje tímto:

0.5   Název společnosti a adresa výrobce: ...“;

| f) | bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla M1 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

f)

bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla M1 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:

13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“;

| g) | vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla M1 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:
  13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

g)

vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla M1 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:

13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| h) | bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla M2 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

h)

bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla M2 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:

13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“;

| i) | vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla M2 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:
  13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

i)

vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla M2 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:

13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| j) | bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla M3 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

j)

bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla M3 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:

13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“;

| k) | vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla M3 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:
  13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

k)

vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla M3 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:

13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| l) | bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla N1 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

l)

bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla N1 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:

13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“;

| m) | vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla N1 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:
  13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

m)

vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla N1 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:

13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| n) | bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla N2 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

n)

bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla N2 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:

13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“;

| o) | vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla N2 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:
  13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

o)

vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla N2 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:

13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| p) | bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla N3 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

p)

bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla N3 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:

13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“;

| q) | vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla N3 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:
  13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

q)

vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla N3 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:

13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| r) | bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla O1 a O2 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

r)

bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla O1 a O2 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:

13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“;

| s) | vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla O1 a O2 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:
  13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

s)

vkládá se bod 13.2 „strany 2 – kategorie vozidla O1 a O2 (úplná a dokončená vozidla)“, který zní:

13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| t) | bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla O3 a O4 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

t)

bod 13 „strany 2 – kategorie vozidla O3 a O4 (úplná a dokončená vozidla)“ se nahrazuje tímto:

13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“;

| u) | vkládá se bod 13.2 „strany 2 – vozidlo kategorie M1 (neúplná vozidla)“, který zní:
  13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

u)

vkládá se bod 13.2 „strany 2 – vozidlo kategorie M1 (neúplná vozidla)“, který zní:

13.2   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| v) | bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie M1 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

v)

bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie M1 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:

14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| w) | bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie M2 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

w)

bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie M2 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:

14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| x) | bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie M3 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

x)

bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie M3 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:

14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| y) | vkládá se bod 13 „strany 2 – vozidlo kategorie N1 (neúplná vozidla)“, který zní:
  13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

y)

vkládá se bod 13 „strany 2 – vozidlo kategorie N1 (neúplná vozidla)“, který zní:

13.   Hmotnost v pohotovostním stavu vozidla: ... kg“;

| z) | bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie N1 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

z)

bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie N1 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:

14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| aa) | bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie N2 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

aa)

bod 14 „strany 2 – vozidlo kategorie N2 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:

14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| ab) | bod 14 „strany 2 – kategorie vozidla N3 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

ab)

bod 14 „strany 2 – kategorie vozidla N3 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:

14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| ac) | bod 14 „strany 2 – kategorie vozidla O1 a O2 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

ac)

bod 14 „strany 2 – kategorie vozidla O1 a O2 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:

14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| ad) | bod 14 „strany 2 – kategorie vozidla O3 a O4 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:
  14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“; |
| --- | --- |

ad)

bod 14 „strany 2 – kategorie vozidla O3 a O4 (neúplná vozidla)“ se nahrazuje tímto:

14.   Skutečná hmotnost vozidla: ... kg“;

| ae) | poznámka (f) uvedená ve „vysvětlivkách k příloze IX“ se vypouští. |
| --- | --- |

ae)

poznámka (f) uvedená ve „vysvětlivkách k příloze IX“ se vypouští.

| 4) | Příloha XVI se mění takto:






  a) | do seznamu regulačních aktů se vkládá položka č. 44, jež zní:
  „44.   Nařízení (EU) č. 1230/2012“ |
| --- | --- | --- |

4)

Příloha XVI se mění takto:

a)

do seznamu regulačních aktů se vkládá položka č. 44, jež zní:

„44.   Nařízení (EU) č. 1230/2012“

| b) | Do dodatku 2 se vkládá položka č. 44, která zní: | Odkaz na regulační akt | Příloha a příslušné ustanovení | Zvláštní podmínky |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| „44. | Nařízení (EU) č. 1230/2012 | Oddíly 7 a 8 části B přílohy I | a) | Ověření požadavku na manévrovací schopnosti, včetně manévrovacích schopností vozidel vybavených zdvihatelnými či zatížitelnými nápravami. |

b)

Do dodatku 2 se vkládá položka č. 44, která zní:

Odkaz na regulační akt

Příloha a příslušné ustanovení

Zvláštní podmínky

„44.

Nařízení (EU) č. 1230/2012

Oddíly 7 a 8 části B přílohy I

a)

Ověření požadavku na manévrovací schopnosti, včetně manévrovacích schopností vozidel vybavených zdvihatelnými či zatížitelnými nápravami.

Oddíly 6 a 7 části C přílohy I

| b) | Měření maximálního vybočení zádi.“ |
| --- | --- |

b)

Měření maximálního vybočení zádi.“

---

(1)  Úř. věst. L 353, 21.12.2012, s. 31.“

PŘÍLOHA VII

„PŘÍLOHA XII

OMEZENÍ MALÝCH SÉRIÍ A VÝBĚHU SÉRIE

A.   OMEZENÍ MALÝCH SÉRIÍ

| 1. | Počet jednotek jednoho typu vozidla, jež mají být v Evropské unii za jeden rok podle článku 22 zaregistrovány, prodány nebo uvedeny do provozu, nesmí překročit u příslušné kategorie vozidla číselné hodnoty uvedené níže:






  Kategorie | Jednotky |
| --- | --- | --- |
| M1 | 1 000 |
| M2, M3 | 0 |
| N1 | 0 |
| N2, N3 | 0 |
| O1, O2 | 0 |
| O3, O4 | 0 |

1.

Počet jednotek jednoho typu vozidla, jež mají být v Evropské unii za jeden rok podle článku 22 zaregistrovány, prodány nebo uvedeny do provozu, nesmí překročit u příslušné kategorie vozidla číselné hodnoty uvedené níže:

Kategorie

Jednotky

M1

1 000

M2, M3

0

N1

0

N2, N3

0

O1, O2

0

O3, O4

0

| 2. | Počet jednotek jednoho typu vozidla, jež mají být za jeden rok v jednom členském státě podle článku 23 zaregistrovány, prodány nebo uvedeny do provozu, stanoví u příslušné kategorie vozidla členský stát, avšak tento počet nepřekročí číselné hodnoty uvedené níže:






  Kategorie | Jednotky |
| --- | --- | --- |
| M1 | 75 |
| M2, M3 | 250 |
| N1 | 500 |
| N2, N3 | 250 |
| O1, O2 | 500 |
| O3, O4 | 250 |

2.

Počet jednotek jednoho typu vozidla, jež mají být za jeden rok v jednom členském státě podle článku 23 zaregistrovány, prodány nebo uvedeny do provozu, stanoví u příslušné kategorie vozidla členský stát, avšak tento počet nepřekročí číselné hodnoty uvedené níže:

Kategorie

Jednotky

M1

75

M2, M3

250

N1

500

N2, N3

250

O1, O2

500

O3, O4

250

| 3. | Počet jednotek jednoho typu vozidla, jež mají být za jeden rok v jednom členském státě podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 1230/2012 zaregistrovány, prodány nebo uvedeny do provozu, stanoví u příslušné kategorie vozidla členský stát, avšak tento počet nepřekročí číselné hodnoty uvedené níže:






  Kategorie | Jednotky |
| --- | --- | --- |
| M2, M3 | 1 000 |
| N2, N3 | 1 200 |
| O3, O4 | 2 000 |

3.

Počet jednotek jednoho typu vozidla, jež mají být za jeden rok v jednom členském státě podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 1230/2012 zaregistrovány, prodány nebo uvedeny do provozu, stanoví u příslušné kategorie vozidla členský stát, avšak tento počet nepřekročí číselné hodnoty uvedené níže:

Kategorie

Jednotky

M2, M3

1 000

N2, N3

1 200

O3, O4

2 000

B.   OMEZENÍ VÝBĚHU SÉRIE

Nejvyšší množství úplných a dokončených vozidel uvedených v každém členském státu do provozu v rámci postupu „výběh série“ je omezeno jedním z následujících způsobů, pro nějž se příslušný členský stát rozhodne:

| 1. | V případě kategorie M1 nesmí nejvyšší množství vozidel jednoho či více typů přesáhnout 10 % a v případě všech dalších kategorií nesmí přesáhnout 30 % vozidel všech dotyčných typů, jež byla v daném členském státě uvedena do provozu v průběhu předchozího roku.
  Pokud by uvedených 10 % či 30 % představovalo méně než 100 vozidel, může členský stát povolit uvedení do provozu až 100 vozidel. |
| --- | --- |

1.

V případě kategorie M1 nesmí nejvyšší množství vozidel jednoho či více typů přesáhnout 10 % a v případě všech dalších kategorií nesmí přesáhnout 30 % vozidel všech dotyčných typů, jež byla v daném členském státě uvedena do provozu v průběhu předchozího roku.

Pokud by uvedených 10 % či 30 % představovalo méně než 100 vozidel, může členský stát povolit uvedení do provozu až 100 vozidel.

| 2. | Vozidla jakéhokoli typu se omezí na ta, pro něž bylo platné prohlášení o shodě vydáno v den výroby nebo později, zůstalo platné alespoň tři měsíce ode dne vydání, ale poté ztratilo platnost v důsledku vstupu regulačního aktu v platnost.“ |
| --- | --- |

2.

Vozidla jakéhokoli typu se omezí na ta, pro něž bylo platné prohlášení o shodě vydáno v den výroby nebo později, zůstalo platné alespoň tři měsíce ode dne vydání, ale poté ztratilo platnost v důsledku vstupu regulačního aktu v platnost.“

---

SMĚRNICE

| 21.12.2012 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 353/80 |
| --- | --- | --- | --- |

21.12.2012

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 353/80

---

SMĚRNICE KOMISE 2012/46/EU

ze dne 6. prosince 2012,

kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (1), a zejména na článek 14 uvedené směrnice,

vzhledem k těmto důvodům:

| (1) | Za účelem zlepšení ochrany životního prostředí a zachování lidského zdraví byly směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (2), začleněny do směrnice 97/68/ES nové etapy mezních hodnot emisí III A, III B a IV. Zkušební metody byly odpovídajícím způsobem změněny, nejprve směrnicí 2004/26/ES a potom směrnicí Komise 2010/26/EU ze dne 31. března 2010, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (3). |
| --- | --- |

(1)

Za účelem zlepšení ochrany životního prostředí a zachování lidského zdraví byly směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (2), začleněny do směrnice 97/68/ES nové etapy mezních hodnot emisí III A, III B a IV. Zkušební metody byly odpovídajícím způsobem změněny, nejprve směrnicí 2004/26/ES a potom směrnicí Komise 2010/26/EU ze dne 31. března 2010, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (3).

| (2) | Mezní hodnoty etapy IV budou povinné pro schválení typu vydaná od 1. ledna 2013 pro motory kategorie Q a od 1. října 2013 pro motory kategorie R. Na základě zkušeností s těžkými užitkovými motory Euro V a VI podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 ze dne 18. června 2009 o schvalování typu motorových vozidel a motorů z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a o přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidel, o změně nařízení (ES) č. 715/2007 a směrnice 2007/46/ES a o zrušení směrnic 80/1269/EHS, 2005/55/ES a 2005/78/ES (4), byly identifikovány určité nedostatky ve zkušebních požadavcích na motory etapy IV. Aby se umožnilo schvalování typu motorů kategorií Q a R v etapě IV, s přihlédnutím k technickému pokroku a v zájmu zvýšení globální harmonizace, je nezbytné revidovat a doplnit některá ustanovení směrnice 97/68/ES. Je to nezbytné i proto, aby se snížil prostor pro interpretaci výsledků zkoušek a omezily chyby při stanovení emisí z motorů. |
| --- | --- |

(2)

Mezní hodnoty etapy IV budou povinné pro schválení typu vydaná od 1. ledna 2013 pro motory kategorie Q a od 1. října 2013 pro motory kategorie R. Na základě zkušeností s těžkými užitkovými motory Euro V a VI podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 ze dne 18. června 2009 o schvalování typu motorových vozidel a motorů z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a o přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidel, o změně nařízení (ES) č. 715/2007 a směrnice 2007/46/ES a o zrušení směrnic 80/1269/EHS, 2005/55/ES a 2005/78/ES (4), byly identifikovány určité nedostatky ve zkušebních požadavcích na motory etapy IV. Aby se umožnilo schvalování typu motorů kategorií Q a R v etapě IV, s přihlédnutím k technickému pokroku a v zájmu zvýšení globální harmonizace, je nezbytné revidovat a doplnit některá ustanovení směrnice 97/68/ES. Je to nezbytné i proto, aby se snížil prostor pro interpretaci výsledků zkoušek a omezily chyby při stanovení emisí z motorů.

| (3) | Směrnice 2010/26/EU zavedla ustanovení o regulaci emisí NOx, která jsou nezbytná k zajištění řádného fungování složitých systémů následného zpracování, které jsou nutné k splnění nových mezních hodnot emisí motorů v etapách III B a IV. Aby provozovatelé neobcházeli dodržování mezních hodnot emisí, je vhodné doplnit ustanovení o regulaci emisí NOx zavedením systému varování provozovatelů založeného na odpovídajících ustanoveních nařízení (ES) č. 595/2009 pro těžká nákladní vozidla (Euro VI) v kombinaci s dvoufázovým systémem upozornění, který významně sníží výkon zařízení, čímž dojde k dodržení mezních hodnot. |
| --- | --- |

(3)

Směrnice 2010/26/EU zavedla ustanovení o regulaci emisí NOx, která jsou nezbytná k zajištění řádného fungování složitých systémů následného zpracování, které jsou nutné k splnění nových mezních hodnot emisí motorů v etapách III B a IV. Aby provozovatelé neobcházeli dodržování mezních hodnot emisí, je vhodné doplnit ustanovení o regulaci emisí NOx zavedením systému varování provozovatelů založeného na odpovídajících ustanoveních nařízení (ES) č. 595/2009 pro těžká nákladní vozidla (Euro VI) v kombinaci s dvoufázovým systémem upozornění, který významně sníží výkon zařízení, čímž dojde k dodržení mezních hodnot.

| (4) | S nástupem elektronicky řízených motorů je nezbytné upravit zkušební postup, aby se zajistilo, že zkoušky motoru budou lépe zohledňovat podmínky skutečného provozu, čímž se dále zabrání obcházení emisních požadavků (tzv. cycle beating). Při schvalování typu by proto mělo být splnění požadavků prokázáno v provozním rozmezí zkoušeného motoru zvoleném podle normy ISO 8178. Rovněž je nutné specifikovat provozní podmínky motoru, za nichž jsou zmíněné zkoušky prováděny, a upravit metody výpočtu specifických emisí, aby odpovídaly podmínkám vyžadovaným u těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a uvést je do souladu s předpisy hlavních obchodních partnerů Unie. |
| --- | --- |

(4)

S nástupem elektronicky řízených motorů je nezbytné upravit zkušební postup, aby se zajistilo, že zkoušky motoru budou lépe zohledňovat podmínky skutečného provozu, čímž se dále zabrání obcházení emisních požadavků (tzv. cycle beating). Při schvalování typu by proto mělo být splnění požadavků prokázáno v provozním rozmezí zkoušeného motoru zvoleném podle normy ISO 8178. Rovněž je nutné specifikovat provozní podmínky motoru, za nichž jsou zmíněné zkoušky prováděny, a upravit metody výpočtu specifických emisí, aby odpovídaly podmínkám vyžadovaným u těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a uvést je do souladu s předpisy hlavních obchodních partnerů Unie.

| (5) | Směrnice 97/68/ES ukládá, aby výrobce stanovil emisní vlastnosti motoru za specifických okolních podmínek regulace týkajících se nadmořské výšky nebo tlaku a teploty. Aby kritéria teploty/tlaku a nadmořské výšky lépe odrážela skutečné používání motorů, je vhodné je rozšířit větším sblížením daných ustanovení s požadavky na motory Euro VI těžkých nákladních vozidel. |
| --- | --- |

(5)

Směrnice 97/68/ES ukládá, aby výrobce stanovil emisní vlastnosti motoru za specifických okolních podmínek regulace týkajících se nadmořské výšky nebo tlaku a teploty. Aby kritéria teploty/tlaku a nadmořské výšky lépe odrážela skutečné používání motorů, je vhodné je rozšířit větším sblížením daných ustanovení s požadavky na motory Euro VI těžkých nákladních vozidel.

| (6) | Požadavky na životnost by měly být také revidovány, aby byla zaručena účinnost snížení emisí, jakmile je motor v provozu. Vzhledem k technologickým změnám souvisejícím s motory etapy IV a jejich systémy následného zpracování, nejsou ustanovení o trvanlivosti ve směrnici 97/68/ES pro tyto motory vhodné, a proto by měla být do směrnice 97/68/ES zahrnuta ustanovení vycházející z nařízení (ES) č. 595/2009 týkající se motorů Euro VI těžkých nákladních vozidel. |
| --- | --- |

(6)

Požadavky na životnost by měly být také revidovány, aby byla zaručena účinnost snížení emisí, jakmile je motor v provozu. Vzhledem k technologickým změnám souvisejícím s motory etapy IV a jejich systémy následného zpracování, nejsou ustanovení o trvanlivosti ve směrnici 97/68/ES pro tyto motory vhodné, a proto by měla být do směrnice 97/68/ES zahrnuta ustanovení vycházející z nařízení (ES) č. 595/2009 týkající se motorů Euro VI těžkých nákladních vozidel.

| (7) | Na úrovni Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (předpis EHK/OSN č. 96, série změn 03) byl přijat celosvětově harmonizovaný zkušební postup pro motory etapy IV. Je vhodné stanovit, že se uvedený postup použije rovněž pro zkoušení uvedených motorů v Unii. |
| --- | --- |

(7)

Na úrovni Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (předpis EHK/OSN č. 96, série změn 03) byl přijat celosvětově harmonizovaný zkušební postup pro motory etapy IV. Je vhodné stanovit, že se uvedený postup použije rovněž pro zkoušení uvedených motorů v Unii.

| (8) | Směrnice 97/68/ES stanoví, že schválení vydaná podle specifických předpisů Unie nebo Evropské hospodářské komise OSN (EHK/OSN) jsou rovnocenná se schváleními typu vydanými podle zmíněné směrnice. Odkazy na právní akty považované za rovnocenné by měly být přizpůsobeny platným zněním. U motorů Euro VI těžkých nákladních vozidel je nezbytné upřesnit, že rovnocennosti lze dosáhnout, pouze jsou-li splněny některé dodatečné požadavky na systém upozornění. |
| --- | --- |

(8)

Směrnice 97/68/ES stanoví, že schválení vydaná podle specifických předpisů Unie nebo Evropské hospodářské komise OSN (EHK/OSN) jsou rovnocenná se schváleními typu vydanými podle zmíněné směrnice. Odkazy na právní akty považované za rovnocenné by měly být přizpůsobeny platným zněním. U motorů Euro VI těžkých nákladních vozidel je nezbytné upřesnit, že rovnocennosti lze dosáhnout, pouze jsou-li splněny některé dodatečné požadavky na systém upozornění.

| (9) | Hlášení emisí oxidu uhličitého (CO2) je dalším ukazatelem výkonu motoru. Hlášení emisí CO2 během zkušebních cyklů motoru tvoří součást ustanovení nařízení (ES) č. 595/2009 pro těžká nákladní vozidla (Euro VI a normy 40 CFR pro emise skleníkových plynů americké Agentury pro ochranu životního prostředí (EPA)). Je proto vhodné začlenit taková ustanovení rovněž do směrnice 97/68/ES. |
| --- | --- |

(9)

Hlášení emisí oxidu uhličitého (CO2) je dalším ukazatelem výkonu motoru. Hlášení emisí CO2 během zkušebních cyklů motoru tvoří součást ustanovení nařízení (ES) č. 595/2009 pro těžká nákladní vozidla (Euro VI a normy 40 CFR pro emise skleníkových plynů americké Agentury pro ochranu životního prostředí (EPA)). Je proto vhodné začlenit taková ustanovení rovněž do směrnice 97/68/ES.

| (10) | Směrnice 97/68/ES neobsahuje zvláštní požadavky na emise z klikové skříně, které jsou sekundárními emisemi z motorů. Aby se předešlo problémům s výkladem, je třeba objasnit, jakým způsobem se berou v úvahu emise z klikové skříně při posuzování, zda se zkoušce emisí vyhovělo či nikoli. Uvedená ustanovení by měla být uvedena do souladu s ustanoveními Euro VI pro těžká nákladní vozidla a stupně 4 normy USA (EPA 40 CFR část 1039). |
| --- | --- |

(10)

Směrnice 97/68/ES neobsahuje zvláštní požadavky na emise z klikové skříně, které jsou sekundárními emisemi z motorů. Aby se předešlo problémům s výkladem, je třeba objasnit, jakým způsobem se berou v úvahu emise z klikové skříně při posuzování, zda se zkoušce emisí vyhovělo či nikoli. Uvedená ustanovení by měla být uvedena do souladu s ustanoveními Euro VI pro těžká nákladní vozidla a stupně 4 normy USA (EPA 40 CFR část 1039).

| (11) | Směrnice 97/68/ES specifikuje rozdělení motorů do kategorií výkonového rozpětí podle netto výkonu motoru, a tudíž požadavků na mezní hodnoty emisí. U nových elektronicky řízených motorů se maximální výkon a jmenovitý výkon mohou lišit. Posuzovaným výkonem k zajištění splnění emisních požadavků by měl být maximální výkon motoru. |
| --- | --- |

(11)

Směrnice 97/68/ES specifikuje rozdělení motorů do kategorií výkonového rozpětí podle netto výkonu motoru, a tudíž požadavků na mezní hodnoty emisí. U nových elektronicky řízených motorů se maximální výkon a jmenovitý výkon mohou lišit. Posuzovaným výkonem k zajištění splnění emisních požadavků by měl být maximální výkon motoru.

| (12) | Informační dokumenty stanovené ve směrnici 97/68/ES by se měly aktualizovat, aby zohledňovaly technický pokrok a provedené změny. Nové dokumenty by měly umožnit podávání ucelených informací. |
| --- | --- |

(12)

Informační dokumenty stanovené ve směrnici 97/68/ES by se měly aktualizovat, aby zohledňovaly technický pokrok a provedené změny. Nové dokumenty by měly umožnit podávání ucelených informací.

| (13) | Směrnice 97/68/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna. |
| --- | --- |

(13)

Směrnice 97/68/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

| (14) | Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva. |
| --- | --- |

(14)

Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva.

| (15) | Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem technického výboru pro motorová vozidla příslušného podle článku 15 směrnice 97/68/ES, |
| --- | --- |

(15)

Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem technického výboru pro motorová vozidla příslušného podle článku 15 směrnice 97/68/ES,

PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:

Článek 1

Změny směrnice 97/68/ES

Směrnice 97/68/ES se mění takto:

| 1) | příloha I se mění v souladu s přílohou I této směrnice; |
| --- | --- |

1)

příloha I se mění v souladu s přílohou I této směrnice;

| 2) | příloha II se mění v souladu s přílohou II této směrnice; |
| --- | --- |

2)

příloha II se mění v souladu s přílohou II této směrnice;

| 3) | příloha III se mění v souladu s přílohou III této směrnice; |
| --- | --- |

3)

příloha III se mění v souladu s přílohou III této směrnice;

| 4) | příloha VI se mění v souladu s přílohou IV této směrnice; |
| --- | --- |

4)

příloha VI se mění v souladu s přílohou IV této směrnice;

| 5) | příloha VII se mění v souladu s přílohou V této směrnice; |
| --- | --- |

5)

příloha VII se mění v souladu s přílohou V této směrnice;

| 6) | příloha XI se nahrazuje zněním přílohy VI této směrnice; |
| --- | --- |

6)

příloha XI se nahrazuje zněním přílohy VI této směrnice;

| 7) | příloha XII se nahrazuje zněním přílohy VII této směrnice. |
| --- | --- |

7)

příloha XII se nahrazuje zněním přílohy VII této směrnice.

Článek 2

Provedení

1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 21. prosince 2013. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.

Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

Článek 3

Vstup v platnost

Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 4

Určení

Tato směrnice je určena členským státům.

V Bruselu dne 6. prosince 2012.

Za Komisi

José Manuel BARROSO

předseda

---

(1)  Úř. věst. L 59, 27.2.1998, s. 1.

1

(2)  Úř. věst. L 146, 30.4.2004, s. 1.

2

(3)  Úř. věst. L 86, 1.4.2010, s. 29.

3

(4)  Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 1.

4

---

PŘÍLOHA I

Příloha I směrnice 97/68/ES se mění takto:

| 1) | Vkládají se nové body 3.2.3 a 3.2.4, které znějí:






  „3.2.3 | římskou číslicí v závorkách označující emisní etapu, která musí být jasně viditelná a umístěná v blízkosti čísla schválení typu. |
| --- | --- | --- |

1)

Vkládají se nové body 3.2.3 a 3.2.4, které znějí:

„3.2.3

římskou číslicí v závorkách označující emisní etapu, která musí být jasně viditelná a umístěná v blízkosti čísla schválení typu.

| 3.2.4 | písmeny SV v závorkách, která označují výrobce malých sérií motorů a která musejí být jasně viditelná a umístěná v blízkosti čísla schválení typu každého motoru uváděného na trh v malých sériích podle odchylky stanovené v čl. 10 odst. 4.“ |
| --- | --- |

3.2.4

písmeny SV v závorkách, která označují výrobce malých sérií motorů a která musejí být jasně viditelná a umístěná v blízkosti čísla schválení typu každého motoru uváděného na trh v malých sériích podle odchylky stanovené v čl. 10 odst. 4.“

| 2) | Bod 8.3.2.2 se nahrazuje tímto:






  „8.3.2.2 | Podmínky regulace použitelné pro etapy III B a IV jsou následující:






  a) | Podmínky regulace pro motory etapy III B:






  i) | nadmořská výška nepřekračující 1 000 m (nebo nepřekračující ekvivalentní atmosférický tlak 90 kPa), |
| --- | --- | --- | --- | --- |

2)

Bod 8.3.2.2 se nahrazuje tímto:

„8.3.2.2

Podmínky regulace použitelné pro etapy III B a IV jsou následující:

a)

Podmínky regulace pro motory etapy III B:

i)

nadmořská výška nepřekračující 1 000 m (nebo nepřekračující ekvivalentní atmosférický tlak 90 kPa),

| ii) | teplota okolí v rozmezí 275 K až 303 K (2 °C až 30 °C), |
| --- | --- |

ii)

teplota okolí v rozmezí 275 K až 303 K (2 °C až 30 °C),

| iii) | teplota chladicí kapaliny nad 343 K (70 °C). |
| --- | --- |

iii)

teplota chladicí kapaliny nad 343 K (70 °C).

Pokud je pomocná strategie pro regulaci emisí aktivována, je-li motor v provozu za podmínek regulace uvedených v bodech i), ii) a iii), aktivuje se tato strategie pouze ve výjimečných případech.

| b) | Podmínky regulace pro motory etapy IV:






  i) | atmosférický tlak vyšší než 82,5 kPa nebo odpovídající této hodnotě, |
| --- | --- | --- |

b)

Podmínky regulace pro motory etapy IV:

i)

atmosférický tlak vyšší než 82,5 kPa nebo odpovídající této hodnotě,

| ii) | teplota okolí v následujícím rozmezí:






  — | rovna nebo vyšší než 266 K (–7 °C), |
| --- | --- | --- |

ii)

teplota okolí v následujícím rozmezí:

—

rovna nebo vyšší než 266 K (–7 °C),

| — | nižší nebo rovna teplotě určené následující rovnicí při stanoveném atmosférickém tlaku: , kde: Tc
  je vypočtená okolní teplota v kelvinech a P
  b je atmosférický tlak v kPa, |
| --- | --- |

—

nižší nebo rovna teplotě určené následující rovnicí při stanoveném atmosférickém tlaku: Formula, kde: Tc
  je vypočtená okolní teplota v kelvinech a P
  b je atmosférický tlak v kPa,

| iii) | teplota chladicí kapaliny nad 343 K (70 °C). |
| --- | --- |

iii)

teplota chladicí kapaliny nad 343 K (70 °C).

Pokud je pomocná strategie pro regulaci emisí aktivována, je-li motor v provozu za podmínek regulace uvedených v bodech i), ii) a iii), aktivuje se tato strategie pouze pokud je prokázáno, že je to nezbytné pro účely uvedené v bodu 8.3.2.3, a schváleno schvalovacím orgánem.

| c) | Provoz při nízké teplotě
  Odchylně od požadavků bodu b), může být pomocná strategie pro regulaci emisí využita u motorů etapy IV vybavených recirkulací výfukových plynů (EGR), jestliže je okolní teplota nižší než 275 K (2 °C) a je-li splněno jedno ze dvou následujících kritérií:






  i) | teplota v sacím potrubí je menší nebo rovna teplotě definované podle následující rovnice:

  , kde: IMT
  c je vypočtená teplota v sacím potrubí v kelvinech a P
  IM je absolutní tlak v sacím potrubí v kPa, |
| --- | --- | --- |

c)

Provoz při nízké teplotě

Odchylně od požadavků bodu b), může být pomocná strategie pro regulaci emisí využita u motorů etapy IV vybavených recirkulací výfukových plynů (EGR), jestliže je okolní teplota nižší než 275 K (2 °C) a je-li splněno jedno ze dvou následujících kritérií:

i)

Formula

| ii) | teplota chladicí kapaliny je menší nebo rovna teplotě určené podle následující rovnice:

  , kde: ECT
  c je vypočtená teplota chladicí kapaliny v kelvinech a P
  IM je absolutní tlak v sacím potrubí v kPa.“ |
| --- | --- |

ii)

Formula

| 3) | V bodu 8.3.2.3 se písmeno b) nahrazuje tímto:






  „b) | s ohledem na provozní bezpečnost;“. |
| --- | --- | --- |

3)

V bodu 8.3.2.3 se písmeno b) nahrazuje tímto:

„b)

s ohledem na provozní bezpečnost;“.

| 4) | Název bodu 8.4 se nahrazuje tímto:
  „Požadavky na opatření k regulaci emisí NOx u motorů etapy III B“. |
| --- | --- |

4)

Název bodu 8.4 se nahrazuje tímto:

„Požadavky na opatření k regulaci emisí NOx u motorů etapy III B“.

| 5) | Doplňují se body 8.5, 8.6 a 8.7, které znějí:
  „8.5   Požadavky na opatření k regulaci emisí NOx u motorů etapy IV

  8.5.1   Výrobce poskytne informace, které plně popisují funkční provozní vlastnosti opatření k regulaci emisí NOx, s využitím dokumentů uvedených v příloze II dodatku 1 oddíle 2 a v příloze II dodatku 3 oddíle 2.
  8.5.2   Strategie pro regulaci emisí motoru musí fungovat za všech podmínek vnějšího prostředí, které se pravidelně vyskytují na území Unie, zejména při nízkých teplotách okolí. Tento požadavek se neomezuje na podmínky, za nichž musí být použita základní strategie pro regulaci emisí, jak je uvedeno v bodu 8.3.2.2.
  8.5.3   Používá-li se činidlo, výrobce prokáže, že emise amoniaku během zkoušky NRTC za tepla nebo NRSC při schvalování typu nepřesáhnou střední hodnotu 10 ppm.
  8.5.4   Pokud jsou na nesilničním pojízdném stroji namontovány nádrže na činidlo, nebo jsou k takovému stroji připojeny, musí se zajistit prostředky k odebrání vzorku činidla uvnitř nádrží. Místo odběru vzorků musí být snadno dostupné bez použití speciálních pomůcek nebo zařízení.
  8.5.5   Schválení typu podléhá v souladu s čl. 4 odst. 3 těmto podmínkám:






  a) | poskytnutí písemných pokynů pro údržbu každému provozovateli nesilničního pojízdného stroje; |
| --- | --- | --- |

5)

Doplňují se body 8.5, 8.6 a 8.7, které znějí:

„8.5   Požadavky na opatření k regulaci emisí NOx u motorů etapy IV

8.5.1   Výrobce poskytne informace, které plně popisují funkční provozní vlastnosti opatření k regulaci emisí NOx, s využitím dokumentů uvedených v příloze II dodatku 1 oddíle 2 a v příloze II dodatku 3 oddíle 2.

8.5.2   Strategie pro regulaci emisí motoru musí fungovat za všech podmínek vnějšího prostředí, které se pravidelně vyskytují na území Unie, zejména při nízkých teplotách okolí. Tento požadavek se neomezuje na podmínky, za nichž musí být použita základní strategie pro regulaci emisí, jak je uvedeno v bodu 8.3.2.2.

8.5.3   Používá-li se činidlo, výrobce prokáže, že emise amoniaku během zkoušky NRTC za tepla nebo NRSC při schvalování typu nepřesáhnou střední hodnotu 10 ppm.

8.5.4   Pokud jsou na nesilničním pojízdném stroji namontovány nádrže na činidlo, nebo jsou k takovému stroji připojeny, musí se zajistit prostředky k odebrání vzorku činidla uvnitř nádrží. Místo odběru vzorků musí být snadno dostupné bez použití speciálních pomůcek nebo zařízení.

8.5.5   Schválení typu podléhá v souladu s čl. 4 odst. 3 těmto podmínkám:

a)

poskytnutí písemných pokynů pro údržbu každému provozovateli nesilničního pojízdného stroje;

| b) | poskytnutí dokumentů pro montáž motoru výrobci původního zařízení (OEM), včetně dokumentů k systému regulace emisí, který je součástí schváleného typu motoru; |
| --- | --- |

b)

poskytnutí dokumentů pro montáž motoru výrobci původního zařízení (OEM), včetně dokumentů k systému regulace emisí, který je součástí schváleného typu motoru;

| c) | poskytnutí pokynů výrobci původního zařízení k systému varování provozovatele, systému upozornění a (v náležitých případech) ochraně činidla před zamrznutím; |
| --- | --- |

c)

poskytnutí pokynů výrobci původního zařízení k systému varování provozovatele, systému upozornění a (v náležitých případech) ochraně činidla před zamrznutím;

| d) | uplatňování ustanovení o pokynech pro provozovatele, montážní dokumentaci, systému varování provozovatele, systému upozornění a ochraně činidla před zamrznutím, které jsou uvedeny v dodatku 1 této přílohy. |
| --- | --- |

d)

uplatňování ustanovení o pokynech pro provozovatele, montážní dokumentaci, systému varování provozovatele, systému upozornění a ochraně činidla před zamrznutím, které jsou uvedeny v dodatku 1 této přílohy.

8.6   Kontrolní rozsah pro etapu IV

V souladu s bodem 4.1.2.7 této přílohy nesmí emise ve vzorku odebrané v kontrolním rozsahu vymezeném v příloze I dodatku 2, u motorů etapy IV přesáhnout o více než 100 % mezní hodnoty emisí v tabulce 4.1.2.6 této přílohy.

8.6.1   Požadavky na prokazování

Technická zkušebna stanoví až tři náhodně vybrané hodnoty zatížení a otáček v rámci kontrolního rozsahu zkoušení. Technická zkušebna rovněž namátkově určí pořadí zkušebních bodů. Zkouška musí být provedena v souladu s hlavními požadavky NRSC, ale každý zkušební bod se musí hodnotit samostatně. Každý zkušební bod musí splňovat mezní hodnoty stanovené v bodu 8.6.

8.6.2   Zkušební požadavky

Zkouška musí být provedena ihned po samostatných zkušebních cyklech (discrete mode cycle – DMC) pro jednotlivé režimy, jak popisuje příloha III.

Pokud však výrobce zvolí, v souladu s bodem 1.2.1 přílohy III, postup podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, musí být zkouška provedena takto:

| a) | zkouška musí být provedena ihned po zkušebních cyklech samostatného režimu, jak je popsáno v písm. a) až e) bodu 7.8.1.2 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, avšak před provedením postupů po zkoušce (písm. f), nebo po zkoušce RMC uvedené v písm. a) až d) bodu 7.8.2.2 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, avšak před provedením postupů po zkoušce (písm. e), podle situace; |
| --- | --- |

a)

zkouška musí být provedena ihned po zkušebních cyklech samostatného režimu, jak je popsáno v písm. a) až e) bodu 7.8.1.2 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, avšak před provedením postupů po zkoušce (písm. f), nebo po zkoušce RMC uvedené v písm. a) až d) bodu 7.8.2.2 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, avšak před provedením postupů po zkoušce (písm. e), podle situace;

| b) | zkoušky musí být provedeny podle písm. b) až e) bodu 7.8.1.2 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, metodou s více filtry (jeden filtr na každý zkušební bod) pro každý ze tří zvolených zkušebních bodů; |
| --- | --- |

b)

zkoušky musí být provedeny podle písm. b) až e) bodu 7.8.1.2 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, metodou s více filtry (jeden filtr na každý zkušební bod) pro každý ze tří zvolených zkušebních bodů;

| c) | pro každý zkušební bod se vypočte specifická hodnota emisí (v g/kWh); |
| --- | --- |

c)

pro každý zkušební bod se vypočte specifická hodnota emisí (v g/kWh);

| d) | hodnoty emisí mohou být vypočteny na molárním základě s využitím dodatku A.7 nebo na hmotnostním základě s využitím dodatku A.8, ale měly by být v souladu s metodou použitou pro samostatný režim nebo zkoušku RMC; |
| --- | --- |

d)

hodnoty emisí mohou být vypočteny na molárním základě s využitím dodatku A.7 nebo na hmotnostním základě s využitím dodatku A.8, ale měly by být v souladu s metodou použitou pro samostatný režim nebo zkoušku RMC;

| e) | pro účely sumačních výpočtů plynů se hodnota Nmode nastaví na hodnotu 1 a použije se váhový faktor 1; |
| --- | --- |

e)

pro účely sumačních výpočtů plynů se hodnota Nmode nastaví na hodnotu 1 a použije se váhový faktor 1;

| f) | k výpočtům částic se použije metoda s více filtry a pro účely sumačních výpočtů se Nmode nastaví na hodnotu 1 a použije se váhový koeficient 1. |
| --- | --- |

f)

k výpočtům částic se použije metoda s více filtry a pro účely sumačních výpočtů se Nmode nastaví na hodnotu 1 a použije se váhový koeficient 1.

8.7   Ověřování emisí plynů z klikové skříně u motorů etapy IV

8.7.1   Kromě výjimky podle bodu 8.7.3 nesmí být z klikové skříně vypouštěny přímo do ovzduší žádné emise.

8.7.2   Motory mohou během celého provozu vypouštět emise z klikové skříně do výfuku před jakýmkoli zařízením pro následné zpracování.

8.7.3   Motory vybavené turbodmychadly, čerpadly, ventilátory nebo přeplňovacími dmychadly pro sání vzduchu mohou uvolňovat emise z klikové skříně do vnějšího ovzduší. Emise z klikové skříně se v tomto případě přičtou k emisím z výfuku (fyzicky nebo matematicky) při všech zkouškách emisí v souladu s odstavcem 8.7.3.1 tohoto oddílu.

8.7.3.1   Emise z klikové skříně

Žádné emise z klikové skříně nesmí být vypouštěny přímo do okolního ovzduší, s následující výjimkou: motory vybavené turbodmychadly, čerpadly, ventilátory nebo přeplňovacími dmychadly pro sání vzduchu mohou uvolňovat emise z klikové skříně do okolního ovzduší, jsou-li emise při všech zkouškách emisí přičítány (fyzicky nebo matematicky) k emisím z výfuku. Výrobci, kteří této výjimky využijí, musí motory nastavit tak, aby všechny emise z klikové skříně mohly být odvedeny do odběrného systému. Pro účely tohoto odstavce se emise z klikové skříně, které se v celém průběhu provozu odvádějí do proudu výfukových plynů před zařízením pro následné zpracování výfukových plynů, nepokládají za vypouštěné přímo do okolního ovzduší.

Volné emise z klikové skříně musí být odváděny do výfukového systému za účelem měření emisí takto:

| a) | potrubí musí být z materiálu s hladkým povrchem, elektricky vodivého a nereagujícího s emisemi z klikové skříně. Trubky musí být co nejkratší; |
| --- | --- |

a)

potrubí musí být z materiálu s hladkým povrchem, elektricky vodivého a nereagujícího s emisemi z klikové skříně. Trubky musí být co nejkratší;

| b) | počet ohybů potrubí, kterým se ve zkušebně odvádějí plyny z klikové skříně, musí být co nejmenší a poloměr všech nevyhnutelných ohybů musí být co největší; |
| --- | --- |

b)

počet ohybů potrubí, kterým se ve zkušebně odvádějí plyny z klikové skříně, musí být co nejmenší a poloměr všech nevyhnutelných ohybů musí být co největší;

| c) | potrubí, kterým se ve zkušebně odvádějí výfukové plyny z klikové skříně, musí splňovat specifikace výrobce motoru pro zpětný tlak z klikové skříně; |
| --- | --- |

c)

potrubí, kterým se ve zkušebně odvádějí výfukové plyny z klikové skříně, musí splňovat specifikace výrobce motoru pro zpětný tlak z klikové skříně;

| d) | potrubí, kterým se odvádějí plyny z klikové skříně, musí ústit do proudu výfukových plynů za každým systémem pro následné zpracování výfukových plynů, za každým odporem, který je namontován do výfuku, a v dostatečné vzdálenosti před všemi odběrnými sondami, aby se před odběrem zajistilo úplné smíšení s výfukovými plyny z motoru. Potrubí, kterým se vedou plyny z klikové skříně, musí zasahovat do volného proudu výfukových plynů, aby se zabránilo jevům mezní vrstvy a aby se podporovalo smíšení. Výstup z potrubí, kterým se vedou plyny z klikové skříně, může být orientován v libovolném směru vzhledem k toku surového výfukového plynu.“ |
| --- | --- |

d)

potrubí, kterým se odvádějí plyny z klikové skříně, musí ústit do proudu výfukových plynů za každým systémem pro následné zpracování výfukových plynů, za každým odporem, který je namontován do výfuku, a v dostatečné vzdálenosti před všemi odběrnými sondami, aby se před odběrem zajistilo úplné smíšení s výfukovými plyny z motoru. Potrubí, kterým se vedou plyny z klikové skříně, musí zasahovat do volného proudu výfukových plynů, aby se zabránilo jevům mezní vrstvy a aby se podporovalo smíšení. Výstup z potrubí, kterým se vedou plyny z klikové skříně, může být orientován v libovolném směru vzhledem k toku surového výfukového plynu.“

| 6) | Doplňuje se bod 9, který zní:
  „9.   Výběr kategorie výkonu motoru






  9.1 | Pro účely stanovení shodnosti motorů s proměnlivými otáčkami podle definice v bodech 1.A i) a 1.A iv) této přílohy s mezními hodnotami emisí udanými v části 4 této přílohy musí být uvedené motory zařazeny do výkonových pásem na základě nejvyšší hodnoty netto výkonu změřené v souladu s bodem 2.4 přílohy I. |
| --- | --- | --- |

6)

Doplňuje se bod 9, který zní:

„9.   Výběr kategorie výkonu motoru

9.1

Pro účely stanovení shodnosti motorů s proměnlivými otáčkami podle definice v bodech 1.A i) a 1.A iv) této přílohy s mezními hodnotami emisí udanými v části 4 této přílohy musí být uvedené motory zařazeny do výkonových pásem na základě nejvyšší hodnoty netto výkonu změřené v souladu s bodem 2.4 přílohy I.

| 9.2 | Pro jiné typy motorů se použije jmenovitý netto výkon.“ |
| --- | --- |

9.2

Pro jiné typy motorů se použije jmenovitý netto výkon.“

| 7) | Doplňují se nové dodatky 1 a 2, které znějí:„
  Dodatek 1

  Požadavky k zajištění správné funkce opatření k regulaci emisí NOx


  1.   Úvod

  Tato příloha stanoví požadavky k zajištění správné funkce opatření k regulaci emisí NOx. Obsahuje požadavky na vozidla, jež ke snížení emisí používají činidlo.
  1.1   Definice a zkratky

  „Diagnostickým systémem regulace NOx (NCD)“ se rozumí na motoru nainstalovaný systém, který je schopen:






  a) | zjistit chybnou funkci regulace NOx; |
| --- | --- | --- |

7)

Doplňují se nové dodatky 1 a 2, které znějí:

Dodatek 1

Požadavky k zajištění správné funkce opatření k regulaci emisí NOx

1.   Úvod

Tato příloha stanoví požadavky k zajištění správné funkce opatření k regulaci emisí NOx. Obsahuje požadavky na vozidla, jež ke snížení emisí používají činidlo.

1.1   Definice a zkratky

„Diagnostickým systémem regulace NOx (NCD)“ se rozumí na motoru nainstalovaný systém, který je schopen:

a)

zjistit chybnou funkci regulace NOx;

| b) | určit pravděpodobnou příčinu chybné funkce regulace NOx pomocí informací ukládaných do paměti počítače a/nebo přenosem těchto informací mimo vozidlo. |
| --- | --- |

b)

určit pravděpodobnou příčinu chybné funkce regulace NOx pomocí informací ukládaných do paměti počítače a/nebo přenosem těchto informací mimo vozidlo.

„Chybnou funkcí regulace NOx (NCM)“ se rozumí pokus zasahovat do systému regulace NOx motoru nebo chybná funkce tento systém ovlivňující, jež může být způsobena nedovoleným zásahem, což si podle této směrnice vyžaduje aktivaci systému varování nebo upozornění, jakmile je chybná funkce zjištěna.

„Diagnostickým chybovým kódem (DTC)“ se rozumí numerický nebo alfanumerický identifikátor, který identifikuje nebo označuje chybnou funkci regulace NOx.

„Potvrzeným a aktivním diagnostickým chybovým kódem (DTC)“ se rozumí diagnostický chybový kód DTC, který je uložen během časového intervalu, v němž systém NCD zjistí, že došlo k chybné funkci.

„Čtecím nástrojem“ se rozumí externí zkušební zařízení pro komunikaci se systémem NCD mimo vozidlo.

„Rodinou motorů s NCD“ se rozumí výrobcem stanovená skupina systémů motorů, které používají stejné metody monitorování a diagnostiky chybných funkcí regulace NOx.

2.   Obecné požadavky

Systém motoru musí být vybaven diagnostickým systémem regulace NOx (NCD), který dokáže určit chybné funkce regulace NOx (NCM), o nichž pojednává tato příloha. Každý systém motoru, na který se vztahuje tento oddíl, musí být navržen, vyroben a namontován tak, aby umožnil splnit tyto požadavky po celou dobu běžné životnosti motoru a za obvyklých podmínek používání. Při plnění tohoto cíle je přijatelné, aby motory, které jsou používány déle než je doba životnosti, jak je uvedeno v bodu 3.1 dodatku 5 přílohy III této směrnice, vykazovaly určité zhoršení výkonnosti a citlivosti diagnostického systému regulace NOx (NCD), a to takové, že mezní hodnoty uvedené v této příloze mohou být překročeny dříve, než dojde k aktivaci systémů varování a/nebo upozornění.

2.1   Požadované informace

2.1.1   Pokud systém regulace emisí vyžaduje činidlo, musí výrobce uvést vlastnosti tohoto činidla, a to včetně druhu činidla, informací o koncentraci, pokud je činidlo roztokem, provozních teplotních podmínek a odkazu na mezinárodní normy, pokud jde o složení a kvalitu, v příloze II dodatku 1 bodě 2.2.1.13 a v příloze II dodatku 3 bodě 2.2.1.13.

2.1.2   Podrobné písemné informace s úplným popisem funkčních vlastností systému varování provozovatele v odstavci 4 a systému upozornění provozovatele v odstavci 5 se předloží při schvalování typu schvalovacímu orgánu.

2.1.3   Výrobce poskytne montážní dokumentaci, která při použití výrobcem původního zařízení zajistí, že motor, včetně systému regulace emisí, který je součástí schváleného typu motoru, je-li ve stroji namontován, bude ve spojení s nezbytnými částmi strojního zařízení fungovat způsobem vyhovujícím požadavkům této přílohy. Tato dokumentace musí obsahovat podrobné technické požadavky a ustanovení týkající se systému motoru (software, hardware a komunikace), jichž je zapotřebí ke správnému namontování systému motoru ve stroji.

2.2   Provozní podmínky

2.2.1   Diagnostický systém regulace NOx musí být provozuschopný za následujících podmínek:

| a) | okolní teploty v rozmezí 266 K až 308 K (–7 °C až 35 °C); |
| --- | --- |

a)

okolní teploty v rozmezí 266 K až 308 K (–7 °C až 35 °C);

| b) | nadmořská výška do 1 600 m; |
| --- | --- |

b)

nadmořská výška do 1 600 m;

| c) | teplota chladicí kapaliny vyšší než 343 K (70 °C). |
| --- | --- |

c)

teplota chladicí kapaliny vyšší než 343 K (70 °C).

Tento oddíl se nevztahuje na případ monitorování hladiny činidla v nádrži, kdy monitorování probíhá za všech podmínek, které měření technicky umožňují (např. za všech podmínek, kdy kapalné činidlo není zamrzlé).

2.3   Ochrana činidla před zamrznutím

2.3.1   Je povoleno použít vyhřívanou nebo nevyhřívanou nádrž na činidlo a systém dávkování. Vyhřívaný systém musí splňovat požadavky odstavce 2.3.2. Nevyhřívaný systém musí splňovat požadavky odstavce 2.3.3.

2.3.1.1   Údaje o použití nevyhřívané nádrže na činidlo a systému dávkování musí být uvedeny v písemných pokynech pro majitele stroje.

2.3.2   Nádrž na činidlo a systém dávkování

2.3.2.1   Došlo-li k zamrznutí činidla, musí být činidlo opět použitelné nejpozději do 70 minut od nastartování vozidla při teplotě okolí 266 K (–7 °C).

2.3.2.2   Konstrukční kritéria pro vyhřívaný systém

Vyhřívaný systém musí být navržen tak, aby při zkoušení předepsaným způsobem splňoval provozní požadavky stanovené v tomto bodu.

| 2.3.2.2.1 | Nádrž na činidlo a systém dávkování se odstaví při 255 K (–18 °C) na 72 hodin, nebo dokud činidlo neztuhne, podle toho, co nastane dříve. |
| --- | --- |

2.3.2.2.1

Nádrž na činidlo a systém dávkování se odstaví při 255 K (–18 °C) na 72 hodin, nebo dokud činidlo neztuhne, podle toho, co nastane dříve.

| 2.3.2.2.2 | Po době odstavení stanovené v bodu 2.3.2.2.1 se stroj/motor nastartuje a udržuje v chodu při teplotě okolí 266 K (–7 °C) nebo nižší takto:






  a) | 10 až 20 minut při volnoběhu; |
| --- | --- | --- |

2.3.2.2.2

Po době odstavení stanovené v bodu 2.3.2.2.1 se stroj/motor nastartuje a udržuje v chodu při teplotě okolí 266 K (–7 °C) nebo nižší takto:

a)

10 až 20 minut při volnoběhu;

| b) | následně až 50 minut při maximálně 40 % jmenovitého zatížení. |
| --- | --- |

b)

následně až 50 minut při maximálně 40 % jmenovitého zatížení.

| 2.3.2.2.3 | Při dokončení zkušebního postupu podle bodu 2.3.2.2.2 musí být systém dávkování činidla plně funkční. |
| --- | --- |

2.3.2.2.3

Při dokončení zkušebního postupu podle bodu 2.3.2.2.2 musí být systém dávkování činidla plně funkční.

2.3.2.3   Vyhodnocení konstrukčních kritérií lze provést na zkušebním stanovišti s mrazicí komorou, přičemž se použije celý stroj nebo jeho části, jež odpovídají těm, které mají být namontovány na stroj, nebo na základě provozních zkoušek.

2.3.3   Aktivace systému varování a upozornění provozovatele u nevyhřívaného systému

2.3.3.1   Jestliže při teplotě prostředí ≤ 266 K (–7 °C) nedojde k dávkování činidla, musí být aktivován systém varování provozovatele popsaný v bodu 4.

2.3.3.2   Jestliže při teplotě prostředí ≤ 266 K (–7 °C), nedojde k dávkování činidla do 70 minut po nastartování motoru, musí být aktivován systém důrazného upozornění řidiče popsaný v bodu 5.4.

2.4   Požadavky na diagnostiku

2.4.1   Diagnostický systém regulace emisí NOx (NCD) musí dokázat určit chybné funkce regulace emisí NOx (NCM), o nichž pojednává tato příloha, prostřednictvím diagnostických chybových kódů (DTC) uložených v paměti počítače a musí být schopen předat tyto informace mimo vozidlo.

2.4.2   Požadavky na záznam diagnostických chybových kódů (DTC)

2.4.2.1   Systém NCD musí zaznamenat diagnostický chybový kód pro každou jednotlivou chybnou funkci regulace NOx (NCM).

2.4.2.2   Zda existuje zjistitelná chybná funkce musí systém NCD vyhodnotit do 60 minut od uvedení motoru do chodu. V tomto okamžiku se uloží status „potvrzený a aktivní“ diagnostický chybový kód DTC a aktivuje se varovný systém podle bodu 4.

2.4.2.3   V případech, kdy je zapotřebí více než 60 minut provozu, aby bylo monitorováním možné přesně zjistit a potvrdit chybnou funkci regulace NOx (např. monitorovací zařízení fungující na základě statistických modelů nebo spotřeby kapalin ve stroji), může schvalovací orgán k monitorování povolit delší období, je-li taková potřeba odůvodněna výrobcem (např. technickými podklady, výsledky pokusů, interní praxí atd.).

2.4.3   Požadavky na vymazávání diagnostických chybových kódů (DTC)

| a) | Vlastní systém NCD nesmí diagnostické chybové kódy z paměti počítače vymazat, dokud nebyla odstraněna porucha, která se k danému diagnostickému chybovému kódu vztahuje. |
| --- | --- |

a)

Vlastní systém NCD nesmí diagnostické chybové kódy z paměti počítače vymazat, dokud nebyla odstraněna porucha, která se k danému diagnostickému chybovému kódu vztahuje.

| b) | Systém NCD může všechny diagnostické chybové kódy vymazat na základě požadavku značkového čtecího nástroje nebo nástroje údržby, který na žádost poskytne výrobce motoru, nebo pomocí výrobcem poskytnutého přístupového kódu. |
| --- | --- |

b)

Systém NCD může všechny diagnostické chybové kódy vymazat na základě požadavku značkového čtecího nástroje nebo nástroje údržby, který na žádost poskytne výrobce motoru, nebo pomocí výrobcem poskytnutého přístupového kódu.

2.4.4   Systém NCD nesmí být naprogramován nebo konstruován tak, aby se kdykoli po celou dobu životnosti motoru zcela nebo částečně deaktivoval na základě stáří stroje, a nesmí obsahovat ani algoritmus nebo strategii určenou k průběžnému snižování účinnosti systému NCD.

2.4.5   Všechny přeprogramovatelné počítačové kódy nebo provozní parametry systému NCD musí být odolné vůči nedovoleným zásahům.

2.4.6   Rodina motorů s NCD

Výrobce zodpovídá za stanovení členů rodiny motorů s NCD. Vytváření skupin systémů motorů v rámci rodiny motorů s NCD se provede na základě osvědčeného odborného úsudku a musí být schváleno schvalovacím orgánem.

Motory, které nepatří do stejné rodiny motorů mohou přesto patřit do stejné rodiny motorů s NCD.

2.4.6.1   Parametry vymezující rodinu motorů s NCD

Rodinu motorů s NCD lze vymezit základními konstrukčními parametry, které musí být společné u systémů motorů této rodiny.

Aby mohly být motory pokládány za motory z téže rodiny motorů s NCD, musí si být podobné v následujících základních parametrech:

| a) | systémy regulace emisí; |
| --- | --- |

a)

systémy regulace emisí;

| b) | metody monitorování používané systémem NCD; |
| --- | --- |

b)

metody monitorování používané systémem NCD;

| c) | monitorovací kritéria systému NCD; |
| --- | --- |

c)

monitorovací kritéria systému NCD;

| d) | parametry monitorování (např. frekvence). |
| --- | --- |

d)

parametry monitorování (např. frekvence).

Tyto podobnosti musí být prokázány výrobcem pomocí vhodných technických postupů prokazování nebo jinými vhodnými postupy a musí být schváleny schvalovacím orgánem.

Výrobce může schvalovací orgán požádat o schválení drobných odchylek v metodách monitorování/diagnostiky systému NCD kvůli odlišnostem v konfiguraci systému motoru, pokud jsou tyto metody výrobcem považovány za podobné a liší se pouze tak, aby odpovídaly zvláštním charakteristikám posuzovaných součástí (například velikost, průtok výfukových plynů atd.); nebo je jejich podobnost stanovena na základě osvědčeného odborného úsudku.

3.   Požadavky na údržbu

| 3.1 | Výrobce poskytne nebo zajistí, aby byly všem vlastníkům nových motorů nebo strojů poskytnuty písemné pokyny o systému regulace emisí a jeho správném fungování.
  V těchto pokynech musí být uvedeno, že pokud systém regulace emisí nefunguje správně, bude provozovatel o problému informován systémem varování provozovatele, a že v případě ignorování tohoto varování se aktivuje systém upozornění provozovatele, který stroji znemožní plnit jeho úlohu. |
| --- | --- |

3.1

Výrobce poskytne nebo zajistí, aby byly všem vlastníkům nových motorů nebo strojů poskytnuty písemné pokyny o systému regulace emisí a jeho správném fungování.

V těchto pokynech musí být uvedeno, že pokud systém regulace emisí nefunguje správně, bude provozovatel o problému informován systémem varování provozovatele, a že v případě ignorování tohoto varování se aktivuje systém upozornění provozovatele, který stroji znemožní plnit jeho úlohu.

| 3.2 | Aby se zachovaly emisní vlastnosti motorů, musí být v pokynech uvedeny požadavky na jejich správné používání a údržbu, případně i co se týče správného používání pomocného činidla. |
| --- | --- |

3.2

Aby se zachovaly emisní vlastnosti motorů, musí být v pokynech uvedeny požadavky na jejich správné používání a údržbu, případně i co se týče správného používání pomocného činidla.

| 3.3 | Instrukce musí být napsány jasně a pro laika srozumitelně, stejným stylem jako příručka provozovatele nesilničního pojízdného stroje nebo motoru. |
| --- | --- |

3.3

Instrukce musí být napsány jasně a pro laika srozumitelně, stejným stylem jako příručka provozovatele nesilničního pojízdného stroje nebo motoru.

| 3.4 | V pokynech se musí uvádět, zda mají být pomocná činidla doplňována provozovatelem mezi běžnými intervaly údržby. V pokynech se dále musí uvádět požadovaná jakost činidla. Musí v nich být uvedeno, jak by měl provozovatel nádrž s činidlem doplňovat. Informace musí rovněž uvádět pravděpodobnou rychlost spotřeby činidla pro uvedený typ motoru a jak často by mělo být činidlo doplňováno. |
| --- | --- |

3.4

V pokynech se musí uvádět, zda mají být pomocná činidla doplňována provozovatelem mezi běžnými intervaly údržby. V pokynech se dále musí uvádět požadovaná jakost činidla. Musí v nich být uvedeno, jak by měl provozovatel nádrž s činidlem doplňovat. Informace musí rovněž uvádět pravděpodobnou rychlost spotřeby činidla pro uvedený typ motoru a jak často by mělo být činidlo doplňováno.

| 3.5 | V pokynech musí být uvedeno, že používání a doplňování potřebného činidla o správné specifikaci je důležité pro to, aby motor splňoval požadavky na udělení schválení typu pro tento typu motoru. |
| --- | --- |

3.5

V pokynech musí být uvedeno, že používání a doplňování potřebného činidla o správné specifikaci je důležité pro to, aby motor splňoval požadavky na udělení schválení typu pro tento typu motoru.

| 3.6 | Pokyny vysvětlí, jak fungují systémy varování a upozornění provozovatele. Dále v nich musí být vysvětleno, jaké důsledky, pokud jde o výkon a chybové záznamy, má ignorování systému varování a nedoplnění činidla nebo neřešení problému. |
| --- | --- |

3.6

Pokyny vysvětlí, jak fungují systémy varování a upozornění provozovatele. Dále v nich musí být vysvětleno, jaké důsledky, pokud jde o výkon a chybové záznamy, má ignorování systému varování a nedoplnění činidla nebo neřešení problému.

4.   Systém varování provozovatele

| 4.1 | Součástí stroje musí být systém varování provozovatele používající vizuální varovné signály, který provozovatele informuje v případě, že byl zjištěn nízký stav činidla, nesprávná jakost činidla, přerušení dávkování nebo jedna z chybných funkcí specifikovaných v bodu 9, což povede k aktivaci systému upozornění provozovatele, nebude-li závada včas odstraněna. Systém varování musí zůstat v činnosti i v případě, že byl aktivován systém upozornění provozovatele popsaný v bodu 5. |
| --- | --- |

4.1

Součástí stroje musí být systém varování provozovatele používající vizuální varovné signály, který provozovatele informuje v případě, že byl zjištěn nízký stav činidla, nesprávná jakost činidla, přerušení dávkování nebo jedna z chybných funkcí specifikovaných v bodu 9, což povede k aktivaci systému upozornění provozovatele, nebude-li závada včas odstraněna. Systém varování musí zůstat v činnosti i v případě, že byl aktivován systém upozornění provozovatele popsaný v bodu 5.

| 4.2 | Varování nesmí být stejné jako varování používané k nahlášení chybné funkce nebo jiné údržby motoru, ačkoliv může používat stejný systém varování. |
| --- | --- |

4.2

Varování nesmí být stejné jako varování používané k nahlášení chybné funkce nebo jiné údržby motoru, ačkoliv může používat stejný systém varování.

| 4.3 | Systém varování provozovatele může být tvořen jedním nebo více světelnými kontrolkami nebo může zobrazovat stručné zprávy, včetně například zpráv jasně uvádějících:






  — | dobu zbývající do aktivace mírného nebo důrazného upozornění, |
| --- | --- | --- |

4.3

Systém varování provozovatele může být tvořen jedním nebo více světelnými kontrolkami nebo může zobrazovat stručné zprávy, včetně například zpráv jasně uvádějících:

—

dobu zbývající do aktivace mírného nebo důrazného upozornění,

| — | rozsah mírného a/nebo výrazného omezení, např. míru snížení točivého momentu, |
| --- | --- |

—

rozsah mírného a/nebo výrazného omezení, např. míru snížení točivého momentu,

| — | podmínky, za nichž může být omezení činnosti stroje zrušeno. |
| --- | --- |

—

podmínky, za nichž může být omezení činnosti stroje zrušeno.

Jsou-li zobrazovány zprávy, lze k jejich zobrazení použít stejný systém jako k zobrazování jiné údržby.

| 4.4 | Výrobce může do systému varování zahrnout také zvukový prvek. Provozovatel smí zvuková varování zrušit. |
| --- | --- |

4.4

Výrobce může do systému varování zahrnout také zvukový prvek. Provozovatel smí zvuková varování zrušit.

| 4.5 | Systém varování provozovatele se musí aktivovat podle ustanovení v bodech 2.3.3.1, 6.2, 7.2, 8.4, případně 9.3. |
| --- | --- |

4.5

Systém varování provozovatele se musí aktivovat podle ustanovení v bodech 2.3.3.1, 6.2, 7.2, 8.4, případně 9.3.

| 4.6 | Systém upozornění provozovatele se musí deaktivovat, jestliže pominuly podmínky pro jeho aktivaci. Systém varování provozovatele se nesmí automaticky deaktivovat, aniž by byly odstraněny důvody pro jeho aktivaci. |
| --- | --- |

4.6

Systém upozornění provozovatele se musí deaktivovat, jestliže pominuly podmínky pro jeho aktivaci. Systém varování provozovatele se nesmí automaticky deaktivovat, aniž by byly odstraněny důvody pro jeho aktivaci.

| 4.7 | Systém varování může být dočasně přerušen jinými varovnými signály, které zprostředkovávají důležité zprávy týkající se bezpečnosti. |
| --- | --- |

4.7

Systém varování může být dočasně přerušen jinými varovnými signály, které zprostředkovávají důležité zprávy týkající se bezpečnosti.

| 4.8 | Podrobnosti o postupu aktivace a deaktivace systému varování provozovatele jsou popsány v bodu 11. |
| --- | --- |

4.8

Podrobnosti o postupu aktivace a deaktivace systému varování provozovatele jsou popsány v bodu 11.

| 4.9 | Při podání žádosti o schválení typu podle této směrnice musí výrobce prokázat funkci systému varování provozovatele způsobem stanoveným v oddíle 11. |
| --- | --- |

4.9

Při podání žádosti o schválení typu podle této směrnice musí výrobce prokázat funkci systému varování provozovatele způsobem stanoveným v oddíle 11.

5.   Systém upozornění provozovatele

5.1   Součástí stroje musí být systém upozornění provozovatele založený na jedné z následujících zásad:

| 5.1.1 | dvoustupňový systém upozornění počínající nejprve mírným upozorněním (omezení výkonu), po němž následuje důrazné upozornění (faktické vyřazení stroje z provozu); |
| --- | --- |

5.1.1

dvoustupňový systém upozornění počínající nejprve mírným upozorněním (omezení výkonu), po němž následuje důrazné upozornění (faktické vyřazení stroje z provozu);

| 5.1.2 | jednostupňový systém důrazného upozornění (faktické vyřazení stroje z provozu) aktivovaný podle podmínek pro systém mírného upozornění, jak je upřesněno v bodech 6.3.1, 7.3.1 a 8.4.1 a 9.4.1. |
| --- | --- |

5.1.2

jednostupňový systém důrazného upozornění (faktické vyřazení stroje z provozu) aktivovaný podle podmínek pro systém mírného upozornění, jak je upřesněno v bodech 6.3.1, 7.3.1 a 8.4.1 a 9.4.1.

5.2   Po předchozím schválení schvalovacím orgánem může být motor vybaven zařízením, které upozorňování provozovatele vyřadí z provozu během nouzové situace vyhlášené orgánem státní správy s celostátní nebo regionální působností, složkami jeho záchranného systému nebo ozbrojenými složkami.

5.3   Systém mírného upozornění

| 5.3.1 | Systém mírného upozornění se musí aktivovat, nastala-li kterákoli z podmínek stanovených v bodech 6.3.1, 7.3.1 8.4.1 a 9.4.1. |
| --- | --- |

5.3.1

Systém mírného upozornění se musí aktivovat, nastala-li kterákoli z podmínek stanovených v bodech 6.3.1, 7.3.1 8.4.1 a 9.4.1.

| 5.3.2 | Systém mírného upozornění postupně snižuje přinejmenším o 25 % maximální dosažitelný točivý moment motoru v celém rozsahu otáček motoru mezi maximálním točivým momentem a bodem přerušení regulátoru, jak je znázorněno na obrázku 1. Snížení točivého momentu musí být v rozsahu minimálně 1 % za minutu. |
| --- | --- |

5.3.2

Systém mírného upozornění postupně snižuje přinejmenším o 25 % maximální dosažitelný točivý moment motoru v celém rozsahu otáček motoru mezi maximálním točivým momentem a bodem přerušení regulátoru, jak je znázorněno na obrázku 1. Snížení točivého momentu musí být v rozsahu minimálně 1 % za minutu.

| 5.3.3 | Lze použít i jiná omezovací opatření, prokáže-li se schvalovacímu orgánu, že míra jejich důrazu je stejná nebo vyšší. |
| --- | --- |

5.3.3

Lze použít i jiná omezovací opatření, prokáže-li se schvalovacímu orgánu, že míra jejich důrazu je stejná nebo vyšší.

Obrázek 1

Schéma snížení točivého momentu při mírném upozornění

Image

5.4   Systém důrazného upozornění

| 5.4.1 | Systém důrazného upozornění se musí aktivovat, nastala-li kterákoli z podmínek stanovených v bodech 2.3.3.2, 6.3.2, 7.3.2, 8.4.2 a 9.4.2. |
| --- | --- |

5.4.1

Systém důrazného upozornění se musí aktivovat, nastala-li kterákoli z podmínek stanovených v bodech 2.3.3.2, 6.3.2, 7.3.2, 8.4.2 a 9.4.2.

| 5.4.2 | Systém důrazného upozornění musí snížit využitelnost stroje na takovou úroveň, která je natolik omezující, aby provozovatele přiměla k odstranění problémů souvisejících s body 6 až 9. Přijatelné jsou následující strategie:






  5.4.2.1 | Točivý moment motoru mezi maximálním točivým momentem a bodem přerušení regulátoru se postupně snižuje z úrovně točivého momentu při mírném upozornění na obrázku 1 o přinejmenším 1 % za minutu na 50 % maximálního točivého momentu nebo méně a otáčky motoru se postupně snižují na 60 % jmenovitých otáček nebo méně v průběhu stejné doby, během níž se snižuje točivý moment, jak je znázorněno na obrázku 2.

  Obrázek 2


  Schéma snížení točivého momentu při důrazném upozornění |
| --- | --- | --- |

5.4.2

Systém důrazného upozornění musí snížit využitelnost stroje na takovou úroveň, která je natolik omezující, aby provozovatele přiměla k odstranění problémů souvisejících s body 6 až 9. Přijatelné jsou následující strategie:

5.4.2.1

Točivý moment motoru mezi maximálním točivým momentem a bodem přerušení regulátoru se postupně snižuje z úrovně točivého momentu při mírném upozornění na obrázku 1 o přinejmenším 1 % za minutu na 50 % maximálního točivého momentu nebo méně a otáčky motoru se postupně snižují na 60 % jmenovitých otáček nebo méně v průběhu stejné doby, během níž se snižuje točivý moment, jak je znázorněno na obrázku 2.

Obrázek 2

Schéma snížení točivého momentu při důrazném upozornění

Image

| 5.4.2.2 | Lze použít i jiná omezovací opatření, prokáže-li se schvalovacímu orgánu, že míra jejich důrazu je stejná nebo vyšší. |
| --- | --- |

5.4.2.2

Lze použít i jiná omezovací opatření, prokáže-li se schvalovacímu orgánu, že míra jejich důrazu je stejná nebo vyšší.

5.5   V zájmu bezpečnosti a aby se umožnilo použití autokorekční diagnostiky, je k uvolnění plného výkonu motoru povoleno použít funkci potlačení automatického omezení, a to za předpokladu, že

| — | nebude v činnosti po dobu delší než 30 minut a |
| --- | --- |

—

nebude v činnosti po dobu delší než 30 minut a

| — | omezí se na tři aktivace během každé doby, během níž je v činnosti systém upozornění provozovatele. |
| --- | --- |

—

omezí se na tři aktivace během každé doby, během níž je v činnosti systém upozornění provozovatele.

5.6   Systém upozornění provozovatele se musí deaktivovat, jestliže pominuly podmínky pro jeho aktivaci. Systém upozornění provozovatele se nesmí automaticky deaktivovat, aniž by byly odstraněny důvody pro jeho aktivaci.

5.7   Podrobnosti o postupu aktivace a deaktivace systému upozornění provozovatele jsou popsány v bodu 11.

5.8   Při podání žádosti o schválení typu podle této směrnice musí výrobce prokázat funkci systému upozornění provozovatele způsobem stanoveným v bodu 11.

6.   Dostupnost činidla

6.1   Ukazatel množství činidla

Součástí stroje musí být ukazatel, který zřetelně informuje provozovatele o množství činidla v nádrži na činidlo. Ukazatel množství činidla musí být přinejmenším schopen průběžně ukazovat jeho množství po dobu, během níž je aktivován systém varování provozovatele popsaný v bodu 4. Ukazatel množství činidla může mít analogové nebo digitální zobrazení a může ukazovat hladinu činidla v poměru k objemu plné nádrže, zbývající množství činidla nebo odhadovaný počet provozních hodin, které zbývají do jeho vyčerpání.

6.2   Aktivace systému varování provozovatele

| 6.2.1 | Systém varování provozovatele specifikovaný v bodu 4 se musí aktivovat, jestliže hladina činidla klesne pod 10 % objemu nádrže nebo pod vyšší procentní hodnotu stanovenou výrobcem. |
| --- | --- |

6.2.1

Systém varování provozovatele specifikovaný v bodu 4 se musí aktivovat, jestliže hladina činidla klesne pod 10 % objemu nádrže nebo pod vyšší procentní hodnotu stanovenou výrobcem.

| 6.2.2 | Varování musí být dostatečně jasné, aby v kombinaci s ukazatelem množství činidla provozovatel pochopil, že hladina činidla je nízká. Je-li součástí systému varování také zobrazování hlášení, vizuální varování zobrazí zprávu upozorňující na nízkou hladinu činidla (například „nízká hladina močoviny“, „nízká hladina AdBlue“ nebo „nízká hladina činidla“). |
| --- | --- |

6.2.2

Varování musí být dostatečně jasné, aby v kombinaci s ukazatelem množství činidla provozovatel pochopil, že hladina činidla je nízká. Je-li součástí systému varování také zobrazování hlášení, vizuální varování zobrazí zprávu upozorňující na nízkou hladinu činidla (například „nízká hladina močoviny“, „nízká hladina AdBlue“ nebo „nízká hladina činidla“).

| 6.2.3 | Není třeba, aby byl systém varování provozovatele od začátku nepřetržitě aktivovaný (například určitá zpráva nemusí být zobrazena trvale), avšak musí nabývat na intenzitě až k nepřetržité aktivaci, jakmile se množství činidla blíží nule a k okamžiku zapnutí systému upozornění provozovatele (například frekvence problikávání kontrolního světla). Musí vyvrcholit vyrozuměním provozovatele na úrovni, jež zvolí výrobce, která je však dostatečně patrnější v okamžiku, kdy začne účinkovat systém upozornění provozovatele popsaný v bodu 6.3, než v okamžiku první aktivace systému varování. |
| --- | --- |

6.2.3

Není třeba, aby byl systém varování provozovatele od začátku nepřetržitě aktivovaný (například určitá zpráva nemusí být zobrazena trvale), avšak musí nabývat na intenzitě až k nepřetržité aktivaci, jakmile se množství činidla blíží nule a k okamžiku zapnutí systému upozornění provozovatele (například frekvence problikávání kontrolního světla). Musí vyvrcholit vyrozuměním provozovatele na úrovni, jež zvolí výrobce, která je však dostatečně patrnější v okamžiku, kdy začne účinkovat systém upozornění provozovatele popsaný v bodu 6.3, než v okamžiku první aktivace systému varování.

| 6.2.4 | Nepřetržité varování nesmí být možné snadno vypnout nebo ignorovat. Je-li součástí systému varování také zobrazování hlášení, zobrazí se jednoznačná zpráva (například „doplňte močovinu“, „doplňte AdBlue“ nebo „doplňte činidlo“). Nepřetržité varování může být dočasně přerušeno jinými varovnými signály, jež zprostředkovávají důležité zprávy týkající se bezpečnosti. |
| --- | --- |

6.2.4

Nepřetržité varování nesmí být možné snadno vypnout nebo ignorovat. Je-li součástí systému varování také zobrazování hlášení, zobrazí se jednoznačná zpráva (například „doplňte močovinu“, „doplňte AdBlue“ nebo „doplňte činidlo“). Nepřetržité varování může být dočasně přerušeno jinými varovnými signály, jež zprostředkovávají důležité zprávy týkající se bezpečnosti.

| 6.2.5 | Systém varování provozovatele nesmí být možné vypnout, dokud nedojde k doplnění činidla na úroveň, která si nevyžaduje jeho aktivaci. |
| --- | --- |

6.2.5

Systém varování provozovatele nesmí být možné vypnout, dokud nedojde k doplnění činidla na úroveň, která si nevyžaduje jeho aktivaci.

6.3   Aktivace systému upozornění provozovatele

| 6.3.1 | Systém mírného upozornění popsaný v bodu 5.3 se musí aktivovat, jestliže množství činidla v nádrži klesne pod 2,5 % jejího plného jmenovitého objemu nebo pod vyšší procentní hodnotu zvolenou výrobcem. |
| --- | --- |

6.3.1

Systém mírného upozornění popsaný v bodu 5.3 se musí aktivovat, jestliže množství činidla v nádrži klesne pod 2,5 % jejího plného jmenovitého objemu nebo pod vyšší procentní hodnotu zvolenou výrobcem.

| 6.3.2 | Systém důrazného upozornění popsaný v bodu 5.4 se musí aktivovat, jestliže je nádrž na činidlo prázdná (tj. když dávkovací systém nemůže čerpat z nádrže další činidlo) nebo při jakékoliv nižší hladině než 2,5 % jejího plného jmenovitého objemu podle volby výrobce. |
| --- | --- |

6.3.2

Systém důrazného upozornění popsaný v bodu 5.4 se musí aktivovat, jestliže je nádrž na činidlo prázdná (tj. když dávkovací systém nemůže čerpat z nádrže další činidlo) nebo při jakékoliv nižší hladině než 2,5 % jejího plného jmenovitého objemu podle volby výrobce.

| 6.3.3 | S výjimkou okolností dovolených v bodu 5.5 nesmí být možné systém mírného nebo důrazného upozornění vypnout, dokud nedojde k doplnění činidla na úroveň, která nevyžaduje aktivaci těchto systémů. |
| --- | --- |

6.3.3

S výjimkou okolností dovolených v bodu 5.5 nesmí být možné systém mírného nebo důrazného upozornění vypnout, dokud nedojde k doplnění činidla na úroveň, která nevyžaduje aktivaci těchto systémů.

7.   Monitorování jakosti činidla

7.1   Součástí motoru nebo stroje musí být prostředek ke zjištění přítomnosti nesprávného činidla ve stroji.

| 7.1.1 | Výrobce specifikuje minimální přijatelnou koncentraci činidla CDmin, v důsledku čehož emise NOx z výfuku nepřesáhnou mezní hodnotu 0,9 g/kWh. |
| --- | --- |

7.1.1

Výrobce specifikuje minimální přijatelnou koncentraci činidla CDmin, v důsledku čehož emise NOx z výfuku nepřesáhnou mezní hodnotu 0,9 g/kWh.

| 7.1.1.1 | Správná hodnota CDmin musí být prokázána při schválení typu postupem stanoveným v bodu 12 a musí být zaznamenána v doplněném souboru dokumentace způsobem stanoveným v bodu 8 přílohy I. |
| --- | --- |

7.1.1.1

Správná hodnota CDmin musí být prokázána při schválení typu postupem stanoveným v bodu 12 a musí být zaznamenána v doplněném souboru dokumentace způsobem stanoveným v bodu 8 přílohy I.

| 7.1.2 | Každá koncentrace činidla nižší než CDmin musí být zjištěna a pro účely bodu 7.1 je považována za nesprávné činidlo. |
| --- | --- |

7.1.2

Každá koncentrace činidla nižší než CDmin musí být zjištěna a pro účely bodu 7.1 je považována za nesprávné činidlo.

| 7.1.3 | Jakost činidla musí zjišťovat konkrétní počitadlo („počitadlo jakosti činidla“). Počitadlo jakosti činidla musí počítat počet hodin provozu motoru s nesprávným činidlem. |
| --- | --- |

7.1.3

Jakost činidla musí zjišťovat konkrétní počitadlo („počitadlo jakosti činidla“). Počitadlo jakosti činidla musí počítat počet hodin provozu motoru s nesprávným činidlem.

| 7.1.3.1 | Výrobce může selhání jakosti činidla sdružit s jednou nebo více závadami uvedenými v bodech 8 a 9 do jediného počitadla. |
| --- | --- |

7.1.3.1

Výrobce může selhání jakosti činidla sdružit s jednou nebo více závadami uvedenými v bodech 8 a 9 do jediného počitadla.

| 7.1.4 | Podrobnosti o kritériích a mechanismech aktivace a deaktivace počitadla jakosti činidla jsou popsány v bodu 11. |
| --- | --- |

7.1.4

Podrobnosti o kritériích a mechanismech aktivace a deaktivace počitadla jakosti činidla jsou popsány v bodu 11.

7.2   Aktivace systému varování provozovatele

Jakmile monitorovací systém potvrdí nesprávnou jakost činidla, musí se aktivovat systém varování provozovatele popsaný v bodu 4. Je-li součástí systému varování také zobrazování hlášení, zobrazí se zpráva uvádějící důvod varování (například „zjištěna nesprávná močovina“, „zjištěno nesprávné AdBlue“ nebo „zjištěno nesprávné činidlo“).

7.3   Aktivace systému upozornění provozovatele

| 7.3.1 | Systém mírného upozornění popsaný v bodu 5.3 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě jakosti činidla nejpozději do 10 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 7.2. |
| --- | --- |

7.3.1

Systém mírného upozornění popsaný v bodu 5.3 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě jakosti činidla nejpozději do 10 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 7.2.

| 7.3.2 | Systém důrazného upozornění popsaný v bodu 5.4 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě jakosti činidla nejpozději do 20 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 7.2. |
| --- | --- |

7.3.2

Systém důrazného upozornění popsaný v bodu 5.4 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě jakosti činidla nejpozději do 20 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 7.2.

| 7.3.3 | V případě opakovaného výskytu chybné funkce musí být počet hodin do aktivace systémů upozornění snížen podle mechanismu popsaného v bodu 11. |
| --- | --- |

7.3.3

V případě opakovaného výskytu chybné funkce musí být počet hodin do aktivace systémů upozornění snížen podle mechanismu popsaného v bodu 11.

8.   Dávkování činidla

8.1   Součástí motoru musí být prostředky pro zjištění přerušení dávkování.

8.2   Počitadlo dávkování činidla

| 8.2.1 | K dávkování musí být přiřazeno zvláštní počitadlo („počitadlo dávkování“). Počitadlo musí počítat počet provozních hodin motoru, během nichž je přerušeno dávkování činidla. Tento úkon se nepožaduje, pokud toto přerušení vyžaduje elektronická řídicí jednotka motoru, jelikož provozní podmínky stroje jsou takové, že s ohledem na úroveň emisí takového stroje není dávkováni činidla nutné. |
| --- | --- |

8.2.1

K dávkování musí být přiřazeno zvláštní počitadlo („počitadlo dávkování“). Počitadlo musí počítat počet provozních hodin motoru, během nichž je přerušeno dávkování činidla. Tento úkon se nepožaduje, pokud toto přerušení vyžaduje elektronická řídicí jednotka motoru, jelikož provozní podmínky stroje jsou takové, že s ohledem na úroveň emisí takového stroje není dávkováni činidla nutné.

| 8.2.1.1 | Výrobce může selhání dávkování činidla sdružit s jednou nebo více závadami uvedenými v bodech 7 a 9 do jediného počitadla. |
| --- | --- |

8.2.1.1

Výrobce může selhání dávkování činidla sdružit s jednou nebo více závadami uvedenými v bodech 7 a 9 do jediného počitadla.

| 8.2.2 | Podrobnosti o kritériích a mechanismech aktivace a deaktivace počitadla dávkování činidla jsou popsány v bodu 11. |
| --- | --- |

8.2.2

Podrobnosti o kritériích a mechanismech aktivace a deaktivace počitadla dávkování činidla jsou popsány v bodu 11.

8.3   Aktivace systému varování provozovatele

Systém varování provozovatele popsaný v bodu 4 se aktivuje v případě přerušení dávkování, které nastaví počitadlo dávkování podle bodu 8.2.1. Je-li součástí systému varování také zobrazování hlášení, zobrazí se zpráva uvádějící důvod varování (například „chybná funkce dávkování močoviny“, „chybná funkce dávkování AdBlue“ nebo „chybná funkce dávkování činidla“).

8.4   Aktivace systému upozornění provozovatele

| 8.4.1 | Systém mírného upozornění popsaný v bodu 5.3 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě dávkování činidla nejpozději do 10 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 8.3. |
| --- | --- |

8.4.1

Systém mírného upozornění popsaný v bodu 5.3 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě dávkování činidla nejpozději do 10 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 8.3.

| 8.4.2 | Systém důrazného upozornění popsaný v bodu 5.4 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě dávkování činidla nejpozději do 20 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 8.3. |
| --- | --- |

8.4.2

Systém důrazného upozornění popsaný v bodu 5.4 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě dávkování činidla nejpozději do 20 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 8.3.

| 8.4.3 | V případě opakovaného výskytu chybné funkce musí být počet hodin do aktivace systémů upozornění snížen podle mechanismu popsaného v bodu 11. |
| --- | --- |

8.4.3

V případě opakovaného výskytu chybné funkce musí být počet hodin do aktivace systémů upozornění snížen podle mechanismu popsaného v bodu 11.

9.   Selhání monitorování, jež mohou být důsledkem neoprávněných zásahů

9.1   Kromě hladiny činidla v nádrži, jeho jakosti a přerušení dávkování, musí být monitorována následující selhání, protože mohou být důsledkem neoprávněných zásahů:

| i) | ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů (EGR), |
| --- | --- |

i)

ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů (EGR),

| ii) | poruchy diagnostického systému regulace emisí NOx (NCD), jak je popsáno v bodu 9.2.1. |
| --- | --- |

ii)

poruchy diagnostického systému regulace emisí NOx (NCD), jak je popsáno v bodu 9.2.1.

9.2   Požadavky na monitorování

9.2.1   U diagnostického systému regulace emisí NOx (NCD) se sleduje výskyt elektrických selhání a odstranění nebo deaktivace každého čidla, v jejichž důsledku systém neprovádí diagnostiku ostatních závad uvedených v bodech 6 až 8 (monitorování součástí).

Mezi čidla, jež ovlivňují tuto diagnostickou schopnost, patří mimo jiné ta, která přímo měří koncentrace NOx, čidla jakosti močoviny, čidla venkovního prostředí a čidla monitorující dávkování, hladinu a spotřebu činidla.

9.2.2   Počitadlo ventilu recirkulace výfukových plynů (EGR)

| 9.2.2.1 | K ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů EGR musí být přiřazeno konkrétní počitadlo. Počitadlo ventilu recirkulace výfukových plynů EGR musí počítat počet hodin provozu motoru, ve kterých je potvrzen aktivní diagnostický chybový kód DTC přiřazený ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů EGR. |
| --- | --- |

9.2.2.1

K ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů EGR musí být přiřazeno konkrétní počitadlo. Počitadlo ventilu recirkulace výfukových plynů EGR musí počítat počet hodin provozu motoru, ve kterých je potvrzen aktivní diagnostický chybový kód DTC přiřazený ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů EGR.

| 9.2.2.1.1 | Výrobce může ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů EGR sdružit s jednou nebo více závadami uvedenými v bodech 7, 8 a 9.2.3 do jediného počitadla. |
| --- | --- |

9.2.2.1.1

Výrobce může ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů EGR sdružit s jednou nebo více závadami uvedenými v bodech 7, 8 a 9.2.3 do jediného počitadla.

| 9.2.2.2 | Podrobnosti o kritériích a mechanismech aktivace a deaktivace počitadla ventilu recirkulace výfukových plynů EGR jsou popsány v bodu 11. |
| --- | --- |

9.2.2.2

Podrobnosti o kritériích a mechanismech aktivace a deaktivace počitadla ventilu recirkulace výfukových plynů EGR jsou popsány v bodu 11.

9.2.3   Počitadlo(a) systému NCD (diagnostický systém regulace NOx)

| 9.2.3.1 | Ke každému selhání monitorování uvedenému v bodu 9.1 ii) se přiřadí zvláštní počitadlo. Počitadla systému NCD musí počítat počet hodin provozu motoru, ve kterých je potvrzen aktivní diagnostický chybový kód DTC přiřazený k příslušné chybné funkci systému NCD. Je povoleno sdružení několika závad do jednoho počitadla. |
| --- | --- |

9.2.3.1

Ke každému selhání monitorování uvedenému v bodu 9.1 ii) se přiřadí zvláštní počitadlo. Počitadla systému NCD musí počítat počet hodin provozu motoru, ve kterých je potvrzen aktivní diagnostický chybový kód DTC přiřazený k příslušné chybné funkci systému NCD. Je povoleno sdružení několika závad do jednoho počitadla.

| 9.2.3.1.1 | Výrobce může selhání systému NCD sdružit s jednou nebo více závadami uvedenými v bodech 7, 8 a 9.2.2 do jediného počitadla. |
| --- | --- |

9.2.3.1.1

Výrobce může selhání systému NCD sdružit s jednou nebo více závadami uvedenými v bodech 7, 8 a 9.2.2 do jediného počitadla.

| 9.2.3.2 | Podrobnosti o kritériích a mechanismech aktivace a deaktivace počitadla systému NCD jsou popsány v bodu 11. |
| --- | --- |

9.2.3.2

Podrobnosti o kritériích a mechanismech aktivace a deaktivace počitadla systému NCD jsou popsány v bodu 11.

9.3   Aktivace systému varování provozovatele

Systém varování provozovatele popsaný v bodu 4 se musí aktivovat v případě, že dojde k některému ze selhání specifikovaných v bodu 9.1, a musí sdělit, že je nutná urychlená oprava. Je-li součástí systému varování také zobrazování hlášení, zobrazí se zpráva ukazující důvod varování (například „dávkovací ventil činidla odpojen“ nebo „kritické selhání regulace emisí“).

9.4   Aktivace systému upozornění provozovatele

9.4.1   Systém mírného upozornění popsaný v bodu 5.3 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě selhání uvedeného v bodu 9.1 nejpozději do 36 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 9.3.

9.4.2   Systém důrazného upozornění popsaný v bodu 5.4 se musí aktivovat, jestliže nedojde k nápravě selhání uvedeného v bodu 9.1 nejpozději do 100 hodin provozu motoru od okamžiku aktivace systému varování provozovatele popsaného v bodu 9.3.

9.4.3   V případě opakovaného výskytu chybné funkce musí být počet hodin do aktivace systémů upozornění snížen podle mechanismu popsaného v bodu 11.

9.5   Jako alternativu k požadavkům v bodu 9.2 může výrobce použít čidlo NOx umístěné ve výfukovém plynu. V takovém případě:

| — | hodnota NOx nesmí překročit 0,9 g/kWh, |
| --- | --- |

—

hodnota NOx nesmí překročit 0,9 g/kWh,

| — | lze použít hlášení poruchy „vysoké emise NOx – neznámá příčina“, |
| --- | --- |

—

lze použít hlášení poruchy „vysoké emise NOx – neznámá příčina“,

| — | znění bodu 9.4.1 se nahrazuje zněním „do 10 hodin provozu motoru“, |
| --- | --- |

—

znění bodu 9.4.1 se nahrazuje zněním „do 10 hodin provozu motoru“,

| — | znění bodu 9.4.2 se nahrazuje zněním „do 20 hodin provozu motoru“, |
| --- | --- |

—

znění bodu 9.4.2 se nahrazuje zněním „do 20 hodin provozu motoru“,

10.   Požadavky na prokazování

10.1   Obecná ustanovení

Shodnost s požadavky této přílohy se prokazuje při schvalování typu způsoby vyznačenými v tabulce 1 a rozvedenými v tomto bodu:

| a) | prokázáním aktivace systému varování; |
| --- | --- |

a)

prokázáním aktivace systému varování;

| b) | případně prokázáním aktivace systému mírného upozornění; |
| --- | --- |

b)

případně prokázáním aktivace systému mírného upozornění;

| c) | prokázáním aktivace systému důrazného upozornění. |
| --- | --- |

c)

prokázáním aktivace systému důrazného upozornění.

Tabulka 1

Znázornění obsahu postupu při prokazování podle ustanovení v bodech 10.3 a 10.4 tohoto dodatku

| Mechanismus | prokazované prvky |
| --- | --- |
| Aktivace systému varování specifikovaná v bodu 10.3 tohoto dodatku | — | 2 zkoušky aktivace (včetně nedostatku činidla) |

Mechanismus

prokazované prvky

Aktivace systému varování specifikovaná v bodu 10.3 tohoto dodatku

—

2 zkoušky aktivace (včetně nedostatku činidla)

| — | případně další prokazované prvky |
| --- | --- |

—

případně další prokazované prvky

Aktivace mírného upozornění specifikovaná v bodu 10.4 tohoto dodatku

| — | 2 zkoušky aktivace (včetně nedostatku činidla) |
| --- | --- |

—

2 zkoušky aktivace (včetně nedostatku činidla)

| — | případně další prokazované prvky |
| --- | --- |

—

případně další prokazované prvky

| — | 1 zkouška snížení točivého momentu |
| --- | --- |

—

1 zkouška snížení točivého momentu

Aktivace důrazného upozornění specifikovaná v bodu 10.4.6 tohoto dodatku

| — | 2 zkoušky aktivace (včetně nedostatku činidla) |
| --- | --- |

—

2 zkoušky aktivace (včetně nedostatku činidla)

| — | případně další prokazované prvky |
| --- | --- |

—

případně další prokazované prvky

10.2   Rodiny motorů a rodiny motorů s NCD

Splnění požadavků tohoto bodu 10 rodinou motorů nebo rodinou motorů s NCD lze prokázat zkouškou jednoho ze členů posuzované rodiny motorů, pokud výrobce schvalovacímu orgánu prokáže, že monitorovací systémy nezbytné ke splnění požadavků této přílohy jsou v rámci rodiny motorů obdobné.

10.2.1   Skutečnost, že jsou monitorovací systémy u jiných členů rodiny s NCD obdobné, lze prokázat tak, že se schvalovacím orgánům předloží materiály, jako jsou algoritmy, funkční analýzy atd.

10.2.2   Zkušební motor vybírá výrobce se souhlasem schvalovacího orgánu. Může, ale nemusí to být základní motor posuzované rodiny motorů.

10.2.3   V případech, kdy motory z některé rodiny motorů patří do rodiny motorů s NCD, jejichž typ byl již schválen podle bodu 10.2.1 (obrázek 3), shodnost této rodiny motorů se považuje za prokázanou bez dalších zkoušek, pokud výrobce schvalovacímu orgánu prokáže, že monitorovací systémy nezbytné ke splnění požadavků této přílohy jsou v rámci posuzované rodiny motorů a rodiny motorů s NCD obdobné.

Obrázek 3

Dříve prokázaná shodnost rodiny motorů s NCD

Image

10.3   Prokázání aktivace systému varování

10.3.1   Shodnost aktivace systému varování se prokazuje vykonáním dvou zkoušek: nedostatek činidla a jedna kategorie selhání v bodech 7 až 9 této přílohy.

10.3.2   Výběr selhání ke zkoušce

10.3.2.1   Pro účely prokázání aktivace systému varování v případě špatné jakosti činidla, se vybere činidlo s přinejmenším takovým naředěním účinné látky jako je naředění sdělené výrobcem podle požadavků bodu 7 této přílohy.

10.3.2.2   K prokázání aktivace systému varování v případě selhání, jež mohou být důsledkem neoprávněných zásahů a jsou definována v bodu 9 této přílohy, musí být výběr proveden v souladu s těmito požadavky:

| 10.3.2.2.1 | výrobce poskytne schvalovacímu orgánu seznam takových možných selhání; |
| --- | --- |

10.3.2.2.1

výrobce poskytne schvalovacímu orgánu seznam takových možných selhání;

| 10.3.2.2.2 | selhání, které má být předmětem zkoušky, musí být vybráno schvalovacím orgánem z tohoto seznamu uvedeného v bodu 10.3.2.2.1. |
| --- | --- |

10.3.2.2.2

selhání, které má být předmětem zkoušky, musí být vybráno schvalovacím orgánem z tohoto seznamu uvedeného v bodu 10.3.2.2.1.

10.3.3.   Prokázání

10.3.3.1   Pro účely tohoto prokázání se pro každé selhání uvedené v bodu 10.3.1 provede samostatná zkouška.

10.3.3.2   Během zkoušky se nesmí vyskytnout jiné selhání, než je to, kterého se zkouška týká.

10.3.3.3   Před zahájením zkoušky musí být vymazány všechny diagnostické chybové kódy DTC.

10.3.3.4   Na žádost výrobce a se souhlasem schvalovacího orgánu mohou být selhání, kterých se zkouška týká, simulována.

10.3.3.5   Zjišťování jiných selhání než nedostatku činidla

U jiných selhání než je nedostatek činidla, a po instalaci nebo simulaci selhání, se zjištění daného selhání provede takto:

| 10.3.3.5.1 | Systém NCD musí zareagovat na zavedení selhání, které schvalovací orgán vybral jako vhodné v souladu s ustanoveními tohoto dodatku. To se považuje za prokázané, dojde-li k aktivaci během dvou po sobě jdoucích zkušebních cyklů systému NCD podle bodu 10.3.3.7 tohoto dodatku.
  Jestliže bylo v popisu monitorování uvedeno a schvalovacím orgánem schváleno, že konkrétní monitor vyžaduje k provedení úplného monitorování více než dva zkušební cykly systému NCD, může být počet zkušebních cyklů systému NCD zvýšen na tři.
  Během prokazovací zkoušky může být každý jednotlivý zkušební cyklus systému NCD oddělen vypnutím motoru. Délka vypnutí do dalšího nastartování musí brát v úvahu monitorování, ke kterému může dojít po vypnutí motoru, a veškeré podmínky, které musí být splněny, aby proběhlo monitorování při následujícím nastartování. |
| --- | --- |

10.3.3.5.1

Systém NCD musí zareagovat na zavedení selhání, které schvalovací orgán vybral jako vhodné v souladu s ustanoveními tohoto dodatku. To se považuje za prokázané, dojde-li k aktivaci během dvou po sobě jdoucích zkušebních cyklů systému NCD podle bodu 10.3.3.7 tohoto dodatku.

Jestliže bylo v popisu monitorování uvedeno a schvalovacím orgánem schváleno, že konkrétní monitor vyžaduje k provedení úplného monitorování více než dva zkušební cykly systému NCD, může být počet zkušebních cyklů systému NCD zvýšen na tři.

Během prokazovací zkoušky může být každý jednotlivý zkušební cyklus systému NCD oddělen vypnutím motoru. Délka vypnutí do dalšího nastartování musí brát v úvahu monitorování, ke kterému může dojít po vypnutí motoru, a veškeré podmínky, které musí být splněny, aby proběhlo monitorování při následujícím nastartování.

| 10.3.3.5.2 | Aktivace systému varování se považuje za prokázanou, pokud na konci každé prokazovací zkoušky provedené podle bodu 10.3.2.1 došlo ke správné aktivaci systému varování a byl dosažen status „potvrzený a aktivní“ diagnostický chybový kód DTC pro vybrané selhání. |
| --- | --- |

10.3.3.5.2

Aktivace systému varování se považuje za prokázanou, pokud na konci každé prokazovací zkoušky provedené podle bodu 10.3.2.1 došlo ke správné aktivaci systému varování a byl dosažen status „potvrzený a aktivní“ diagnostický chybový kód DTC pro vybrané selhání.

10.3.3.6   Zjištění nedostatku činidla

K prokázání aktivace systému varování v případě nedostatku činidla musí být systém motoru v provozu po jeden nebo více zkušebních cyklů NCD, podle volby výrobce.

| 10.3.3.6.1 | Prokazování musí začít při množství činidla v nádrži, na kterém se výrobce a schvalovací orgán dohodnou, ale které nesmí být nižší než 10 % jmenovitého objemu nádrže. |
| --- | --- |

10.3.3.6.1

Prokazování musí začít při množství činidla v nádrži, na kterém se výrobce a schvalovací orgán dohodnou, ale které nesmí být nižší než 10 % jmenovitého objemu nádrže.

| 10.3.3.6.2 | Funkce systému varování je považována za správnou, jsou-li současně splněny tyto podmínky:






  a) | k aktivaci systému varování došlo při množství činidla větším nebo rovném 10 % objemu nádrže na činidlo a |
| --- | --- | --- |

10.3.3.6.2

Funkce systému varování je považována za správnou, jsou-li současně splněny tyto podmínky:

a)

k aktivaci systému varování došlo při množství činidla větším nebo rovném 10 % objemu nádrže na činidlo a

| b) | „nepřetržitý“ režim systému varování byl aktivován při hladině činidla vyšší nebo rovné hodnotě stanovené výrobcem podle ustanovení bodu 6 této přílohy. |
| --- | --- |

b)

„nepřetržitý“ režim systému varování byl aktivován při hladině činidla vyšší nebo rovné hodnotě stanovené výrobcem podle ustanovení bodu 6 této přílohy.

10.3.3.7   Zkušební cyklus systému NCD

| 10.3.3.7.1 | Zkušebním cyklem systému NCD, který pro účely tohoto bodu 10 slouží k prokázání správné funkce systému NCD je cyklus NRTC za tepla. |
| --- | --- |

10.3.3.7.1

Zkušebním cyklem systému NCD, který pro účely tohoto bodu 10 slouží k prokázání správné funkce systému NCD je cyklus NRTC za tepla.

| 10.3.3.7.2 | Na žádost výrobce a se schválením schvalovacího orgánu může být pro určitou monitorovací funkci použit jiný zkušební cyklus systému NCD (např. NRSC). Žádost musí obsahovat prvky (odborná zdůvodnění, simulace, výsledky zkoušek atd.) jimiž se prokazuje, že:






  a) | výsledkem požadovaného zkušebního cyklu bude monitorovací funkce, která se bude používat ve skutečném provozu vozidla, a |
| --- | --- | --- |

10.3.3.7.2

Na žádost výrobce a se schválením schvalovacího orgánu může být pro určitou monitorovací funkci použit jiný zkušební cyklus systému NCD (např. NRSC). Žádost musí obsahovat prvky (odborná zdůvodnění, simulace, výsledky zkoušek atd.) jimiž se prokazuje, že:

a)

výsledkem požadovaného zkušebního cyklu bude monitorovací funkce, která se bude používat ve skutečném provozu vozidla, a

| b) | příslušný zkušební cyklus NCD uvedený v bodu 10.3.3.7.1 je pro uvažované monitorování méně vhodný. |
| --- | --- |

b)

příslušný zkušební cyklus NCD uvedený v bodu 10.3.3.7.1 je pro uvažované monitorování méně vhodný.

10.3.4   Aktivace systému varování se považuje za prokázanou, pokud na konci každé prokazovací zkoušky prováděné podle bodu 10.3.3 došlo ke správné aktivaci systému varovaní.

10.4   Prokazování aktivace systému upozornění

10.4.1   Aktivace systému upozornění se prokazuje zkouškami na motorovém dynamometru.

10.4.1.1   Veškeré součásti nebo subsystémy, které nejsou fyzicky namontovány na systému motoru, jako například, nikoli však výhradně, čidla teploty prostředí, čidla hladiny a systémy varování a upozornění provozovatele, které jsou k prokázání nezbytné, musí být pro tento účel připojeny k systému motoru nebo musí být simulovány způsobem uspokojivým pro schvalovací orgán.

10.4.1.2   Jestliže si to výrobce přeje a schvalovací orgán souhlasí, mohou být prokazovací zkoušky provedeny na úplném stroji nebo zařízení buď tak, že se stroj přimontuje k vhodnému zkušebnímu stavu, nebo jízdou po zkušební dráze za kontrolovaných podmínek.

10.4.2   Zkušebním postupem se prokazuje aktivace systému upozornění v případě nedostatku činidla a v případě jednoho ze selhání definovaných v bodech 7, 8 nebo 9 této přílohy.

10.4.3   Pro účely tohoto prokazování:

| a) | schvalovací orgán kromě nedostatku činidla vybere jedno ze selhání definovaných v bodech 7, 8 a 9 této přílohy, které bylo předtím použito při prokazování aktivace systému varování; |
| --- | --- |

a)

schvalovací orgán kromě nedostatku činidla vybere jedno ze selhání definovaných v bodech 7, 8 a 9 této přílohy, které bylo předtím použito při prokazování aktivace systému varování;

| b) | výrobci se povoluje se souhlasem schvalovacího orgánu urychlit zkoušku tím, že nasimuluje dosažení určitého počtu hodin provozu motoru; |
| --- | --- |

b)

výrobci se povoluje se souhlasem schvalovacího orgánu urychlit zkoušku tím, že nasimuluje dosažení určitého počtu hodin provozu motoru;

| c) | dosažení snížení točivého momentu, které je vyžadováno u mírného upozornění, může být prokazováno zároveň s celkovým postupem schvalování výkonu motoru prováděným v souladu s touto směrnicí. V takovém případě se při prokazování funkce systému upozornění nevyžaduje samostatné měření točivého momentu; |
| --- | --- |

c)

dosažení snížení točivého momentu, které je vyžadováno u mírného upozornění, může být prokazováno zároveň s celkovým postupem schvalování výkonu motoru prováděným v souladu s touto směrnicí. V takovém případě se při prokazování funkce systému upozornění nevyžaduje samostatné měření točivého momentu;

| d) | funkce důrazného upozornění se prokazuje v souladu s požadavky bodu 10.4.6 tohoto dodatku. |
| --- | --- |

d)

funkce důrazného upozornění se prokazuje v souladu s požadavky bodu 10.4.6 tohoto dodatku.

10.4.4   Výrobce kromě toho musí prokázat funkci systému upozornění za podmínek selhání definovaných v bodech 7, 8 a 9 této přílohy, jež nebyly vybrány k prokazovacím zkouškám popsaným v bodech 10.4.1 až 10.4.3.

Toto doplňkové prokazování může být provedeno tak, že se schvalovacímu orgánu předloží technické materiály obsahující takové důkazy, jako jsou algoritmy, funkční analýzy a výsledky předchozích zkoušek.

10.4.4.1   Tímto doplňkovým prokazováním se musí schvalovacímu orgánu zejména uspokojivě prokázat začlenění mechanismu správného omezení točivého momentu do elektronické řídicí jednotky motoru (ECU).

10.4.5   Prokazovací zkouška systému mírného upozornění

10.4.5.1   Toto prokazování začíná, když byl v důsledku zjištění selhání vybraného schvalovacím orgánem aktivován systém varování nebo příslušný „nepřetržitý“ režim systému varování.

10.4.5.2   Když je prověřována reakce systému na případ nedostatku činidla v nádrži, systém motoru musí být v chodu, dokud hladina činidla nedosáhne hodnoty 2,5 % jmenovitého objemu nádrže nebo hodnoty stanovené výrobcem v souladu s bodem 6.3.1 této přílohy, při níž má účinkovat systém mírného upozornění.

| 10.4.5.2.1 | Výrobce může se souhlasem schvalovacího orgánu simulovat nepřetržitý provoz odčerpáním činidla z nádrže buď za provozu motoru, nebo při zastaveném motoru. |
| --- | --- |

10.4.5.2.1

Výrobce může se souhlasem schvalovacího orgánu simulovat nepřetržitý provoz odčerpáním činidla z nádrže buď za provozu motoru, nebo při zastaveném motoru.

10.4.5.3   Když se prověřuje reakce systému na jiné selhání, než je nedostatek činidla v nádrži, systém motoru musí být v provozu po příslušný počet hodin uvedený v tabulce 3 tohoto dodatku nebo, podle volby výrobce, dokud příslušné počitadlo nedosáhne hodnoty, při které je aktivován systém mírného upozornění.

10.4.5.4   Funkce systému mírného upozornění se považuje za prokázanou, pokud na konci každé prokazovací zkoušky provedené podle bodů 10.4.5.2 a 10.4.5.3 výrobce prokázal schvalovacímu orgánu, že elektronická řídicí jednotka motoru (ECU) aktivovala mechanismus omezení točivého momentu.

10.4.6   Prokazovací zkouška systému důrazného upozornění

10.4.6.1   Toto prokazování musí začít za stavu, kdy byl předtím aktivován systém mírného upozornění, a může být prováděno v návaznosti na zkoušky k prokázání funkce systému mírného upozornění.

10.4.6.2   Když se prověřuje reakce systému na nedostatek činidla v nádrži, systém motoru musí být v provozu až do vyprázdnění nádrže nebo do okamžiku, kdy hladina činidla dosáhla úrovně nižší než 2,5 % jmenovitého objemu nádrže, při níž má podle prohlášení výrobce dojít k aktivaci systému důrazného upozornění.

| 10.4.6.2.1 | Výrobce může se souhlasem schvalovacího orgánu simulovat nepřetržitý provoz odčerpáním činidla z nádrže buď za provozu motoru, nebo při zastaveném motoru. |
| --- | --- |

10.4.6.2.1

Výrobce může se souhlasem schvalovacího orgánu simulovat nepřetržitý provoz odčerpáním činidla z nádrže buď za provozu motoru, nebo při zastaveném motoru.

10.4.6.3   Když se prověřuje reakce systému na jiné selhání, než je nedostatek činidla v nádrži, systém motoru musí být v provozu po příslušný počet hodin uvedený v tabulce 3 tohoto dodatku nebo, podle volby výrobce, dokud příslušné počitadlo nedosáhne hodnoty, při které je aktivován systém důrazného upozornění.

10.4.6.4   Funkce systému důrazného upozornění se považuje za prokázanou, pokud na konci každé prokazovací zkoušky provedené podle bodů 10.4.6.2 a 10.4.6.3 výrobce prokázal schvalovacímu orgánu, že byl aktivován mechanismus důrazného upozornění, o němž pojednává tato příloha.

10.4.7   Jestliže si to výrobce přeje a schvalovací orgán souhlasí, může být prokázání mechanismů upozornění eventuálně provedeno na úplném stroji v souladu s požadavky bodu 5.4 buď tak, že se stroj přimontuje k vhodnému zkušebnímu stavu, nebo jízdou po zkušební dráze za kontrolovaných podmínek.

10.4.7.1   Stroj musí být v provozu, dokud počitadlo přiřazené k vybranému selhání nedosáhne příslušného počtu hodin v provozu uvedeného v tabulce 3 tohoto dodatku, popřípadě dokud není nádrž s činidlem prázdná nebo dokud nebylo dosaženo hladiny nižší než 2,5 % jmenovitého objemu nádrže, při které se má podle volby výrobce aktivovat systém důrazného upozornění.

11.   Popis mechanismů aktivace a deaktivace varování a upozornění provozovatele

11.1   K doplnění požadavků této přílohy týkajících se mechanismů aktivace a deaktivace varování a upozornění, stanoví tento bod 11 technické požadavky na zavedení těchto aktivačních a deaktivačních mechanismů.

11.2   Mechanismy aktivace a deaktivace systému varování

11.2.1   Systém varování provozovatele se musí aktivovat, jakmile diagnostický chybový kód (DTC) přiřazený k chybné funkci NCM opravňující k jeho aktivaci dosáhne statusu stanoveného v tabulce 2 tohoto dodatku.

Tabulka 2

Aktivace systému varování provozovatele

| Druh selhání | status DTC pro aktivaci systému varování |
| --- | --- |
| Nedostatečná jakost činidla | potvrzený a aktivní |
| Přerušení dávkování | potvrzený a aktivní |
| Ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů (EGR) | potvrzený a aktivní |
| Chybná funkce monitorovacího systému | potvrzený a aktivní |
| Mezní hodnota emisí NOx (pokud přichází v úvahu) | potvrzený a aktivní |

Druh selhání

status DTC pro aktivaci systému varování

Nedostatečná jakost činidla

potvrzený a aktivní

Přerušení dávkování

potvrzený a aktivní

Ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů (EGR)

potvrzený a aktivní

Chybná funkce monitorovacího systému

potvrzený a aktivní

Mezní hodnota emisí NOx (pokud přichází v úvahu)

potvrzený a aktivní

11.2.2   Systém varování provozovatele se musí deaktivovat, jakmile diagnostický systém dospěje k závěru, že chybná funkce, které se toto varování týká, se již nevyskytuje, nebo jakmile jsou informace opravňující k jeho aktivaci, včetně diagnostických chybových kódů týkajících se těchto selhání, vymazány čtecím nástrojem.

11.2.2.1   Požadavky na vymazávání „informací o regulaci emisí NOx“

11.2.2.1.1   Mazání/přenastavení „informací o regulaci emisí NOx“ čtecím nástrojem

Na vyžádání čtecího nástroje budou následující údaje z paměti počítače vymazány nebo přenastaveny na hodnotu stanovenou v tomto dodatku (viz tabulka 3).

Tabulka 3

Mazání/nulování „informací o regulaci emisí NOx“ čtecím nástrojem

| Informace o regulaci emisí NOx | Smazatelné | Přenastavitelné |
| --- | --- | --- |
| Všechny diagnostické chybové kódy (DTC) | X | |
| Hodnota odečtená z počitadla, které udává nejvyšší počet hodin provozu motoru | | X |
| Počet hodin provozu motoru z počitadla (počitadel) NCD | | X |

Informace o regulaci emisí NOx

Smazatelné

Přenastavitelné

Všechny diagnostické chybové kódy (DTC)

X

Hodnota odečtená z počitadla, které udává nejvyšší počet hodin provozu motoru

X

Počet hodin provozu motoru z počitadla (počitadel) NCD

X

11.2.2.1.2   Informace o regulaci emisí NOx nesmí být smazány v důsledku odpojení baterie/baterií stroje.

11.2.2.1.3   Vymazání „informací o regulaci emisí NOx“ smí být prováděno výhradně při vypnutém motoru.

11.2.2.1.4   Při vymazávání „informací o regulaci emisí NOx“, včetně diagnostických chybových kódů DTC, nesmí být stav žádného počitadla přiřazeného k těmto selháním a uvedeného v této příloze vymazán, nýbrž musí být znovu nastaven na hodnotu stanovenou v příslušné části této přílohy.

11.3   Mechanismus aktivace a deaktivace systému upozornění provozovatele

11.3.1   Systém upozornění provozovatele se musí aktivovat, je-li aktivní systém varování a počitadlo náležející druhu chybné funkce NCM opravňující k jeho aktivaci dosáhne hodnoty stanovené v tabulce 4 tohoto dodatku.

11.3.2   Systém upozornění provozovatele se musí deaktivovat, jakmile systém již nedetekuje chybnou funkci opravňující k jeho aktivaci nebo jestliže informace o selháních opravňujících k jeho aktivaci, včetně diagnostických chybových kódů DTC týkajících se chybných funkcí NCM, byly čtecím nástrojem nebo nástrojem údržby vymazány.

11.3.3   Systémy varování a upozornění provozovatele se musí okamžitě aktivovat nebo případně deaktivovat v souladu s ustanoveními bodu 6 této přílohy po posouzení množství činidla v nádrži. V takovém případě aktivační nebo deaktivační mechanismy nesmí být závislé na statusu žádného přiřazeného diagnostického chybového kódu DTC.

11.4   Mechanismus počitadel

11.4.1   Obecně

11.4.1.1   Aby systém splňoval požadavky této přílohy, musí obsahovat alespoň čtyři počitadla k zaznamenávání počtu hodin, kdy byl motor v chodu a systém současně zjistil výskyt některé z těchto skutečností:

| a) | nesprávná jakost činidla; |
| --- | --- |

a)

nesprávná jakost činidla;

| b) | přerušení dávkování činidla; |
| --- | --- |

b)

přerušení dávkování činidla;

| c) | ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů (EGR); |
| --- | --- |

c)

ovlivňování funkce ventilu recirkulace výfukových plynů (EGR);

| d) | selhání systému NCD podle bodu 9.1 písm. ii) této přílohy. |
| --- | --- |

d)

selhání systému NCD podle bodu 9.1 písm. ii) této přílohy.

11.4.1.1.1   Výrobce případně může použít jedno nebo více počitadel ke sdružení závad uvedených v bodu 11.4.1.1.

11.4.1.2   Každé z počitadel musí počítat až do nejvyšší hodnoty umožněné 2bajtovým počitadlem s rozlišením 1 hodina a napočítanou hodnotu uchovat, pokud nenastanou podmínky k tomu, aby počitadlo mohlo být vynulováno.

11.4.1.3   Výrobce může použít jediné počitadlo nebo více počítadel systému NCD. Jediné počitadlo může sečíst počet hodin dvou nebo více různých chybných funkcí, pro něž je toto počitadlo relevantní, aniž kterákoliv z nich dosáhla časového údaje, který toto jediné počitadlo ukazuje.

11.4.1.3.1   Rozhodne-li se výrobce použít více počitadel systému NCD, musí být systém schopen přidělit konkrétní počitadlo monitorovacího systému ke každé chybné funkci, pro kterou jsou v souladu s touto přílohou tyto druhy počitadel relevantní.

11.4.2   Princip mechanismu počitadel

11.4.2.1   Každé počitadlo musí fungovat takto:

| 11.4.2.1.1 | Pokud se začíná od nuly, musí počitadlo začít počítat v okamžiku, kdy je zjištěna chybná funkce přiřazená k tomuto počitadlu a příslušný diagnostický chybový kód (DTC) má status definovaný v tabulce 2. |
| --- | --- |

11.4.2.1.1

Pokud se začíná od nuly, musí počitadlo začít počítat v okamžiku, kdy je zjištěna chybná funkce přiřazená k tomuto počitadlu a příslušný diagnostický chybový kód (DTC) má status definovaný v tabulce 2.

| 11.4.2.1.2 | Podle volby výrobce se v případě opakovaných selhání použije jedno z těchto ustanovení.






  i) | Pokud dojde k monitorovací akci a chybná funkce, která původně počitadlo aktivovala, již není zjištěna nebo bylo-li selhání vymazáno čtecím nástrojem nebo nástrojem údržby, počitadlo se zastaví a uchová naměřenou hodnotu. Pokud se počitadlo zastaví při aktivovaném systému důrazného upozornění, musí stav počitadla setrvat na hodnotě definované v tabulce 4 tohoto dodatku nebo na hodnotě větší nebo rovné stavu počitadla pro důrazné upozornění minus 30 minut. |
| --- | --- | --- |

11.4.2.1.2

Podle volby výrobce se v případě opakovaných selhání použije jedno z těchto ustanovení.

i)

Pokud dojde k monitorovací akci a chybná funkce, která původně počitadlo aktivovala, již není zjištěna nebo bylo-li selhání vymazáno čtecím nástrojem nebo nástrojem údržby, počitadlo se zastaví a uchová naměřenou hodnotu. Pokud se počitadlo zastaví při aktivovaném systému důrazného upozornění, musí stav počitadla setrvat na hodnotě definované v tabulce 4 tohoto dodatku nebo na hodnotě větší nebo rovné stavu počitadla pro důrazné upozornění minus 30 minut.

| ii) | Stav počitadla musí setrvat na hodnotě definované v tabulce 4 tohoto dodatku nebo na hodnotě větší nebo rovné stavu počitadla pro důrazné upozornění minus 30 minut. |
| --- | --- |

ii)

Stav počitadla musí setrvat na hodnotě definované v tabulce 4 tohoto dodatku nebo na hodnotě větší nebo rovné stavu počitadla pro důrazné upozornění minus 30 minut.

| 11.4.2.1.3 | V případě jediného počitadla monitorovacího systému bude toto počitadlo pokračovat v počítání, dokud je zjištěna chybná funkce NCM přiřazená tomuto počitadlu a za předpokladu, že příslušný diagnostický chybový kód (DTC) má status „potvrzený a aktivní“. Pokud není zjištěna žádná chybná funkce NCM, která by opravňovala k aktivaci počitadla, nebo pokud všechny závady přiřazené k tomuto počitadlu byly čtecím zařízením nebo nástrojem údržby vymazány, počitadlo se zastaví a uchová hodnotu uvedenou v bodu 11.4.2.1.2.

  Tabulka 4


  Počitadla a upozornění | Status DTC pro první aktivaci počitadla | Hodnota počitadla pro mírné upozornění | Hodnota počitadla pro důrazné upozornění | Zmrazená hodnota uchovávaná počitadlem |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Počitadlo jakosti činidla | potvrzený a aktivní | ≤ 10 hodin | ≤ 20 hodin | ≥ 90 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění |
| Počitadlo dávkování | potvrzený a aktivní | ≤ 10 hodin | ≤ 20 hodin | ≥ 90 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění |
| Počitadlo ventilu recirkulace výfukových plynů (EGR) | potvrzený a aktivní | ≤ 36 hodin | ≤ 100 hodin | ≥ 95 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění |
| Počitadlo monitorovacího systému | potvrzený a aktivní | ≤ 36 hodin | ≤ 100 hodin | ≥ 95 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění |
| Mezní hodnota emisí NOx (pokud přichází v úvahu) | potvrzený a aktivní | ≤ 10 hodin | ≤ 20 hodin | ≥ 90 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění |

11.4.2.1.3

V případě jediného počitadla monitorovacího systému bude toto počitadlo pokračovat v počítání, dokud je zjištěna chybná funkce NCM přiřazená tomuto počitadlu a za předpokladu, že příslušný diagnostický chybový kód (DTC) má status „potvrzený a aktivní“. Pokud není zjištěna žádná chybná funkce NCM, která by opravňovala k aktivaci počitadla, nebo pokud všechny závady přiřazené k tomuto počitadlu byly čtecím zařízením nebo nástrojem údržby vymazány, počitadlo se zastaví a uchová hodnotu uvedenou v bodu 11.4.2.1.2.

Tabulka 4

Počitadla a upozornění

Status DTC pro první aktivaci počitadla

Hodnota počitadla pro mírné upozornění

Hodnota počitadla pro důrazné upozornění

Zmrazená hodnota uchovávaná počitadlem

Počitadlo jakosti činidla

potvrzený a aktivní

≤ 10 hodin

≤ 20 hodin

≥ 90 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění

Počitadlo dávkování

potvrzený a aktivní

≤ 10 hodin

≤ 20 hodin

≥ 90 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění

Počitadlo ventilu recirkulace výfukových plynů (EGR)

potvrzený a aktivní

≤ 36 hodin

≤ 100 hodin

≥ 95 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění

Počitadlo monitorovacího systému

potvrzený a aktivní

≤ 36 hodin

≤ 100 hodin

≥ 95 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění

Mezní hodnota emisí NOx (pokud přichází v úvahu)

potvrzený a aktivní

≤ 10 hodin

≤ 20 hodin

≥ 90 % hodnoty počitadla pro důrazné upozornění

| 11.4.2.1.4 | Počitadlo, jehož údaje byly zmrazeny, musí být vynulováno, jestliže monitory přiřazené k tomuto počitadlu dokončí alespoň jeden monitorovací cyklus, aniž by zjistily chybnou funkci, a jestliže během 40 hodin chodu motoru od posledního zastavení počitadla není zjištěna žádná chybná funkce (viz obrázek 4). |
| --- | --- |

11.4.2.1.4

Počitadlo, jehož údaje byly zmrazeny, musí být vynulováno, jestliže monitory přiřazené k tomuto počitadlu dokončí alespoň jeden monitorovací cyklus, aniž by zjistily chybnou funkci, a jestliže během 40 hodin chodu motoru od posledního zastavení počitadla není zjištěna žádná chybná funkce (viz obrázek 4).

| 11.4.2.1.5 | Jestliže v době, kdy je hodnota na počitadle zmrazena (viz obrázek 4), je detekována chybná funkce přiřazená k tomuto počitadlu, počitadlo pokračuje v počítání od hodnoty, na které se předtím zastavilo. |
| --- | --- |

11.4.2.1.5

Jestliže v době, kdy je hodnota na počitadle zmrazena (viz obrázek 4), je detekována chybná funkce přiřazená k tomuto počitadlu, počitadlo pokračuje v počítání od hodnoty, na které se předtím zastavilo.

11.5   Ilustrace mechanismu aktivace a deaktivace a mechanismu počitadla

11.5.1   Tento bod ilustruje mechanismy aktivace a deaktivace a mechanismy počitadla v některých typických případech. Obrázky a popisy uvedené v bodech 11.5.2, 11.5.3 a 11.5.4 jsou použity v této příloze čistě pro ilustraci a nelze se na ně odvolávat jako na příklady požadavků této směrnice nebo jako na konečné výsledky příslušných postupů. Hodiny na počitadle na obrázcích 6 a 7 se vztahují k maximálním hodnotám pro důrazné upozornění v tabulce 4. Pro zjednodušení není například v dané ukázce zmíněno, že systém varování zůstane aktivován také po dobu, kdy je aktivován systém upozornění.

Obrázek 4

Reaktivace a vynulování počitadla po určité době, po kterou jeho hodnota byla zmrazena

Image

11.5.2   Obrázek 5 znázorňuje funkci aktivačních a deaktivačních mechanismů při monitorování množství činidla v pěti případech:

| — | případ použití 1: provozovatel nehledě na varování pokračuje v provozu stroje, dokud není stroj vyřazen z provozu, |
| --- | --- |

—

případ použití 1: provozovatel nehledě na varování pokračuje v provozu stroje, dokud není stroj vyřazen z provozu,

| — | případ doplnění 1 („dostatečné“ doplnění): provozovatel doplní nádrž na činidlo tak, aby se dosáhlo množství přesahujícího prahovou hodnotu 10 %. Varování a upozornění se deaktivuje, |
| --- | --- |

—

případ doplnění 1 („dostatečné“ doplnění): provozovatel doplní nádrž na činidlo tak, aby se dosáhlo množství přesahujícího prahovou hodnotu 10 %. Varování a upozornění se deaktivuje,

| — | případ doplnění 2 a 3 („nedostatečné“ doplnění): aktivuje se varovný systém. Intenzita varování závisí na množství činidla, které je k dispozici, |
| --- | --- |

—

případ doplnění 2 a 3 („nedostatečné“ doplnění): aktivuje se varovný systém. Intenzita varování závisí na množství činidla, které je k dispozici,

| — | případ doplnění 4 („velmi nedostatečné“ doplnění): okamžitě se aktivuje mírné upozornění. |
| --- | --- |

—

případ doplnění 4 („velmi nedostatečné“ doplnění): okamžitě se aktivuje mírné upozornění.

Obrázek 5

Dostupnost činidla

Image

11.5.3   Obrázek 6 znázorňuje tři případy špatné jakosti činidla:

| — | případ použití 1: provozovatel nehledě na varování pokračuje v provozu stroje, dokud není stroj vyřazen z provozu, |
| --- | --- |

—

případ použití 1: provozovatel nehledě na varování pokračuje v provozu stroje, dokud není stroj vyřazen z provozu,

| — | případ opravy 1 („špatná“ nebo „nedůsledná“ oprava): po vyřazení stroje z provozu provozovatel změní jakost činidla, avšak brzy poté je opět nahradí činidlem nízké jakosti. Okamžitě se znovu aktivuje systém upozornění a stroj je po 2 hodinách chodu motoru vyřazen z provozu, |
| --- | --- |

—

případ opravy 1 („špatná“ nebo „nedůsledná“ oprava): po vyřazení stroje z provozu provozovatel změní jakost činidla, avšak brzy poté je opět nahradí činidlem nízké jakosti. Okamžitě se znovu aktivuje systém upozornění a stroj je po 2 hodinách chodu motoru vyřazen z provozu,

| — | případ opravy 2 („správná“ oprava): po vyřazení stroje z provozu provozovatel upraví jakost činidla. Avšak po nějaké době znovu doplní do nádrže činidlo špatné jakosti. Postupy varování, upozornění a počítání začínají znovu od nuly. |
| --- | --- |

—

případ opravy 2 („správná“ oprava): po vyřazení stroje z provozu provozovatel upraví jakost činidla. Avšak po nějaké době znovu doplní do nádrže činidlo špatné jakosti. Postupy varování, upozornění a počítání začínají znovu od nuly.

Obrázek 6

Plnění činidlem špatné jakosti

Image

11.5.4   Obrázek 7 znázorňuje tři případy selhání systému dávkování močoviny. Tento obrázek také ilustruje postup, který nastane v případě selhání monitorování popsaných v bodu 9 této přílohy.

| — | případ použití 1: provozovatel nehledě na varování pokračuje v provozu stroje, dokud není stroj vyřazen z provozu, |
| --- | --- |

—

případ použití 1: provozovatel nehledě na varování pokračuje v provozu stroje, dokud není stroj vyřazen z provozu,

| — | případ opravy 1 („správná“ oprava): po vyřazení stroje z provozu provozovatel opraví systém dávkování. Avšak po nějaké době systém dávkování opět selže. Postupy varování, upozornění a počítání začínají znovu od nuly, |
| --- | --- |

—

případ opravy 1 („správná“ oprava): po vyřazení stroje z provozu provozovatel opraví systém dávkování. Avšak po nějaké době systém dávkování opět selže. Postupy varování, upozornění a počítání začínají znovu od nuly,

| — | případ opravy 2 („špatná“ oprava): v režimu mírného upozornění (snížení točivého momentu) provozovatel opraví systém dávkování. Brzy poté však systém dávkování opět selže. Okamžitě se znovu aktivuje systém mírného upozornění a počitadlo začne počítat od hodnoty, kterou ukazovalo v době opravy. |
| --- | --- |

—

případ opravy 2 („špatná“ oprava): v režimu mírného upozornění (snížení točivého momentu) provozovatel opraví systém dávkování. Brzy poté však systém dávkování opět selže. Okamžitě se znovu aktivuje systém mírného upozornění a počitadlo začne počítat od hodnoty, kterou ukazovalo v době opravy.

Obrázek 7

Selhání systému dávkování činidla

Image

12.   Prokazování nejnižší přípustné koncentrace činidla CDmin

| 12.1 | Výrobce musí prokázat správnou hodnotu CDmin při schvalování typu provedením horké části cyklu NRTC za použití činidla o koncentraci CDmin. |
| --- | --- |

12.1

Výrobce musí prokázat správnou hodnotu CDmin při schvalování typu provedením horké části cyklu NRTC za použití činidla o koncentraci CDmin.

| 12.2 | Zkoušce musí předcházet vhodný cyklus (cykly) NCD nebo přípravný cyklus stanovený výrobcem umožňující přizpůsobit systém regulace emisí NOx s uzavřenou smyčkou jakosti činidla o koncentrací CDmin. |
| --- | --- |

12.2

Zkoušce musí předcházet vhodný cyklus (cykly) NCD nebo přípravný cyklus stanovený výrobcem umožňující přizpůsobit systém regulace emisí NOx s uzavřenou smyčkou jakosti činidla o koncentrací CDmin.

| 12.3 | Emise znečišťujících látek, které z této zkoušky vyplynou, musí být nižší než mezní hodnota NOx stanovená v bodu 7.1.1 této přílohy. |
| --- | --- |

12.3

Emise znečišťujících látek, které z této zkoušky vyplynou, musí být nižší než mezní hodnota NOx stanovená v bodu 7.1.1 této přílohy.

Dodatek 2

Požadavky na kontrolní rozsah u motorů etapy IV

1.   Kontrolní rozsah motoru

Kontrolní rozsah (viz obrázek 1) je definován takto:

rozsah otáček: otáčky A po vysoké otáčky,

kde:

otáčky A = nízké otáčky + 15 % (vysoké otáčky – nízké otáčky);

Použijí se vysoké a nízké otáčky podle definice v příloze III nebo, jestliže výrobce na základě varianty uvedené v bodu 1.2.1 přílohy III zvolí postup podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použijí se definice v bodech 2.1.33 a 2.1.37 předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

Jsou-li změřené otáčky motoru A v rozmezí ±3 % otáček motoru uvedených výrobcem, použijí se výrobcem uvedené otáčky motoru. Jestliže kterékoliv zkušební otáčky tuto mezní odchylku překračují, použijí se změřené otáčky motoru.

2.   Ze zkoušek se vyloučí následující provozní podmínky motoru:

| a) | body nižší než 30 % maximálního točivého momentu, |
| --- | --- |

a)

body nižší než 30 % maximálního točivého momentu,

| b) | body nižší než 30 % maximálního výkonu. |
| --- | --- |

b)

body nižší než 30 % maximálního výkonu.

Výrobce může při certifikaci/schválení typu požádat, aby technická zkušebna vyňala provozní body z kontrolního rozsahu definovaného v bodech 1 a 2 tohoto dodatku. Se souhlasem schvalovacího orgánu může technická zkušebna tuto výjimku akceptovat, je-li výrobce schopen prokázat, že motor v jakékoliv strojní konfiguraci nemůže být nikdy v takových bodech provozuschopný.

Obrázek 1

Kontrolní rozsah

Image

---

PŘÍLOHA II

Příloha II směrnice 97/68/ES se mění takto:

| 1) | Dodatek 1 se mění takto:






  a) | nadpis části 3 se nahrazuje tímto:
  „DODÁVKA PALIVA PRO NAFTOVÉ MOTORY“ |
| --- | --- | --- |

1)

Dodatek 1 se mění takto:

a)

nadpis části 3 se nahrazuje tímto:

„DODÁVKA PALIVA PRO NAFTOVÉ MOTORY“

| b) | část 4 se nahrazuje tímto:
  „4.   Dodávka paliva pro benzinové motory (*)
  4.1   Karburátor: ...
  4.1.1   Značka/značky: ...
  4.1.2   Typ/typy: ...
  4.2   Nepřímé vstřikování: jednobodové nebo vícebodové: ...
  4.2.1   Značka/značky: ...
  4.2.2   Typ/typy: ...
  4.3   Přímé vstřikování: ...
  4.3.1   Značka/značky: ...
  4.3.2   Typ/typy: ...
  4.4   Průtok paliva [g/h] a poměr vzduch/palivo při jmenovitých otáčkách a plně otevřené škrticí klapce:“ |
| --- | --- |

b)

část 4 se nahrazuje tímto:

„4.   Dodávka paliva pro benzinové motory (*)

4.1   Karburátor: ...

4.1.1   Značka/značky: ...

4.1.2   Typ/typy: ...

4.2   Nepřímé vstřikování: jednobodové nebo vícebodové: ...

4.2.1   Značka/značky: ...

4.2.2   Typ/typy: ...

4.3   Přímé vstřikování: ...

4.3.1   Značka/značky: ...

4.3.2   Typ/typy: ...

4.4   Průtok paliva [g/h] a poměr vzduch/palivo při jmenovitých otáčkách a plně otevřené škrticí klapce:“

| c) | doplňují se body 5, 6 a 7, které znějí:
  „5.   Časování ventilů
  5.1   Maximální zdvih ventilů a úhly otevření a zavření vzhledem k úvratím nebo rovnocenné údaje: ...
  5.2   Referenční a/nebo seřizovací rozsahy nastavení (1)

  5.3   Systém proměnného časování ventilů (přichází-li v úvahu a při sání a/nebo výfuku)
  5.3.1   Typ: plynulý nebo zapnuto/vypnuto (1)

  5.3.2   Úhel fáze vačkového hřídele: ...
  6.   KONFIGURACE KANÁLŮ
  6.1   Pozice, velikost a počet:
  7.   SYSTÉM ZAPALOVÁNÍ
  7.1   Zapalovací cívka
  7.1.1   Značka/značky: ...
  7.1.2   Typ/typy: ...
  7.1.3   Číslo: ...
  7.2   Zapalovací svíčka (svíčky): ...
  7.2.1   Značka/značky: ...
  7.2.2   Typ/typy: ...
  7.3   Magneto: ...
  7.3.1   Značka/značky: ...
  7.3.2   Typ/typy: ...
  7.4   Časování zážehu: ...
  7.4.1   Statický předstih vzhledem k horní úvrati (ve stupních otočení klikového hřídele) ...
  7.4.2   Popřípadě křivka předstihu zapalování: ... |
| --- | --- |

c)

doplňují se body 5, 6 a 7, které znějí:

„5.   Časování ventilů

5.1   Maximální zdvih ventilů a úhly otevření a zavření vzhledem k úvratím nebo rovnocenné údaje: ...

5.2   Referenční a/nebo seřizovací rozsahy nastavení (1)

5.3   Systém proměnného časování ventilů (přichází-li v úvahu a při sání a/nebo výfuku)

5.3.1   Typ: plynulý nebo zapnuto/vypnuto (1)

5.3.2   Úhel fáze vačkového hřídele: ...

6.   KONFIGURACE KANÁLŮ

6.1   Pozice, velikost a počet:

7.   SYSTÉM ZAPALOVÁNÍ

7.1   Zapalovací cívka

7.1.1   Značka/značky: ...

7.1.2   Typ/typy: ...

7.1.3   Číslo: ...

7.2   Zapalovací svíčka (svíčky): ...

7.2.1   Značka/značky: ...

7.2.2   Typ/typy: ...

7.3   Magneto: ...

7.3.1   Značka/značky: ...

7.3.2   Typ/typy: ...

7.4   Časování zážehu: ...

7.4.1   Statický předstih vzhledem k horní úvrati (ve stupních otočení klikového hřídele) ...

7.4.2   Popřípadě křivka předstihu zapalování: ...

| 2) | Dodatek 2 se mění takto:






  a) | Bod 1.8 se nahrazuje tímto:
  1.8   Systém následného zpracování výfukových plynů (2): ... |
| --- | --- | --- |

2)

Dodatek 2 se mění takto:

a)

Bod 1.8 se nahrazuje tímto:

1.8   Systém následného zpracování výfukových plynů (2): ...

| b) | Tabulka v bodu 2.2 se nahrazuje tímto: | „Základní motor (3) | Motory v rodině (4) |
| --- | --- | --- | --- |
| Typ motoru | | | | | |
| Počet válců | | | | | |
| Jmenovité otáčky (min-1) | | | | | |
| Dodávka paliva na zdvih (mm3) pro naftové motory, průtok paliva (g/h) pro benzinové motory, při jmenovitém netto výkonu | | | | | |
| Jmenovitý netto výkon (kW) | | | | | |
| Otáčky při maximálním výkonu (min-1) | | | | | |
| Maximální netto výkon (kW) | | | | | |
| Otáčky při maximálním točivém momentu (min-1) | | | | | |
| Dodávka paliva na zdvih (mm3) pro naftové motory, průtok paliva (g/h) pro benzinové motory, při maximálním točivém momentu | | | | | |
| Maximální točivý moment (Nm) | | | | | |
| Dolní volnoběžné otáčky (min-1) | | | | | |
| Zdvihový objem (v % zdvihového objemu základního motoru) | 100 | | | | |

b)

Tabulka v bodu 2.2 se nahrazuje tímto:

„Základní motor (3)

Motory v rodině (4)

Typ motoru

Počet válců

Jmenovité otáčky (min-1)

Dodávka paliva na zdvih (mm3) pro naftové motory, průtok paliva (g/h) pro benzinové motory, při jmenovitém netto výkonu

Jmenovitý netto výkon (kW)

Otáčky při maximálním výkonu (min-1)

Maximální netto výkon (kW)

Otáčky při maximálním točivém momentu (min-1)

Dodávka paliva na zdvih (mm3) pro naftové motory, průtok paliva (g/h) pro benzinové motory, při maximálním točivém momentu

Maximální točivý moment (Nm)

Dolní volnoběžné otáčky (min-1)

Zdvihový objem (v % zdvihového objemu základního motoru)

100

---

(1)  Nehodící se škrtněte.

(2)  Jestliže se nehodí, uveďte „není“.“

(3)  Veškeré podrobnosti naleznete v dodatku 1.

(4)  Veškeré podrobnosti naleznete v dodatku 3.“

---

PŘÍLOHA III

Příloha III směrnice 97/68/ES se mění takto:

| 1) | Bod 1.2 se nahrazuje tímto:
  „1.2   Výběr zkušebního postupu

  Ke zkoušce se motor namontuje na zkušební stav a připojí se k dynamometru.
  1.2.1   Zkušební postup pro etapy I, II, III A, III B a IV
  Zkouška musí být provedena v souladu s postupem v této příloze nebo, na základě volby výrobce, zkušebním postupem uvedeným v příloze 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.
  Kromě toho platí tyto požadavky:






  i) | požadavky na životnost podle dodatku 5 této přílohy, |
| --- | --- | --- |

1)

Bod 1.2 se nahrazuje tímto:

„1.2   Výběr zkušebního postupu

Ke zkoušce se motor namontuje na zkušební stav a připojí se k dynamometru.

1.2.1   Zkušební postup pro etapy I, II, III A, III B a IV

Zkouška musí být provedena v souladu s postupem v této příloze nebo, na základě volby výrobce, zkušebním postupem uvedeným v příloze 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

Kromě toho platí tyto požadavky:

i)

požadavky na životnost podle dodatku 5 této přílohy,

| ii) | ustanovení o kontrolním rozsahu motoru podle bodu 8.6 přílohy I (pouze motory etapy IV), |
| --- | --- |

ii)

ustanovení o kontrolním rozsahu motoru podle bodu 8.6 přílohy I (pouze motory etapy IV),

| iii) | požadavky na hlášení emisí CO2 podle dodatku 6 této přílohy pro motory zkoušené postupem podle této přílohy. U motorů, které se zkoušejí postupem podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, se použije dodatek 7 této přílohy, |
| --- | --- |

iii)

požadavky na hlášení emisí CO2 podle dodatku 6 této přílohy pro motory zkoušené postupem podle této přílohy. U motorů, které se zkoušejí postupem podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, se použije dodatek 7 této přílohy,

| iv) | referenční palivo uvedené v příloze V této směrnice se použije u motorů, které se zkoušejí podle požadavků této přílohy. Referenční palivo uvedené v příloze V této směrnice se použije u motorů zkoušených podle požadavků přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03. |
| --- | --- |

iv)

referenční palivo uvedené v příloze V této směrnice se použije u motorů, které se zkoušejí podle požadavků této přílohy. Referenční palivo uvedené v příloze V této směrnice se použije u motorů zkoušených podle požadavků přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

| 1.2.1.1 | Rozhodne-li se výrobce v souladu s bodem 8.6.2 přílohy I použít ke zkoušení motorů etap I, II, III A nebo III B zkušební postup uvedený v příloze 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použijí se zkušební cykly uvedené v bodu 3.7.1.“ |
| --- | --- |

1.2.1.1

Rozhodne-li se výrobce v souladu s bodem 8.6.2 přílohy I použít ke zkoušení motorů etap I, II, III A nebo III B zkušební postup uvedený v příloze 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použijí se zkušební cykly uvedené v bodu 3.7.1.“

| 2) | Dodatek 5 se nahrazuje tímto:

  „Dodatek 5

  Požadavky na životnost

  1.   OVĚŘOVÁNÍ ŽIVOTNOSTI VZNĚTOVÝCH MOTORŮ V ETAPÁCH III A A III B
  Tento dodatek se vztahuje na vznětové motory pouze v etapách III A a III B.
  1.1   Výrobci stanoví pro všechny rodiny motorů v etapách III A a III B hodnoty faktoru zhoršení pro každou regulovanou znečišťující látku. Hodnoty faktoru zhoršení se použijí pro schválení typu a při zkouškách v sériové výrobě.
  1.1.1   Zkouška k určení hodnot faktoru zhoršení se provádí tímto způsobem:






  1.1.1.1 | Výrobce je povinen provádět zkoušky dlouhodobé životnosti, při nichž se akumulují provozní hodiny motoru, podle zkušebního programu zvoleného na základě odborného technického posouzení tak, aby byl z hlediska zhoršování emisních vlastností reprezentativní pro běžné používání motoru v provozu. Doba trvání zkoušky životnosti by zpravidla měla odpovídat nejméně jedné čtvrtině doby životnosti emisních vlastností.
  Akumulace provozních hodin lze dosáhnout činností motoru na testovacím dynamometru nebo skutečným provozem motoru v terénu. Mohou se provádět zrychlené zkoušky životnosti, při nichž se program akumulace doby provozu provádí při vyšším zatížení, než jakého se zpravidla dosahuje v provozu. Výrobce motoru stanoví na základě odborného technického posouzení faktor zrychlení, jenž určuje poměr počtu hodin zkoušky životnosti k příslušnému počtu hodin doby životnosti emisních vlastností.
  V průběhu zkoušky životnosti nelze provádět údržbu nebo výměnu konstrukčních částí, které jsou citlivé z hlediska emisí, mimo rámec běžného plánu údržby doporučeného výrobcem.
  Zkušební motor, subsystémy nebo konstrukční části, které jsou určeny ke stanovení faktoru zhoršení emisí výfukového plynu pro určitou rodinu motorů nebo pro rodiny motorů se srovnatelnou technologií regulace emisí, zvolí výrobce motoru na základě odborného technického posouzení. Kritériem je, aby byl zkušební motor charakteristický co do zhoršování emisních vlastností rodiny motorů, u níž se výsledné hodnoty faktoru zhoršení použijí pro schválení typu. Motory, které se liší vrtáním a zdvihem, konfigurací, vzduchovým a palivovým systémem, lze považovat z hlediska charakteristik zhoršování emisních vlastností za ekvivalentní, je-li tato ekvivalence dostatečně technicky podložena.
  Hodnoty faktoru zhoršení od jiného výrobce mohou být použity, jsou-li dostatečné důvody k tomu, aby bylo možno považovat technologii za ekvivalentní z hlediska charakteristik zhoršování emisních vlastností, a je-li doloženo, že byly provedeny zkoušky podle stanovených požadavků. Zkoušky emisí se provádějí postupy stanovenými touto směrnicí na zkušebních motorech po jejich záběhu, avšak před zkouškou akumulace doby provozu a po uplynutí doby životnosti emisních vlastností. Zkoušky emisí se též mohou provádět v intervalech v průběhu dlouhodobé zkoušky a mohou se použít k určení trendu zhoršování. |
| --- | --- | --- |

2)

Dodatek 5 se nahrazuje tímto:

„Dodatek 5

Požadavky na životnost

1.   OVĚŘOVÁNÍ ŽIVOTNOSTI VZNĚTOVÝCH MOTORŮ V ETAPÁCH III A A III B

Tento dodatek se vztahuje na vznětové motory pouze v etapách III A a III B.

1.1   Výrobci stanoví pro všechny rodiny motorů v etapách III A a III B hodnoty faktoru zhoršení pro každou regulovanou znečišťující látku. Hodnoty faktoru zhoršení se použijí pro schválení typu a při zkouškách v sériové výrobě.

1.1.1   Zkouška k určení hodnot faktoru zhoršení se provádí tímto způsobem:

1.1.1.1

Výrobce je povinen provádět zkoušky dlouhodobé životnosti, při nichž se akumulují provozní hodiny motoru, podle zkušebního programu zvoleného na základě odborného technického posouzení tak, aby byl z hlediska zhoršování emisních vlastností reprezentativní pro běžné používání motoru v provozu. Doba trvání zkoušky životnosti by zpravidla měla odpovídat nejméně jedné čtvrtině doby životnosti emisních vlastností.

Akumulace provozních hodin lze dosáhnout činností motoru na testovacím dynamometru nebo skutečným provozem motoru v terénu. Mohou se provádět zrychlené zkoušky životnosti, při nichž se program akumulace doby provozu provádí při vyšším zatížení, než jakého se zpravidla dosahuje v provozu. Výrobce motoru stanoví na základě odborného technického posouzení faktor zrychlení, jenž určuje poměr počtu hodin zkoušky životnosti k příslušnému počtu hodin doby životnosti emisních vlastností.

V průběhu zkoušky životnosti nelze provádět údržbu nebo výměnu konstrukčních částí, které jsou citlivé z hlediska emisí, mimo rámec běžného plánu údržby doporučeného výrobcem.

Zkušební motor, subsystémy nebo konstrukční části, které jsou určeny ke stanovení faktoru zhoršení emisí výfukového plynu pro určitou rodinu motorů nebo pro rodiny motorů se srovnatelnou technologií regulace emisí, zvolí výrobce motoru na základě odborného technického posouzení. Kritériem je, aby byl zkušební motor charakteristický co do zhoršování emisních vlastností rodiny motorů, u níž se výsledné hodnoty faktoru zhoršení použijí pro schválení typu. Motory, které se liší vrtáním a zdvihem, konfigurací, vzduchovým a palivovým systémem, lze považovat z hlediska charakteristik zhoršování emisních vlastností za ekvivalentní, je-li tato ekvivalence dostatečně technicky podložena.

Hodnoty faktoru zhoršení od jiného výrobce mohou být použity, jsou-li dostatečné důvody k tomu, aby bylo možno považovat technologii za ekvivalentní z hlediska charakteristik zhoršování emisních vlastností, a je-li doloženo, že byly provedeny zkoušky podle stanovených požadavků. Zkoušky emisí se provádějí postupy stanovenými touto směrnicí na zkušebních motorech po jejich záběhu, avšak před zkouškou akumulace doby provozu a po uplynutí doby životnosti emisních vlastností. Zkoušky emisí se též mohou provádět v intervalech v průběhu dlouhodobé zkoušky a mohou se použít k určení trendu zhoršování.

| 1.1.1.2 | Dlouhodobé zkoušky a zkoušky emisí, jimiž se určuje zhoršení emisních vlastností, se nemusí konat za přítomnosti schvalovacího orgánu. |
| --- | --- |

1.1.1.2

Dlouhodobé zkoušky a zkoušky emisí, jimiž se určuje zhoršení emisních vlastností, se nemusí konat za přítomnosti schvalovacího orgánu.

| 1.1.1.3 | Určení faktoru zhoršení na základě zkoušek životnosti
  Aditivním faktorem zhoršení se rozumí hodnota získaná odečtením hodnoty emisí určené na začátku doby životnosti emisních vlastností od hodnoty emisí, která charakterizuje emisní vlastnosti na konci doby životnosti emisních vlastností.
  Multiplikačním faktorem zhoršení se rozumí úroveň emisí určená na konci doby životnosti emisních vlastností dělená hodnotou emisí zjištěnou na začátku doby životnosti emisních vlastností.
  Pro každou znečišťující látku, na kterou se vztahují právní předpisy, se určí vlastní hodnota faktoru zhoršení. Zjišťuje-li se faktor zhoršení vzhledem k normě u NOx + HC, určí se aditivní faktor zhoršení na základě součtu těchto znečišťujících látek, bez ohledu na to, že negativní zhoršení u jedné látky nemá kompenzovat zhoršení u jiné látky. V případě multiplikačního faktoru zhoršení u NOx + HC se určí separátní faktory pro HC a NOx a použijí se samostatně při výpočtu zhoršené úrovně emisí podle výsledků zkoušky emisí, dříve než se výsledné zhoršené hodnoty NOx a HC zkombinují k ověření shody s normou.
  Jestliže se zkouška životnosti neprovádí v délce celé doby životnosti emisních vlastností, určí se hodnoty emisí na konci doby životnosti emisních vlastností extrapolací trendu zhoršování emisních vlastností zjištěného v rámci trvání zkoušky na celou dobu životnosti emisních vlastností.
  Jestliže se v průběhu dlouhodobé zkoušky pravidelně provádějí emisní zkoušky, určí se úrovně emisí na konci doby životnosti emisních vlastností na základě statistického vyhodnocení zaznamenaných výsledků těchto zkoušek; při určování konečných hodnot emisí lze použít test statistické významnosti.
  Je-li výsledkem výpočtu menší hodnota multiplikačního faktoru zhoršení než 1,00 nebo menší hodnota aditivního faktoru zhoršení než 0,00, platí hodnota faktoru zhoršení 1,0, resp. 0,00. |
| --- | --- |

1.1.1.3

Určení faktoru zhoršení na základě zkoušek životnosti

Aditivním faktorem zhoršení se rozumí hodnota získaná odečtením hodnoty emisí určené na začátku doby životnosti emisních vlastností od hodnoty emisí, která charakterizuje emisní vlastnosti na konci doby životnosti emisních vlastností.

Multiplikačním faktorem zhoršení se rozumí úroveň emisí určená na konci doby životnosti emisních vlastností dělená hodnotou emisí zjištěnou na začátku doby životnosti emisních vlastností.

Pro každou znečišťující látku, na kterou se vztahují právní předpisy, se určí vlastní hodnota faktoru zhoršení. Zjišťuje-li se faktor zhoršení vzhledem k normě u NOx + HC, určí se aditivní faktor zhoršení na základě součtu těchto znečišťujících látek, bez ohledu na to, že negativní zhoršení u jedné látky nemá kompenzovat zhoršení u jiné látky. V případě multiplikačního faktoru zhoršení u NOx + HC se určí separátní faktory pro HC a NOx a použijí se samostatně při výpočtu zhoršené úrovně emisí podle výsledků zkoušky emisí, dříve než se výsledné zhoršené hodnoty NOx a HC zkombinují k ověření shody s normou.

Jestliže se zkouška životnosti neprovádí v délce celé doby životnosti emisních vlastností, určí se hodnoty emisí na konci doby životnosti emisních vlastností extrapolací trendu zhoršování emisních vlastností zjištěného v rámci trvání zkoušky na celou dobu životnosti emisních vlastností.

Jestliže se v průběhu dlouhodobé zkoušky pravidelně provádějí emisní zkoušky, určí se úrovně emisí na konci doby životnosti emisních vlastností na základě statistického vyhodnocení zaznamenaných výsledků těchto zkoušek; při určování konečných hodnot emisí lze použít test statistické významnosti.

Je-li výsledkem výpočtu menší hodnota multiplikačního faktoru zhoršení než 1,00 nebo menší hodnota aditivního faktoru zhoršení než 0,00, platí hodnota faktoru zhoršení 1,0, resp. 0,00.

| 1.1.1.4 | Výrobce může po schválení orgánem, který uděluje schválení typu, použít hodnoty faktoru zhoršení určené na základě výsledků zkoušek životnosti motorů těžkých silničních vozidel, provedených k získání hodnot faktoru zhoršení pro jejich schválení. Tento postup je přípustný, pokud existuje technologická ekvivalence mezi zkušebním motorem silničních vozidel a rodinami motorů pro nesilniční stroje, u nichž mají být hodnoty faktoru zhoršení použity. Hodnoty faktoru zhoršení odvozené z výsledků zkoušek životnosti motoru pro silniční vozidla musí být vypočteny na základě hodnot doby životnosti emisních vlastností definovaných v bodu 3. |
| --- | --- |

1.1.1.4

Výrobce může po schválení orgánem, který uděluje schválení typu, použít hodnoty faktoru zhoršení určené na základě výsledků zkoušek životnosti motorů těžkých silničních vozidel, provedených k získání hodnot faktoru zhoršení pro jejich schválení. Tento postup je přípustný, pokud existuje technologická ekvivalence mezi zkušebním motorem silničních vozidel a rodinami motorů pro nesilniční stroje, u nichž mají být hodnoty faktoru zhoršení použity. Hodnoty faktoru zhoršení odvozené z výsledků zkoušek životnosti motoru pro silniční vozidla musí být vypočteny na základě hodnot doby životnosti emisních vlastností definovaných v bodu 3.

| 1.1.1.5 | Jestliže se u rodiny motorů používá uznávaná technologie, může být faktor zhoršení pro tuto rodinu motorů určen místo zkoušky pomocí analýzy založené na správné technické praxi, po schválení orgánem, který uděluje schválení typu. |
| --- | --- |

1.1.1.5

Jestliže se u rodiny motorů používá uznávaná technologie, může být faktor zhoršení pro tuto rodinu motorů určen místo zkoušky pomocí analýzy založené na správné technické praxi, po schválení orgánem, který uděluje schválení typu.

1.2   Údaje o faktoru zhoršení v žádosti o schválení typu

1.2.1   V žádosti o schválení typu pro rodinu vznětových motorů, u nichž se nepoužívá zařízení pro následné zpracování, se uvedou pro každou znečišťující látku hodnoty aditivního faktoru zhoršení.

1.2.2   V žádosti o schválení typu pro rodinu vznětových motorů, u nichž se používá zařízení pro následné zpracování, se uvedou pro každou znečišťující látku hodnoty multiplikačního faktoru zhoršení.

1.2.3   Výrobce podá orgánu, který uděluje schválení typu, na jeho žádost informace dokládající hodnoty faktoru zhoršení. Obsahem těchto informací zpravidla jsou výsledky zkoušek emisí, program akumulace doby provozu, postupy údržby, popřípadě údaje zdůvodňující technické posouzení ekvivalence technologie.

2.   OVĚŘOVÁNÍ ŽIVOTNOSTI VZNĚTOVÝCH MOTORŮ V ETAPĚ IV

2.1   Obecně

2.1.1   Tento bod se vztahuje na vznětové motory v etapě IV. Na žádost výrobce jej lze použít také na vznětové motory v etapách III A a III B jako alternativu k požadavkům bodu 1 tohoto dodatku.

2.1.2   Tento bod 2 podrobně popisuje postupy pro výběr motorů, které mají být zkoušeny v rámci plánu dlouhodobých zkoušek k určení faktorů zhoršení pro účely schválení typu motorů v etapě IV a posuzování shodnosti výroby. Faktory zhoršení se použijí v souladu s bodem 2.4.7 na emise změřené podle přílohy III této směrnice.

2.1.3   Dlouhodobé zkoušky a zkoušky emisí, jimiž se určuje zhoršení emisních vlastností, se nemusí konat za přítomnosti schvalovacího orgánu.

2.1.4   Tento bod 2 podrobně popisuje také údržbu související i nesouvisející s emisemi, která by měla být nebo může být prováděna na motorech zařazených do programu akumulace provozu. Tato údržba musí splňovat požadavky na údržbu prováděnou na motorech v provozu a majitelé nových motorů o ní musejí být informováni.

2.1.5   Na žádost výrobce může schvalovací orgán povolit použití faktorů zhoršení, které byly stanoveny za použití jiných postupů než těch, které jsou uvedeny v bodech 2.4.1 až 2.4.5. V tomto případě musí výrobce prokázat ke spokojenosti schvalovacího orgánu, že zvolené alternativní postupy nejsou méně přísné než ty, které jsou obsaženy v bodech 2.4.1 až 2.4.5.

2.2   Definice

Vztahující se na bod 2 dodatku 5.

2.2.1   „Cyklem stárnutí“ se rozumí provoz stroje nebo motoru (rychlost, zatížení, výkon) během doby akumulace provozu.

2.2.2   „Kritickými součástmi souvisejícími s emisemi“ se rozumí součásti určené především k regulaci emisí, tj. jakýkoli systém následného zpracování, elektronická řídicí jednotka motoru a s ní související čidla a ovládací prvky a systém recirkulace výfukových plynů (EGR) včetně všech příslušných filtrů, chladičů, regulačních ventilů a potrubí.

2.2.3   „Kritickou údržbou související s emisemi“ se rozumí údržba prováděná na kritických součástech souvisejících s emisemi.

2.2.4   „Údržbou související s emisemi“ se rozumí údržba, která podstatně ovlivňuje emise či pravděpodobně ovlivní zhoršení emisních vlastností vozidla či motoru během běžných podmínek provozu.

2.2.5   „Rodinou motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů“ se rozumí výrobcem stanovená skupina motorů odpovídající definici rodiny motorů, které se však dále seskupují do rodiny rodin motorů používajících stejný systém následného zpracování výfukových plynů.

2.2.6   „Údržbou nesouvisející s emisemi“ se rozumí údržba, která neovlivňuje podstatným způsobem emise a která nemá trvalý vliv na zhoršení emisních vlastností stroje nebo motoru během běžných podmínek v okamžiku, kdy je údržba provedena.

2.2.7   „Programem akumulace doby provozu“ se rozumí cyklus stárnutí a akumulace doby provozu pro určení faktorů zhoršení u rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů.

2.3   Výběr motorů k určení faktorů zhoršení po dobu životnosti emisních vlastností

2.3.1   Pro zkoušky emisí k určení faktorů zhoršení během doby životnosti emisních vlastností se vyberou motory z rodiny motorů definované v bodu 6 přílohy I této směrnice.

2.3.2   Motory z různých rodin motorů lze dále spojovat do rodin na základě typu použitého systému následného zpracování výfukových plynů. K zařazení motorů s různým uspořádáním válců, avšak s obdobnými technickými specifikacemi a systémem následného zpracování výfukových plynů do stejné rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů poskytne výrobce schvalovacímu orgánů údaje, které prokazují, že vlastnosti těchto systémů motorů, pokud jde o snížení emisí, jsou obdobné.

2.3.3   Pro zkoušky v rámci programu akumulace doby provozu definované v bodu 2.4.2 výrobce motorů vybere jeden motor reprezentující rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů podle bodu 2.3.2 a před zahájením zkoušek o tom informuje schvalovací orgán.

2.3.3.1   Pokud schvalovací orgán rozhodne, že nejhorší úroveň emisí rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů by lépe charakterizoval jiný motor, pak zkušební motor vybere společně schvalovací orgán a výrobce motorů.

2.4   Určení faktorů zhoršení po dobu životnosti emisních vlastností

2.4.1   Obecně

Faktory zhoršení použitelné na rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů jsou odvozeny z vybraných motorů na základě programu akumulace doby provozu, který zahrnuje pravidelné zkoušky plynných emisí a emisí částic zkouškami NRSC a NRTC.

2.4.2   Program akumulace doby provozu

Programy akumulace doby provozu je možno provádět na základě volby výrobce tak, že se buď programem akumulace doby provozu nechá projít stroj vybavený zvoleným motorem v provozu, nebo se zvolený motor nechá projít programem akumulace doby provozu na dynamometru.

2.4.2.1   Akumulace doby provozu v běžném provozu a na dynamometru

| 2.4.2.1.1 | Výrobce v souladu s osvědčenou technickou praxí určí formu a trvání akumulace doby provozu a cyklus stárnutí motorů. |
| --- | --- |

2.4.2.1.1

Výrobce v souladu s osvědčenou technickou praxí určí formu a trvání akumulace doby provozu a cyklus stárnutí motorů.

| 2.4.2.1.2 | Výrobce určí zkušební body, v nichž budou pomocí cyklů NRTC se startem za tepla a NRSC měřeny plynné emise a emise částic. Zkušební body budou nejméně tři, jeden na začátku, jeden zhruba v polovině a jeden na konci programu akumulace doby provozu. |
| --- | --- |

2.4.2.1.2

Výrobce určí zkušební body, v nichž budou pomocí cyklů NRTC se startem za tepla a NRSC měřeny plynné emise a emise částic. Zkušební body budou nejméně tři, jeden na začátku, jeden zhruba v polovině a jeden na konci programu akumulace doby provozu.

| 2.4.2.1.3 | Hodnoty emisí v počátečním bodě a v konečném bodě doby životnosti emisních vlastností vypočtené podle bodu 2.4.5.2 musí splňovat mezní hodnoty, které se na danou rodinu motorů vztahují, jednotlivé výsledky emisí ze zkušebních bodů však mohou tyto mezní hodnoty překročit. |
| --- | --- |

2.4.2.1.3

Hodnoty emisí v počátečním bodě a v konečném bodě doby životnosti emisních vlastností vypočtené podle bodu 2.4.5.2 musí splňovat mezní hodnoty, které se na danou rodinu motorů vztahují, jednotlivé výsledky emisí ze zkušebních bodů však mohou tyto mezní hodnoty překročit.

| 2.4.2.1.4 | Na žádost výrobce a se souhlasem schvalovacího orgánu je nutno v každém zkušebním bodě uskutečnit pouze jeden zkušební cyklus (cyklus NRTC se startem za tepla nebo NRSC), přičemž druhý zkušební cyklus se uskuteční pouze na začátku a na konci programu akumulace doby provozu. |
| --- | --- |

2.4.2.1.4

Na žádost výrobce a se souhlasem schvalovacího orgánu je nutno v každém zkušebním bodě uskutečnit pouze jeden zkušební cyklus (cyklus NRTC se startem za tepla nebo NRSC), přičemž druhý zkušební cyklus se uskuteční pouze na začátku a na konci programu akumulace doby provozu.

| 2.4.2.1.5 | U motorů s konstantními otáčkami, motorů s výkonem nižším než 19 kW, motorů s výkonem vyšším než 560 kW, motorů pro použití ve vnitrozemských plavidlech a motorů používaných k pohonu motorových železničních vozů a lokomotiv se v každém zkušebním bodě uskuteční pouze cyklus NRSC. |
| --- | --- |

2.4.2.1.5

U motorů s konstantními otáčkami, motorů s výkonem nižším než 19 kW, motorů s výkonem vyšším než 560 kW, motorů pro použití ve vnitrozemských plavidlech a motorů používaných k pohonu motorových železničních vozů a lokomotiv se v každém zkušebním bodě uskuteční pouze cyklus NRSC.

| 2.4.2.1.6 | Programy akumulace doby provozu se mohou pro různé rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů lišit. |
| --- | --- |

2.4.2.1.6

Programy akumulace doby provozu se mohou pro různé rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů lišit.

| 2.4.2.1.7 | Programy akumulace doby provozu mohou být kratší než doba životnosti emisních vlastností, nesmí však být kratší než ekvivalent nejméně jedné čtvrtiny příslušné doby životnosti emisních vlastností uvedené v bodu 3 tohoto dodatku. |
| --- | --- |

2.4.2.1.7

Programy akumulace doby provozu mohou být kratší než doba životnosti emisních vlastností, nesmí však být kratší než ekvivalent nejméně jedné čtvrtiny příslušné doby životnosti emisních vlastností uvedené v bodu 3 tohoto dodatku.

| 2.4.2.1.8 | Je povoleno zrychlené stárnutí formou úpravy programu akumulace doby provozu podle spotřeby paliva. Úprava vychází z poměru mezi typickou spotřebou paliva v provozu a spotřebou paliva v cyklu stárnutí, spotřeba paliva v cyklu stárnutí však nesmí překročit typickou spotřebu v provozu o více než 30 procent. |
| --- | --- |

2.4.2.1.8

Je povoleno zrychlené stárnutí formou úpravy programu akumulace doby provozu podle spotřeby paliva. Úprava vychází z poměru mezi typickou spotřebou paliva v provozu a spotřebou paliva v cyklu stárnutí, spotřeba paliva v cyklu stárnutí však nesmí překročit typickou spotřebu v provozu o více než 30 procent.

| 2.4.2.1.9 | Na žádost výrobce a se souhlasem schvalovacího orgánu mohou být povoleny alternativní metody zrychleného stárnutí. |
| --- | --- |

2.4.2.1.9

Na žádost výrobce a se souhlasem schvalovacího orgánu mohou být povoleny alternativní metody zrychleného stárnutí.

| 2.4.2.1.10 | Program akumulace doby provozu musí být podrobně popsán v žádosti o schválení typu a oznámen schvalovacímu orgánu ještě před zahájením zkoušek. |
| --- | --- |

2.4.2.1.10

Program akumulace doby provozu musí být podrobně popsán v žádosti o schválení typu a oznámen schvalovacímu orgánu ještě před zahájením zkoušek.

2.4.2.2   Pokud schvalovací orgán rozhodne, že je nutno provést dodatečná měření mezi jednotlivými body zvolenými výrobcem, oznámí to výrobci. Výrobce vyhotoví revidovaný program akumulace doby provozu a schvalovací orgán jej odsouhlasí.

2.4.3   Zkoušky motoru

2.4.3.1   Stabilizace systému motoru

| 2.4.3.1.1 | Pro každou rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů výrobce určí počet hodin chodu stroje nebo motoru, po nichž se činnost motoru se systémem následného zpracování výfukových plynů stabilizuje. Na žádost schvalovacího orgánu výrobce poskytne údaje a analýzu použitou k tomuto určení. Výrobce si případně může ke stabilizaci systému následného zpracování výfukových plynů zvolit chod motoru nebo stroje po dobu 60 až 125 hodin nebo ekvivalentní doby v cyklu stárnutí. |
| --- | --- |

2.4.3.1.1

Pro každou rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů výrobce určí počet hodin chodu stroje nebo motoru, po nichž se činnost motoru se systémem následného zpracování výfukových plynů stabilizuje. Na žádost schvalovacího orgánu výrobce poskytne údaje a analýzu použitou k tomuto určení. Výrobce si případně může ke stabilizaci systému následného zpracování výfukových plynů zvolit chod motoru nebo stroje po dobu 60 až 125 hodin nebo ekvivalentní doby v cyklu stárnutí.

| 2.4.3.1.2 | Za konec stabilizačního intervalu stanoveného v bodu 2.4.3.1.1 se považuje začátek programu akumulace doby provozu. |
| --- | --- |

2.4.3.1.2

Za konec stabilizačního intervalu stanoveného v bodu 2.4.3.1.1 se považuje začátek programu akumulace doby provozu.

2.4.3.2.   Zkoušky akumulace doby provozu

| 2.4.3.2.1 | Po stabilizaci motor běží po dobu programu akumulace doby provozu vybraného výrobcem, jak je popsáno v bodu 2.3.2. V pravidelných intervalech během programu akumulace doby provozu určených výrobcem a případně stanovených rovněž schvalovacím orgánem podle bodu 2.4.2.2 se zkouší plynné emise a emise částic motoru v cyklech NRTC se startem za tepla a NRSC.
  Výrobce může provádět měření emisí znečišťujících látek před systémem následného zpracování výfukových plynů odděleně od měření emisí znečišťujících látek za systémem následného zpracování výfukových plynů.
  Bylo-li v souladu s bodem 2.4.2.1.4 dohodnuto, že v každém zkušebním bodě bude proveden pouze jeden zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla nebo NRSC), druhý zkušební cyklus (NRTC za tepla nebo NRSC) se provede na začátku a na konci programu akumulace doby provozu.
  V souladu s bodem 2.4.2.1.5 se u motorů s konstantními otáčkami, motorů s výkonem nižším než 19 kW, motorů s výkonem vyšším než 560 kW, motorů pro použití ve vnitrozemských plavidlech a motorů používaných k pohonu motorových železničních vozů a lokomotiv v každém zkušebním bodě provede pouze cyklus NRSC. |
| --- | --- |

2.4.3.2.1

Po stabilizaci motor běží po dobu programu akumulace doby provozu vybraného výrobcem, jak je popsáno v bodu 2.3.2. V pravidelných intervalech během programu akumulace doby provozu určených výrobcem a případně stanovených rovněž schvalovacím orgánem podle bodu 2.4.2.2 se zkouší plynné emise a emise částic motoru v cyklech NRTC se startem za tepla a NRSC.

Výrobce může provádět měření emisí znečišťujících látek před systémem následného zpracování výfukových plynů odděleně od měření emisí znečišťujících látek za systémem následného zpracování výfukových plynů.

Bylo-li v souladu s bodem 2.4.2.1.4 dohodnuto, že v každém zkušebním bodě bude proveden pouze jeden zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla nebo NRSC), druhý zkušební cyklus (NRTC za tepla nebo NRSC) se provede na začátku a na konci programu akumulace doby provozu.

V souladu s bodem 2.4.2.1.5 se u motorů s konstantními otáčkami, motorů s výkonem nižším než 19 kW, motorů s výkonem vyšším než 560 kW, motorů pro použití ve vnitrozemských plavidlech a motorů používaných k pohonu motorových železničních vozů a lokomotiv v každém zkušebním bodě provede pouze cyklus NRSC.

| 2.4.3.2.2 | Během programu akumulace doby provozu se provádí údržba motoru podle bodu 2.5. |
| --- | --- |

2.4.3.2.2

Během programu akumulace doby provozu se provádí údržba motoru podle bodu 2.5.

| 2.4.3.2.3 | Během programu akumulace doby provozu může být na motoru nebo stroji prováděna neplánovaná údržba, pokud by například standardní diagnostický systém výrobce odhalil problém a sdělil provozovateli stroje výskyt závady. |
| --- | --- |

2.4.3.2.3

Během programu akumulace doby provozu může být na motoru nebo stroji prováděna neplánovaná údržba, pokud by například standardní diagnostický systém výrobce odhalil problém a sdělil provozovateli stroje výskyt závady.

2.4.4   Podávání zpráv

2.4.4.1   Výsledky zkoušek emisí (NRTC se startem za tepla a NRSC) provedených během programu akumulace doby provozu se poskytnou schvalovacímu orgánu. Pokud je některá zkouška prohlášena za neplatnou, výrobce vysvětlí, proč tomu tak je. V takovém případě se provede během následujících 100 hodin akumulace doby provozu další série zkoušek emisí.

2.4.4.2   Výrobce uchovává záznamy o všech informacích týkajících se všech zkoušek emisí a údržby provedené na motoru během programu akumulace doby provozu. Tyto informace jsou předkládány schvalovacímu orgánu společně s výsledky zkoušek emisí provedených během programu akumulace doby provozu.

2.4.5   Určení faktorů zhoršení

2.4.5.1   Pro každou znečišťující látku naměřenou při cyklech NRTC se startem za tepla a NRSC v každém zkušebním bodě během programu akumulace doby provozu se na základě všech výsledků zkoušek provede lineární regresní analýza, která nejvíce vyhovuje. Výsledky každé zkoušky pro každou znečišťující látku se vyjádří na stejný počet desetinných míst jako mezní hodnota této znečišťující látky, která se na danou rodinu motorů vztahuje, s jedním desetinným místem navíc.

Uskutečnil-li se pouze jeden zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla nebo NRSC) v každém zkušebním bodě, v souladu s bodem 2.4.2.1.4 nebo 2.4.2.1.5 se regresní analýza provede pouze na základě výsledků zkoušek zkušebního cyklu provedeného v každém zkušebním bodě.

Na žádost výrobce a s předchozím souhlasem schvalovacího orgánu je povolena nelineární regrese.

2.4.5.2   Z regresní rovnice se vypočtou hodnoty emisí pro každou znečišťující látku na začátku programu akumulace doby provozu a na konci doby životnosti emisních vlastností zkoušeného motoru. Je-li program akumulace doby provozu kratší než doba životnosti emisních vlastností, určí se hodnoty emisí na konci doby životnosti emisních vlastností extrapolací regresní rovnice podle bodu 2.4.5.1.

Jsou-li hodnoty emisí použity u rodin motorů patřících do stejné rodiny motorů s následným zpracováním výfukových plynů, ale s rozdílnými dobami životnosti emisních vlastností, pak se musí hodnoty emisí na konci doby životnosti emisních vlastností opětovně vypočítat pro každou dobu životnosti emisních vlastností pomocí extrapolace nebo interpolace regresní rovnice, jak je stanoveno v bodu 2.4.5.1.

2.4.5.3   Faktor zhoršení (DF) pro každou znečišťující látku je definován jako poměr použitých hodnot emisí na konci doby životnosti emisních vlastností a na začátku programu akumulace doby provozu (multiplikační faktor zhoršení).

Na žádost výrobce a s předchozím souhlasem schvalovacího orgánu lze použít aditivní faktor zhoršení pro každou znečišťující látku. Aditivní faktor zhoršení je definován jako rozdíl hodnot emisí vypočtených na konci doby životnosti emisních vlastností a hodnoty na začátku programu akumulace doby provozu.

Příklad stanovení faktorů zhoršení pro emise NOx pomocí lineární regrese je znázorněn na obrázku 1.

Kombinování multiplikačních a aditivních faktorů zhoršení v jednom souboru znečišťujících látek není povoleno.

Je-li výsledkem výpočtu menší hodnota multiplikačního faktoru zhoršení než 1,00 nebo menší hodnota aditivního faktoru zhoršení než 0,00, platí hodnota faktoru zhoršení 1,0, resp. 0,00.

Bylo-li v souladu s bodem 2.4.2.1.4 dohodnuto, že v každém zkušebním bodě bude proveden jen jeden zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla nebo NRSC) a druhý zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla nebo NRSC) bude uskutečněn pouze na začátku a na konci programu akumulace doby provozu, faktor zhoršení vypočtený pro zkušební cyklus, který byl prováděn v každém zkušebním bodě, se použije rovněž na druhý zkušební cyklus.

Obrázek 1

Příklad stanovení faktorů zhoršení (DF)

Image

2.4.6   Přidělené faktory zhoršení

2.4.6.1   Jako alternativu k programu akumulace doby provozu mohou výrobci motorů zvolit použití těchto přidělených multiplikačních faktorů zhoršení:

| Zkušební cyklus | CO | HC | NOx | PM |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| NRTC | 1,3 | 1,3 | 1,15 | 1,05 |
| NRSC | 1,3 | 1,3 | 1,15 | 1,05 |

Zkušební cyklus

CO

HC

NOx

PM

NRTC

1,3

1,3

1,15

1,05

NRSC

1,3

1,3

1,15

1,05

Nejsou dány přidělené aditivní faktory zhoršení. Není povoleno převádět přidělené multiplikační faktory zhoršení na aditivní faktory zhoršení.

Jsou-li použity přidělené faktory zhoršení, výrobce předloží schvalovacímu orgánu solidní důkazy, že lze reálně předpokládat, že životnost emisních vlastností součástí k regulaci emisí koresponduje s těmto přidělenými faktory. Tyto důkazy mohou být založeny na konstrukční analýze nebo zkouškách, nebo na kombinaci obou.

2.4.7   Použití faktorů zhoršení

2.4.7.1   Po aplikaci faktorů zhoršení na výsledek zkoušky změřený podle přílohy III (vážená specifická hodnota emisí částic a jednotlivých plynů pro zkušební cyklus) musí motory splňovat příslušné mezní hodnoty emisí pro každou znečišťující látku podle své rodiny motorů. V závislosti na druhu faktoru zhoršení se použijí tato ustanovení:

| — | multiplikační: (vážená specifická hodnota emisí pro zkušební cyklus) * DF ≤ mezní hodnota emisí, |
| --- | --- |

—

multiplikační: (vážená specifická hodnota emisí pro zkušební cyklus) * DF ≤ mezní hodnota emisí,

| — | aditivní: (vážená specifická hodnota emisí pro zkušební cyklus) + DF ≤ mezní hodnota emisí. |
| --- | --- |

—

aditivní: (vážená specifická hodnota emisí pro zkušební cyklus) + DF ≤ mezní hodnota emisí.

Jestliže se výrobce na základě varianty uvedené v bodu 1.2.1 této přílohy rozhodne pro postup podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, může vážená specifická hodnota emisí zkušebního cyklu v náležitých případech zahrnovat korekci o občasnou regeneraci.

2.4.7.2   V případě multiplikačního faktoru zhoršení u NOx + HC se určí separátní faktory pro HC a NOx a použijí se samostatně při výpočtu zhoršené úrovně emisí podle výsledků zkoušky emisí, dříve než se výsledné zhoršené hodnoty NOx a HC zkombinují k ověření shody s mezní hodnotou emisí.

2.4.7.3   Výrobce se může rozhodnout přenést faktory zhoršení určené pro rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů na systém motoru, který do téže rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů nespadá. V těchto případech musí výrobce schvalovacímu orgánu prokázat, že systém motoru, pro který byla rodina systému následného zpracování výfukových plynů původně zkoušena, a systém motoru, na který se faktory zhoršení přenášejí, mají stejné technické specifikace a požadavky na montáž do stroje a že emise z tohoto motoru nebo systému motoru jsou obdobné.

V případě, že se faktory zhoršení přenášejí na systém motoru s odlišnou dobou životnosti emisních vlastností, musí se faktory zhoršení opětovně vypočítat pro příslušnou dobu životnosti emisních vlastností pomocí extrapolace nebo interpolace regresní rovnice, jak je stanoveno v bodu 2.4.5.1.

2.4.7.4   Faktor zhoršení pro každou znečišťující látku v každém uplatnitelném zkušebním cyklu se zaznamená do dokumentu s výsledky zkoušek uvedeného v dodatku 1 přílohy VII.

2.4.8   Kontrola shodnosti výroby

2.4.8.1   Shodnost výroby z hlediska dodržování úrovně emisí se kontroluje podle bodu 5 přílohy I.

2.4.8.2   Výrobce si může zvolit, že bude při provádění zkoušky pro schválení typu současně měřit emise znečišťujících látek před systémem následného zpracování výfukových plynů. Pokud tak učiní, může výrobce stanovit neformální faktory zhoršení samostatně pro motor a pro systém následného zpracování výfukových plynů, které může výrobce použít jako pomůcku pro audit na konci výrobní linky.

2.4.8.3   Pro účely schvalování typu se do dokumentu s výsledky zkoušek uvedeného v dodatku 1 přílohy VII zaznamenají pouze faktory zhoršení určené v souladu s bodem 2.4.5 nebo 2.4.6.

2.5   Údržba

Pro účely programu akumulace doby provozu se údržba provádí v souladu s příručkou výrobce pro servis a údržbu.

2.5.1   Plánovaná údržba související s emisemi

2.5.1.1   Plánovaná údržba související s emisemi za běhu motoru za účelem provedení programu akumulace doby provozu se musí uskutečnit v intervalech, které jsou ekvivalentní intervalům uvedeným v pokynech k údržbě, které poskytne výrobce majiteli stroje nebo motoru. Tento plán údržby je možno v případě potřeby během programu akumulace doby provozu aktualizovat za předpokladu, že z plánu údržby není vyškrtnuta žádná činnost údržby poté, co byla provedena na zkušebním motoru.

2.5.1.2   Výrobce motoru pro programy akumulace doby provozu specifikuje veškerá seřízení, čištění, údržbu (v případě potřeby) a plánovanou výměnu těchto součástí:

| — | filtry a chladiče v systému recirkulace výfukových plynů, |
| --- | --- |

—

filtry a chladiče v systému recirkulace výfukových plynů,

| — | ventil pro odvětrávání klikové skříně (přichází-li v daném případě v úvahu), |
| --- | --- |

—

ventil pro odvětrávání klikové skříně (přichází-li v daném případě v úvahu),

| — | koncovky vstřikovačů paliva (je povoleno pouze čištění), |
| --- | --- |

—

koncovky vstřikovačů paliva (je povoleno pouze čištění),

| — | vstřikovače paliva, |
| --- | --- |

—

vstřikovače paliva,

| — | turbodmychadlo, |
| --- | --- |

—

turbodmychadlo,

| — | elektronická řídicí jednotka motoru a související čidla a ovládací členy, |
| --- | --- |

—

elektronická řídicí jednotka motoru a související čidla a ovládací členy,

| — | systém následného zpracování částic (včetně souvisejících součástí), |
| --- | --- |

—

systém následného zpracování částic (včetně souvisejících součástí),

| — | systém následného zpracování emisí NOx (včetně souvisejících součástí), |
| --- | --- |

—

systém následného zpracování emisí NOx (včetně souvisejících součástí),

| — | systém recirkulace výfukových plynů, včetně všech regulačních ventilů a potrubí, |
| --- | --- |

—

systém recirkulace výfukových plynů, včetně všech regulačních ventilů a potrubí,

| — | jakýkoli další systém následného zpracování výfukových plynů. |
| --- | --- |

—

jakýkoli další systém následného zpracování výfukových plynů.

2.5.1.3   Kritická plánovaná údržba související s emisemi se musí provádět pouze tehdy, má-li se uskutečnit v provozu, a požadavek na její provedení je nutno sdělit vlastníkovi stroje.

2.5.2   Změny plánované údržby

2.5.2.1   Výrobce musí u schvalovacího orgánu podat žádost o schválení každé nové plánované údržby, kterou chce provést během programu akumulace doby provozu a následně tedy doporučit majitelům strojů či motorů. Žádost musí být doložena údaji, které odůvodňují potřebu nové plánované údržby a interval údržby.

2.5.3   Plánovaná údržba nesouvisející s emisemi

2.5.3.1   Plánovanou údržbu nesouvisející s emisemi, která je přiměřená a technicky nezbytná (např. výměna oleje, výměna olejového filtru, výměna palivového filtru, výměna vzduchového filtru, údržba chladicí soustavy, seřízení volnoběhu, regulátor, kontrola šroubových spojů motoru předepsaným utahovacím momentem, vůle ventilů, vůle vstřikovače, seřízení napnutí hnacích řemenů atd.), je možno provádět na motorech či strojích vybraných pro program akumulace doby provozu v nejdelších možných intervalech, které výrobce majiteli doporučuje (např. nikoli v intervalech doporučených při provozu s velkým zatížením).

2.5.4   Opravy

2.5.4.1   Opravy součástí systému motoru vybraného ke zkouškám v rámci programu akumulace doby provozu se provádějí pouze v důsledku selhání součásti nebo chybné funkce systému motoru. Opravy motoru, systému regulace emisí nebo palivového systému nejsou přípustné, vyjma v míře vymezené v bodu 2.5.4.2.

2.5.4.2   Selže-li během doby akumulace provozu motor, systém regulace emisí nebo palivový systém, považuje se doba akumulace provozu za neplatnou, a nová doba akumulace provozu musí být zahájena s novým systémem motoru, nebyly-li porouchané součásti nahrazeny rovnocennými součástmi, které prošly obdobným počtem hodin doby akumulace provozu.

3.   DOBA ŽIVOTNOSTI EMISNÍCH VLASTNOSTÍ U MOTORŮ V ETAPÁCH III A, III B A IV

3.1   Výrobci musí použít dobu životnosti emisních vlastností z tabulky 1 tohoto bodu.

Tabulka 1

Doba životnosti emisních vlastností u vznětových motorů v etapách III A, III B a IV (v hodinách)

| Kategorie (pásmo výkonu) | Doba životnosti emisních vlastností (hodiny) |
| --- | --- |
| ≤ 37 kW
  (motory s konstantními otáčkami) | 3 000 |
| ≤ 37 kW
  (motory s proměnlivými otáčkami) | 5 000 |
| > 37 kW | 8 000 |
| Motory určené k pohonu vnitrozemských plavidel | 10 000 |
| Motory pro pohon motorových železničních vozů a lokomotiv | 10 000“ |

Kategorie (pásmo výkonu)

Doba životnosti emisních vlastností (hodiny)

≤ 37 kW

(motory s konstantními otáčkami)

3 000

≤ 37 kW

(motory s proměnlivými otáčkami)

5 000

> 37 kW

8 000

Motory určené k pohonu vnitrozemských plavidel

10 000

Motory pro pohon motorových železničních vozů a lokomotiv

10 000“

| 3) | Doplňují se nové dodatky 6 a 7, které znějí:„
  Dodatek 6

  stanovení emisí CO2 u motorů v etapách i, ii, iii A, iii b a iv

  1.   Úvod

  1.1   Tento dodatek obsahuje ustanovení a zkušební postupy pro hlášení emisí CO2 ve všech etapách (I až IV). Jestliže se výrobce na základě varianty uvedené v bodu 1.2.1 této přílohy rozhodne pro postup podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použije se dodatek 7 této přílohy.
  2.   Obecné požadavky

  2.1   Emise CO2 se zjišťují během celého zkušebního cyklu uvedeného v bodu 1.1 přílohy III podle bodu 3 (NRSC) nebo bodu 4 (zkouška NRTC se startem za tepla) přílohy III. V etapě III B se emise CO2 zjišťují během zkušebního cyklu NRTC se startem za tepla.
  2.2   Výsledky zkoušek se uvádějí jako průměr hodnot specifických emisí brzd za cyklus a vyjadřují v g/kWh.
  2.3   Pokud se na základě rozhodnutí výrobce NRSC provádí jako modální cyklus (RMC), použijí se buď odkazy na NRTC v tomto dodatku nebo požadavky dodatku 7 přílohy III.
  3.   Stanovení emisí CO2


  3.1   Měření v surovém stavu

  Tento bod se použije, jestliže se CO2 měří v surovém výfukovém plynu.
  3.1.1   Měření
  CO2 v surovém výfukovém plynu uvolňovaném z motoru předaného ke zkouškám se měří nedisperzním analyzátorem s absorpcí v infračerveném pásmu (NDIR) podle bodu 1.4.3.2 (v případě NRSC) nebo bodu 2.3.3.2 (v případě NRTC) dodatku 1 přílohy III.
  Měřicí systém musí splňovat požadavky na linearitu uvedené v bodu 1.5 dodatku 2 přílohy III.
  Měřicí systém musí splňovat požadavky bodu 1.4.1 (v případě NRSC) nebo 2.3.1 (v případě NRTC) dodatku 1 přílohy III.
  3.1.2   Vyhodnocení údajů
  Příslušné údaje se zaznamenávají a ukládají podle ustanovení bodu 3.7.4 (v případě NRSC) nebo bodu 4.5.7.2 (v případě NRTC) přílohy III.
  3.1.3   Výpočet průměrných emisí za cyklus
  Jestliže se měří v suchém stavu, provede se korekce suchého stavu na vlhký stav podle bodu 1.3.2 (v případě NRSC) nebo bodu 2.1.2.2 (v případě NRTC) dodatku 3 přílohy III.
  V případě NRSC se hmotnost CO2 (g/h) vypočte pro každý jednotlivý režim podle bodu 1.3.4 dodatku 3 přílohy III. Průtoky výfukového plynu se stanoví podle bodů 1.2.1 až 1.2.5 dodatku 1 přílohy III.
  V případě NRTC se hmotnost CO2 (v gramech na zkoušku) vypočte podle bodu 2.1.2.1 dodatku 3 přílohy III. Průtok výfukového plynu se stanoví podle bodu 2.2.3 dodatku 1 přílohy III.
  3.2   Měření ve zředěném stavu

  Tento bod se použije, jestliže se CO2 měří ve zředěném výfukovém plynu.
  3.2.1   Měření
  CO2 ve zředěném výfukovém plynu uvolňovaném z motoru předaného ke zkouškám se měří nedisperzním analyzátorem s absorpcí v infračerveném pásmu (NDIR) podle bodu 1.4.3.2 (v případě NRSC) nebo bodu 2.3.3.2 (v případě NRTC) dodatku 1 přílohy III. Ředění výfukového plynu se provede pomocí filtrovaného okolního vzduchu, syntetického vzduchu nebo dusíku. Průtok ředicím systémem s ředěním plného toku musí být dostatečně velký, aby se zcela vyloučila kondenzace vody v ředicím i odběrném systému.
  Měřicí systém musí splňovat požadavky na linearitu v bodu 1.5 dodatku 2 přílohy III.
  Měřicí systém musí splňovat požadavky bodu 1.4.1 (v případě NRSC) nebo 2.3.1 (v případě NRTC) dodatku 1 přílohy III.
  3.2.2   Vyhodnocení údajů
  Příslušné údaje se zaznamenávají a ukládají podle ustanovení bodu 3.7.4 (v případě NRSC) nebo bodu 4.5.7.2 (v případě NRTC) přílohy III.
  3.2.3   Výpočet průměrných emisí za cyklus
  Jestliže se měří v suchém stavu, provede se korekce suchého stavu na vlhký stav podle bodu 1.3.2 (v případě NRSC) nebo bodu 2.1.2.2 (v případě NRTC) dodatku 3 přílohy III.
  V případě NRSC se hmotnost CO2 (g/h) vypočte pro každý jednotlivý režim podle bodu 1.3.4 dodatku 3 přílohy III. Průtoky zředěného výfukového plynu se stanoví podle bodů 1.2.6 dodatku 1 přílohy III.
  V případě NRTC se hmotnost CO2 (v gramech na zkoušku) vypočte podle bodu 2.2.3 dodatku 3 přílohy III. Průtok zředěného výfukového plynu se stanoví podle bodu 2.2.1 dodatku 3 přílohy III.
  Korekce pozadí se provede podle bodu 2.2.3.1.1 dodatku 3 přílohy III.
  3.3   Výpočet specifických emisí brzd

  3.3.1   NRSC
  Specifické emise brzd e
  CO2 (g/kWh) se vypočítají takto:



  kde:



  a






  CO2 mass,i | je hmotnost CO2 v jednotlivém režimu (g/h) |
| --- | --- | --- |
| Pm,i | je změřený výkon v jednotlivém režimu (kW) |
| PAE,i | je výkon pomocných zařízení v jednotlivém režimu (kW) |
| WF,i | je váhový faktor pro jednotlivý režim. |

3)

Doplňují se nové dodatky 6 a 7, které znějí:

Dodatek 6

stanovení emisí CO2 u motorů v etapách i, ii, iii A, iii b a iv

1.   Úvod

1.1   Tento dodatek obsahuje ustanovení a zkušební postupy pro hlášení emisí CO2 ve všech etapách (I až IV). Jestliže se výrobce na základě varianty uvedené v bodu 1.2.1 této přílohy rozhodne pro postup podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použije se dodatek 7 této přílohy.

2.   Obecné požadavky

2.1   Emise CO2 se zjišťují během celého zkušebního cyklu uvedeného v bodu 1.1 přílohy III podle bodu 3 (NRSC) nebo bodu 4 (zkouška NRTC se startem za tepla) přílohy III. V etapě III B se emise CO2 zjišťují během zkušebního cyklu NRTC se startem za tepla.

2.2   Výsledky zkoušek se uvádějí jako průměr hodnot specifických emisí brzd za cyklus a vyjadřují v g/kWh.

2.3   Pokud se na základě rozhodnutí výrobce NRSC provádí jako modální cyklus (RMC), použijí se buď odkazy na NRTC v tomto dodatku nebo požadavky dodatku 7 přílohy III.

3.   Stanovení emisí CO2

3.1   Měření v surovém stavu

Tento bod se použije, jestliže se CO2 měří v surovém výfukovém plynu.

3.1.1   Měření

CO2 v surovém výfukovém plynu uvolňovaném z motoru předaného ke zkouškám se měří nedisperzním analyzátorem s absorpcí v infračerveném pásmu (NDIR) podle bodu 1.4.3.2 (v případě NRSC) nebo bodu 2.3.3.2 (v případě NRTC) dodatku 1 přílohy III.

Měřicí systém musí splňovat požadavky na linearitu uvedené v bodu 1.5 dodatku 2 přílohy III.

Měřicí systém musí splňovat požadavky bodu 1.4.1 (v případě NRSC) nebo 2.3.1 (v případě NRTC) dodatku 1 přílohy III.

3.1.2   Vyhodnocení údajů

Příslušné údaje se zaznamenávají a ukládají podle ustanovení bodu 3.7.4 (v případě NRSC) nebo bodu 4.5.7.2 (v případě NRTC) přílohy III.

3.1.3   Výpočet průměrných emisí za cyklus

Jestliže se měří v suchém stavu, provede se korekce suchého stavu na vlhký stav podle bodu 1.3.2 (v případě NRSC) nebo bodu 2.1.2.2 (v případě NRTC) dodatku 3 přílohy III.

V případě NRSC se hmotnost CO2 (g/h) vypočte pro každý jednotlivý režim podle bodu 1.3.4 dodatku 3 přílohy III. Průtoky výfukového plynu se stanoví podle bodů 1.2.1 až 1.2.5 dodatku 1 přílohy III.

V případě NRTC se hmotnost CO2 (v gramech na zkoušku) vypočte podle bodu 2.1.2.1 dodatku 3 přílohy III. Průtok výfukového plynu se stanoví podle bodu 2.2.3 dodatku 1 přílohy III.

3.2   Měření ve zředěném stavu

Tento bod se použije, jestliže se CO2 měří ve zředěném výfukovém plynu.

3.2.1   Měření

CO2 ve zředěném výfukovém plynu uvolňovaném z motoru předaného ke zkouškám se měří nedisperzním analyzátorem s absorpcí v infračerveném pásmu (NDIR) podle bodu 1.4.3.2 (v případě NRSC) nebo bodu 2.3.3.2 (v případě NRTC) dodatku 1 přílohy III. Ředění výfukového plynu se provede pomocí filtrovaného okolního vzduchu, syntetického vzduchu nebo dusíku. Průtok ředicím systémem s ředěním plného toku musí být dostatečně velký, aby se zcela vyloučila kondenzace vody v ředicím i odběrném systému.

Měřicí systém musí splňovat požadavky na linearitu v bodu 1.5 dodatku 2 přílohy III.

Měřicí systém musí splňovat požadavky bodu 1.4.1 (v případě NRSC) nebo 2.3.1 (v případě NRTC) dodatku 1 přílohy III.

3.2.2   Vyhodnocení údajů

Příslušné údaje se zaznamenávají a ukládají podle ustanovení bodu 3.7.4 (v případě NRSC) nebo bodu 4.5.7.2 (v případě NRTC) přílohy III.

3.2.3   Výpočet průměrných emisí za cyklus

Jestliže se měří v suchém stavu, provede se korekce suchého stavu na vlhký stav podle bodu 1.3.2 (v případě NRSC) nebo bodu 2.1.2.2 (v případě NRTC) dodatku 3 přílohy III.

V případě NRSC se hmotnost CO2 (g/h) vypočte pro každý jednotlivý režim podle bodu 1.3.4 dodatku 3 přílohy III. Průtoky zředěného výfukového plynu se stanoví podle bodů 1.2.6 dodatku 1 přílohy III.

V případě NRTC se hmotnost CO2 (v gramech na zkoušku) vypočte podle bodu 2.2.3 dodatku 3 přílohy III. Průtok zředěného výfukového plynu se stanoví podle bodu 2.2.1 dodatku 3 přílohy III.

Korekce pozadí se provede podle bodu 2.2.3.1.1 dodatku 3 přílohy III.

3.3   Výpočet specifických emisí brzd

3.3.1   NRSC

Specifické emise brzd e
  CO2 (g/kWh) se vypočítají takto:

Formula

kde:

Formula

a

CO2 mass,i

je hmotnost CO2 v jednotlivém režimu (g/h)

Pm,i

je změřený výkon v jednotlivém režimu (kW)

PAE,i

je výkon pomocných zařízení v jednotlivém režimu (kW)

WF,i

je váhový faktor pro jednotlivý režim.

3.3.2   NRTC

Práce cyklu potřebná pro výpočet specifických emisí CO2 u brzd se určí podle bodu 4.6.2 přílohy III.

Specifické emise brzd e
  CO2 (g/kWh) se vypočítají takto:

Formula

kde:

| m
  CO2, hot | je hmotnost emisí CO2 při zkoušce NRTC se startem za tepla (g) |
| --- | --- |
| W
  act, hot | je efektivní práce cyklu při zkoušce NRTC se startem za tepla (kWh). |

m
  CO2, hot

je hmotnost emisí CO2 při zkoušce NRTC se startem za tepla (g)

W
  act, hot

je efektivní práce cyklu při zkoušce NRTC se startem za tepla (kWh).

Dodatek 7

Alternativní stanovení emisí CO2

1.   Úvod

Jestliže se výrobce na základě varianty uvedené v bodu 1.2.1 této přílohy rozhodne pro postup podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použijí se ustanovení a zkušební postupy pro hlášení emisí CO2 stanovené v tomto dodatku.

2.   Obecné požadavky

2.1   Emise CO2 se určují během zkušebního cyklu NRTC se startem za tepla podle bodu 7.8.3 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

2.2   Výsledky zkoušek se uvádějí jako průměr hodnot specifických emisí brzd za cyklus a vyjadřují v g/kWh.

3.   Stanovení emisí CO2

3.1   Měření v surovém stavu

Tento bod se použije, jestliže se CO2 měří v surovém výfukovém plynu.

3.1.1   Měření

CO2 v surovém výfukovém plynu uvolňovaném z motoru předaného ke zkouškám se měří nedisperzním analyzátorem s absorpcí v infračerveném pásmu (NDIR) podle bodu 9.4.6 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

Měřicí systém musí splňovat požadavky na linearitu v bodu 8.1.4 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

Měřicí systém musí splňovat požadavky bodu 8.1.9 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

3.1.2   Vyhodnocení údajů

Příslušné údaje se zaznamenávají a uchovávají v souladu s bodem 7.8.3.2 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

3.1.3   Výpočet průměrných emisí za cyklus

Jestliže se měří v suchém stavu, je nutno před dalšími výpočty provést u okamžitých hodnot koncentrace korekci suchého stavu na vlhký stav podle bodu A.8.2.2. dodatku 8 nebo bodu A.7.3.2 dodatku 7 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

Hmotnost CO2 (v gramech na zkoušku) se vypočte vynásobením časově synchronizovaných okamžitých koncentrací CO2 a průtoků výfukových plynů a integrací za zkušební cyklus v souladu s:

| a) | bodem A.8.2.1.2 a bodem A.8.2.5 dodatku 8 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použitím hodnot u CO2 z tabulky A.8.1 nebo vypočtením těchto hodnot podle bodu A.8.2.4.2 dodatku 8 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03; |
| --- | --- |

a)

bodem A.8.2.1.2 a bodem A.8.2.5 dodatku 8 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použitím hodnot u CO2 z tabulky A.8.1 nebo vypočtením těchto hodnot podle bodu A.8.2.4.2 dodatku 8 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03;

| b) | bodem A.7.3.1 a bodem A.7.3.3 dodatku 7 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03. |
| --- | --- |

b)

bodem A.7.3.1 a bodem A.7.3.3 dodatku 7 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

3.2   Měření ve zředěném stavu

Tento bod se použije, jestliže se CO2 měří ve zředěném výfukovém plynu.

3.2.1   Měření

CO2 ve zředěném výfukovém plynu uvolňovaném z motoru předaného ke zkouškám se měří nedisperzním analyzátorem s absorpcí v infračerveném pásmu (NDIR) podle bodu 9.4.6 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03. Ředění výfukového plynu se provede pomocí filtrovaného okolního vzduchu, syntetického vzduchu nebo dusíku. Průtok ředicím systémem s ředěním plného toku musí být dostatečně velký, aby se zcela vyloučila kondenzace vody v ředicím i odběrném systému.

Měřicí systém musí splňovat požadavky na linearitu v bodu 8.1.4 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

Měřicí systém musí splňovat požadavky bodu 8.1.9 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

3.2.2   Vyhodnocení údajů

Příslušné údaje se zaznamenávají a uchovávají v souladu s bodem 7.8.3.2 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

3.2.3   Výpočet průměrných emisí za cyklus

Jestliže se měří v suchém stavu, je nutno před dalšími výpočty provést u okamžitých hodnot koncentrace korekci suchého stavu na vlhký stav podle bodu A.8.3.2. dodatku 8 nebo bodu A.7.4.2 dodatku 7 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

Hmotnost CO2 (v gramech na zkoušku) se vypočte vynásobením koncentrací CO2 a průtoků zředěných výfukových plynů v souladu s jednou z těchto možností:

| a) | bodem A.8.3.1 a bodem A.8.3.4 dodatku 8 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použitím hodnot u CO2 z tabulky A.8.2 nebo vypočtením těchto hodnot podle bodu A.8.3.3 dodatku 8 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03; |
| --- | --- |

a)

bodem A.8.3.1 a bodem A.8.3.4 dodatku 8 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použitím hodnot u CO2 z tabulky A.8.2 nebo vypočtením těchto hodnot podle bodu A.8.3.3 dodatku 8 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03;

| b) | bodem A.7.4.1 a bodem A.7.4.3 dodatku 7 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03. |
| --- | --- |

b)

bodem A.7.4.1 a bodem A.7.4.3 dodatku 7 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

Korekce pozadí se provede podle bodu A.8.3.2.4 dodatku 8 nebo bodu A.7.4.1 dodatku 8 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

3.3   Výpočet specifických emisí brzd

Práce cyklu potřebná pro výpočet specifických emisí CO2 u brzd se určí podle bodu 7.8.3.4 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.

Specifické emise brzd e
  CO2 (g/kWh) se vypočítají takto:

Formula

kde:

| mCO2, hot | je hmotnost emisí CO2 při zkoušce NRTC se startem za tepla (g) |
| --- | --- |
| Wact, hot | je efektivní práce cyklu při zkoušce NRTC se startem za tepla (kWh). |

mCO2, hot

je hmotnost emisí CO2 při zkoušce NRTC se startem za tepla (g)

Wact, hot

je efektivní práce cyklu při zkoušce NRTC se startem za tepla (kWh).

---

PŘÍLOHA IV

V příloze VI směrnice 97/68/ES se vkládá bod 1.a, který zní:

| „1.a | Tato příloha se použije takto:






  a) | u etap I, II, III A, III B a IV se použijí požadavky bodu 1 této přílohy VI; |
| --- | --- | --- |

„1.a

Tato příloha se použije takto:

a)

u etap I, II, III A, III B a IV se použijí požadavky bodu 1 této přílohy VI;

| b) | jestliže se výrobce na základě varianty uvedené v bodu 1.2.1 této přílohy rozhodne pro postup podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použije se bod 9 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.“ |
| --- | --- |

b)

jestliže se výrobce na základě varianty uvedené v bodu 1.2.1 této přílohy rozhodne pro postup podle přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, použije se bod 9 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03.“

---

PŘÍLOHA V

V příloze VII směrnice 97/68/ES se dodatek 1 nahrazuje tímto:

„Dodatek 1

Zkušební protokol pro výsledky zkoušek vznětových motorů
   (1)

Informace o zkoušeném motoru

Typ motoru: ...

Identifikační číslo motoru: ...

1.   Informace o průběhu zkoušky: ...

1.1   Referenční palivo použité pro zkoušku

1.1.1   Cetanové číslo: ...

1.1.2   Obsah síry: ...

1.1.3   Hustota: ...

1.2   Mazivo

1.2.1   Značka/značky: ...

1.2.2   Typ/typy: ...

(jestliže se do paliva přidává mazivo, uveďte procentní podíl oleje ve směsi)

1.3   Motorem poháněná zařízení (přichází-li v úvahu)

1.3.1   Výčet a údaje pro identifikaci: ...

1.3.2   Příkon při stanovených otáčkách (podle údajů výrobce):

| | Příkon PAE (kW) při různých otáčkách motoru (2), (3)), s přihlédnutím k dodatku 3 této přílohy |
| --- | --- |
| Zařízení | Mezilehlé otáčky
  (přicházejí-li v úvahu) | Otáčky při maximálním výkonu
  (liší-li se od jmenovitých otáček) | Jmenovité otáčky (4) |
| | | | |
| | | | |
| | | | |
| | | | |
| Celkem: | | | |

Příkon PAE (kW) při různých otáčkách motoru (2), (3)), s přihlédnutím k dodatku 3 této přílohy

Zařízení

Mezilehlé otáčky

(přicházejí-li v úvahu)

Otáčky při maximálním výkonu

(liší-li se od jmenovitých otáček)

Jmenovité otáčky (4)

Celkem:

1.4   Výkon motoru

1.4.1   Otáčky motoru:

volnoběžné:... min–1

mezilehlé: ...min–1

při maximálním výkonu: ...min–1

jmenovité (5) ...min–1

1.4.2   Výkon motoru (6)

| | Nastavení výkonu (kW) při různých otáčkách motoru |
| --- | --- |
| Podmínka | Mezilehlé otáčky
  (přicházejí-li v úvahu) | Otáčky při maximálním výkonu
  (liší-li se od jmenovitých otáček) | Jmenovité otáčky (7) |
| Maximální výkon změřený při specifikovaných zkušebních otáčkách (PM) (kW) (a) | | | |
| Celkový příkon zařízení poháněných motorem podle bodu 1.3.2 tohoto dodatku, s přihlédnutím k dodatku 3 (kW) (b) | | | |
| Netto výkon motoru podle bodu 2.4 přílohy I (kW) (c) | | | |
| | | | |

Nastavení výkonu (kW) při různých otáčkách motoru

Podmínka

Mezilehlé otáčky

(přicházejí-li v úvahu)

Otáčky při maximálním výkonu

(liší-li se od jmenovitých otáček)

Jmenovité otáčky (7)

Maximální výkon změřený při specifikovaných zkušebních otáčkách (PM) (kW) (a)

Celkový příkon zařízení poháněných motorem podle bodu 1.3.2 tohoto dodatku, s přihlédnutím k dodatku 3 (kW) (b)

Netto výkon motoru podle bodu 2.4 přílohy I (kW) (c)

Formula

2.   Informace o provedení zkoušky NRSC:

2.1   Nastavení dynamometru (kW)

| | Nastavení dynamometru (kW) při různých otáčkách motoru |
| --- | --- |
| Procento zatížení | Mezilehlé otáčky
  (přicházejí-li v úvahu) | 63 %
  (přichází-li v úvahu) | 80 %
  (přichází-li v úvahu) | 91 %
  (přichází-li v úvahu) | Jmenovité otáčky (8) |
| 10
  (přichází-li v úvahu) | | | | | |
| 25
  (přichází-li v úvahu) | | | | | |
| 50 | | | | | |
| 75
  (přichází-li v úvahu) | | | | | |
| 100 | | | | | |

Nastavení dynamometru (kW) při různých otáčkách motoru

Procento zatížení

Mezilehlé otáčky

(přicházejí-li v úvahu)

63 %

(přichází-li v úvahu)

80 %

(přichází-li v úvahu)

91 %

(přichází-li v úvahu)

Jmenovité otáčky (8)

10

(přichází-li v úvahu)

25

(přichází-li v úvahu)

50

75

(přichází-li v úvahu)

100

2.2   Výsledné hodnoty emisí z motoru / základního motoru (9)

Faktor zhoršení (DF): vypočtený/stanovený (9)

V následující tabulce uveďte hodnoty faktoru zhoršení a výsledné hodnoty emisí (9):

| Zkouška NRSC |
| --- |
| Faktor zhoršení
  multiplikační/aditivní3 | CO | HC | NOx | HC + NOx | PM | |
| | | | | |
| Emise | CO
  (g/kWh) | HC
  (g/kWh) | NOx

  (g/kWh) | HC + NOx

  (g/kWh) | PM
  (g/kWh) | CO2

  (g/kWh) |
| Výsledek zkoušky | | | | | | |
| Konečný výsledek zkoušky s použitím faktoru zhoršení | | | | | | |

Zkouška NRSC

Faktor zhoršení

multiplikační/aditivní3

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

Emise

CO

(g/kWh)

HC

(g/kWh)

NOx

(g/kWh)

HC + NOx

(g/kWh)

PM

(g/kWh)

CO2

(g/kWh)

Výsledek zkoušky

Konečný výsledek zkoušky s použitím faktoru zhoršení

| Dodatečné zkušební body v rámci kontrolního rozsahu (přicházejí-li v úvahu) |
| --- |
| Emise ve zkušebním bodě | Otáčky motoru | Zatížení
  (%) | CO
  (g/kWh) | HC
  (g/kWh) | NOx

  (g/kWh) | PM
  (g/kWh) |
| Výsledek zkoušky 1 | | | | | | |
| Výsledek zkoušky 2 | | | | | | |
| Výsledek zkoušky 3 | | | | | | |

Dodatečné zkušební body v rámci kontrolního rozsahu (přicházejí-li v úvahu)

Emise ve zkušebním bodě

Otáčky motoru

Zatížení

(%)

CO

(g/kWh)

HC

(g/kWh)

NOx

(g/kWh)

PM

(g/kWh)

Výsledek zkoušky 1

Výsledek zkoušky 2

Výsledek zkoušky 3

2.3   Systém odběru vzorků použitý při zkoušce NRSC:

2.3.1   Plynné emise: (10). ...

2.3.2   Částice (10):. ...

2.3.2.1   Metoda (11): jediný filtr / více filtrů

3.   Informace o provedení zkoušky NRTC (přichází-li v úvahu):

3.1   Výsledné hodnoty emisí z motoru / základního motoru (11)

Faktor zhoršení (DF): vypočtený/stanovený (12)

V následující tabulce uveďte hodnoty faktoru zhoršení a výsledné hodnoty emisí (12):

U motorů v etapě IV mohou být uvedeny údaje týkající se regenerace.

| Zkouška NRTC |
| --- |
| Faktor zhoršení
  multiplikační/aditivní (12) | CO | HC | NOx | HC + NOx | PM | |
| | | | | |
| Emise | CO
  (g/kWh) | HC
  (g/kWh) | NOx

  (g/kWh) | HC + NOx

  (g/kWh) | PM
  (g/kWh) |
| Při startu za studena | | | | | |
| Emise | CO
  (g/kWh) | HC
  (g/kWh) | NOx

  (g/kWh) | HC + NOx

  (g/kWh) | PM
  (g/kWh) | CO2

  (g/kWh) |
| Start za tepla bez regenerace | | | | | | |
| Start za tepla s regenerací (12) | | | | | | |
| kr, u
  multiplikační/aditivní (12)

  kr, d
  multiplikační/aditivní (12) | | | | | |
| Vážený výsledek zkoušky | | | | | |
| Konečný výsledek zkoušky s použitím faktoru zhoršení | | | | | |

Zkouška NRTC

Faktor zhoršení

multiplikační/aditivní (12)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

Emise

CO

(g/kWh)

HC

(g/kWh)

NOx

(g/kWh)

HC + NOx

(g/kWh)

PM

(g/kWh)

Při startu za studena

Emise

CO

(g/kWh)

HC

(g/kWh)

NOx

(g/kWh)

HC + NOx

(g/kWh)

PM

(g/kWh)

CO2

(g/kWh)

Start za tepla bez regenerace

Start za tepla s regenerací (12)

kr, u

multiplikační/aditivní (12)

kr, d

multiplikační/aditivní (12)

Vážený výsledek zkoušky

Konečný výsledek zkoušky s použitím faktoru zhoršení

Práce cyklu při startu za tepla bez regenerace kWh

3.2   Systém odběru vzorků použitý při zkoušce NRTC:

Plynné emise: (13). ...

Částice (13):. ...

Metoda (14): jediný filtr / více filtrů

---

(1)  V případě více základních motorů uveďte následující údaje pro každý jednotlivý motor.

1

(2)  Nehodící se škrtněte.

2

(3)  Nesmí překročit 10 % výkonu naměřeného při zkoušce.

3

(4)  Uveďte hodnoty při otáčkách motoru, které odpovídají 100 % normalizovaných hodnot otáček, pracuje-li se při zkoušce NRSC s těmito otáčkami.

4

(5)  Uveďte otáčky motoru, které odpovídají 100 % normalizovaných otáček, pracuje-li se při zkoušce NRSC s těmito otáčkami.

5

(6)  Nekorigovaný výkon měřený podle bodu 2.4 přílohy I.

6

(7)  Nahraďte hodnotami při otáčkách motoru, které odpovídají 100 % normalizovaných otáček, pracuje-li se při zkoušce NRSC s těmito otáčkami.

7

(8)  Nahraďte hodnotami při otáčkách motoru, které odpovídají 100 % normalizovaných otáček, pracuje-li se při zkoušce NRSC s těmito otáčkami.

8

(9)  Nehodící se škrtněte.

9

(10)  Uveďte číslici použitého systému, jak je definováno v bodu 1 přílohy VI nebo bodu 9 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, podle konkrétního případu.

10

(11)  Nehodící se škrtněte.

11

(12)  Nehodící se škrtněte.

12

(13)  Uveďte číslici použitého systému, jak je definováno v bodu 1 přílohy VI nebo bodu 9 přílohy 4B předpisu EHK/OSN č. 96, série změn 03, podle konkrétního případu.

13

(14)  Nehodící se škrtněte.“

14

---

PŘÍLOHA VI

„PŘÍLOHA XI

LIST ÚDAJŮ O MOTORECH SCHVÁLENÉHO TYPU

1.   Zážehové motory

Image

| Hlášené schválení typu motoru | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Číslo schválení typu | | | | |
| Datum schválení | | | | |
| Název výrobce | | | | |
| Typ motoru / rodina | | | | |
| Popis motoru | Obecné informace (1) | | | | |
| Chladicí médium (1) | | | | |
| Počet válců | | | | |
| Zdvihový objem (cm3) | | | | |
| Typ systému následného zpracování (2) | | | | |
| Jmenovité otáčky (min–1) | | | | |
| Jmenovitý netto výkon (kW) | | | | |
| Emise (g/kWh) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| PM | | | | |

Hlášené schválení typu motoru

1

2

3

4

Číslo schválení typu

Datum schválení

Název výrobce

Typ motoru / rodina

Popis motoru

Obecné informace (1)

Chladicí médium (1)

Počet válců

Zdvihový objem (cm3)

Typ systému následného zpracování (2)

Jmenovité otáčky (min–1)

Jmenovitý netto výkon (kW)

Emise (g/kWh)

CO

HC

NOx

PM

2.   Vznětové motory
   (3)
   (4)

Image

2.1   Obecné údaje o motoru

| Hlášené schválení typu motoru | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Číslo schválení typu | | | | |
| Datum schválení | | | | |
| Název výrobce | | | | |
| Typ motoru / rodina | | | | |
| Popis motoru | Všeobecné informace (5) | | | | |
| Chladicí médium (6) | | | | |
| Počet válců | | | | |
| Zdvihový objem (cm3) | | | | |
| Typ systému následného zpracování (7) | | | | |
| Jmenovité otáčky (min–1) | | | | |
| Otáčky při maximálním výkonu (min–1) | | | | |
| Jmenovitý netto výkon (kW) | | | | |
| Maximální netto výkon (kW) | | | | |

Hlášené schválení typu motoru

1

2

3

4

Číslo schválení typu

Datum schválení

Název výrobce

Typ motoru / rodina

Popis motoru

Všeobecné informace (5)

Chladicí médium (6)

Počet válců

Zdvihový objem (cm3)

Typ systému následného zpracování (7)

Jmenovité otáčky (min–1)

Otáčky při maximálním výkonu (min–1)

Jmenovitý netto výkon (kW)

Maximální netto výkon (kW)

2.2   Konečný výsledek hodnot emisí

| Hlášené schválení typu motoru | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Konečný výsledek zkoušky NRSC včetně faktoru zhoršení (g/kWh) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| HC + NOx | | | | |
| PM | | | | |
| Emise CO2 při zkoušce NRSC (g/kWh) | | | | |
| Konečný výsledek zkoušky NRTC včetně faktoru zhoršení (g/kWh) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| HC + NOx | | | | |
| PM | | | | |
| Emise CO2 při teplém cyklu zkoušky NRTC (g/kWh) | | | | |
| Práce při teplém cyklu zkoušky NRTC (kWh) | | | | |

Hlášené schválení typu motoru

1

2

3

4

Konečný výsledek zkoušky NRSC včetně faktoru zhoršení (g/kWh)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

Emise CO2 při zkoušce NRSC (g/kWh)

Konečný výsledek zkoušky NRTC včetně faktoru zhoršení (g/kWh)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

Emise CO2 při teplém cyklu zkoušky NRTC (g/kWh)

Práce při teplém cyklu zkoušky NRTC (kWh)

2.3   Faktory zhoršení u zkoušky NRSC a výsledky zkoušky emisí

| Hlášené schválení typu motoru | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Faktor zhoršení multiplikační/aditivní (8) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| HC + NOx | | | | |
| PM | | | | |
| Výsledek zkoušky NRSC bez faktoru zhoršení (g/kWh) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| HC + NOx | | | | |
| PM | | | | |

Hlášené schválení typu motoru

1

2

3

4

Faktor zhoršení multiplikační/aditivní (8)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

Výsledek zkoušky NRSC bez faktoru zhoršení (g/kWh)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

2.4   Faktory zhoršení u zkoušky NRTC a výsledky zkoušky emisí

| Hlášené schválení typu motoru | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Faktor zhoršení multiplikační/aditivní (9) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| HC + NOx | | | | |
| PM | | | | |
| Výsledek zkoušky NRTC se studeným startem bez faktoru zhoršení (g/kWh) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| HC + NOx | | | | |
| PM | | | | |
| Výsledek zkoušky NRTC se startem za tepla bez faktoru zhoršení (g/kWh) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| HC + NOx | | | | |
| PM | | | | |

Hlášené schválení typu motoru

1

2

3

4

Faktor zhoršení multiplikační/aditivní (9)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

Výsledek zkoušky NRTC se studeným startem bez faktoru zhoršení (g/kWh)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

Výsledek zkoušky NRTC se startem za tepla bez faktoru zhoršení (g/kWh)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

2.5   Výsledky zkoušky emisí NRTC se startem za tepla

U motorů v etapě IV mohou být uvedeny údaje týkající se regenerace.

| Hlášené schválení typu motoru | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Zkouška NRTC se startem za tepla bez regenerace (g/kWh) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| HC + NOx | | | | |
| PM | | | | |
| Zkouška NRTC se startem za tepla s regenerací (g/kWh) | CO | | | | |
| HC | | | | |
| NOx | | | | |
| HC + NOx | | | | |
| PM“ | | | | |

Hlášené schválení typu motoru

1

2

3

4

Zkouška NRTC se startem za tepla bez regenerace (g/kWh)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM

Zkouška NRTC se startem za tepla s regenerací (g/kWh)

CO

HC

NOx

HC + NOx

PM“

---

(1)  Kapalina nebo vzduch.

1

(2)  Použijte zkratky: CAT = katalyzátor, PT = filtr částic, SCR = selektivní katalytická redukce.

2

(3)  Vyplňte všechny položky, které se na typ motoru/rodinu vztahují.

3

(4)  V případě rodiny motorů vložte podrobné údaje o základním motoru.

4

(5)  Použijte zkratky: Di = přímý vstřik, PC = pre/vírová komora, NA = motory s atmosférickým sáním, TC = přeplňované turbodmychadlem, TCA = přeplňované turbodmychadlem včetně následného chlazení, EGR = recirkulace výfukových plynů. Příklady: PC NA, DI TCA EGR.

5

(6)  Kapalina nebo vzduch.

6

(7)  Použijte zkratky: DOC = dieslový oxidační katalyzátor, PT = filtr částic, SCR = selektivní katalytická redukce.

7

(8)  Nehodící se škrtněte.

8

(9)  Nehodící se škrtněte.

9

---

PŘÍLOHA VII

„PŘÍLOHA XII

UZNÁNÍ ALTERNATIVNÍCH SCHVÁLENÍ TYPU

| 1. | Pro motory kategorií A, B a C definovaných v čl. 9 odst. 2 se následující certifikáty schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením podle této směrnice:






  1.1 | Schválení typu podle směrnice 2000/25/ES. |
| --- | --- | --- |

1.

Pro motory kategorií A, B a C definovaných v čl. 9 odst. 2 se následující certifikáty schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením podle této směrnice:

1.1

Schválení typu podle směrnice 2000/25/ES.

| 1.2 | Schválení typu podle směrnice 88/77/EHS, které odpovídají požadavkům etapy A nebo B podle článku 2 a bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS, nebo podle předpisu EHK/OSN č. 49, série změn 02, oprava I/2; |
| --- | --- |

1.2

Schválení typu podle směrnice 88/77/EHS, které odpovídají požadavkům etapy A nebo B podle článku 2 a bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS, nebo podle předpisu EHK/OSN č. 49, série změn 02, oprava I/2;

| 1.3 | Schválení typu podle předpisu EHK/OSN č. 96. |
| --- | --- |

1.3

Schválení typu podle předpisu EHK/OSN č. 96.

| 2. | Pro motory kategorií D, E, F a G (etapa II) definovaných v čl. 9 odst. 3 se následující schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením typu podle této směrnice:






  2.1 | schválení v etapě II podle směrnice 2000/25/ES; |
| --- | --- | --- |

2.

Pro motory kategorií D, E, F a G (etapa II) definovaných v čl. 9 odst. 3 se následující schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením typu podle této směrnice:

2.1

schválení v etapě II podle směrnice 2000/25/ES;

| 2.2 | schválení typu podle směrnice 88/77/EHS ve znění směrnice 99/96/ES, které odpovídají požadavkům na etapy A, B1, B2 nebo C podle článku 2 a bodu 6.2.1 přílohy I uvedené směrnice; |
| --- | --- |

2.2

schválení typu podle směrnice 88/77/EHS ve znění směrnice 99/96/ES, které odpovídají požadavkům na etapy A, B1, B2 nebo C podle článku 2 a bodu 6.2.1 přílohy I uvedené směrnice;

| 2.3 | schválení typu podle předpisu EHK/OSN č. 49, série změn 03; |
| --- | --- |

2.3

schválení typu podle předpisu EHK/OSN č. 49, série změn 03;

| 2.4 | schválení podle předpisu EHK/OSN č. 96 v etapách D, E, F a G podle bodu 5.2.1 předpisu č. 96, série změn 01. |
| --- | --- |

2.4

schválení podle předpisu EHK/OSN č. 96 v etapách D, E, F a G podle bodu 5.2.1 předpisu č. 96, série změn 01.

| 3. | Pro motory kategorií H, I, J a K (etapa III A) definovaných v čl. 9 odst. 3a a 3b se následující schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením typu podle této směrnice:






  3.1 | schválení typu podle směrnice 2005/55/ES ve znění směrnice 2005/78/ES a směrnice 2006/51/ES, která odpovídají požadavkům na etapy B1, B2 nebo C podle článku 2 a bodu 6.2.1 přílohy I uvedené směrnice; |
| --- | --- | --- |

3.

Pro motory kategorií H, I, J a K (etapa III A) definovaných v čl. 9 odst. 3a a 3b se následující schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením typu podle této směrnice:

3.1

schválení typu podle směrnice 2005/55/ES ve znění směrnice 2005/78/ES a směrnice 2006/51/ES, která odpovídají požadavkům na etapy B1, B2 nebo C podle článku 2 a bodu 6.2.1 přílohy I uvedené směrnice;

| 3.2 | schválení typu podle předpisu EHK/OSN č. 49, série změn 05, která odpovídají požadavkům na etapy B1, B2 a C podle bodu 5.2 uvedeného předpisu. |
| --- | --- |

3.2

schválení typu podle předpisu EHK/OSN č. 49, série změn 05, která odpovídají požadavkům na etapy B1, B2 a C podle bodu 5.2 uvedeného předpisu.

| 3.3 | schválení podle předpisu EHK/OSN č. 96 v etapách H, I, J a K podle bodu 5.2.1 předpisu č. 96, série změn 02. |
| --- | --- |

3.3

schválení podle předpisu EHK/OSN č. 96 v etapách H, I, J a K podle bodu 5.2.1 předpisu č. 96, série změn 02.

| 4. | Pro motory kategorií L, M, N a P (etapa III B) definovaných v čl. 9 odst. 3c se následující schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením podle této směrnice:






  4.1 | schválení typu podle směrnice 2005/55/ES ve znění směrnice 2005/78/ES a směrnice 2006/51/ES, která odpovídají požadavkům na etapy B2 nebo C podle článku 2 a bodu 6.2.1 přílohy I uvedené směrnice; |
| --- | --- | --- |

4.

Pro motory kategorií L, M, N a P (etapa III B) definovaných v čl. 9 odst. 3c se následující schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením podle této směrnice:

4.1

schválení typu podle směrnice 2005/55/ES ve znění směrnice 2005/78/ES a směrnice 2006/51/ES, která odpovídají požadavkům na etapy B2 nebo C podle článku 2 a bodu 6.2.1 přílohy I uvedené směrnice;

| 4.2 | schválení typu podle předpisu EHK/OSN č. 49, série změn 05, která odpovídají požadavkům na etapy B2 nebo C podle bodu 5.2 uvedeného předpisu. |
| --- | --- |

4.2

schválení typu podle předpisu EHK/OSN č. 49, série změn 05, která odpovídají požadavkům na etapy B2 nebo C podle bodu 5.2 uvedeného předpisu.

| 4.3 | schválení podle předpisu EHK/OSN č. 96 v etapách L, M, N a P podle bodu 5.2.1 předpisu č. 96, série změn 03. |
| --- | --- |

4.3

schválení podle předpisu EHK/OSN č. 96 v etapách L, M, N a P podle bodu 5.2.1 předpisu č. 96, série změn 03.

| 5. | Pro motory kategorií Q a R (etapa IV) definovaných v čl. 9 odst. 3d se následující schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením podle této směrnice:






  5.1 | schválení typu podle nařízení (ES) č. 595/2009 a jeho prováděcích opatření, je-li technickou zkušebnou potvrzeno, že motor splňuje požadavky bodu 8.5 přílohy I této směrnice. |
| --- | --- | --- |

5.

Pro motory kategorií Q a R (etapa IV) definovaných v čl. 9 odst. 3d se následující schválení typu a popřípadě odpovídající značky schválení typu uznávají za rovnocenné se schválením podle této směrnice:

5.1

schválení typu podle nařízení (ES) č. 595/2009 a jeho prováděcích opatření, je-li technickou zkušebnou potvrzeno, že motor splňuje požadavky bodu 8.5 přílohy I této směrnice.

| 5.2 | předpis EHK/OSN č. 49, série změn 06, je-li technickou zkušebnou potvrzeno, že motor splňuje požadavky bodu 8.5 přílohy I této směrnice.“ |
| --- | --- |

5.2

předpis EHK/OSN č. 49, série změn 06, je-li technickou zkušebnou potvrzeno, že motor splňuje požadavky bodu 8.5 přílohy I této směrnice.“

---