# Uradni list L 289/2012

| | ISSN 1977-0804
  doi:10.3000/19770804.L_2012.289.slv |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | L 289 |
| | |
| Slovenska izdaja | Zakonodaja | Zvezek 5519. oktober 2012 |

ISSN 1977-0804

doi:10.3000/19770804.L_2012.289.slv

Uradni list

Evropske unije

L 289

Slovenska izdaja

Zakonodaja

Zvezek 5519. oktober 2012

---

| Vsebina | | II   Nezakonodajni akti | Stran |
| --- | --- | --- | --- |
| | | SKLEPI |
| | | 2012/636/EU |
| | * | Sklep Komisije z dne 25. januarja 2012 o ukrepu C 36/07 (ex NN 25/07), ki ga je Nemčija izvedla za podjetje Deutsche Post AG
  (notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 184)

   (
  1
  ) | 1 |
| | | 2012/637/EU |
| | * | Sklep Komisije z dne 21. marca 2012 o Državni pomoči SA.29864 (C 6/10) (ex NN 1/10), ki jo je Češka odobrila podjetju České aerolinie a.s. (ČSA – Czech Airlines a.s. – morebitne posledice v zvezi z Državno pomočjo posojila, ki ga je dalo podjetje Osinek a.s.)
  (notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 1664)

   (
  1
  ) | 56 |

Vsebina

II   Nezakonodajni akti

Stran

SKLEPI

2012/636/EU

*

Sklep Komisije z dne 25. januarja 2012 o ukrepu C 36/07 (ex NN 25/07), ki ga je Nemčija izvedla za podjetje Deutsche Post AG
  (notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 184)

   (
  1
  )

(notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 184)

1

1

2012/637/EU

*

Sklep Komisije z dne 21. marca 2012 o Državni pomoči SA.29864 (C 6/10) (ex NN 1/10), ki jo je Češka odobrila podjetju České aerolinie a.s. (ČSA – Czech Airlines a.s. – morebitne posledice v zvezi z Državno pomočjo posojila, ki ga je dalo podjetje Osinek a.s.)
  (notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 1664)

   (
  1
  )

(notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 1664)

1

56

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Besedilo velja za EGP |

---

(1)   Besedilo velja za EGP

1

| SL | Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.
  Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica. |
| --- | --- |

SL

Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.

Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica.

---

II Nezakonodajni akti

SKLEPI

| 19.10.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | L 289/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.10.2012

SL

Uradni list Evropske unije

L 289/1

---

SKLEP KOMISIJE

z dne 25. januarja 2012

o ukrepu C 36/07 (ex NN 25/07), ki ga je Nemčija izvedla za podjetje Deutsche Post AG

(notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 184)

(Besedilo v nemškem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

(2012/636/EU)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe (1),

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima členoma (2), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

I.   POSTOPEK

I.1   Postopki v zvezi z državno pomočjo

I.1.1   Odločba o začetku postopka iz leta 1999 in negativna odločba iz leta 2002

| (1) | Leta 1994 je podjetje United Parcel Service (v nadaljnjem besedilu: podjetje UPS) vložilo pritožbo glede dodeljene nezakonite državne pomoči podjetju Deutsche Bundespost Postdienst (v nadaljnjem besedilu: podjetje Postdienst). |
| --- | --- |

(1)

Leta 1994 je podjetje United Parcel Service (v nadaljnjem besedilu: podjetje UPS) vložilo pritožbo glede dodeljene nezakonite državne pomoči podjetju Deutsche Bundespost Postdienst (v nadaljnjem besedilu: podjetje Postdienst).

| (2) | Po začetku postopka 23. oktobra 1999 (v nadaljnjem besedilu: odločba o začetku postopka iz leta 1999) je Nemčija 16. septembra 1999 predložila pripombe. Po objavi odločbe o začetku postopka je Komisija prejela pripombe 14 zainteresiranih strani, ki jih je ustrezno posredovala nemški vladi z dopisom z dne 15. decembra 1999 in ji omogočila, da predloži svoje ugotovitve glede teh pripomb. Nemški organi so odgovorili z dopisom z dne 1. februarja 2000, ki je bil evidentiran 2. februarja 2000. |
| --- | --- |

(2)

Po začetku postopka 23. oktobra 1999 (v nadaljnjem besedilu: odločba o začetku postopka iz leta 1999) je Nemčija 16. septembra 1999 predložila pripombe. Po objavi odločbe o začetku postopka je Komisija prejela pripombe 14 zainteresiranih strani, ki jih je ustrezno posredovala nemški vladi z dopisom z dne 15. decembra 1999 in ji omogočila, da predloži svoje ugotovitve glede teh pripomb. Nemški organi so odgovorili z dopisom z dne 1. februarja 2000, ki je bil evidentiran 2. februarja 2000.

| (3) | Komisija je dokončno negativno odločbo sprejela (3)19. junija 2002 (v nadaljnjem besedilu: odločba iz leta 2002), v njej pa je bilo ugotovljeno, da sta podjetje Postdienst in njegov naslednik, podjetje Deutsche Post AG (v nadaljnjem besedilu: podjetje DPAG; podjetji Postdienst in DPAG bosta skupaj imenovani podjetje Deutsche Post) ceno za dostavo paketov od vrat do vrat določali pod prirastnimi stroški in da ta agresivna politika popustov ne spada v obveznosti univerzalnih storitev podjetja Deutsche Post. Izgube v višini 572 milijonov EUR, ki so nastale zaradi tega, so bile na koncu v nasprotju s členoma 106 in 107 PDEU pokrite z državnimi sredstvi, ki so bila podjetju Deutsche Post odobrena v različnih oblikah (npr. državna nadomestila s strani sestrske družbe Deutsche Bundespost Telekom (v nadaljnjem besedilu: družba Telekom), državna jamstva za posojila in državne subvencije za financiranje pokojnin javnih uslužbencev pošte). |
| --- | --- |

(3)

Komisija je dokončno negativno odločbo sprejela (3)19. junija 2002 (v nadaljnjem besedilu: odločba iz leta 2002), v njej pa je bilo ugotovljeno, da sta podjetje Postdienst in njegov naslednik, podjetje Deutsche Post AG (v nadaljnjem besedilu: podjetje DPAG; podjetji Postdienst in DPAG bosta skupaj imenovani podjetje Deutsche Post) ceno za dostavo paketov od vrat do vrat določali pod prirastnimi stroški in da ta agresivna politika popustov ne spada v obveznosti univerzalnih storitev podjetja Deutsche Post. Izgube v višini 572 milijonov EUR, ki so nastale zaradi tega, so bile na koncu v nasprotju s členoma 106 in 107 PDEU pokrite z državnimi sredstvi, ki so bila podjetju Deutsche Post odobrena v različnih oblikah (npr. državna nadomestila s strani sestrske družbe Deutsche Bundespost Telekom (v nadaljnjem besedilu: družba Telekom), državna jamstva za posojila in državne subvencije za financiranje pokojnin javnih uslužbencev pošte).

| (4) | Na zahtevo Komisije je podjetje DPAG Nemčiji vrnilo nezdružljivo državno pomoč v višini 572 milijonov EUR. Podjetje Deutsche Post je odločbo izpodbijalo pred sodišči Unije. |
| --- | --- |

(4)

Na zahtevo Komisije je podjetje DPAG Nemčiji vrnilo nezdružljivo državno pomoč v višini 572 milijonov EUR. Podjetje Deutsche Post je odločbo izpodbijalo pred sodišči Unije.

| (5) | V svoji sodbi iz leta 2008 (4) je Splošno sodišče (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) razveljavilo negativno odločbo Komisije iz leta 2002, ker Komisija ni izvedla celovite analize vseh prihodkov in stroškov univerzalnih storitev, da bi ugotovila, ali je podjetje Deutsche Post prejelo prenizko ali previsoko nadomestilo. |
| --- | --- |

(5)

V svoji sodbi iz leta 2008 (4) je Splošno sodišče (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) razveljavilo negativno odločbo Komisije iz leta 2002, ker Komisija ni izvedla celovite analize vseh prihodkov in stroškov univerzalnih storitev, da bi ugotovila, ali je podjetje Deutsche Post prejelo prenizko ali previsoko nadomestilo.

| (6) | Nemčija je zato podjetju Deutsche Post vrnjeno državno pomoč v višini 572 milijonov EUR vrnila skupaj s pripadajočimi obrestmi. |
| --- | --- |

(6)

Nemčija je zato podjetju Deutsche Post vrnjeno državno pomoč v višini 572 milijonov EUR vrnila skupaj s pripadajočimi obrestmi.

| (7) | Sodišče Evropske unije je 2. septembra 2010 zavrnilo pritožbo Komisije na sodbo Splošnega sodišča (5). |
| --- | --- |

(7)

Sodišče Evropske unije je 2. septembra 2010 zavrnilo pritožbo Komisije na sodbo Splošnega sodišča (5).

I.1.2   Nadaljnje pritožbe po negativni odločbi iz leta 2002

| (8) | Podjetje UPS je 13. maja 2004 vložilo nadaljnjo pritožbo glede nezakonite državne pomoči, ki je bila podjetju Deutsche Post dodeljena po negativni odločbi iz leta 2002. Podjetje UPS je trdilo, da v odločbi iz leta 2002 niso bili preučeni vsi ukrepi iz prvotne pritožbe iz leta 1994 in da so bile finančne koristi za podjetje Deutsche Post znatno večje od nezdružljive pomoči v višini 572 milijonov EUR. Podjetje UPS je menilo tudi, da je podjetje Deutsche Post državne vire porabilo za povečanje obsega storitev paketne dostave (npr. za pridobitev drugih podjetij) in prodajo storitev svojima podružnicama, banki Postbank AG in podjetju Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG (v nadaljnjem besedilu: podjetje DPEED), ki sta dejavni na področju bančnih storitev in storitev paketne dostave za poslovne stranke pod znamko DHL, po prenizkih transfernih cenah. |
| --- | --- |

(8)

Podjetje UPS je 13. maja 2004 vložilo nadaljnjo pritožbo glede nezakonite državne pomoči, ki je bila podjetju Deutsche Post dodeljena po negativni odločbi iz leta 2002. Podjetje UPS je trdilo, da v odločbi iz leta 2002 niso bili preučeni vsi ukrepi iz prvotne pritožbe iz leta 1994 in da so bile finančne koristi za podjetje Deutsche Post znatno večje od nezdružljive pomoči v višini 572 milijonov EUR. Podjetje UPS je menilo tudi, da je podjetje Deutsche Post državne vire porabilo za povečanje obsega storitev paketne dostave (npr. za pridobitev drugih podjetij) in prodajo storitev svojima podružnicama, banki Postbank AG in podjetju Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG (v nadaljnjem besedilu: podjetje DPEED), ki sta dejavni na področju bančnih storitev in storitev paketne dostave za poslovne stranke pod znamko DHL, po prenizkih transfernih cenah.

| (9) | Komisija je 9. novembra 2004 in 1. aprila 2005 Nemčiji poslala zahtevo za informacije. Nemčija je predložila odgovore 2. decembra 2004 oziroma 3. junija 2005. |
| --- | --- |

(9)

Komisija je 9. novembra 2004 in 1. aprila 2005 Nemčiji poslala zahtevo za informacije. Nemčija je predložila odgovore 2. decembra 2004 oziroma 3. junija 2005.

| (10) | Podjetje TNT Post AG & Co KG (v nadaljnjem besedilu: podjetje TNT) je 16. julija 2004 vložilo pritožbo, v kateri je trdilo, da je podjetje Deutsche Post banki Postbank AG prodalo storitve po prenizkih transfernih cenah. Trdilo je, da je banka Postbank AG za zagotovljene storitve plačala samo spremenljive stroške, podjetje Deutsche Post pa je stalne stroške distribucijskega omrežja v celoti financiralo iz prihodkov svojega monopola nad pisemskimi pošiljkami. |
| --- | --- |

(10)

Podjetje TNT Post AG & Co KG (v nadaljnjem besedilu: podjetje TNT) je 16. julija 2004 vložilo pritožbo, v kateri je trdilo, da je podjetje Deutsche Post banki Postbank AG prodalo storitve po prenizkih transfernih cenah. Trdilo je, da je banka Postbank AG za zagotovljene storitve plačala samo spremenljive stroške, podjetje Deutsche Post pa je stalne stroške distribucijskega omrežja v celoti financiralo iz prihodkov svojega monopola nad pisemskimi pošiljkami.

| (11) | Komisija je 11. novembra 2004 in 25. aprila 2005 Nemčiji poslala zahtevo za informacije. Nemčija je predložila odgovore 17. decembra 2004 oziroma 23. junija 2005. |
| --- | --- |

(11)

Komisija je 11. novembra 2004 in 25. aprila 2005 Nemčiji poslala zahtevo za informacije. Nemčija je predložila odgovore 17. decembra 2004 oziroma 23. junija 2005.

I.1.3   Odločba o razširitvi iz leta 2007

| (12) | Po nadaljnjih pritožbah je Komisija z dopisom z dne 12. septembra 2007 (6) (v nadaljnjem besedilu: odločba o razširitvi iz leta 2007) obvestila Nemčijo o odločitvi, da razširi področje uporabe postopka, ki se je prvotno začel leta 1999. Cilj odločbe o razširitvi iz leta 2007 je bila vključitev novo predloženih informacij in skrbna preiskava vseh morebitnih izkrivljanj konkurence, nastalih zaradi javnih ukrepov, ki so bili odobreni podjetju Deutsche Post (za podrobnejše informacije o državnih nadomestilih, državnih jamstvih, subvencijah za pokojnine in izključni pravici do zagotavljanja storitev dostave pisemskih pošiljk glej oddelek I.1.14). |
| --- | --- |

(12)

Po nadaljnjih pritožbah je Komisija z dopisom z dne 12. septembra 2007 (6) (v nadaljnjem besedilu: odločba o razširitvi iz leta 2007) obvestila Nemčijo o odločitvi, da razširi področje uporabe postopka, ki se je prvotno začel leta 1999. Cilj odločbe o razširitvi iz leta 2007 je bila vključitev novo predloženih informacij in skrbna preiskava vseh morebitnih izkrivljanj konkurence, nastalih zaradi javnih ukrepov, ki so bili odobreni podjetju Deutsche Post (za podrobnejše informacije o državnih nadomestilih, državnih jamstvih, subvencijah za pokojnine in izključni pravici do zagotavljanja storitev dostave pisemskih pošiljk glej oddelek I.1.14).

| (13) | Komisija je menila, da je treba za razjasnitev učinka državne pomoči na prihodke in stroške različnih storitev, ki jih je nudilo podjetje Deutsche Post, natančno razčleniti finančna poročila podjetja za obdobje 1990–2007. |
| --- | --- |

(13)

Komisija je menila, da je treba za razjasnitev učinka državne pomoči na prihodke in stroške različnih storitev, ki jih je nudilo podjetje Deutsche Post, natančno razčleniti finančna poročila podjetja za obdobje 1990–2007.

I.1.4   Pripombe Nemčije na odločbo o razširitvi iz leta 2007

| (14) | Nemčija je svoje pripombe predložila 14. decembra 2007, podjetje Deutsche Post pa je izpodbijalo odločbo o razširitvi iz leta 2007 (glej tudi oddelek I.3.1). |
| --- | --- |

(14)

Nemčija je svoje pripombe predložila 14. decembra 2007, podjetje Deutsche Post pa je izpodbijalo odločbo o razširitvi iz leta 2007 (glej tudi oddelek I.3.1).

I.1.5   Pripombe tretjih strani na odločbo o razširitvi iz leta 2007 in ugotovitve Nemčije glede pripomb tretjih strani

| (15) | Podjetji UPS in TNT sta svoje pripombe predložili 16. novembra 2007. |
| --- | --- |

(15)

Podjetji UPS in TNT sta svoje pripombe predložili 16. novembra 2007.

| (16) | Nemčija je 20. decembra 2007 zaprosila za podaljšanje roka, nato pa 12. marca 2008 predložila svoje ugotovitve glede pripomb podjetij TNT in UPS. |
| --- | --- |

(16)

Nemčija je 20. decembra 2007 zaprosila za podaljšanje roka, nato pa 12. marca 2008 predložila svoje ugotovitve glede pripomb podjetij TNT in UPS.

I.1.6   Izbor zunanjega strokovnjaka

| (17) | Komisija je 23. januarja 2008 objavila javni razpis za izvedbo strokovne študije, ki bi Komisiji pomagala ugotoviti, ali je podjetje Deutsche Post za opravljanje svojih obveznosti univerzalnih storitev v obdobju 1990–2007 prejelo previsoko nadomestilo (7). |
| --- | --- |

(17)

Komisija je 23. januarja 2008 objavila javni razpis za izvedbo strokovne študije, ki bi Komisiji pomagala ugotoviti, ali je podjetje Deutsche Post za opravljanje svojih obveznosti univerzalnih storitev v obdobju 1990–2007 prejelo previsoko nadomestilo (7).

| (18) | Komisija je 18. junija 2008 sklenila pogodbo s podjetjem WIK Consult GmbH, ki se ukvarja z računovodstvom za poštni sektor. |
| --- | --- |

(18)

Komisija je 18. junija 2008 sklenila pogodbo s podjetjem WIK Consult GmbH, ki se ukvarja z računovodstvom za poštni sektor.

I.1.7   Pripombe Nemčije glede primernega trajanja obdobja preiskave

| (19) | Nemčija je z dopisoma z dne 10. in 18. junija 2008 izrazila svoje nestrinjanje s predvidenim trajanjem obdobja preiskave (1990–2007) in trdila, da bi zadoščalo, če bi bila preiskava omejena na obdobje 1990–1994, v katerem so bile državna nadomestila odobrena, saj so bile izgube v tem obdobju višje od državnih nadomestil in podjetje Deutsche Post ni imelo koristi od morebitnega previsokega nadomestila. V skladu z okvirom skupnosti za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve (v nadaljnjem besedilu: okvir iz leta 2005) (8), ki obdobje za izračun previsokega nadomestila omejuje na štiri leta, bi bila predložitev računovodskih podatkov za obdobje po letu 1994 nesorazmerna. |
| --- | --- |

(19)

Nemčija je z dopisoma z dne 10. in 18. junija 2008 izrazila svoje nestrinjanje s predvidenim trajanjem obdobja preiskave (1990–2007) in trdila, da bi zadoščalo, če bi bila preiskava omejena na obdobje 1990–1994, v katerem so bile državna nadomestila odobrena, saj so bile izgube v tem obdobju višje od državnih nadomestil in podjetje Deutsche Post ni imelo koristi od morebitnega previsokega nadomestila. V skladu z okvirom skupnosti za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve (v nadaljnjem besedilu: okvir iz leta 2005) (8), ki obdobje za izračun previsokega nadomestila omejuje na štiri leta, bi bila predložitev računovodskih podatkov za obdobje po letu 1994 nesorazmerna.

| (20) | Nemčija je 27. junija 2008 predložila strokovno mnenje o obveznosti Komisije, da ločeno preveri državna nadomestila, državna jamstva in subvencijo za pokojnine (9). Poleg tega je Nemčija trdila, da preverjanje računovodskih podatkov za oceno državnega jamstva in subvencije za pokojnine ni bilo potrebno. |
| --- | --- |

(20)

Nemčija je 27. junija 2008 predložila strokovno mnenje o obveznosti Komisije, da ločeno preveri državna nadomestila, državna jamstva in subvencijo za pokojnine (9). Poleg tega je Nemčija trdila, da preverjanje računovodskih podatkov za oceno državnega jamstva in subvencije za pokojnine ni bilo potrebno.

| (21) | Nemški organi so enako stališče zavzeli na sestankih s službami Komisije dne 29. maja in 15. julija 2008. |
| --- | --- |

(21)

Nemški organi so enako stališče zavzeli na sestankih s službami Komisije dne 29. maja in 15. julija 2008.

I.1.8   Zahteva za informacije z dne 17. julija 2008

| (22) | Komisija je Nemčiji 17. julija 2008 poslala zahtevo za informacije glede vseh ukrepov državne pomoči, ki se preiskujejo, vključno z vprašalnikom o prihodkih in stroških podjetja Deutsche Post v obdobju 1990–2007. Zahtevo za informacije je Komisija pripravila skupaj s podjetjem WIK Consult. Nemčija je 5. avgusta zaprosila za odprto podaljšanje roka, ker je morala najprej ugotoviti dostopnost nekaterih podatkov. |
| --- | --- |

(22)

Komisija je Nemčiji 17. julija 2008 poslala zahtevo za informacije glede vseh ukrepov državne pomoči, ki se preiskujejo, vključno z vprašalnikom o prihodkih in stroških podjetja Deutsche Post v obdobju 1990–2007. Zahtevo za informacije je Komisija pripravila skupaj s podjetjem WIK Consult. Nemčija je 5. avgusta zaprosila za odprto podaljšanje roka, ker je morala najprej ugotoviti dostopnost nekaterih podatkov.

I.1.9   Ukrepi z dne 12. in 22. avgusta 2008, ki so sledili zahtevi za informacije

| (23) | Komisija je 12. avgusta 2008 pojasnila, zakaj bi bilo treba preverjanje stroškov in prihodkov podjetja Deutsche Post izvesti za obdobje 1990–2007, in vztrajala, da je treba predložiti zahtevane informacije. |
| --- | --- |

(23)

Komisija je 12. avgusta 2008 pojasnila, zakaj bi bilo treba preverjanje stroškov in prihodkov podjetja Deutsche Post izvesti za obdobje 1990–2007, in vztrajala, da je treba predložiti zahtevane informacije.

| (24) | V svojem sporočilu z dne 14. avgusta 2008 je Nemčija trdila, da ni razloga za preverjanje prihodkov in izgub podjetja Deutsche Post za obdobje po letu 1994. Komisija si je 22. avgusta 2008 pridržala pravico do sprejetja odredbe o predložitvi podatkov v skladu s členom 10(3) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (10), če Nemčija ne bi predložila zahtevanih informacij. |
| --- | --- |

(24)

V svojem sporočilu z dne 14. avgusta 2008 je Nemčija trdila, da ni razloga za preverjanje prihodkov in izgub podjetja Deutsche Post za obdobje po letu 1994. Komisija si je 22. avgusta 2008 pridržala pravico do sprejetja odredbe o predložitvi podatkov v skladu s členom 10(3) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (10), če Nemčija ne bi predložila zahtevanih informacij.

| (25) | V svojem sporočilu z dne 29. septembra 2008 je Nemčija v podporo svojemu mnenju, da analiza računovodskih poročil po letu 1994 ni potrebna in da je primerno obdobje preiskave 1990–1994, predložila rezultate še enega strokovnega mnenja, ki je bilo predloženo 2. oktobra 2008 (11). |
| --- | --- |

(25)

V svojem sporočilu z dne 29. septembra 2008 je Nemčija v podporo svojemu mnenju, da analiza računovodskih poročil po letu 1994 ni potrebna in da je primerno obdobje preiskave 1990–1994, predložila rezultate še enega strokovnega mnenja, ki je bilo predloženo 2. oktobra 2008 (11).

| (26) | Nemčija je 28. oktobra 2008 predložila informacije o državnem jamstvu in subvenciji za pokojnine. |
| --- | --- |

(26)

Nemčija je 28. oktobra 2008 predložila informacije o državnem jamstvu in subvenciji za pokojnine.

I.1.10   Odredba o predložitvi podatkov z dne 30. oktobra 2008

| (27) | Komisija ni sprejela trditev Nemčije in je vztrajala, da je bila analiza do leta 2007 potrebna zaradi celovitega razumevanja konkurenčnih učinkov odobrenih ukrepov državne pomoči. Po dveh opomnikih glede predložitve podatkov z dne 12. in 22. avgusta 2008 je Komisija 30. oktobra 2008 sprejela odredbo o predložitvi podatkov, v kateri je Nemčiji odredila, da predloži vse potrebne računovodske podatke za celotno obdobje 1990–2007. |
| --- | --- |

(27)

Komisija ni sprejela trditev Nemčije in je vztrajala, da je bila analiza do leta 2007 potrebna zaradi celovitega razumevanja konkurenčnih učinkov odobrenih ukrepov državne pomoči. Po dveh opomnikih glede predložitve podatkov z dne 12. in 22. avgusta 2008 je Komisija 30. oktobra 2008 sprejela odredbo o predložitvi podatkov, v kateri je Nemčiji odredila, da predloži vse potrebne računovodske podatke za celotno obdobje 1990–2007.

| (28) | Nemčija in podjetje Deutsche Post sta izpodbijala veljavnost odredbe o predložitvi podatkov (glej oddelek I.3.2). |
| --- | --- |

(28)

Nemčija in podjetje Deutsche Post sta izpodbijala veljavnost odredbe o predložitvi podatkov (glej oddelek I.3.2).

| (29) | Zahtevane računovodske podatke za obdobje 1990–1994 je Nemčija predložila 27. novembra 2008. Nemčija je računovodske podatke, ki jih je predložila 27. novembra 2008, posodobila 5. in 16. decembra 2008. |
| --- | --- |

(29)

Zahtevane računovodske podatke za obdobje 1990–1994 je Nemčija predložila 27. novembra 2008. Nemčija je računovodske podatke, ki jih je predložila 27. novembra 2008, posodobila 5. in 16. decembra 2008.

I.1.11   Predložitev računovodskih podatkov za obdobje 1990–2007

| (30) | Po sestanku dne 6. februarja 2009 med g. Pfaffenbachom, nemškim zunanjim ministrom, g. Appelom, izvršnim direktorjem podjetja DPAG, in komisarjem, pristojnim za politiko konkurence, sta se Nemčija in podjetje Deutsche Post strinjala, da bosta predložila računovodske podatke za obdobje po letu 1994. |
| --- | --- |

(30)

Po sestanku dne 6. februarja 2009 med g. Pfaffenbachom, nemškim zunanjim ministrom, g. Appelom, izvršnim direktorjem podjetja DPAG, in komisarjem, pristojnim za politiko konkurence, sta se Nemčija in podjetje Deutsche Post strinjala, da bosta predložila računovodske podatke za obdobje po letu 1994.

| (31) | Nemčija je 3. marca 2009 predložila prvi sklop računovodskih podatkov za celotno obdobje preiskave 1990–2007. |
| --- | --- |

(31)

Nemčija je 3. marca 2009 predložila prvi sklop računovodskih podatkov za celotno obdobje preiskave 1990–2007.

| (32) | Sestanki med podjetjem Deutsche Post in službami Komisije so potekali 3. marca 2009 v Bruslju ter 12. marca, 2. aprila, 28. maja, 23. junija in 18. septembra 2009 v Bonnu. Nemčija je zadevne predstavitve podjetja Deutsche Post predložila 26. marca, 7. maja in 22. junija 2009. |
| --- | --- |

(32)

Sestanki med podjetjem Deutsche Post in službami Komisije so potekali 3. marca 2009 v Bruslju ter 12. marca, 2. aprila, 28. maja, 23. junija in 18. septembra 2009 v Bonnu. Nemčija je zadevne predstavitve podjetja Deutsche Post predložila 26. marca, 7. maja in 22. junija 2009.

| (33) | Po teh sestankih in dveh seznamih vprašanj, ki ju je Komisija podjetju Deutsche Post predložila 4. junija in 30. julija 2009, je Nemčija 9. julija, 31. julija, 17. avgusta, 8. septembra, 10. septembra in 15. oktobra 2009 predložila posodobljene računovodske podatke in dodatna pojasnila. |
| --- | --- |

(33)

Po teh sestankih in dveh seznamih vprašanj, ki ju je Komisija podjetju Deutsche Post predložila 4. junija in 30. julija 2009, je Nemčija 9. julija, 31. julija, 17. avgusta, 8. septembra, 10. septembra in 15. oktobra 2009 predložila posodobljene računovodske podatke in dodatna pojasnila.

| (34) | Službe Komisije so 16. in 24. septembra 2009 predložile dodatna vprašanja, na katera je Nemčija odgovorila 14. oktobra 2009. |
| --- | --- |

(34)

Službe Komisije so 16. in 24. septembra 2009 predložile dodatna vprašanja, na katera je Nemčija odgovorila 14. oktobra 2009.

I.1.12   Predložitev študije podjetja WIK

| (35) | Zaradi zamude pri predložitvi računovodskih podatkov je bilo treba pogodbo s podjetjem WIK Consult večkrat podaljšati. Podjetje WIK Consult je svojo strokovno študijo (v nadaljnjem besedilu: študija podjetja WIK) končno predložilo 9. novembra 2009. |
| --- | --- |

(35)

Zaradi zamude pri predložitvi računovodskih podatkov je bilo treba pogodbo s podjetjem WIK Consult večkrat podaljšati. Podjetje WIK Consult je svojo strokovno študijo (v nadaljnjem besedilu: študija podjetja WIK) končno predložilo 9. novembra 2009.

| (36) | Nemčija je pripombe na študijo podjetja WIK predložila 14. in 21. januarja 2010. 11. februarja 2010 je Nemčija predložila strokovno študijo družbe KPMG (v nadaljnjem besedilu: študija družbe KPMG) o pravni naravi povračil (12) (Ablieferungen), ki jih je moralo podjetje Deutsche Post do leta 1995 plačevati v državni proračun, in strokovno študijo družbe Deloitte (13) (v nadaljnjem besedilu: študija Deloitte-I) o referenčnem dobičku, uporabljenem v študiji podjetja WIK. |
| --- | --- |

(36)

Nemčija je pripombe na študijo podjetja WIK predložila 14. in 21. januarja 2010. 11. februarja 2010 je Nemčija predložila strokovno študijo družbe KPMG (v nadaljnjem besedilu: študija družbe KPMG) o pravni naravi povračil (12) (Ablieferungen), ki jih je moralo podjetje Deutsche Post do leta 1995 plačevati v državni proračun, in strokovno študijo družbe Deloitte (13) (v nadaljnjem besedilu: študija Deloitte-I) o referenčnem dobičku, uporabljenem v študiji podjetja WIK.

| (37) | Nemčija je 23. aprila 2010 predložila še eno študijo družbe Deloitte (v nadaljnjem besedilu: študija Deloitte-II) o stopnji zmernega dobička, ki jo je treba uporabiti za univerzalne storitve podjetja Deutsche Post. |
| --- | --- |

(37)

Nemčija je 23. aprila 2010 predložila še eno študijo družbe Deloitte (v nadaljnjem besedilu: študija Deloitte-II) o stopnji zmernega dobička, ki jo je treba uporabiti za univerzalne storitve podjetja Deutsche Post.

| (38) | Nemčija je 9. avgusta 2010 predložila nadaljnje pripombe o izračunu prekomernega nadomestila in uporabi načela tržnega vlagatelja pri oceni državnih nadomestil. |
| --- | --- |

(38)

Nemčija je 9. avgusta 2010 predložila nadaljnje pripombe o izračunu prekomernega nadomestila in uporabi načela tržnega vlagatelja pri oceni državnih nadomestil.

I.1.13   Pripombe po razveljavitvi negativne odločbe iz leta 2002

| (39) | Nemčija je 5. novembra 2010 predložila naslednje strokovno mnenje, ki je obravnavalo pomen sodbe v zadevi C-399/08 Komisija proti Deutsche Post (glej oddelek I.3.5) za tekočo preiskavo (14). |
| --- | --- |

(39)

Nemčija je 5. novembra 2010 predložila naslednje strokovno mnenje, ki je obravnavalo pomen sodbe v zadevi C-399/08 Komisija proti Deutsche Post (glej oddelek I.3.5) za tekočo preiskavo (14).

I.1.14   Sklep o razširitvi iz leta 2011

| (40) | Komisija je z dopisom z dne 10. maja 2011 Nemčijo obvestila o odločitvi, da v skladu s členom 108(2) PDEU razširi področje uporabe postopka, ki se je prvotno začel leta 1999 in je bil razširjen leta 2007, da bi lahko izvedla poglobljeno preiskavo subvencije za pokojnine, ki jo podjetje Deutsche Post prejema od leta 1995 (v nadaljnjem besedilu: sklep o razširitvi iz leta 2011). |
| --- | --- |

(40)

Komisija je z dopisom z dne 10. maja 2011 Nemčijo obvestila o odločitvi, da v skladu s členom 108(2) PDEU razširi področje uporabe postopka, ki se je prvotno začel leta 1999 in je bil razširjen leta 2007, da bi lahko izvedla poglobljeno preiskavo subvencije za pokojnine, ki jo podjetje Deutsche Post prejema od leta 1995 (v nadaljnjem besedilu: sklep o razširitvi iz leta 2011).

| (41) | Po prvotni zahtevi za podaljšanje roka z dne 23. maja 2011 je Nemčija svoje pripombe predložila 29. julija 2011, skupaj z dodatnimi strokovnimi študijami o potrebi za izračun prekomernega nadomestila zaradi dokazovanja domnevnega navzkrižnega subvencioniranja (15), o primerjavi med stroški za socialno varnost, ki jih je plačevalo podjetje Deutsche Post, in tržnim povprečjem stroškov za socialno varnost (16), pa tudi o znesku dodatnih stroškov za socialno varnost, ki jih je krilo podjetje Deutsche Post (17). |
| --- | --- |

(41)

Po prvotni zahtevi za podaljšanje roka z dne 23. maja 2011 je Nemčija svoje pripombe predložila 29. julija 2011, skupaj z dodatnimi strokovnimi študijami o potrebi za izračun prekomernega nadomestila zaradi dokazovanja domnevnega navzkrižnega subvencioniranja (15), o primerjavi med stroški za socialno varnost, ki jih je plačevalo podjetje Deutsche Post, in tržnim povprečjem stroškov za socialno varnost (16), pa tudi o znesku dodatnih stroškov za socialno varnost, ki jih je krilo podjetje Deutsche Post (17).

| (42) | Podjetje UPS je svoje pripombe predložilo 4. oktobra 2011. Nato sta svoje pripombe predložila še organizacija Free and Fair Postal Initiative (v nadaljnjem besedilu: organizacija FFPI) 5. oktobra 2011 in združenje Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (v nadaljnjem besedilu: združenje BIEK) 7. oktobra 2011. Komisija je 13. oktobra 2011 pripombe zainteresiranih strani posredovala Nemčiji. |
| --- | --- |

(42)

Podjetje UPS je svoje pripombe predložilo 4. oktobra 2011. Nato sta svoje pripombe predložila še organizacija Free and Fair Postal Initiative (v nadaljnjem besedilu: organizacija FFPI) 5. oktobra 2011 in združenje Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (v nadaljnjem besedilu: združenje BIEK) 7. oktobra 2011. Komisija je 13. oktobra 2011 pripombe zainteresiranih strani posredovala Nemčiji.

| (43) | Nemčija je svoje ugotovitve glede pripomb tretjih strani predložila 14. novembra 2011. |
| --- | --- |

(43)

Nemčija je svoje ugotovitve glede pripomb tretjih strani predložila 14. novembra 2011.

| (44) | Komisija je 18. novembra 2011 poslala še eno zahtevo za informacije v zvezi s podrobnostmi financiranja pokojnin v obdobju po letu 2007. Nemčija je odgovore predložila 2. in 19. januarja 2012. Komisija je 16. decembra 2011 Nemčiji predložila strokovno študijo svetovalnega podjetja Charles River Associates o opredelitvi referenčnega dobička (18) (v nadaljnjem besedilu: študija podjetja CRA), na katero je Nemčija predložila pripombe 16. januarja 2012. |
| --- | --- |

(44)

Komisija je 18. novembra 2011 poslala še eno zahtevo za informacije v zvezi s podrobnostmi financiranja pokojnin v obdobju po letu 2007. Nemčija je odgovore predložila 2. in 19. januarja 2012. Komisija je 16. decembra 2011 Nemčiji predložila strokovno študijo svetovalnega podjetja Charles River Associates o opredelitvi referenčnega dobička (18) (v nadaljnjem besedilu: študija podjetja CRA), na katero je Nemčija predložila pripombe 16. januarja 2012.

I.2   Postopek na podlagi člena 102 PDEU

| (45) | Na podlagi pritožbe podjetja UPS iz leta 1994 je Komisija ugotovila, da je podjetje Deutsche Post s plenilskimi cenami dostave paketov od podjetij do potrošnikov v obdobju 1990–1995 kršilo člen 102 PDEU. Podjetju Deutsche Post je bila naložena kazen v višini 24 milijonov EUR (19). |
| --- | --- |

(45)

Na podlagi pritožbe podjetja UPS iz leta 1994 je Komisija ugotovila, da je podjetje Deutsche Post s plenilskimi cenami dostave paketov od podjetij do potrošnikov v obdobju 1990–1995 kršilo člen 102 PDEU. Podjetju Deutsche Post je bila naložena kazen v višini 24 milijonov EUR (19).

| (46) | Podjetje UPS je 22. aprila 2004 vložilo še eno pritožbo glede zlorabe prevladujočega položaja na podlagi člena 102 PDEU s strani podjetja Deutsche Post. Podjetje UPS je trdilo, da je podjetje Deutsche Post za svoje regulirane storitve dostave pisemskih pošiljk zaračunavalo previsoke cene poštnih znamk. |
| --- | --- |

(46)

Podjetje UPS je 22. aprila 2004 vložilo še eno pritožbo glede zlorabe prevladujočega položaja na podlagi člena 102 PDEU s strani podjetja Deutsche Post. Podjetje UPS je trdilo, da je podjetje Deutsche Post za svoje regulirane storitve dostave pisemskih pošiljk zaračunavalo previsoke cene poštnih znamk.

| (47) | Med preiskavo je Komisija 5. novembra 2004 prejela dokumente v zvezi s sklepom nemške poštne regulativne agencije (v nadaljnjem besedilu: poštni regulator) o najvišji ceni za regulirane storitve dostave pisemskih pošiljk podjetja Deutsche Post za obdobje od 1. januarja 2003 (v nadaljnjem besedilu: sklep o najvišji ceni iz leta 2002). Z dopisom z dne 13. junija 2007 se je Nemčija strinjala, da bi lahko te dokumente uporabili tudi v postopku v zvezi z državno pomočjo. |
| --- | --- |

(47)

Med preiskavo je Komisija 5. novembra 2004 prejela dokumente v zvezi s sklepom nemške poštne regulativne agencije (v nadaljnjem besedilu: poštni regulator) o najvišji ceni za regulirane storitve dostave pisemskih pošiljk podjetja Deutsche Post za obdobje od 1. januarja 2003 (v nadaljnjem besedilu: sklep o najvišji ceni iz leta 2002). Z dopisom z dne 13. junija 2007 se je Nemčija strinjala, da bi lahko te dokumente uporabili tudi v postopku v zvezi z državno pomočjo.

| (48) | Komisija se je 25. marca 2008 odločila, da bo protimonopolno preiskavo zaključila, ker je obstajala majhna verjetnost, da bi lahko ugotovila takšno kršitev na podlagi člena 102 PDEU (20). |
| --- | --- |

(48)

Komisija se je 25. marca 2008 odločila, da bo protimonopolno preiskavo zaključila, ker je obstajala majhna verjetnost, da bi lahko ugotovila takšno kršitev na podlagi člena 102 PDEU (20).

I.3   Sodne zadeve

I.3.1   Zadeva T-421/07 – Deutsche Post AG proti Komisiji

| (49) | Podjetje Deutsche Post je izpodbijalo veljavnost sklepa o razširitvi iz leta 2007 in trdilo, da je zaradi negativne odločbe iz leta 2002 upravičeno pričakovalo, da Komisija ne bo ponovno začela s preiskavami. |
| --- | --- |

(49)

Podjetje Deutsche Post je izpodbijalo veljavnost sklepa o razširitvi iz leta 2007 in trdilo, da je zaradi negativne odločbe iz leta 2002 upravičeno pričakovalo, da Komisija ne bo ponovno začela s preiskavami.

| (50) | Splošno sodišče je 8. decembra 2011 ugovor zavrnilo kot nedopusten (21). |
| --- | --- |

(50)

Splošno sodišče je 8. decembra 2011 ugovor zavrnilo kot nedopusten (21).

I.3.2   Zadeva T-570/08 Deutsche Post AG proti Komisiji in zadeva T-571/08 Nemčija proti Komisiji

| (51) | Nemčija in podjetje Deutsche Post sta izpodbijala veljavnost odredbe Komisije o predložitvi podatkov z dne 30. oktobra 2008, ker sta menila, da so bile z odredbo o predložitvi podatkov zahtevane nepomembne informacije, podjetje Deutsche Post pa je odredba nesorazmerno obremenila. |
| --- | --- |

(51)

Nemčija in podjetje Deutsche Post sta izpodbijala veljavnost odredbe Komisije o predložitvi podatkov z dne 30. oktobra 2008, ker sta menila, da so bile z odredbo o predložitvi podatkov zahtevane nepomembne informacije, podjetje Deutsche Post pa je odredba nesorazmerno obremenila.

| (52) | Splošno sodišče je 16. julija 2010 oba ugovora razglasilo za nedopustna, ker z izdajo odredbe o predložitvi podatkov niso bile kršene niti postopkovne pravice podjetja Deutsche Post niti postopkovne pravice Nemčije. |
| --- | --- |

(52)

Splošno sodišče je 16. julija 2010 oba ugovora razglasilo za nedopustna, ker z izdajo odredbe o predložitvi podatkov niso bile kršene niti postopkovne pravice podjetja Deutsche Post niti postopkovne pravice Nemčije.

I.3.3   Zadeva C-463/10 P – Deutsche Post AG proti Komisiji in zadeva C-475/10 P – Nemčija proti Komisiji

| (53) | Nemčija in podjetje Deutsche Post sta se 27. septembra 2010 pritožila na sodbo Splošnega sodišča in trdila, da je odredba o predložitvi podatkov kršila njune pravice. Sodišče je 13. oktobra 2011 ovrglo sodbo Splošnega sodišča z dne 16. julija 2010 (22). Zadeva je bila nato vrnjena na Splošno sodišče in še ni rešena. |
| --- | --- |

(53)

Nemčija in podjetje Deutsche Post sta se 27. septembra 2010 pritožila na sodbo Splošnega sodišča in trdila, da je odredba o predložitvi podatkov kršila njune pravice. Sodišče je 13. oktobra 2011 ovrglo sodbo Splošnega sodišča z dne 16. julija 2010 (22). Zadeva je bila nato vrnjena na Splošno sodišče in še ni rešena.

I.3.4   Zadeva T-344/10 – UPS proti Komisiji

| (54) | Podjetje UPS je 20. avgusta 2010 pri Splošnem sodišču vložilo tožbo, v kateri je trdilo, da je Komisija protipravno opustila ravnanje v zvezi s preiskavo državne pomoči iz leta 2007. Glede na to, da so od sklepa o razširitvi iz leta 2007 pretekla skoraj tri leta, je podjetje UPS trdilo, da je imela Komisija dovolj možnosti za preiskavo zadevnih ukrepov in oceno dejanskih in pravnih okoliščin ter bi lahko sprejela končni sklep in zaključila postopek preiskave. Zadeva še ni zaključena. |
| --- | --- |

(54)

Podjetje UPS je 20. avgusta 2010 pri Splošnem sodišču vložilo tožbo, v kateri je trdilo, da je Komisija protipravno opustila ravnanje v zvezi s preiskavo državne pomoči iz leta 2007. Glede na to, da so od sklepa o razširitvi iz leta 2007 pretekla skoraj tri leta, je podjetje UPS trdilo, da je imela Komisija dovolj možnosti za preiskavo zadevnih ukrepov in oceno dejanskih in pravnih okoliščin ter bi lahko sprejela končni sklep in zaključila postopek preiskave. Zadeva še ni zaključena.

I.3.5   Zadeva T-388/11 – Deutsche Post AG proti Komisiji

| (55) | Podjetje Deutsche Post je 22. julija 2011 izpodbijalo veljavnost sklepa o razširitvi iz leta 2011, ker je menilo, da je Komisija pri svoji predhodni oceni subvencije za pokojnine kot državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU in kot nove pomoči v smislu člena 108(1) PDEU naredila očitno napako. Zadeva še ni zaključena. |
| --- | --- |

(55)

Podjetje Deutsche Post je 22. julija 2011 izpodbijalo veljavnost sklepa o razširitvi iz leta 2011, ker je menilo, da je Komisija pri svoji predhodni oceni subvencije za pokojnine kot državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU in kot nove pomoči v smislu člena 108(1) PDEU naredila očitno napako. Zadeva še ni zaključena.

II.   PODROBEN OPIS JAVNIH UKREPOV

| (56) | Podjetje Deutsche Post je od leta 1989 prejelo državno pomoč v obliki več različnih ukrepov:






  — | subvencijo za pokojnine na podlagi:






  — | zakona, ki se nanaša na osebje nekdanje Deutsche Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz 1994) (23) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostPersRG iz leta 1994), |
| --- | --- | --- | --- |

(56)

Podjetje Deutsche Post je od leta 1989 prejelo državno pomoč v obliki več različnih ukrepov:

—

subvencijo za pokojnine na podlagi:

—

zakona, ki se nanaša na osebje nekdanje Deutsche Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz 1994) (23) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostPersRG iz leta 1994),

| — | državna nadomestila in jamstva na podlagi:






  — | zakona o organizaciji poštnih storitev (Postverfassungsgesetz 1989) (24) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostVerfG iz leta 1989), |
| --- | --- | --- |

—

državna nadomestila in jamstva na podlagi:

—

zakona o organizaciji poštnih storitev (Postverfassungsgesetz 1989) (24) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostVerfG iz leta 1989),

| — | zakona o reorganizaciji poštnih storitev (Postumwandlungsgesetz 1994) (25) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostUmwG iz leta 1994), |
| --- | --- |

—

zakona o reorganizaciji poštnih storitev (Postumwandlungsgesetz 1994) (25) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostUmwG iz leta 1994),

| — | izključne pravice in regulacija cen na podlagi:






  — | zakona o poštnem sistemu (Gesetz über das Postwesen 1989) (26) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostG iz leta 1989), |
| --- | --- | --- |

—

izključne pravice in regulacija cen na podlagi:

—

zakona o poštnem sistemu (Gesetz über das Postwesen 1989) (26) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostG iz leta 1989),

| — | zakona o pošti (Postgesetz 1997) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostG iz leta 1997). |
| --- | --- |

—

zakona o pošti (Postgesetz 1997) (v nadaljnjem besedilu: zakon PostG iz leta 1997).

II.1   Subvencija za pokojnine v okviru sheme socialnih prejemkov in sheme prispevkov za socialno varnost za javne in zasebne uslužbence

| (57) | Od leta 1995 se s subvencijo za pokojnine financira velik del pokojnin za upokojene javne uslužbence podjetja Deutsche Post. Da bi v celoti razumeli učinke subvencije za pokojnine v oceni, naslednji oddelki podrobneje opisujejo socialne prejemke in prispevke za socialno varnost javnih uslužbencev v primerjavi z obveznimi shemami socialnega zavarovanja za uslužbence, zaposlene na podlagi zasebnega prava (v nadaljnjem besedilu: zasebni uslužbenci). |
| --- | --- |

(57)

Od leta 1995 se s subvencijo za pokojnine financira velik del pokojnin za upokojene javne uslužbence podjetja Deutsche Post. Da bi v celoti razumeli učinke subvencije za pokojnine v oceni, naslednji oddelki podrobneje opisujejo socialne prejemke in prispevke za socialno varnost javnih uslužbencev v primerjavi z obveznimi shemami socialnega zavarovanja za uslužbence, zaposlene na podlagi zasebnega prava (v nadaljnjem besedilu: zasebni uslužbenci).

II.1.1   Socialni prejemki za javne uslužbence

| (58) | Javni uslužbenci so upravičeni do starostne pokojnine, zdravstvenega varstva in oskrbe. Prejemki javnih uslužbencev podjetja Deutsche Post so enaki kot prejemki vseh drugih javnih uslužbencev:






  — | višina pokojnine je v skladu s členom 14 zakona BeamtVG (27) določena vnaprej, kot določen odstotek zadnje plače javnega uslužbenca. Na primer, pokojnina javnega uslužbenca, ki se je upokojil leta 2010 in je delal potrebno število let, bo znašala 71,75 % njegove zadnje plače, |
| --- | --- | --- |

(58)

Javni uslužbenci so upravičeni do starostne pokojnine, zdravstvenega varstva in oskrbe. Prejemki javnih uslužbencev podjetja Deutsche Post so enaki kot prejemki vseh drugih javnih uslužbencev:

—

višina pokojnine je v skladu s členom 14 zakona BeamtVG (27) določena vnaprej, kot določen odstotek zadnje plače javnega uslužbenca. Na primer, pokojnina javnega uslužbenca, ki se je upokojil leta 2010 in je delal potrebno število let, bo znašala 71,75 % njegove zadnje plače,

| — | javni uslužbenci so upravičeni do povračila v višini 50–70 % stroškov za zdravstveno varstvo in oskrbo, preostale stroške pa morajo plačati sami. Dejanska razčlenitev stroškov za zdravstveno varstvo je odvisna od številnih meril, npr. števila otrok. Javni uslužbenec se lahko odloči, da sklene prostovoljno dopolnilno zavarovanje ali pa svoj delež stroškov za zdravstveno varstvo poravna iz lastnega žepa. |
| --- | --- |

—

javni uslužbenci so upravičeni do povračila v višini 50–70 % stroškov za zdravstveno varstvo in oskrbo, preostale stroške pa morajo plačati sami. Dejanska razčlenitev stroškov za zdravstveno varstvo je odvisna od številnih meril, npr. števila otrok. Javni uslužbenec se lahko odloči, da sklene prostovoljno dopolnilno zavarovanje ali pa svoj delež stroškov za zdravstveno varstvo poravna iz lastnega žepa.

II.1.2   Financiranje socialnih prejemkov javnih uslužbencev podjetja Postdienst v obdobju 1989–1994

| (59) | Po prvi reformi poštnega sektorja leta 1989 so morali podjetje Postdienst, družba Telekom in banka Postbank v skladu s členom 54(2) zakona PostVerfG iz leta 1989 v celoti financirati izplačila pokojnin in stroške za zdravstveno varstvo upokojenih javnih uslužbencev, ki so bili na podlagi nekdanjih dejavnosti premeščeni na ustrezna področja. V skladu s to določbo lahko država, tudi če je terjatev javnega uslužbenca še naprej do države, od podjetja Postdienst, družbe Telekom oziroma banke Postbank terja celoten znesek. |
| --- | --- |

(59)

Po prvi reformi poštnega sektorja leta 1989 so morali podjetje Postdienst, družba Telekom in banka Postbank v skladu s členom 54(2) zakona PostVerfG iz leta 1989 v celoti financirati izplačila pokojnin in stroške za zdravstveno varstvo upokojenih javnih uslužbencev, ki so bili na podlagi nekdanjih dejavnosti premeščeni na ustrezna področja. V skladu s to določbo lahko država, tudi če je terjatev javnega uslužbenca še naprej do države, od podjetja Postdienst, družbe Telekom oziroma banke Postbank terja celoten znesek.

II.1.3   Financiranje socialnih prejemkov javnih uslužbencev podjetja DPAG od leta 1995

| (60) | Z drugo reformo poštnega sektorja iz leta 1994 so bili javni uslužbenci, ki so delali za podjetje Postdienst, v skladu s členom 2(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 premeščeni v podjetje DPAG. V skladu s členom 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994 so javni uslužbenci ohranili svoj obstoječi pravni status. V skladu s členom 1(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 je podjetje DPAG od zvezne države prevzelo vse pravice in obveznosti delodajalca ter v skladu s členom 2(3) PostPersRG iz leta 1994 vse denarne zahtevke javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(60)

Z drugo reformo poštnega sektorja iz leta 1994 so bili javni uslužbenci, ki so delali za podjetje Postdienst, v skladu s členom 2(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 premeščeni v podjetje DPAG. V skladu s členom 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994 so javni uslužbenci ohranili svoj obstoječi pravni status. V skladu s členom 1(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 je podjetje DPAG od zvezne države prevzelo vse pravice in obveznosti delodajalca ter v skladu s členom 2(3) PostPersRG iz leta 1994 vse denarne zahtevke javnih uslužbencev.

| (61) | V skladu s členom 15 zakona PostPersRG iz leta 1994 je izplačila pokojnin in stroškov zdravstvenega varstva upokojenih javnih uslužbencev prevzel novoustanovljeni pokojninski sklad za javne uslužbence podjetja Deutsche Post. Pokojninski skladi za podjetje Deutsche Post, družbo Deutsche Telekom AG in banko Postbank AG so se 1. julija 2001 združili v pokojninski sklad za javne poštne uslužbence (Postbeamtenversorgungskasse) (v nadaljnjem besedilu so skladi skupaj imenovani „pokojninski sklad“ za celotno obdobje od 1. januarja 1995). |
| --- | --- |

(61)

V skladu s členom 15 zakona PostPersRG iz leta 1994 je izplačila pokojnin in stroškov zdravstvenega varstva upokojenih javnih uslužbencev prevzel novoustanovljeni pokojninski sklad za javne uslužbence podjetja Deutsche Post. Pokojninski skladi za podjetje Deutsche Post, družbo Deutsche Telekom AG in banko Postbank AG so se 1. julija 2001 združili v pokojninski sklad za javne poštne uslužbence (Postbeamtenversorgungskasse) (v nadaljnjem besedilu so skladi skupaj imenovani „pokojninski sklad“ za celotno obdobje od 1. januarja 1995).

| (62) | V skladu s členom 16(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 je moralo podjetje Deutsche Post v pokojninski sklad v obdobju 1995–1999 plačevati letni prispevek v višini 2,045 milijarde EUR, kar skupaj znaša 10,225 milijarde EUR. Od leta 2000 naprej mora podjetje Deutsche Post v pokojninski sklad na podlagi člena 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 plačevati letni prispevek v višini 33 % vsote vseh plač javnih uslužbencev (tj. od 735 milijonov EUR v letu 2000 do 540 milijonov EUR v letu 2010). |
| --- | --- |

(62)

V skladu s členom 16(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 je moralo podjetje Deutsche Post v pokojninski sklad v obdobju 1995–1999 plačevati letni prispevek v višini 2,045 milijarde EUR, kar skupaj znaša 10,225 milijarde EUR. Od leta 2000 naprej mora podjetje Deutsche Post v pokojninski sklad na podlagi člena 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 plačevati letni prispevek v višini 33 % vsote vseh plač javnih uslužbencev (tj. od 735 milijonov EUR v letu 2000 do 540 milijonov EUR v letu 2010).

| (63) | V skladu s členom 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 subvencija za pokojnine krije preostali primanjkljaj (tj. razliko med pokojninami za upokojene javne uslužbence in prispevkom, ki ga podjetje Deutsche Post vplačuje v pokojninski sklad). Subvencija za pokojnine se je s 151 milijonov EUR v letu 1995 dvignila na 3,203 milijarde EUR v letu 2010, za obdobje 1995–2010 pa je skupno znašala 37,121 milijarde EUR.

  Slika 1


  Financiranje pokojninskega sklada (v milijonih EUR) |
| --- | --- |

(63)

V skladu s členom 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 subvencija za pokojnine krije preostali primanjkljaj (tj. razliko med pokojninami za upokojene javne uslužbence in prispevkom, ki ga podjetje Deutsche Post vplačuje v pokojninski sklad). Subvencija za pokojnine se je s 151 milijonov EUR v letu 1995 dvignila na 3,203 milijarde EUR v letu 2010, za obdobje 1995–2010 pa je skupno znašala 37,121 milijarde EUR.

Slika 1

Financiranje pokojninskega sklada (v milijonih EUR)

Image

II.1.4   Obvezne sheme socialnega zavarovanja za zasebne uslužbence in dodatno pokojninsko zavarovanje za zasebne uslužbence podjetja Deutsche Post

| (64) | Zasebni uslužbenci morajo biti člani štirih shem socialnega zavarovanja: pokojninskega zavarovanja, zavarovanja za primer brezposelnosti, zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo (28). V primerjavi s shemo za javne uslužbence nudijo obvezne sheme socialnega zavarovanja drugačno kritje za sheme pokojninskega in zdravstvenega zavarovanja:






  — | višina pokojnine ni določena kot odstotek zadnje mesečne plače, ampak kot povprečna plača v celotni življenjski dobi, |
| --- | --- | --- |

(64)

Zasebni uslužbenci morajo biti člani štirih shem socialnega zavarovanja: pokojninskega zavarovanja, zavarovanja za primer brezposelnosti, zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo (28). V primerjavi s shemo za javne uslužbence nudijo obvezne sheme socialnega zavarovanja drugačno kritje za sheme pokojninskega in zdravstvenega zavarovanja:

—

višina pokojnine ni določena kot odstotek zadnje mesečne plače, ampak kot povprečna plača v celotni življenjski dobi,

| — | stroški zdravstvenega varstva in oskrbe so kriti v celoti. |
| --- | --- |

—

stroški zdravstvenega varstva in oskrbe so kriti v celoti.

| (65) | Pomembne razlike so tudi pri financiranju socialnih prejemkov v primerjavi s socialnimi prejemki javnih uslužbencev. Obvezne sheme socialnega zavarovanja za zasebne uslužbence se financirajo iz skupnih prispevkov delodajalca in uslužbenca v celotnem delovnem življenju uslužbenca (v nadaljnjem besedilu: obvezni prispevki za socialno varnost). Celoten prispevek za socialno varnost je uradno razdeljen na delež delodajalca in delež uslužbenca, oba pa obsegata približno polovico celotnega prispevka. Vendar je delodajalec formalno obvezan, da celoten prispevek vplača v sheme socialnega zavarovanja.

  Slika 2


  Obvezni prispevek za socialno varnost kot odstotek bruto plače zasebnih uslužbencev (glej tudi Prilogo) |
| --- | --- |

(65)

Pomembne razlike so tudi pri financiranju socialnih prejemkov v primerjavi s socialnimi prejemki javnih uslužbencev. Obvezne sheme socialnega zavarovanja za zasebne uslužbence se financirajo iz skupnih prispevkov delodajalca in uslužbenca v celotnem delovnem življenju uslužbenca (v nadaljnjem besedilu: obvezni prispevki za socialno varnost). Celoten prispevek za socialno varnost je uradno razdeljen na delež delodajalca in delež uslužbenca, oba pa obsegata približno polovico celotnega prispevka. Vendar je delodajalec formalno obvezan, da celoten prispevek vplača v sheme socialnega zavarovanja.

Slika 2

Obvezni prispevek za socialno varnost kot odstotek bruto plače zasebnih uslužbencev (glej tudi Prilogo)

Image

| (66) | Iz slike 2 je razvidno, da so obvezni prispevki za socialno varnost od leta 1995 znašali od 38 % do 42 % bruto plače (= neto plača + delež uslužbenca). Deleža prispevka za socialno varnost, ki sta ju morala plačevati delodajalec in uslužbenec, sta znašala od 19 % do 21 % bruto plače (za podrobnejšo časovno razporeditev glej Prilogo). |
| --- | --- |

(66)

Iz slike 2 je razvidno, da so obvezni prispevki za socialno varnost od leta 1995 znašali od 38 % do 42 % bruto plače (= neto plača + delež uslužbenca). Deleža prispevka za socialno varnost, ki sta ju morala plačevati delodajalec in uslužbenec, sta znašala od 19 % do 21 % bruto plače (za podrobnejšo časovno razporeditev glej Prilogo).

| (67) | Zasebni uslužbenci podjetja Deutsche Post so imeli koristi ne le od obveznih shem socialnega zavarovanja, temveč tudi od dodatnega pokojninskega zavarovanja. Zasebni uslužbenci, ki so bili zaposleni pred letom 1997, so lahko sklenili dodatno pokojninsko zavarovanje, ki jim je omogočilo prejemanje pokojnin, podobnih pokojninam javnih uslužbencev. Dodatno pokojninsko zavarovanje je krilo razliko med obvezno pokojnino socialnega zavarovanja zasebnih uslužbencev, ki je enaka določenemu odstotku povprečne plače v celotni življenjski dobi, in pokojnino javnega uslužbenca, ki je enaka določenemu odstotku zadnje plače. Podrobna pravila so določena v statutu nemškega inštituta za pokojnine v poštnem sektorju (Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost, v nadaljnjem besedilu: VAP) (29). |
| --- | --- |

(67)

Zasebni uslužbenci podjetja Deutsche Post so imeli koristi ne le od obveznih shem socialnega zavarovanja, temveč tudi od dodatnega pokojninskega zavarovanja. Zasebni uslužbenci, ki so bili zaposleni pred letom 1997, so lahko sklenili dodatno pokojninsko zavarovanje, ki jim je omogočilo prejemanje pokojnin, podobnih pokojninam javnih uslužbencev. Dodatno pokojninsko zavarovanje je krilo razliko med obvezno pokojnino socialnega zavarovanja zasebnih uslužbencev, ki je enaka določenemu odstotku povprečne plače v celotni življenjski dobi, in pokojnino javnega uslužbenca, ki je enaka določenemu odstotku zadnje plače. Podrobna pravila so določena v statutu nemškega inštituta za pokojnine v poštnem sektorju (Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost, v nadaljnjem besedilu: VAP) (29).

| (68) | Do leta 1997 je podjetje Deutsche Post financiralo dodatne pokojninske prejemke za upokojene zasebne uslužbence s prispevkom v višini približno [5 do 10 %] (30) bruto plače aktivnega zasebnega uslužbenca. Od leta 1997 je podjetje Deutsche Post oblikovalo rezervacijo za neplačane obveznosti iz VAP (glej tudi opis obremenitve št. 4 v oddelku II.3.1.3). |
| --- | --- |

(68)

Do leta 1997 je podjetje Deutsche Post financiralo dodatne pokojninske prejemke za upokojene zasebne uslužbence s prispevkom v višini približno [5 do 10 %] (30) bruto plače aktivnega zasebnega uslužbenca. Od leta 1997 je podjetje Deutsche Post oblikovalo rezervacijo za neplačane obveznosti iz VAP (glej tudi opis obremenitve št. 4 v oddelku II.3.1.3).

| (69) | Zasebni uslužbenci, ki so bili na novo zaposleni po letu 1997, so lahko sklenili precej manj ugodno dodatno pokojninsko zavarovanje, za katero je podjetje Deutsche Post v obdobju 1997–2007 plačevalo prispevek v višini od [0 do 5 %] bruto plače. |
| --- | --- |

(69)

Zasebni uslužbenci, ki so bili na novo zaposleni po letu 1997, so lahko sklenili precej manj ugodno dodatno pokojninsko zavarovanje, za katero je podjetje Deutsche Post v obdobju 1997–2007 plačevalo prispevek v višini od [0 do 5 %] bruto plače.

II.2   Državna nadomestila in jamstva v okviru izključne pravice in obveznosti univerzalnih poštnih storitev podjetja Deutsche Post

II.2.1   Izključna pravica do leta 2007

| (70) | Pred letom 1998 je imelo podjetje Deutsche Post na podlagi člena 2 zakona PostG iz leta 1989 izključno pravico do vzpostavitve in vzdrževanja zmogljivosti za prevoz pisemskih pošiljk. Druge poštne storitve – prevoz paketov, časopisov ali periodičnega tiska – niso bile omejene samo na podjetje Deutsche Post, ampak so bile odprte za konkurenco. V skladu s členom 37 zakona PostVerfG iz leta 1989 je moral biti dobiček od teh rezerviranih storitev dostave pisemskih pošiljk uporabljen za financiranje izgub univerzalnih storitev, ki so bile del ponudbe na trgih, odprtih za konkurenco. V skladu s členom 4 zakona o ureditvi telekomunikacij in poštnih storitev, zakona PTRegG iz leta 1994 (31), je bil za odobritev cen rezerviranih storitev dostave pisemskih pošiljk pristojen zvezni minister za pošto in telekomunikacije. |
| --- | --- |

(70)

Pred letom 1998 je imelo podjetje Deutsche Post na podlagi člena 2 zakona PostG iz leta 1989 izključno pravico do vzpostavitve in vzdrževanja zmogljivosti za prevoz pisemskih pošiljk. Druge poštne storitve – prevoz paketov, časopisov ali periodičnega tiska – niso bile omejene samo na podjetje Deutsche Post, ampak so bile odprte za konkurenco. V skladu s členom 37 zakona PostVerfG iz leta 1989 je moral biti dobiček od teh rezerviranih storitev dostave pisemskih pošiljk uporabljen za financiranje izgub univerzalnih storitev, ki so bile del ponudbe na trgih, odprtih za konkurenco. V skladu s členom 4 zakona o ureditvi telekomunikacij in poštnih storitev, zakona PTRegG iz leta 1994 (31), je bil za odobritev cen rezerviranih storitev dostave pisemskih pošiljk pristojen zvezni minister za pošto in telekomunikacije.

| (71) | Z začetkom veljavnosti zakona PostG iz leta 1997 v letu 1998 se je obseg storitev, omejenih samo na podjetje Deutsche Post, postopoma zmanjšal. V skladu s členom 51 zakona PostG iz leta 1997 je izključna pravica v letu 1997 obsegala prevoz pisemskih pošiljk in se nanašala na kataloge s težo do 200 gramov, omejitev teže pa se je večkrat zmanjšala in je v letu 2006 znašala 50 gramov. Izključna pravica je prenehala veljati 31. decembra 2007. |
| --- | --- |

(71)

Z začetkom veljavnosti zakona PostG iz leta 1997 v letu 1998 se je obseg storitev, omejenih samo na podjetje Deutsche Post, postopoma zmanjšal. V skladu s členom 51 zakona PostG iz leta 1997 je izključna pravica v letu 1997 obsegala prevoz pisemskih pošiljk in se nanašala na kataloge s težo do 200 gramov, omejitev teže pa se je večkrat zmanjšala in je v letu 2006 znašala 50 gramov. Izključna pravica je prenehala veljati 31. decembra 2007.

II.2.2   Obveznost univerzalne poštne storitve do leta 2007

| (72) | Obveznost univerzalne poštne storitve za podjetje Deutsche Post je bila določena v dveh uradnih aktih o pooblastitvi:






  — | z uredbo o obveznih poštnih storitvah (32) (v nadaljnjem besedilu: uredba o obveznih storitvah) je bilo podjetje Deutsche Post imenovano za ponudnika univerzalnih poštnih storitev za pisma in pakete s težo največ 20 kg in pooblaščeno za zagotavljanje teh storitev po vsej Nemčiji po enotnih cenah, |
| --- | --- | --- |

(72)

Obveznost univerzalne poštne storitve za podjetje Deutsche Post je bila določena v dveh uradnih aktih o pooblastitvi:

—

z uredbo o obveznih poštnih storitvah (32) (v nadaljnjem besedilu: uredba o obveznih storitvah) je bilo podjetje Deutsche Post imenovano za ponudnika univerzalnih poštnih storitev za pisma in pakete s težo največ 20 kg in pooblaščeno za zagotavljanje teh storitev po vsej Nemčiji po enotnih cenah,

| — | zakon PostG iz leta 1997 in spremljajoča izvedbena uredba iz leta 1999 (33) (v nadaljnjem besedilu: uredba o univerzalnih storitvah iz leta 1999) sta to pooblastilo ohranila za podjetje DPAG. |
| --- | --- |

—

zakon PostG iz leta 1997 in spremljajoča izvedbena uredba iz leta 1999 (33) (v nadaljnjem besedilu: uredba o univerzalnih storitvah iz leta 1999) sta to pooblastilo ohranila za podjetje DPAG.

| (73) | Člen 11 zakona PostG iz leta 1997 je univerzalno storitev opredelil kot osnovni nabor poštnih storitev, ki se po vsej državi zagotavljajo po ugodnih cenah. Te storitve obsegajo prevoz pisemskih pošiljk, naslovljenih paketov s težo največ 20 kg, knjig, katalogov, časopisov in revij (v nadaljnjem besedilu: univerzalne storitve). |
| --- | --- |

(73)

Člen 11 zakona PostG iz leta 1997 je univerzalno storitev opredelil kot osnovni nabor poštnih storitev, ki se po vsej državi zagotavljajo po ugodnih cenah. Te storitve obsegajo prevoz pisemskih pošiljk, naslovljenih paketov s težo največ 20 kg, knjig, katalogov, časopisov in revij (v nadaljnjem besedilu: univerzalne storitve).

| (74) | Uredba o univerzalnih storitvah iz leta 1999 določa minimalne zahteve glede kakovosti univerzalnih storitev:






  — | po vsej Nemčiji mora biti vsaj 12 000 poštnih uradov, |
| --- | --- | --- |

(74)

Uredba o univerzalnih storitvah iz leta 1999 določa minimalne zahteve glede kakovosti univerzalnih storitev:

—

po vsej Nemčiji mora biti vsaj 12 000 poštnih uradov,

| — | letno mora biti povprečno 80 % pisemskih pošiljk in paketov dostavljenih v določenih časovnih rokih (en delovni dan za pisma in dva delovna dneva za pakete), vsak delovni dan pa mora biti opravljena vsaj ena dostava, |
| --- | --- |

—

letno mora biti povprečno 80 % pisemskih pošiljk in paketov dostavljenih v določenih časovnih rokih (en delovni dan za pisma in dva delovna dneva za pakete), vsak delovni dan pa mora biti opravljena vsaj ena dostava,

| — | ker je splošna zahteva glede cen univerzalnih storitev cenovna dostopnost, je moralo podjetje DPAG zaračunavati enotne cene za storitve dostave pisemskih pošiljk, ki jih je opravljalo na podlagi izključne pravice, ki je prenehala v letu 2007. Vendar je podjetje DPAG do določene stopnje cenovno prilagodljivo pri rezerviranih storitvah, saj lahko s strankami, ki pošljejo vsaj 50 enot na transakcijo, sklene individualno pogodbo glede cene. |
| --- | --- |

—

ker je splošna zahteva glede cen univerzalnih storitev cenovna dostopnost, je moralo podjetje DPAG zaračunavati enotne cene za storitve dostave pisemskih pošiljk, ki jih je opravljalo na podlagi izključne pravice, ki je prenehala v letu 2007. Vendar je podjetje DPAG do določene stopnje cenovno prilagodljivo pri rezerviranih storitvah, saj lahko s strankami, ki pošljejo vsaj 50 enot na transakcijo, sklene individualno pogodbo glede cene.

| (75) | Člen 52 zakona PostG iz leta 1997 je ohranil pooblastilo podjetja DPAG glede zagotavljanja univerzalnih storitev do 31. decembra 2007, tj. datuma, ko je potekla njegova izključna pravica za zagotavljanje storitev dostave pisemskih pošiljk. Od prenehanja izključne pravice ni bil za izvajanje obveznosti univerzalnih storitev pooblaščen noben poštni operater v Nemčiji, kar pomeni, da naj bi univerzalne poštne storitve zagotavljali vsi ponudniki poštnih storitev („tržne sile“). Če se ugotovi ali je verjetno, da se univerzalne storitve ne izvajajo na ustrezen način, zakon PostG iz leta 1997 določa zakonodajne instrumente, ki ščitijo zagotavljanje teh storitev. |
| --- | --- |

(75)

Člen 52 zakona PostG iz leta 1997 je ohranil pooblastilo podjetja DPAG glede zagotavljanja univerzalnih storitev do 31. decembra 2007, tj. datuma, ko je potekla njegova izključna pravica za zagotavljanje storitev dostave pisemskih pošiljk. Od prenehanja izključne pravice ni bil za izvajanje obveznosti univerzalnih storitev pooblaščen noben poštni operater v Nemčiji, kar pomeni, da naj bi univerzalne poštne storitve zagotavljali vsi ponudniki poštnih storitev („tržne sile“). Če se ugotovi ali je verjetno, da se univerzalne storitve ne izvajajo na ustrezen način, zakon PostG iz leta 1997 določa zakonodajne instrumente, ki ščitijo zagotavljanje teh storitev.

| (76) | Kot kaže študija podjetja WIK (glej sliko 3), so univerzalne storitve v obdobju 1990–2007 predstavljale približno 88 % skupnega prihodka. Za večino univerzalnih storitev dostave pisemskih pošiljk se je izvajala regulacija cen zaradi prevladujočega položaja podjetja Deutsche Post na teh trgih (glej oddelek II.2.1). Poleg teh cenovno reguliranih storitev, ki so predstavljale približno 62 % skupnega prihodka, je podjetje Deutsche Post zagotavljalo univerzalne storitve paketne dostave (približno 15 % skupnega prihodka) in druge univerzalne storitve dostave pisemskih pošiljk, ki niso bile cenovno regulirane (približno 11 % skupnega prihodka) v konkurenci z drugimi operaterji. |
| --- | --- |

(76)

Kot kaže študija podjetja WIK (glej sliko 3), so univerzalne storitve v obdobju 1990–2007 predstavljale približno 88 % skupnega prihodka. Za večino univerzalnih storitev dostave pisemskih pošiljk se je izvajala regulacija cen zaradi prevladujočega položaja podjetja Deutsche Post na teh trgih (glej oddelek II.2.1). Poleg teh cenovno reguliranih storitev, ki so predstavljale približno 62 % skupnega prihodka, je podjetje Deutsche Post zagotavljalo univerzalne storitve paketne dostave (približno 15 % skupnega prihodka) in druge univerzalne storitve dostave pisemskih pošiljk, ki niso bile cenovno regulirane (približno 11 % skupnega prihodka) v konkurenci z drugimi operaterji.

| (77) | Poleg tega je podjetje Deutsche Post nudilo tudi komercialne storitve (npr. majhne bančne posle za banko Postbank, prodajne storitve za družbo Telekom, dostavo nenaslovljene pošte itd.). Skupno so komercialne storitve v obdobju 1990–2007 obsegale 12 % prihodka podjetja Deutsche Post. |
| --- | --- |

(77)

Poleg tega je podjetje Deutsche Post nudilo tudi komercialne storitve (npr. majhne bančne posle za banko Postbank, prodajne storitve za družbo Telekom, dostavo nenaslovljene pošte itd.). Skupno so komercialne storitve v obdobju 1990–2007 obsegale 12 % prihodka podjetja Deutsche Post.

II.2.3   Državna nadomestila

| (78) | Od njegove ustanovitve leta 1950 je bilo podjetje Deutsche Bundespost posebno premoženje zvezne vlade (v nadaljnjem besedilu: Sondervermögen). V skladu z nemškim upravnim pravom Sondervermögen nima pravne osebnosti, ki bi bila neodvisna od države, ima pa svoj proračun in ni odgovorno za splošne državne dolgove. |
| --- | --- |

(78)

Od njegove ustanovitve leta 1950 je bilo podjetje Deutsche Bundespost posebno premoženje zvezne vlade (v nadaljnjem besedilu: Sondervermögen). V skladu z nemškim upravnim pravom Sondervermögen nima pravne osebnosti, ki bi bila neodvisna od države, ima pa svoj proračun in ni odgovorno za splošne državne dolgove.

| (79) | Prva reforma poštnega sektorja iz leta 1989 je določala, da Sondervermögen sestavljajo tri različne enote – podjetje Postdienst, banka Postbank in družba Telekom, ki so sicer vse opredeljene kot „javna podjetja“, vendar nimajo pravne osebnosti, neodvisne od države. |
| --- | --- |

(79)

Prva reforma poštnega sektorja iz leta 1989 je določala, da Sondervermögen sestavljajo tri različne enote – podjetje Postdienst, banka Postbank in družba Telekom, ki so sicer vse opredeljene kot „javna podjetja“, vendar nimajo pravne osebnosti, neodvisne od države.

| (80) | V skladu s členom 37(2) in (3) zakona PostVerfG iz leta 1989 je bilo kljub temu, da naj bi se vsaka storitev teh treh enot financirala sama, navzkrižno financiranje med temi tremi enotami dovoljeno, če so izgube izhajale iz obveznosti univerzalnih storitev. V skladu s tem je podjetje Postdienst v obdobju 1990–1993 od družbe Telekom za kritje izgub prejelo nakazila v višini 2,844 milijarde EUR. |
| --- | --- |

(80)

V skladu s členom 37(2) in (3) zakona PostVerfG iz leta 1989 je bilo kljub temu, da naj bi se vsaka storitev teh treh enot financirala sama, navzkrižno financiranje med temi tremi enotami dovoljeno, če so izgube izhajale iz obveznosti univerzalnih storitev. V skladu s tem je podjetje Postdienst v obdobju 1990–1993 od družbe Telekom za kritje izgub prejelo nakazila v višini 2,844 milijarde EUR.

| (81) | Z drugo reformo poštnega sektorja, ki je začela veljati 1. januarja 1995, so bile tri enote Sondervermögen preoblikovane v delniške družbe: podjetje Postdienst je postalo podjetje DPAG, banka Postbank je postala banka Postbank AG in družba Telekom je postala družba Telekom AG. V skladu s členom 2(2) zakona PostUmwG iz leta 1994 je družba Telekom AG prevzela vse obveznosti, ki izhajajo iz posojil Sondervermögen kot celote, vendar je ohranila pravico, da od podjetja DPAG in banke Postbank AG zahteva sredstva, če je bilo te obveznosti, ki izhajajo iz posojil, mogoče pripisati njunima pravnima predhodnikoma. |
| --- | --- |

(81)

Z drugo reformo poštnega sektorja, ki je začela veljati 1. januarja 1995, so bile tri enote Sondervermögen preoblikovane v delniške družbe: podjetje Postdienst je postalo podjetje DPAG, banka Postbank je postala banka Postbank AG in družba Telekom je postala družba Telekom AG. V skladu s členom 2(2) zakona PostUmwG iz leta 1994 je družba Telekom AG prevzela vse obveznosti, ki izhajajo iz posojil Sondervermögen kot celote, vendar je ohranila pravico, da od podjetja DPAG in banke Postbank AG zahteva sredstva, če je bilo te obveznosti, ki izhajajo iz posojil, mogoče pripisati njunima pravnima predhodnikoma.

| (82) | Vendar pa je v skladu s členom 7 zakona PostUmwG iz leta 1994 pravica družbe Telekom AG (iz člena 2(2) zakona PostUmwG iz leta 1994), da od podjetja DPAG terja dolgove v višini izgub, ki jih je ustvarilo podjetje Postdienst, prenehala 31. decembra 1994. Zato je prišlo do prenosa sredstev v višini 2,822 milijarde EUR z družbe Telekom AG na podjetje DPAG. Po trditvah Nemčije je bil ta prenos sredstev z družbe Telekom AG, tako kot prejšnji prenosi na podlagi člena 37(3) zakona PostVerfG iz leta 1989, nujen, da je lahko podjetje DPAG izpolnilo svoje obveznosti univerzalnih storitev. |
| --- | --- |

(82)

Vendar pa je v skladu s členom 7 zakona PostUmwG iz leta 1994 pravica družbe Telekom AG (iz člena 2(2) zakona PostUmwG iz leta 1994), da od podjetja DPAG terja dolgove v višini izgub, ki jih je ustvarilo podjetje Postdienst, prenehala 31. decembra 1994. Zato je prišlo do prenosa sredstev v višini 2,822 milijarde EUR z družbe Telekom AG na podjetje DPAG. Po trditvah Nemčije je bil ta prenos sredstev z družbe Telekom AG, tako kot prejšnji prenosi na podlagi člena 37(3) zakona PostVerfG iz leta 1989, nujen, da je lahko podjetje DPAG izpolnilo svoje obveznosti univerzalnih storitev.

| (83) | V obdobju 1990–1995 je podjetje Postdienst prejelo skupno 5,666 milijarde EUR kot nadomestilo za svojo obveznost univerzalnih storitev. |
| --- | --- |

(83)

V obdobju 1990–1995 je podjetje Postdienst prejelo skupno 5,666 milijarde EUR kot nadomestilo za svojo obveznost univerzalnih storitev.

II.2.4   Državno jamstvo za dolžniške instrumente, izdane pred letom 1995

| (84) | Od leta 1953 je člen 22(4) zakona PostVwG iz leta 1953 (34) določal, da imajo dolžniški instrumenti, ki jih izda podjetje Deutsche Bundespost, enako pravno veljavo kot dolžniški instrumenti, ki jih izda Zvezna republika Nemčija. Ko je bil zakon PostVwG iz leta1953 razveljavljen z zakonom PostVerfG iz leta 1989, je bila ta določba vključena v člen 40 zakona PostVerfG iz leta 1989. |
| --- | --- |

(84)

Od leta 1953 je člen 22(4) zakona PostVwG iz leta 1953 (34) določal, da imajo dolžniški instrumenti, ki jih izda podjetje Deutsche Bundespost, enako pravno veljavo kot dolžniški instrumenti, ki jih izda Zvezna republika Nemčija. Ko je bil zakon PostVwG iz leta1953 razveljavljen z zakonom PostVerfG iz leta 1989, je bila ta določba vključena v člen 40 zakona PostVerfG iz leta 1989.

| (85) | Po ustanovitvi treh enot v letu 1989 samo podjetje Postdienst ni izdajalo zadolžnic; te transakcije je urejala banka Postbank za vse enote podjetja Deutsche Bundespost. Dolžniški instrumenti so bili nato razdeljeni med podjetje Postdienst, družbo Telekom in banko Postbank v skladu z njihovimi finančnimi potrebami. |
| --- | --- |

(85)

Po ustanovitvi treh enot v letu 1989 samo podjetje Postdienst ni izdajalo zadolžnic; te transakcije je urejala banka Postbank za vse enote podjetja Deutsche Bundespost. Dolžniški instrumenti so bili nato razdeljeni med podjetje Postdienst, družbo Telekom in banko Postbank v skladu z njihovimi finančnimi potrebami.

| (86) | Po letu 1995 je v skladu s členom 2(4) zakona PostUmwG iz leta 1994 Nemčija ostala odgovorna za vse zadolžnice, ki jih je pred letom 1995 izdalo podjetje Deutsche Bundespost in nato razdelilo med podjetje Postdienst, družbo Telekom in banko Postbank. Vendar pa Nemčija ni prevzela nobene odgovornosti za dolžniške instrumente, ki jih je kasneje izdalo podjetje DPAG. |
| --- | --- |

(86)

Po letu 1995 je v skladu s členom 2(4) zakona PostUmwG iz leta 1994 Nemčija ostala odgovorna za vse zadolžnice, ki jih je pred letom 1995 izdalo podjetje Deutsche Bundespost in nato razdelilo med podjetje Postdienst, družbo Telekom in banko Postbank. Vendar pa Nemčija ni prevzela nobene odgovornosti za dolžniške instrumente, ki jih je kasneje izdalo podjetje DPAG.

II.3   Prihodki od reguliranih cen kot dodatno nadomestilo za stroške pokojnin in neto stroške univerzalnih storitev

| (87) | Z zakonom PostG iz leta 1997 je bil vzpostavljen tudi Bundesnetzagentur (v nadaljnjem besedilu: poštni regulator) za nadzor rezerviranega in liberaliziranega trga pisemskih pošiljk. V skladu s členom 19 zakona PostG iz leta 1997 je poštni regulator pooblaščen za reguliranje cen podjetja Deutsche Post na trgih pisemskih pošiljk, na katerih ima podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj. Podjetje Deutsche Post je imelo prevladujoč položaj tako glede rezerviranih storitev v skladu s členom 51 zakona PostG iz leta 1997 kot glede skoraj vseh ostalih storitev dostave pisemskih pošiljk, ki so že bile odprte za konkurenco. Regulacija cen je lahko v obliki predhodne določitve najvišjih cen ali naknadnega nadzora cen. |
| --- | --- |

(87)

Z zakonom PostG iz leta 1997 je bil vzpostavljen tudi Bundesnetzagentur (v nadaljnjem besedilu: poštni regulator) za nadzor rezerviranega in liberaliziranega trga pisemskih pošiljk. V skladu s členom 19 zakona PostG iz leta 1997 je poštni regulator pooblaščen za reguliranje cen podjetja Deutsche Post na trgih pisemskih pošiljk, na katerih ima podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj. Podjetje Deutsche Post je imelo prevladujoč položaj tako glede rezerviranih storitev v skladu s členom 51 zakona PostG iz leta 1997 kot glede skoraj vseh ostalih storitev dostave pisemskih pošiljk, ki so že bile odprte za konkurenco. Regulacija cen je lahko v obliki predhodne določitve najvišjih cen ali naknadnega nadzora cen.

| (88) | V skladu s tržnimi raziskavami, ki jih je izvedel poštni regulator, je delež podjetja Deutsche Post na trgih pisemskih pošiljk z reguliranimi cenami znašal 90–97 %. Poštni regulator v svojem zadnjem poročilu obžaluje dejstvo, da postopno odpiranje trga od leta 1997 ni prineslo učinkovite konkurence na nemškem trgu pisemskih pošiljk (35). |
| --- | --- |

(88)

V skladu s tržnimi raziskavami, ki jih je izvedel poštni regulator, je delež podjetja Deutsche Post na trgih pisemskih pošiljk z reguliranimi cenami znašal 90–97 %. Poštni regulator v svojem zadnjem poročilu obžaluje dejstvo, da postopno odpiranje trga od leta 1997 ni prineslo učinkovite konkurence na nemškem trgu pisemskih pošiljk (35).

| (89) | Storitve dostave pisemskih pošiljk z reguliranimi cenami prispevajo večino skupnih prihodkov podjetja Deutsche Post (npr. približno 62 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post v obdobju 1990–2007 in približno 56 % v obdobju 2008–2010). |
| --- | --- |

(89)

Storitve dostave pisemskih pošiljk z reguliranimi cenami prispevajo večino skupnih prihodkov podjetja Deutsche Post (npr. približno 62 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post v obdobju 1990–2007 in približno 56 % v obdobju 2008–2010).

| (90) | Za vse druge univerzalne in komercialne storitve, ki niso predmet regulacije cen v skladu s členi 19–27 zakona PostG iz leta 1997 (36), se bo uporabljal izraz „storitve, ki niso cenovno regulirane“. |
| --- | --- |

(90)

Za vse druge univerzalne in komercialne storitve, ki niso predmet regulacije cen v skladu s členi 19–27 zakona PostG iz leta 1997 (36), se bo uporabljal izraz „storitve, ki niso cenovno regulirane“.

| (91) | Za cenovno regulirane storitve dostave pisemskih pošiljk člen 20(1) in (2) zakona PostG iz leta 1997 določa, da morajo cene odražati stroške učinkovitega zagotavljanja storitev. Vendar pa mora poštni regulator v primerih, v katerih je to objektivno upravičeno, med drugim ustrezno upoštevati:






  — | stroške univerzalnega zagotavljanja poštnih storitev ter |
| --- | --- | --- |

(91)

Za cenovno regulirane storitve dostave pisemskih pošiljk člen 20(1) in (2) zakona PostG iz leta 1997 določa, da morajo cene odražati stroške učinkovitega zagotavljanja storitev. Vendar pa mora poštni regulator v primerih, v katerih je to objektivno upravičeno, med drugim ustrezno upoštevati:

—

stroške univerzalnega zagotavljanja poštnih storitev ter

| — | stroške financiranja pokojnin in prejemkov za zdravstveno varstvo uslužbencev, ki so bili premeščeni iz podjetja Postdienst. |
| --- | --- |

—

stroške financiranja pokojnin in prejemkov za zdravstveno varstvo uslužbencev, ki so bili premeščeni iz podjetja Postdienst.

| (92) | Člen 57 zakona PostG iz leta 1997 in ministrski odlok zveznega ministra za gospodarske zadeve in tehnologijo z dne 27. marca 2000 je regulirane cene ohranil na ravni cen iz leta 1997 do 31. decembra 2002. |
| --- | --- |

(92)

Člen 57 zakona PostG iz leta 1997 in ministrski odlok zveznega ministra za gospodarske zadeve in tehnologijo z dne 27. marca 2000 je regulirane cene ohranil na ravni cen iz leta 1997 do 31. decembra 2002.

II.3.1   Sklep o najvišjih cenah iz leta 2002

| (93) | Poštni regulator je šele leta 2002 sprejel svoj prvi sklep glede najvišjih cen za regulirane poštne storitve v obdobju od 1. januarja 2003 do 31. decembra 2007 (v nadaljnjem besedilu: sklep o najvišjih cenah iz leta 2002). Regulacija najvišjih cen je sistem reguliranja cen več storitev, pri čemer posamezne cene za vsako storitev niso nadzorovane, temveč je postavljena zgornja meja glede na tehtano povprečje vseh cen. V skladu s členom 19 zakona PostG iz leta 1997 je regulacija predhodno določenih najvišjih cen obsegala vse poštne storitve, pri katerih je imelo podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj. |
| --- | --- |

(93)

Poštni regulator je šele leta 2002 sprejel svoj prvi sklep glede najvišjih cen za regulirane poštne storitve v obdobju od 1. januarja 2003 do 31. decembra 2007 (v nadaljnjem besedilu: sklep o najvišjih cenah iz leta 2002). Regulacija najvišjih cen je sistem reguliranja cen več storitev, pri čemer posamezne cene za vsako storitev niso nadzorovane, temveč je postavljena zgornja meja glede na tehtano povprečje vseh cen. V skladu s členom 19 zakona PostG iz leta 1997 je regulacija predhodno določenih najvišjih cen obsegala vse poštne storitve, pri katerih je imelo podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj.

| (94) | Za namene sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 je podjetje Deutsche Post poštnemu regulatorju prvič predložilo regulativne izkaze prihodkov in stroškov (v nadaljnjem besedilu: regulativni izkazi iz leta 2002), ki so zajemali obdobje 1998–2006. Regulativni izkazi so temeljili na rezultatih do leta 2001 in napovedih za prihodnja leta. |
| --- | --- |

(94)

Za namene sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 je podjetje Deutsche Post poštnemu regulatorju prvič predložilo regulativne izkaze prihodkov in stroškov (v nadaljnjem besedilu: regulativni izkazi iz leta 2002), ki so zajemali obdobje 1998–2006. Regulativni izkazi so temeljili na rezultatih do leta 2001 in napovedih za prihodnja leta.

| (95) | V letu 2002 je podjetje Deutsche Post uveljavljalo „finančne obremenitve“ za zagotavljanje univerzalne storitve ter zaposlitev javnih in zasebnih uslužbencev, ki so bili premeščeni iz podjetja Postdienst. Te obremenitve so stroški, ki jih podjetje Deutsche Post domnevno ne bi imelo, če ne bi bilo obveznosti univerzalnih storitev ter premestitve osebja in infrastrukture podjetja Postdienst (za podroben seznam glej preglednico 1).

  Preglednica 1


  Obremenitve, odobrene s sklepom o najvišjih cenah iz leta 2002 (v milijonih EUR, nominalne vrednosti)









  # | Obremenitve iz sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 | Povprečna obremenitev (1998–2006) v milijonih EUR | % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Dodatni stroški za plače | [...] | [...] |
| 2 | Dodatni stroški za socialno varnost | [...] | [...] |
| 3 | Obremenitev zaradi infrastrukture – poštni uradi | [...] | [...] |
| 4 | Dodatno pokojninsko zavarovanje za zaposlene (VAP) | [...] | [...] |
| 5 | Obremenitev zaradi infrastrukture – tovor | [...] | [...] |
| 6 | Stroški za socialno in zdravstveno varstvo (inštitut BAnstPT) | [...] | [...] |
| 7 | Prestrukturiranje osebja | [...] | [...] |
| 8 | Kritje primanjkljaja za zdravstveno zavarovanje javnih uslužbencev | [...] | [...] |
| | Skupna povprečna obremenitev | [...] | 100 % |

(95)

V letu 2002 je podjetje Deutsche Post uveljavljalo „finančne obremenitve“ za zagotavljanje univerzalne storitve ter zaposlitev javnih in zasebnih uslužbencev, ki so bili premeščeni iz podjetja Postdienst. Te obremenitve so stroški, ki jih podjetje Deutsche Post domnevno ne bi imelo, če ne bi bilo obveznosti univerzalnih storitev ter premestitve osebja in infrastrukture podjetja Postdienst (za podroben seznam glej preglednico 1).

Preglednica 1

Obremenitve, odobrene s sklepom o najvišjih cenah iz leta 2002 (v milijonih EUR, nominalne vrednosti)

#

Obremenitve iz sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002

Povprečna obremenitev (1998–2006) v milijonih EUR

%

1

Dodatni stroški za plače

[...]

[...]

2

Dodatni stroški za socialno varnost

[...]

[...]

3

Obremenitev zaradi infrastrukture – poštni uradi

[...]

[...]

4

Dodatno pokojninsko zavarovanje za zaposlene (VAP)

[...]

[...]

5

Obremenitev zaradi infrastrukture – tovor

[...]

[...]

6

Stroški za socialno in zdravstveno varstvo (inštitut BAnstPT)

[...]

[...]

7

Prestrukturiranje osebja

[...]

[...]

8

Kritje primanjkljaja za zdravstveno zavarovanje javnih uslužbencev

[...]

[...]

Skupna povprečna obremenitev

[...]

100 %

| (96) | Poštni regulator je nazadnje sprejel argument podjetja Deutsche Post, da teh obremenitev ne bi bilo, če ne bi bilo obveznosti univerzalnih storitev (za obremenitvi št. 3 in 5 zaradi stroškov univerzalnih storitev) in obveznosti vključevanja javnih in zasebnih uslužbencev iz podjetja Postdienst (obremenitve št. 1, 2, 4, 6, 7 in 8). Poštni regulator je zato odobril zvišanje reguliranih cen pisemskih pošiljk za financiranje navedenih povprečnih letnih obremenitev v višini [...] milijard EUR za obdobje 2002–2006 iz prihodkov reguliranih storitev dostave pisemskih pošiljk. Na podlagi sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 je 100 % obremenitev porazdeljenih na cene, ki so predmet predhodne določitve najvišjih cen. |
| --- | --- |

(96)

Poštni regulator je nazadnje sprejel argument podjetja Deutsche Post, da teh obremenitev ne bi bilo, če ne bi bilo obveznosti univerzalnih storitev (za obremenitvi št. 3 in 5 zaradi stroškov univerzalnih storitev) in obveznosti vključevanja javnih in zasebnih uslužbencev iz podjetja Postdienst (obremenitve št. 1, 2, 4, 6, 7 in 8). Poštni regulator je zato odobril zvišanje reguliranih cen pisemskih pošiljk za financiranje navedenih povprečnih letnih obremenitev v višini [...] milijard EUR za obdobje 2002–2006 iz prihodkov reguliranih storitev dostave pisemskih pošiljk. Na podlagi sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 je 100 % obremenitev porazdeljenih na cene, ki so predmet predhodne določitve najvišjih cen.

II.3.1.1   Dodatne plače (obremenitev št. 1)

| (97) | Obremenitev št. 1 kaže, da so navedeni dodatni stroški zaradi plač za poštne delavce višji od povprečja v industriji. Podjetje Deutsche Post je za „konkurenčno“ referenčno plačo uporabilo plače za novo zaposleno osebje po letu 2002, ki je bila določena v kolektivni delavski pogodbi (Entgelttarifvertrag) s sindikati (v nadaljnjem besedilu: plače iz kolektivne delavske pogodbe). Za izračun obremenitve št. 1 se ta referenčna plača uporablja za celotno osebje. Uporablja se tudi za nazaj do leta 1998 v predloženih izkazih. |
| --- | --- |

(97)

Obremenitev št. 1 kaže, da so navedeni dodatni stroški zaradi plač za poštne delavce višji od povprečja v industriji. Podjetje Deutsche Post je za „konkurenčno“ referenčno plačo uporabilo plače za novo zaposleno osebje po letu 2002, ki je bila določena v kolektivni delavski pogodbi (Entgelttarifvertrag) s sindikati (v nadaljnjem besedilu: plače iz kolektivne delavske pogodbe). Za izračun obremenitve št. 1 se ta referenčna plača uporablja za celotno osebje. Uporablja se tudi za nazaj do leta 1998 v predloženih izkazih.

II.3.1.2   Dodatni prispevki za socialno varnost (obremenitev št. 2)

| (98) | Poštni regulator je sprejel tudi argument podjetja Deutsche Post, da ima zaradi prispevkov za socialno varnost za svoje zasebne in javne uslužbence višje stroške, kot bi jih zasebni konkurenti običajno imeli za svoje zasebne uslužbence. |
| --- | --- |

(98)

Poštni regulator je sprejel tudi argument podjetja Deutsche Post, da ima zaradi prispevkov za socialno varnost za svoje zasebne in javne uslužbence višje stroške, kot bi jih zasebni konkurenti običajno imeli za svoje zasebne uslužbence.

| (99) | Podjetje Deutsche Post je svoj izračun opravilo na podlagi prispevka za socialno varnost, za katerega meni, da je „konkurenčen“ (v nadaljnjem besedilu: predpisani prispevek) za javne in zasebne uslužbence. Ta predpisani prispevek je opredeljen kot vsota:






  — | deleža prispevka za socialno varnost, ki ga mora za zasebnega uslužbenca plačati delodajalec (približno 19–21 %, kar je približno polovica celotnega prispevka za socialno varnost, kot je prikazano na sliki 2), |
| --- | --- | --- |

(99)

Podjetje Deutsche Post je svoj izračun opravilo na podlagi prispevka za socialno varnost, za katerega meni, da je „konkurenčen“ (v nadaljnjem besedilu: predpisani prispevek) za javne in zasebne uslužbence. Ta predpisani prispevek je opredeljen kot vsota:

—

deleža prispevka za socialno varnost, ki ga mora za zasebnega uslužbenca plačati delodajalec (približno 19–21 %, kar je približno polovica celotnega prispevka za socialno varnost, kot je prikazano na sliki 2),

| — | prispevka za shemo nezgodnega zavarovanja (v razponu od [0 do 5 %]; podjetje Deutsche Post ta prispevek k predpisanemu prispevku prišteva od leta 2001), |
| --- | --- |

—

prispevka za shemo nezgodnega zavarovanja (v razponu od [0 do 5 %]; podjetje Deutsche Post ta prispevek k predpisanemu prispevku prišteva od leta 2001),

| — | prispevka k shemi dodatnega pokojninskega zavarovanja (v razponu od [0 do 5 %]; podjetje Deutsche Post ta prispevek k predpisanemu prispevku prišteva od leta 1997, ker se za prispevek k shemi dodatnega pokojninskega zavarovanja v takem obsegu šteje, da je „konkurenčen“. Stopnja temelji na dodatnem pokojninskem zavarovanju, ki ga podjetje Deutsche Post od leta 1997 nudi na novo zaposlenim zasebnim uslužbencem). |
| --- | --- |

—

prispevka k shemi dodatnega pokojninskega zavarovanja (v razponu od [0 do 5 %]; podjetje Deutsche Post ta prispevek k predpisanemu prispevku prišteva od leta 1997, ker se za prispevek k shemi dodatnega pokojninskega zavarovanja v takem obsegu šteje, da je „konkurenčen“. Stopnja temelji na dodatnem pokojninskem zavarovanju, ki ga podjetje Deutsche Post od leta 1997 nudi na novo zaposlenim zasebnim uslužbencem).

| (100) | Regulirani prihodki financirajo vse prispevke za socialno varnost, ki se plačujejo poleg predpisanega prispevka (v nadaljnjem besedilu: dodatni prispevki za socialno varnost). Preglednica 2, v kateri so kot primer navedeni izračuni dodatnih prispevkov za socialno varnost za javne uslužbence v letu 2001, kaže, da so dejanski prispevki za socialno varnost za javne uslužbence skoraj dvakrat večji od „konkurenčnih“ prispevkov za socialno varnost na podlagi predpisanega prispevka.

  Preglednica 2


  Izračun dodatnih stroškov za socialno varnost za javne uslužbence v letu 2001 na podlagi regulativnih izkazov iz leta 2002 (v milijonih EUR) | | | | | % dejanskih plač |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| (1) | | Stopnja prispevka za pokojninski sklad | 33 % | | |
| (2) | | Skupna plača javnih uslužbencev | [...] | | |
| (3) | = (1) * (2) | Prispevek za pokojninski sklad | [...] | | |
| (4) | | Stroški za zdravstveno varstvo | [...] | | |
| (5) | = (3) + (4) | Dejanski prispevki za socialno varnost | | [...] | [40 do 45 %] |
| (6) | | Delež prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec | 20,43 % | | |
| (7) | | Nezgodno zavarovanje | [...] | | |
| (8) | | Dodatno pokojninsko zavarovanje | [...] | | |
| (9) | = (6) + (7) + (8) | Predpisani prispevek | [...] | | |
| (10) | = (2)* (9) | Regulativni referenčni stroški za socialno varnost | | [...] | [20 do 25 %] |
| (11) | = (5) – (10) | Dodatni prispevki za socialno varnost | | [...] | [15 do 20 %] |

(100)

Regulirani prihodki financirajo vse prispevke za socialno varnost, ki se plačujejo poleg predpisanega prispevka (v nadaljnjem besedilu: dodatni prispevki za socialno varnost). Preglednica 2, v kateri so kot primer navedeni izračuni dodatnih prispevkov za socialno varnost za javne uslužbence v letu 2001, kaže, da so dejanski prispevki za socialno varnost za javne uslužbence skoraj dvakrat večji od „konkurenčnih“ prispevkov za socialno varnost na podlagi predpisanega prispevka.

Preglednica 2

Izračun dodatnih stroškov za socialno varnost za javne uslužbence v letu 2001 na podlagi regulativnih izkazov iz leta 2002 (v milijonih EUR)

% dejanskih plač

(1)

Stopnja prispevka za pokojninski sklad

33 %

(2)

Skupna plača javnih uslužbencev

[...]

(3)

= (1) * (2)

Prispevek za pokojninski sklad

[...]

(4)

Stroški za zdravstveno varstvo

[...]

(5)

= (3) + (4)

Dejanski prispevki za socialno varnost

[...]

[40 do 45 %]

(6)

Delež prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec

20,43 %

(7)

Nezgodno zavarovanje

[...]

(8)

Dodatno pokojninsko zavarovanje

[...]

(9)

= (6) + (7) + (8)

Predpisani prispevek

[...]

(10)

= (2)* (9)

Regulativni referenčni stroški za socialno varnost

[...]

[20 do 25 %]

(11)

= (5) – (10)

Dodatni prispevki za socialno varnost

[...]

[15 do 20 %]

| (101) | Dejanski prispevki za socialno varnost obsegajo plačilo dejanskih plač javnih uslužbencev v višini 33 % s strani podjetja Deutsche Post (letno pavšalno plačilo v višini 2,045 milijarde EUR v obdobju 1995–1999) in prispevke za stroške zdravstvenega varstva javnih uslužbencev. Skupno so dejanski prispevki za socialno varnost znašali [40 do 45 %] dejanskih plač javnih uslužbencev v letu 2001. |
| --- | --- |

(101)

Dejanski prispevki za socialno varnost obsegajo plačilo dejanskih plač javnih uslužbencev v višini 33 % s strani podjetja Deutsche Post (letno pavšalno plačilo v višini 2,045 milijarde EUR v obdobju 1995–1999) in prispevke za stroške zdravstvenega varstva javnih uslužbencev. Skupno so dejanski prispevki za socialno varnost znašali [40 do 45 %] dejanskih plač javnih uslužbencev v letu 2001.

| (102) | Čeprav je prispevek za socialno varnost opredeljen kot odstotek bruto plač zasebnih uslužbencev (neto plača + delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec), podjetje Deutsche Post za izračun regulativne referenčne vrednosti predpisani prispevek v višini [20–25 %] pomnoži z dejanskimi plačami javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(102)

Čeprav je prispevek za socialno varnost opredeljen kot odstotek bruto plač zasebnih uslužbencev (neto plača + delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec), podjetje Deutsche Post za izračun regulativne referenčne vrednosti predpisani prispevek v višini [20–25 %] pomnoži z dejanskimi plačami javnih uslužbencev.

II.3.1.3   Dodatno pokojninsko zavarovanje za zasebne uslužbence (obremenitev št. 4)

| (103) | Obremenitev št. 4 naj bi izravnala ustvarjene rezervacije za obveznosti iz obdobja pred letom 1997 iz sheme dodatnega pokojninskega zavarovanja VAP za zasebne uslužbence podjetja Deutsche Post. |
| --- | --- |

(103)

Obremenitev št. 4 naj bi izravnala ustvarjene rezervacije za obveznosti iz obdobja pred letom 1997 iz sheme dodatnega pokojninskega zavarovanja VAP za zasebne uslužbence podjetja Deutsche Post.

| (104) | Kot je pojasnjeno v oddelku II.1.4, so lahko zasebni uslužbenci podjetja Deutsche Post, ki so bili zaposleni pred letom 1997, sklenili dodatno pokojninsko zavarovanje, ki bi jim zagotovilo pokojnino, podobno pokojninam javnih uslužbencev. Vendar pa podjetje Postdienst ni ustvarilo ustreznih rezervacij za prihodnja plačila pokojnin. Šele po ustanovitvi podjetja DPAG so bile v bilanci stanja rezervacije v višini 8,153 milijarde EUR. |
| --- | --- |

(104)

Kot je pojasnjeno v oddelku II.1.4, so lahko zasebni uslužbenci podjetja Deutsche Post, ki so bili zaposleni pred letom 1997, sklenili dodatno pokojninsko zavarovanje, ki bi jim zagotovilo pokojnino, podobno pokojninam javnih uslužbencev. Vendar pa podjetje Postdienst ni ustvarilo ustreznih rezervacij za prihodnja plačila pokojnin. Šele po ustanovitvi podjetja DPAG so bile v bilanci stanja rezervacije v višini 8,153 milijarde EUR.

II.3.1.4   Razni dodatni stroški za socialno varnost (obremenitve št. 6, 7 in 8)

| (105) | Obremenitev št. 6 obsega prispevek podjetja Deutsche Post zveznemu inštitutu za poštni sektor in telekomunikacije (Bundesanstalt für Post und Telekommunikation, v nadaljnjem besedilu: inštitut BanstPT), ki javnim uslužbencem in zasebnim uslužbencem, premeščenim iz podjetja Postdienst, zagotavlja nekatere socialne ugodnosti (npr. socialna stanovanja). Obremenitev št. 7 vključuje prispevke podjetja Deutsche Post za kritje primanjkljaja sheme zdravstvenega zavarovanja za javne uslužbence. Obremenitev št. 8 glede prestrukturiranja osebja se nanaša tako na javne kot na zasebne uslužbence. |
| --- | --- |

(105)

Obremenitev št. 6 obsega prispevek podjetja Deutsche Post zveznemu inštitutu za poštni sektor in telekomunikacije (Bundesanstalt für Post und Telekommunikation, v nadaljnjem besedilu: inštitut BanstPT), ki javnim uslužbencem in zasebnim uslužbencem, premeščenim iz podjetja Postdienst, zagotavlja nekatere socialne ugodnosti (npr. socialna stanovanja). Obremenitev št. 7 vključuje prispevke podjetja Deutsche Post za kritje primanjkljaja sheme zdravstvenega zavarovanja za javne uslužbence. Obremenitev št. 8 glede prestrukturiranja osebja se nanaša tako na javne kot na zasebne uslužbence.

II.3.1.5   Obremenitvi za univerzalne storitve (št. 3 in 5)

| (106) | Ti dve obremenitvi kažeta prihranek, ki bi ga podjetje Deutsche Post lahko imelo pri stroških, če bi lahko svojo mrežo poštnih uradov in paketov oblikovalo samo na podlagi komercialnih meril. Prihranki pri stroških so izračunani na podlagi, na primer, hipotetičnega števila poštnih uradov, s katerimi bi podjetje Deutsche Post upravljalo, če ne bi bilo obveznosti univerzalnih storitev. |
| --- | --- |

(106)

Ti dve obremenitvi kažeta prihranek, ki bi ga podjetje Deutsche Post lahko imelo pri stroških, če bi lahko svojo mrežo poštnih uradov in paketov oblikovalo samo na podlagi komercialnih meril. Prihranki pri stroških so izračunani na podlagi, na primer, hipotetičnega števila poštnih uradov, s katerimi bi podjetje Deutsche Post upravljalo, če ne bi bilo obveznosti univerzalnih storitev.

II.3.2   Sklepa o najvišjih cenah iz leta 2007 in leta 2011

| (107) | Poštni regulator je 7. novembra 2007 odobril najvišje cene za obdobje od 1. januarja 2008 do 31. decembra 2011 (v nadaljnjem besedilu: sklep o najvišjih cenah iz leta 2007). Poštni regulator je 14. novembra 2011 odobril najvišje cene za obdobje od 1. januarja 2012 do 31. decembra 2013 (v nadaljnjem besedilu: sklep o najvišjih cenah iz leta 2011). |
| --- | --- |

(107)

Poštni regulator je 7. novembra 2007 odobril najvišje cene za obdobje od 1. januarja 2008 do 31. decembra 2011 (v nadaljnjem besedilu: sklep o najvišjih cenah iz leta 2007). Poštni regulator je 14. novembra 2011 odobril najvišje cene za obdobje od 1. januarja 2012 do 31. decembra 2013 (v nadaljnjem besedilu: sklep o najvišjih cenah iz leta 2011).

| (108) | Od sklepa o najvišjih cenah iz leta 2007 cene za pošiljanje več kot 50 pisemskih pošiljk niso več predhodno nadzorovane, temveč so predmet naknadnega nadzora v skladu s členom 25 zakona PostG iz leta 1997 (37). Cene za vse ostale poštne storitve, pri katerih ima podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj, se v skladu s členom 19 zakona PostG iz leta 1997 še naprej odobrijo vnaprej. |
| --- | --- |

(108)

Od sklepa o najvišjih cenah iz leta 2007 cene za pošiljanje več kot 50 pisemskih pošiljk niso več predhodno nadzorovane, temveč so predmet naknadnega nadzora v skladu s členom 25 zakona PostG iz leta 1997 (37). Cene za vse ostale poštne storitve, pri katerih ima podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj, se v skladu s členom 19 zakona PostG iz leta 1997 še naprej odobrijo vnaprej.

| (109) | Komisija bo v tem sklepu navajala „cenovno regulirane storitve“, s čimer poimenuje storitve, pri katerih ima podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj in za katere velja predhodni nadzor cen v skladu s členom 19 zakona PostG iz leta 1997 ali naknadni nadzor cen v skladu s členom 25 zakona PostG iz leta 1997. Vse druge storitve, pri katerih podjetje Deutsche Post nima prevladujočega položaja in ki niso predmet nadzora cen, bodo opredeljene kot „storitve, ki niso cenovno regulirane“. |
| --- | --- |

(109)

Komisija bo v tem sklepu navajala „cenovno regulirane storitve“, s čimer poimenuje storitve, pri katerih ima podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj in za katere velja predhodni nadzor cen v skladu s členom 19 zakona PostG iz leta 1997 ali naknadni nadzor cen v skladu s členom 25 zakona PostG iz leta 1997. Vse druge storitve, pri katerih podjetje Deutsche Post nima prevladujočega položaja in ki niso predmet nadzora cen, bodo opredeljene kot „storitve, ki niso cenovno regulirane“.

| (110) | Podjetje Deutsche Post je še naprej navajalo obremenitve za dodatne plače in stroške za socialno varnost zaradi premestitve osebja iz podjetja Postdienst (npr. povprečno obremenitev št. 2 zaradi dodatnih stroškov za socialno varnost v višini [...] milijonov EUR od leta 2008 naprej), pa tudi obremenitve zaradi obveznosti univerzalnih storitev. Kot pri sklepu o najvišjih cenah iz leta 2002 je poštni regulator odobril financiranje teh obremenitev iz prihodkov cenovno reguliranih storitev in najvišje cene določil na ustrezno višji ravni. Priznavanje teh obremenitev v sklepih o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2009 s strani poštnega regulatorja je tako glede storitev brez reguliranih cen ostalo nespremenjeno. |
| --- | --- |

(110)

Podjetje Deutsche Post je še naprej navajalo obremenitve za dodatne plače in stroške za socialno varnost zaradi premestitve osebja iz podjetja Postdienst (npr. povprečno obremenitev št. 2 zaradi dodatnih stroškov za socialno varnost v višini [...] milijonov EUR od leta 2008 naprej), pa tudi obremenitve zaradi obveznosti univerzalnih storitev. Kot pri sklepu o najvišjih cenah iz leta 2002 je poštni regulator odobril financiranje teh obremenitev iz prihodkov cenovno reguliranih storitev in najvišje cene določil na ustrezno višji ravni. Priznavanje teh obremenitev v sklepih o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2009 s strani poštnega regulatorja je tako glede storitev brez reguliranih cen ostalo nespremenjeno.

II.4   Finančni rezultati podjetja DPAG

| (111) | Finančni rezultati podjetja DPAG za obdobje 1995–2006 so prikazani na sliki 2 sklepa o razširitvi iz leta 2007. Rezultati v obdobju 1995–1999 so bili različni (nekatera leta so kazala izgubo, druga pa dobiček), vendar pa je podjetje DPAG v obdobju 2000–2006 vsako leto ustvarilo dobiček pred obdavčitvijo v višini od 1 do 2 milijard EUR. |
| --- | --- |

(111)

Finančni rezultati podjetja DPAG za obdobje 1995–2006 so prikazani na sliki 2 sklepa o razširitvi iz leta 2007. Rezultati v obdobju 1995–1999 so bili različni (nekatera leta so kazala izgubo, druga pa dobiček), vendar pa je podjetje DPAG v obdobju 2000–2006 vsako leto ustvarilo dobiček pred obdavčitvijo v višini od 1 do 2 milijard EUR.

| (112) | V obdobju 2007–2010 je podjetje DPAG ustvarilo naslednje neto dobičke: 1,8 milijarde EUR (2007); –2,0 milijarde EUR (2008); 0,7 milijarde EUR (2009); 2,6 milijarde EUR (2010). |
| --- | --- |

(112)

V obdobju 2007–2010 je podjetje DPAG ustvarilo naslednje neto dobičke: 1,8 milijarde EUR (2007); –2,0 milijarde EUR (2008); 0,7 milijarde EUR (2009); 2,6 milijarde EUR (2010).

| (113) | Na podlagi objavljenih izkazov podjetja DPAG dobička ni mogoče dodeliti različnim storitvam. Zato objavljenih izkazov ni mogoče uporabiti za ugotovitev, ali so univerzalne storitve z reguliranimi cenami na splošno ustvarjale izgubo ali dobiček. |
| --- | --- |

(113)

Na podlagi objavljenih izkazov podjetja DPAG dobička ni mogoče dodeliti različnim storitvam. Zato objavljenih izkazov ni mogoče uporabiti za ugotovitev, ali so univerzalne storitve z reguliranimi cenami na splošno ustvarjale izgubo ali dobiček.

III.   RAZLOGI ZA ZAČETEK POSTOPKA

| (114) | Kot je potrdilo Splošno sodišče v svoji sodbi v zadevi T-421/07 (38), so vsi obravnavani ukrepi del postopka, ki se je začel s sklepom o začetku postopka iz leta 1999 in nadaljeval s sklepom o razširitvi iz leta 2007. |
| --- | --- |

(114)

Kot je potrdilo Splošno sodišče v svoji sodbi v zadevi T-421/07 (38), so vsi obravnavani ukrepi del postopka, ki se je začel s sklepom o začetku postopka iz leta 1999 in nadaljeval s sklepom o razširitvi iz leta 2007.

III.1   Subvencija za pokojnine

| (115) | V sklepu o razširitvi iz leta 2011 je bilo ugotovljeno, da je subvencija za pokojnine pomenila nov ukrep pomoči, ker je bilo podjetje Deutsche Post pred pokojninsko reformo iz leta 1995 v celoti odgovorno za financiranje stroškov pokojnin iz lastnih sredstev. Poleg tega je sklep o razširitvi iz leta 2011 zavrnil trditev Nemčije, ki je temeljila na sodbi v zadevi Combus
   (39), da subvencija za pokojnine ne pomeni pomoči. |
| --- | --- |

(115)

V sklepu o razširitvi iz leta 2011 je bilo ugotovljeno, da je subvencija za pokojnine pomenila nov ukrep pomoči, ker je bilo podjetje Deutsche Post pred pokojninsko reformo iz leta 1995 v celoti odgovorno za financiranje stroškov pokojnin iz lastnih sredstev. Poleg tega je sklep o razširitvi iz leta 2011 zavrnil trditev Nemčije, ki je temeljila na sodbi v zadevi Combus
   (39), da subvencija za pokojnine ne pomeni pomoči.

| (116) | Glede ocenjevanja skladnosti subvencije za pokojnine kot nadomestila za „neposredne stroške“ za pokojnine (npr. v skladu s sklepom Komisije o francoskem podjetju La Poste (v nadaljnjem besedilu: sklep o podjetju La Poste) (40) je bilo v sklepu o razširitvi iz leta 2011 upoštevano, da so bili navedeni dodatni stroški za socialno varnost povrnjeni tako s subvencijo za pokojnine kot tudi s cenovno reguliranimi prihodki (npr. obremenitev št. 2 zaradi dodatnih prispevkov za socialno varnost). |
| --- | --- |

(116)

Glede ocenjevanja skladnosti subvencije za pokojnine kot nadomestila za „neposredne stroške“ za pokojnine (npr. v skladu s sklepom Komisije o francoskem podjetju La Poste (v nadaljnjem besedilu: sklep o podjetju La Poste) (40) je bilo v sklepu o razširitvi iz leta 2011 upoštevano, da so bili navedeni dodatni stroški za socialno varnost povrnjeni tako s subvencijo za pokojnine kot tudi s cenovno reguliranimi prihodki (npr. obremenitev št. 2 zaradi dodatnih prispevkov za socialno varnost).

| (117) | Izračuni iz sklepa o razširitvi iz leta 2011, pri katerih sta bila upoštevana oba vira nadomestila, so pokazali, da je lahko podjetje Deutsche Post uspešno uporabljalo prispevke za socialno varnost, ki so bili za 10–14 odstotnih točk nižji od celotnih obveznih prispevkov za socialno varnost (delež, ki ga plača delodajalec in delež, ki ga plača uslužbenec), ki so jih morali plačevati zasebni konkurenti. |
| --- | --- |

(117)

Izračuni iz sklepa o razširitvi iz leta 2011, pri katerih sta bila upoštevana oba vira nadomestila, so pokazali, da je lahko podjetje Deutsche Post uspešno uporabljalo prispevke za socialno varnost, ki so bili za 10–14 odstotnih točk nižji od celotnih obveznih prispevkov za socialno varnost (delež, ki ga plača delodajalec in delež, ki ga plača uslužbenec), ki so jih morali plačevati zasebni konkurenti.

| (118) | V sklepu o razširitvi iz leta 2011 so bili zato izraženi pomisleki glede skladnosti subvencije za pokojnine kot nadomestila za „neposredne stroške“ za pokojnine na podlagi člena 107(3)(c) PDEU. |
| --- | --- |

(118)

V sklepu o razširitvi iz leta 2011 so bili zato izraženi pomisleki glede skladnosti subvencije za pokojnine kot nadomestila za „neposredne stroške“ za pokojnine na podlagi člena 107(3)(c) PDEU.

III.2   Nadomestilo za zagotavljanje univerzalnih storitev

| (119) | Nemčija se je pri utemeljitvi skladnosti državnih nadomestil in državnega jamstva kot nadomestila za obveznost univerzalnih storitev opirala na člen 106(2) PDEU. |
| --- | --- |

(119)

Nemčija se je pri utemeljitvi skladnosti državnih nadomestil in državnega jamstva kot nadomestila za obveznost univerzalnih storitev opirala na člen 106(2) PDEU.

| (120) | Na podlagi sodbe v zadevi Altmark
   (41) je Komisija v sklepu o razširitvi postopka iz leta 2007 menila, da državna nadomestila in državno jamstvo pomenijo pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. |
| --- | --- |

(120)

Na podlagi sodbe v zadevi Altmark
   (41) je Komisija v sklepu o razširitvi postopka iz leta 2007 menila, da državna nadomestila in državno jamstvo pomenijo pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.

| (121) | V sklepu o razširitvi iz leta 2007 je Komisija izrazila pomisleke, ali so bili javna nadomestila in jamstvo potrebni za izpolnjevanje obveznosti univerzalnih storitev in temu ustrezno sorazmerni. Komisija je zlasti menila, da je treba v skladu z načeli iz Okvira iz leta 2005 preveriti razdelitev stroškov med univerzalne in komercialne storitve. Izrazila je tudi pomisleke glede določitve zmernega dobička, pri kateri je bilo treba upoštevati povprečno donosnost sektorja in tveganost položaja podjetja Deutsche Post. |
| --- | --- |

(121)

V sklepu o razširitvi iz leta 2007 je Komisija izrazila pomisleke, ali so bili javna nadomestila in jamstvo potrebni za izpolnjevanje obveznosti univerzalnih storitev in temu ustrezno sorazmerni. Komisija je zlasti menila, da je treba v skladu z načeli iz Okvira iz leta 2005 preveriti razdelitev stroškov med univerzalne in komercialne storitve. Izrazila je tudi pomisleke glede določitve zmernega dobička, pri kateri je bilo treba upoštevati povprečno donosnost sektorja in tveganost položaja podjetja Deutsche Post.

IV.   ŠTUDIJA PODJETJA WIK

| (122) | Komisija je študijo podjetja WIK naročila za pomoč pri pregledu izkazov podjetja Deutsche Post za obdobje 1990–2007, da bi ugotovila, ali je podjetje Deutsche Post prejelo prekomerno nadomestilo za svoje obveznosti univerzalnih storitev. Natančneje, naloge podjetja WIK Consult GmbH so bile naslednje:






  — | primerjalna analiza zmernega dobička, |
| --- | --- | --- |

(122)

Komisija je študijo podjetja WIK naročila za pomoč pri pregledu izkazov podjetja Deutsche Post za obdobje 1990–2007, da bi ugotovila, ali je podjetje Deutsche Post prejelo prekomerno nadomestilo za svoje obveznosti univerzalnih storitev. Natančneje, naloge podjetja WIK Consult GmbH so bile naslednje:

—

primerjalna analiza zmernega dobička,

| — | pregled interne dodelitve stroškov in dogovori o transfernih cenah, in |
| --- | --- |

—

pregled interne dodelitve stroškov in dogovori o transfernih cenah, in

| — | izračun prekomernega nadomestila za neto stroške obveznosti univerzalnih storitev. |
| --- | --- |

—

izračun prekomernega nadomestila za neto stroške obveznosti univerzalnih storitev.

IV.1   Opis regulativnih izkazov prihodkov in stroškov

| (123) | Po tem, ko je Komisija 30. oktobra 2008 sprejela odredbo o predložitvi podatkov, je Nemčija v letu 2009 končno predložila vse regulativne izkaze za obdobje 1990–2007 (v nadaljnjem besedilu: regulativni izkazi iz leta 2009). |
| --- | --- |

(123)

Po tem, ko je Komisija 30. oktobra 2008 sprejela odredbo o predložitvi podatkov, je Nemčija v letu 2009 končno predložila vse regulativne izkaze za obdobje 1990–2007 (v nadaljnjem besedilu: regulativni izkazi iz leta 2009).

IV.1.1   Prihodki

| (124) | Prihodke podjetja Deutsche Post je mogoče razvrstiti v tri obsežne kategorije:






  — | univerzalne storitve dostave pisemskih pošiljk z reguliranimi cenami (62 % skupnega prihodka v obdobju 1990–2007)
  Storitve dostave pisemskih pošiljk z reguliranimi cenami obsegajo vse univerzalne storitve, zagotovljene na trgih, na katerih je imelo podjetje Deutsche Post prevladujoč tržni položaj, vključno s storitvami, za katere je imelo podjetje Deutsche Post izključno pravico. Te storitve so ustvarile 62 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post v obdobju 1990–2007 (42), |
| --- | --- | --- |

(124)

Prihodke podjetja Deutsche Post je mogoče razvrstiti v tri obsežne kategorije:

—

univerzalne storitve dostave pisemskih pošiljk z reguliranimi cenami (62 % skupnega prihodka v obdobju 1990–2007)

Storitve dostave pisemskih pošiljk z reguliranimi cenami obsegajo vse univerzalne storitve, zagotovljene na trgih, na katerih je imelo podjetje Deutsche Post prevladujoč tržni položaj, vključno s storitvami, za katere je imelo podjetje Deutsche Post izključno pravico. Te storitve so ustvarile 62 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post v obdobju 1990–2007 (42),

| — | univerzalne storitve brez reguliranih cen (26 % skupnega prihodka v obdobju 1990–2007)
  Univerzalne storitve paketne dostave so se vedno zagotavljale na trgih, odprtih za konkurenco, na katerih je imelo podjetje Deutsche Post povprečen tržni delež v višini 30 %. V obdobju 1990–2007 so univerzalne storitve paketne dostave ustvarile 15 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post.
  Univerzalne storitve dostave pisemskih pošiljk brez reguliranih cen (npr. katalogi, čezmejna pošta) so ustvarile približno 11 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post, |
| --- | --- |

—

univerzalne storitve brez reguliranih cen (26 % skupnega prihodka v obdobju 1990–2007)

Univerzalne storitve paketne dostave so se vedno zagotavljale na trgih, odprtih za konkurenco, na katerih je imelo podjetje Deutsche Post povprečen tržni delež v višini 30 %. V obdobju 1990–2007 so univerzalne storitve paketne dostave ustvarile 15 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post.

Univerzalne storitve dostave pisemskih pošiljk brez reguliranih cen (npr. katalogi, čezmejna pošta) so ustvarile približno 11 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post,

| — | komercialne storitve brez reguliranih cen (12 % skupnega prihodka v obdobju 1990–2007)
  Podjetje Deutsche Post je svojo mrežo poštnih uradov uporabljalo ne le za trženje poštnih storitev, temveč tudi za prodajo proizvodov in storitev banke Postbank AG, v manjši meri pa tudi družbe Deutsche Telekom. Te komercialne prodajne storitve so ustvarile približno 6 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post.
  Komercialne storitve paketne dostave in storitve dostave pisemskih pošiljk (npr. naslovljeni reklamni letaki) so ustvarile približno 4 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post.
  Podjetje Deutsche Post je nudilo tudi številne različne storitve, npr. kot holding za mednarodne podružnice, dejavne v drugih poslovnih segmentih (npr. Danzas, DHL). Te druge komercialne storitve so ustvarile približno 2 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post. |
| --- | --- |

—

komercialne storitve brez reguliranih cen (12 % skupnega prihodka v obdobju 1990–2007)

Podjetje Deutsche Post je svojo mrežo poštnih uradov uporabljalo ne le za trženje poštnih storitev, temveč tudi za prodajo proizvodov in storitev banke Postbank AG, v manjši meri pa tudi družbe Deutsche Telekom. Te komercialne prodajne storitve so ustvarile približno 6 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post.

Komercialne storitve paketne dostave in storitve dostave pisemskih pošiljk (npr. naslovljeni reklamni letaki) so ustvarile približno 4 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post.

Podjetje Deutsche Post je nudilo tudi številne različne storitve, npr. kot holding za mednarodne podružnice, dejavne v drugih poslovnih segmentih (npr. Danzas, DHL). Te druge komercialne storitve so ustvarile približno 2 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post.

Slika 3

Deleži povprečnega prihodka za obdobje 1990–2007 (na podlagi nominalnih vrednosti)

Image

| (125) | V študiji podjetja WIK so zajete samo komercialne storitve, ki sta jih pravni subjekt podjetje DPAG in njegov predhodnik, podjetje Postdienst, zagotavljala skupaj z univerzalnimi storitvami. Komercialne storitve (npr. dejavnosti hitre pošte, ki jih po vsem svetu zagotavlja podjetje DHL), ki jih zagotavljajo različni pravni subjekti v okviru skupine Deutsche Post World Net (v nadaljnjem besedilu: skupina DPWN), niso bile zajete. |
| --- | --- |

(125)

V študiji podjetja WIK so zajete samo komercialne storitve, ki sta jih pravni subjekt podjetje DPAG in njegov predhodnik, podjetje Postdienst, zagotavljala skupaj z univerzalnimi storitvami. Komercialne storitve (npr. dejavnosti hitre pošte, ki jih po vsem svetu zagotavlja podjetje DHL), ki jih zagotavljajo različni pravni subjekti v okviru skupine Deutsche Post World Net (v nadaljnjem besedilu: skupina DPWN), niso bile zajete.

IV.1.2   Izračun obremenitev v regulativnih izkazih iz leta 2009

| (126) | V nasprotju z regulativnimi izkazi, ki jih je podjetje Deutsche Post regulatorju predložilo za sklepe o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2011, so v regulativnih izkazih iz leta 2009, ki regulatorju niso bili predloženi, navedene precej višje obremenitve, ki jih podjetje Deutsche Post razporeja med storitve z reguliranimi cenami. |
| --- | --- |

(126)

V nasprotju z regulativnimi izkazi, ki jih je podjetje Deutsche Post regulatorju predložilo za sklepe o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2011, so v regulativnih izkazih iz leta 2009, ki regulatorju niso bili predloženi, navedene precej višje obremenitve, ki jih podjetje Deutsche Post razporeja med storitve z reguliranimi cenami.

| (127) | Na podlagi regulativnih izkazov iz leta 2009 podjetje Deutsche Post za obdobje 1990–2006 navaja povprečno obremenitev v višini [...] milijard EUR v primerjavi z [...] milijardami EUR na podlagi računovodskih izkazov za leto 2002.

  Slika 4


  Primerjava navedenih obremenitev univerzalnih storitev na podlagi regulativnih izkazov za leto 2009 z odobrenimi obremenitvami na podlagi sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 (letno povprečje, v milijonih EUR nominalne vrednosti)

  [...] |
| --- | --- |

(127)

Na podlagi regulativnih izkazov iz leta 2009 podjetje Deutsche Post za obdobje 1990–2006 navaja povprečno obremenitev v višini [...] milijard EUR v primerjavi z [...] milijardami EUR na podlagi računovodskih izkazov za leto 2002.

Slika 4

Primerjava navedenih obremenitev univerzalnih storitev na podlagi regulativnih izkazov za leto 2009 z odobrenimi obremenitvami na podlagi sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 (letno povprečje, v milijonih EUR nominalne vrednosti)

[...]

| (128) | Medtem ko med obremenitvijo št. 2 (dodatni stroški za socialno varnost) in obremenitvijo št. 4 (dodatno pokojninsko zavarovanje) v regulativnih izkazih za leto 2002 in za leto 2009 ni večjih razlik, je pri obremenitvi št. 1 (dodatne plače) razlika skoraj [...]. V nasprotju z regulativnimi izkazi iz leta 2002 podjetje Deutsche Post za „konkurenčno“ referenčno plačo ne uporablja več plač iz kolektivne delavske pogodbe. Namesto tega uporablja minimalno plačo za poštni sektor, ki temelji na uredbi zveznega ministrstva za delo iz leta 2007 (v nadaljnjem besedilu: minimalna plača iz leta 2007). Treba pa je opozoriti, da je Zvezno upravno sodišče to uredbo na koncu razglasilo za nezakonito in nikoli ni postala pravno veljavna. |
| --- | --- |

(128)

Medtem ko med obremenitvijo št. 2 (dodatni stroški za socialno varnost) in obremenitvijo št. 4 (dodatno pokojninsko zavarovanje) v regulativnih izkazih za leto 2002 in za leto 2009 ni večjih razlik, je pri obremenitvi št. 1 (dodatne plače) razlika skoraj [...]. V nasprotju z regulativnimi izkazi iz leta 2002 podjetje Deutsche Post za „konkurenčno“ referenčno plačo ne uporablja več plač iz kolektivne delavske pogodbe. Namesto tega uporablja minimalno plačo za poštni sektor, ki temelji na uredbi zveznega ministrstva za delo iz leta 2007 (v nadaljnjem besedilu: minimalna plača iz leta 2007). Treba pa je opozoriti, da je Zvezno upravno sodišče to uredbo na koncu razglasilo za nezakonito in nikoli ni postala pravno veljavna.

| (129) | Poleg tega podjetje Deutsche Post v regulativnih izkazih iz leta 2009 navaja novo „infrastrukturno poštno“ obremenitev, ki obsega prirastne stroške šestega dneva dostave (v povprečju [...] milijonov na leto). Izračun temelji na hipotetičnem scenariju, ki navaja, da bi brez obveznosti univerzalne storitve podjetje Deutsche Post pošto dostavljalo samo pet in ne šest dni. |
| --- | --- |

(129)

Poleg tega podjetje Deutsche Post v regulativnih izkazih iz leta 2009 navaja novo „infrastrukturno poštno“ obremenitev, ki obsega prirastne stroške šestega dneva dostave (v povprečju [...] milijonov na leto). Izračun temelji na hipotetičnem scenariju, ki navaja, da bi brez obveznosti univerzalne storitve podjetje Deutsche Post pošto dostavljalo samo pet in ne šest dni.

| (130) | Obremenitev št. 3 zaradi infrastrukture (mreža poštnih uradov) je izračunana drugače kot v regulativnih izkazih iz leta 2002. Obremenitev zdaj zajema predvidene prihranke pri stroških, ki bi jih podjetje lahko imelo, če bi bili vsi poštni uradi od leta 1990 naprej vodeni kot agencije. Izračunana je na podlagi povračil, ki jih je podjetje Deutsche Post od leta 2007 plačalo tretjim osebam za prodajne storitve. |
| --- | --- |

(130)

Obremenitev št. 3 zaradi infrastrukture (mreža poštnih uradov) je izračunana drugače kot v regulativnih izkazih iz leta 2002. Obremenitev zdaj zajema predvidene prihranke pri stroških, ki bi jih podjetje lahko imelo, če bi bili vsi poštni uradi od leta 1990 naprej vodeni kot agencije. Izračunana je na podlagi povračil, ki jih je podjetje Deutsche Post od leta 2007 plačalo tretjim osebam za prodajne storitve.

IV.1.3   Stopnje dobička v regulativnih izkazih iz leta 2009

| (131) | Dodelitev obremenitev cenovno reguliranim univerzalnim storitvam dostave pisemskih pošiljk zagotavlja precej manjšo obremenitev storitev, ki niso cenovno regulirane, s stroški, kot so plače in socialna varnost. Ta prerazporeditev prinaša izrazito pozitivne stopnje dobička [15–25 %] za prodajo pri komercialnih storitvah in izgube v višini skoraj [0–10 %] za prodajo pri cenovno reguliranih storitvah dostave pisemskih pošiljk. |
| --- | --- |

(131)

Dodelitev obremenitev cenovno reguliranim univerzalnim storitvam dostave pisemskih pošiljk zagotavlja precej manjšo obremenitev storitev, ki niso cenovno regulirane, s stroški, kot so plače in socialna varnost. Ta prerazporeditev prinaša izrazito pozitivne stopnje dobička [15–25 %] za prodajo pri komercialnih storitvah in izgube v višini skoraj [0–10 %] za prodajo pri cenovno reguliranih storitvah dostave pisemskih pošiljk.

| (132) | Čeprav podjetje Deutsche Post v svojih letnih izkazih poroča o zelo visokem dobičku pri prometu s pisemskimi pošiljkami (glej tudi oddelek V.3), ta dobiček izničijo obremenitve, ki so bile s storitev, ki niso cenovno regulirane, prenesene na cenovno regulirane storitve.

  Slika 5


  Povprečni donos iz poslovanja na podlagi regulativnih izkazov iz leta 2009

  [...] |
| --- | --- |

(132)

Čeprav podjetje Deutsche Post v svojih letnih izkazih poroča o zelo visokem dobičku pri prometu s pisemskimi pošiljkami (glej tudi oddelek V.3), ta dobiček izničijo obremenitve, ki so bile s storitev, ki niso cenovno regulirane, prenesene na cenovno regulirane storitve.

Slika 5

Povprečni donos iz poslovanja na podlagi regulativnih izkazov iz leta 2009

[...]

IV.2   Opredelitev referenčnega dobička

IV.2.1   Vrednostna veriga podjetja Deutsche Post: nizko tehnološke dejavnosti in nizka stopnja poslovnega tveganja

| (133) | Analiza vrednostne verige in s tem povezanih poslovnih tveganj je pri pripravi opredelitve referenčnega dobička in oceni razdelitve stroškov nepogrešljiva. Šele ko so znane funkcija in značilnosti tveganja, je mogoče poiskati nekaj „primerljivih“ podjetij in izračunati referenčno vrednost za zmeren dobiček, ki ga lahko podjetje Deutsche Post pričakuje. |
| --- | --- |

(133)

Analiza vrednostne verige in s tem povezanih poslovnih tveganj je pri pripravi opredelitve referenčnega dobička in oceni razdelitve stroškov nepogrešljiva. Šele ko so znane funkcija in značilnosti tveganja, je mogoče poiskati nekaj „primerljivih“ podjetij in izračunati referenčno vrednost za zmeren dobiček, ki ga lahko podjetje Deutsche Post pričakuje.

IV.2.1.1   Vrednostna veriga nizko tehnološkega poslovanja

| (134) | Vrednostno verigo podjetja Deutsche Post je mogoče razdeliti na dve glavni dejavnosti:






  — | nacionalno dostavno mrežo za distribucijo pisemskih pošiljk in paketov, |
| --- | --- | --- |

(134)

Vrednostno verigo podjetja Deutsche Post je mogoče razdeliti na dve glavni dejavnosti:

—

nacionalno dostavno mrežo za distribucijo pisemskih pošiljk in paketov,

| — | nacionalno mrežo poštnih uradov. |
| --- | --- |

—

nacionalno mrežo poštnih uradov.

| (135) | Logistika mreže paketov in pisemskih pošiljk je nizko tehnološko poslovanje, ki ne zahteva obsežnih raziskav ali razvoja. Vsi drugi operaterji v sektorju zato delajo na podoben in standardiziran način. Takšne dejavnosti so zato pogosto označene kot „običajne“ dejavnosti. Dejstvo, da podjetje Deutsche Post storitve zelo pogoste odda v zunanje izvajanje tretjim osebam, prav tako dokazuje njihovo običajno naravo. To velja tudi za prodajne storitve, ki se izvajajo v nacionalni mreži poštnih uradov in ki se prav tako vedno pogosteje oddajajo v zunanje izvajanje. |
| --- | --- |

(135)

Logistika mreže paketov in pisemskih pošiljk je nizko tehnološko poslovanje, ki ne zahteva obsežnih raziskav ali razvoja. Vsi drugi operaterji v sektorju zato delajo na podoben in standardiziran način. Takšne dejavnosti so zato pogosto označene kot „običajne“ dejavnosti. Dejstvo, da podjetje Deutsche Post storitve zelo pogoste odda v zunanje izvajanje tretjim osebam, prav tako dokazuje njihovo običajno naravo. To velja tudi za prodajne storitve, ki se izvajajo v nacionalni mreži poštnih uradov in ki se prav tako vedno pogosteje oddajajo v zunanje izvajanje.

| (136) | Ob teh običajnih dejavnostih so glavna neopredmetena sredstva podjetja Deutsche Post njegov krog strank, blagovna znamka in tržni položaj, zlasti na trgih pisemskih pošiljk. Vendar pa je v študiji podjetja WIK podano mnenje, da ta neopredmetena sredstva večinoma ne izhajajo iz lastnega truda ali naložb podjetja Deutsche Post, ampak iz preteklih izključnih pravic. Podjetju Deutsche Post ni bilo treba veliko vlagati v trženje. Namesto tega se je lahko do leta 2007 zanašalo na svoj zakonsko zajamčen tržni položaj. Zato podjetju Deutsche Post za ta neopredmetena sredstva ne bi smela biti izplačana nobena povračila. |
| --- | --- |

(136)

Ob teh običajnih dejavnostih so glavna neopredmetena sredstva podjetja Deutsche Post njegov krog strank, blagovna znamka in tržni položaj, zlasti na trgih pisemskih pošiljk. Vendar pa je v študiji podjetja WIK podano mnenje, da ta neopredmetena sredstva večinoma ne izhajajo iz lastnega truda ali naložb podjetja Deutsche Post, ampak iz preteklih izključnih pravic. Podjetju Deutsche Post ni bilo treba veliko vlagati v trženje. Namesto tega se je lahko do leta 2007 zanašalo na svoj zakonsko zajamčen tržni položaj. Zato podjetju Deutsche Post za ta neopredmetena sredstva ne bi smela biti izplačana nobena povračila.

IV.2.1.2   Nizko tveganje zaradi državnih ukrepov

| (137) | Podjetje Deutsche Post je bilo pri obeh vrstah storitev, z reguliranimi cenami in brez njih, iz več razlogov izpostavljeno manjšemu tveganju kot njegovi konkurenti. |
| --- | --- |

(137)

Podjetje Deutsche Post je bilo pri obeh vrstah storitev, z reguliranimi cenami in brez njih, iz več razlogov izpostavljeno manjšemu tveganju kot njegovi konkurenti.

| (138) | Prvič, do leta 2007 je podjetje Deutsche Post ščitil zakoniti monopol za njegove storitve dostave pisemskih pošiljk. Poleg tega je imelo podjetje Deutsche Post v okviru reguliranih storitev dostave pisemskih pošiljk korist od tržnega deleža v višini 90 % in je bilo brez konkurence ali pa je bila ta majhna. Cenovno regulirane storitve so ustvarjale skoraj dve tretjini prihodkov podjetja Deutsche Post. |
| --- | --- |

(138)

Prvič, do leta 2007 je podjetje Deutsche Post ščitil zakoniti monopol za njegove storitve dostave pisemskih pošiljk. Poleg tega je imelo podjetje Deutsche Post v okviru reguliranih storitev dostave pisemskih pošiljk korist od tržnega deleža v višini 90 % in je bilo brez konkurence ali pa je bila ta majhna. Cenovno regulirane storitve so ustvarjale skoraj dve tretjini prihodkov podjetja Deutsche Post.

| (139) | Drugič, poštni regulator je odobril najvišje cene za regulirane storitve dostave pisemskih pošiljk. Najvišje cene so bile postavljene nad stroški učinkovitega podjetja, da bi med drugim omogočile nadomestilo domnevno dodatnih stroškov, povezanih s storitvami, ki niso cenovno regulirane. Noben od konkurentov podjetja DPAG ni imel izključne pravice ali prevladujočega položaja, ki bi omogočala navzkrižno subvencioniranje njihovih stroškov za socialno varnost. Zato sta izključna pravica in prevladujoč položaj vplivala na precejšnje zmanjšanje poslovnega tveganja ne samo za regulirane storitve, ampak tudi za univerzalne in komercialne storitve, ki niso cenovno regulirane. |
| --- | --- |

(139)

Drugič, poštni regulator je odobril najvišje cene za regulirane storitve dostave pisemskih pošiljk. Najvišje cene so bile postavljene nad stroški učinkovitega podjetja, da bi med drugim omogočile nadomestilo domnevno dodatnih stroškov, povezanih s storitvami, ki niso cenovno regulirane. Noben od konkurentov podjetja DPAG ni imel izključne pravice ali prevladujočega položaja, ki bi omogočala navzkrižno subvencioniranje njihovih stroškov za socialno varnost. Zato sta izključna pravica in prevladujoč položaj vplivala na precejšnje zmanjšanje poslovnega tveganja ne samo za regulirane storitve, ampak tudi za univerzalne in komercialne storitve, ki niso cenovno regulirane.

| (140) | Tretjič, drugi državni ukrepi so prav tako precej zmanjšali tveganje pri univerzalnih in komercialnih storitvah. Državna nadomestila so absorbirala izgube iz začetka 90-ih let prejšnjega stoletja, državno jamstvo pa je podjetju Deutsche Post omogočilo posojila po nizki obrestni meri do leta 1995 kljub njegovemu težkemu finančnemu položaju v začetku 90-ih let prejšnjega stoletja. |
| --- | --- |

(140)

Tretjič, drugi državni ukrepi so prav tako precej zmanjšali tveganje pri univerzalnih in komercialnih storitvah. Državna nadomestila so absorbirala izgube iz začetka 90-ih let prejšnjega stoletja, državno jamstvo pa je podjetju Deutsche Post omogočilo posojila po nizki obrestni meri do leta 1995 kljub njegovemu težkemu finančnemu položaju v začetku 90-ih let prejšnjega stoletja.

| (141) | Glede na navedeno je bilo podjetje Deutsche Post izpostavljeno bistveno manjšemu tržnemu in stroškovnemu tveganju kot njegovi konkurenti, saj mu ni bilo treba ustvariti kroga strank, zvišanja stroškov pa je lahko preneslo preko višjih reguliranih cen. Na podlagi te utemeljitve je podjetje WIK v svoji študiji sklenilo, da bi bili najboljši primerljivi konkurenti poštna podjetja, ki opravljajo samo običajne dejavnosti (npr. ne vlagajo veliko v trženje in blagovne znamke) in niso izpostavljena visoki stopnji tveganja (npr. se lahko zanašajo na dolgoročne pogodbe). |
| --- | --- |

(141)

Glede na navedeno je bilo podjetje Deutsche Post izpostavljeno bistveno manjšemu tržnemu in stroškovnemu tveganju kot njegovi konkurenti, saj mu ni bilo treba ustvariti kroga strank, zvišanja stroškov pa je lahko preneslo preko višjih reguliranih cen. Na podlagi te utemeljitve je podjetje WIK v svoji študiji sklenilo, da bi bili najboljši primerljivi konkurenti poštna podjetja, ki opravljajo samo običajne dejavnosti (npr. ne vlagajo veliko v trženje in blagovne znamke) in niso izpostavljena visoki stopnji tveganja (npr. se lahko zanašajo na dolgoročne pogodbe).

IV.2.2   Količinska opredelitev referenčnega dobička

| (142) | Da bi našli primerljiva poštna podjetja, je bila na podlagi rezultatov analize funkcije in tveganja v študiji podjetja WIK opravljena analiza finančne podatkovne zbirke (npr. s pomočjo podatkovne zbirke ORBIS, ki obsega približno 10 milijonov podjetij z vsega sveta). Nadzorovane kvantitativne in kvalitativne stopnje izbora opredelijo sklop primerljivih podjetij, ki zagotavljajo poštne storitve na konkurenčnih trgih. |
| --- | --- |

(142)

Da bi našli primerljiva poštna podjetja, je bila na podlagi rezultatov analize funkcije in tveganja v študiji podjetja WIK opravljena analiza finančne podatkovne zbirke (npr. s pomočjo podatkovne zbirke ORBIS, ki obsega približno 10 milijonov podjetij z vsega sveta). Nadzorovane kvantitativne in kvalitativne stopnje izbora opredelijo sklop primerljivih podjetij, ki zagotavljajo poštne storitve na konkurenčnih trgih.

| (143) | V študiji podjetja WIK je bila izbrana primerjalna skupina 26 poštnih podjetij, ki večinoma zagotavljajo storitve paketne dostave in opravljajo običajne dejavnosti poštnih operaterjev. Vsi primerljivi konkurenti so iz industrijskega sektorja „Poštne in kurirske dejavnosti“ (klasifikacija NACE (43), koda 641). |
| --- | --- |

(143)

V študiji podjetja WIK je bila izbrana primerjalna skupina 26 poštnih podjetij, ki večinoma zagotavljajo storitve paketne dostave in opravljajo običajne dejavnosti poštnih operaterjev. Vsi primerljivi konkurenti so iz industrijskega sektorja „Poštne in kurirske dejavnosti“ (klasifikacija NACE (43), koda 641).

| (144) | Opozoriti je treba, da je število primerljivih konkurentov omejeno, saj so zaradi izključne pravice prvotnih poštnih operaterjev, ki je obsegala precejšen del storitev dostave pisemskih pošiljk, zasebna podjetja doslej redko zagotavljala storitve dostave pisemskih pošiljk v večjem obsegu. Poleg tega v študiji podjetja WIK za primerjavo niso upoštevani prvotni poštni operaterji iz drugih držav, ker so jih tako kot podjetje Deutsche Post ščitile izključne pravice in večinoma niso dejavni na konkurenčnih trgih. |
| --- | --- |

(144)

Opozoriti je treba, da je število primerljivih konkurentov omejeno, saj so zaradi izključne pravice prvotnih poštnih operaterjev, ki je obsegala precejšen del storitev dostave pisemskih pošiljk, zasebna podjetja doslej redko zagotavljala storitve dostave pisemskih pošiljk v večjem obsegu. Poleg tega v študiji podjetja WIK za primerjavo niso upoštevani prvotni poštni operaterji iz drugih držav, ker so jih tako kot podjetje Deutsche Post ščitile izključne pravice in večinoma niso dejavni na konkurenčnih trgih.

| (145) | Za določitev „zmernega“ dobička je v študiji podjetja WIK uporabljena stopnja donosa iz poslovanja, ki je računovodski dobiček (dobiček pred obrestmi in davki), deljen s prihodki. Poleg tega je v študiji izračunana stopnja donosa sredstev, npr. dobiček pred obrestmi in davki kot odstotek skupnega kapitala, kot referenčni dobiček na podlagi kapitala.

  Preglednica 3


  Referenčna stopnja donosa iz poslovanja in stopnja donosa sredstev iz študije podjetja WIK | Donos iz poslovanja | Donos sredstev |
| --- | --- | --- | --- |
| Mediana | 3,48 % | 7,33 % |
| Zgornja meja (75. centil) | 6,77 % | 13,41 % |

(145)

Za določitev „zmernega“ dobička je v študiji podjetja WIK uporabljena stopnja donosa iz poslovanja, ki je računovodski dobiček (dobiček pred obrestmi in davki), deljen s prihodki. Poleg tega je v študiji izračunana stopnja donosa sredstev, npr. dobiček pred obrestmi in davki kot odstotek skupnega kapitala, kot referenčni dobiček na podlagi kapitala.

Preglednica 3

Referenčna stopnja donosa iz poslovanja in stopnja donosa sredstev iz študije podjetja WIK

Donos iz poslovanja

Donos sredstev

Mediana

3,48 %

7,33 %

Zgornja meja (75. centil)

6,77 %

13,41 %

| (146) | V izbranem vzorcu je mediana donosa iz poslovanja v konkurenčnem delu poštnega sektorja za obdobje 1998–2007 znašala 3,48 %. Vendar pa študija podjetja WIK ne predstavlja samo mediane donosa, ampak tudi zgornjo mejo zmernega dobička, tj. tretji kvartil dobička primerljivih konkurentov, kar je enako donosu iz poslovanja v višini 6,77 %. Z drugimi besedami, 75 % primerljivih konkurentov ustvarja dobiček, ki je nižji od donosa iz poslovanja v višini 6,77 % (44). |
| --- | --- |

(146)

V izbranem vzorcu je mediana donosa iz poslovanja v konkurenčnem delu poštnega sektorja za obdobje 1998–2007 znašala 3,48 %. Vendar pa študija podjetja WIK ne predstavlja samo mediane donosa, ampak tudi zgornjo mejo zmernega dobička, tj. tretji kvartil dobička primerljivih konkurentov, kar je enako donosu iz poslovanja v višini 6,77 %. Z drugimi besedami, 75 % primerljivih konkurentov ustvarja dobiček, ki je nižji od donosa iz poslovanja v višini 6,77 % (44).

| (147) | Glede donosa sredstev je študija podjetja WIK pokazala mediano donosa sredstev v višini 7,33 % in zgornjo mejo v višini 13,41 %. |
| --- | --- |

(147)

Glede donosa sredstev je študija podjetja WIK pokazala mediano donosa sredstev v višini 7,33 % in zgornjo mejo v višini 13,41 %.

| (148) | Ker je podjetje Deutsche Post izpostavljeno precej manjšemu tveganju kot primerljivi operaterji, ki poslujejo na zelo konkurenčnih trgih (npr. trgu ekspresnih pošiljk), je podjetje WIK v študiji trdilo, da je mediana donosa iz poslovanja v višini 3,48 % za podjetje Deutsche Post preudaren in zadržan referenčni dobiček. Ne priporoča uporabe višje stopnje v razponu do tretjega kvartila donosa iz poslovanja v višini 6,77 %. Nižja referenčna vrednost bi lahko bila celo upravičena, saj mediana donosa iz poslovanja v višini 3,48 % ustreza donosu sredstev v višini 7,33 %, kar bi bilo še vedno precej nad obrestno mero brez tveganja. |
| --- | --- |

(148)

Ker je podjetje Deutsche Post izpostavljeno precej manjšemu tveganju kot primerljivi operaterji, ki poslujejo na zelo konkurenčnih trgih (npr. trgu ekspresnih pošiljk), je podjetje WIK v študiji trdilo, da je mediana donosa iz poslovanja v višini 3,48 % za podjetje Deutsche Post preudaren in zadržan referenčni dobiček. Ne priporoča uporabe višje stopnje v razponu do tretjega kvartila donosa iz poslovanja v višini 6,77 %. Nižja referenčna vrednost bi lahko bila celo upravičena, saj mediana donosa iz poslovanja v višini 3,48 % ustreza donosu sredstev v višini 7,33 %, kar bi bilo še vedno precej nad obrestno mero brez tveganja.

IV.3   Pregled porazdelitve stroškov

| (149) | V študiji podjetja WIK so bile podane pripombe na porazdelitev obremenitev v regulativnih izkazih iz leta 2009, ker so stopnje donosa iz poslovanja komercialnih storitev v višini od [15 do 25 %] precej nad povprečjem industrije (45). Ker imajo zasebni konkurenti kljub precej nižjim stopnjam dobička dobiček, je podjetje WIK v študiji ugotovilo, da bi bilo treba večji delež stroškov dodeliti komercialnim storitvam podjetja Deutsche Post, kar bi ustrezno zmanjšalo obremenitve za cenovno regulirane storitve. |
| --- | --- |

(149)

V študiji podjetja WIK so bile podane pripombe na porazdelitev obremenitev v regulativnih izkazih iz leta 2009, ker so stopnje donosa iz poslovanja komercialnih storitev v višini od [15 do 25 %] precej nad povprečjem industrije (45). Ker imajo zasebni konkurenti kljub precej nižjim stopnjam dobička dobiček, je podjetje WIK v študiji ugotovilo, da bi bilo treba večji delež stroškov dodeliti komercialnim storitvam podjetja Deutsche Post, kar bi ustrezno zmanjšalo obremenitve za cenovno regulirane storitve.

| (150) | Ugotovitev iz študije podjetja WIK je, da vse komercialne storitve kljub njihovemu delu stroškov še vedno prinašajo dobiček v skladu z mediano donosa iz poslovanja konkurentov v višini 3,48 %. Zato je poročilo podlaga za zmanjšanje povprečne letne obremenitve cenovno reguliranih storitev za [...] milijonov EUR za celotno obdobje 1990–2007. |
| --- | --- |

(150)

Ugotovitev iz študije podjetja WIK je, da vse komercialne storitve kljub njihovemu delu stroškov še vedno prinašajo dobiček v skladu z mediano donosa iz poslovanja konkurentov v višini 3,48 %. Zato je poročilo podlaga za zmanjšanje povprečne letne obremenitve cenovno reguliranih storitev za [...] milijonov EUR za celotno obdobje 1990–2007.

| (151) | Ker je bil velik del komercialnih prodajnih storitev zagotovljen povezanima podjetjema banki Postbank in družbi Telekom, je študija podjetja WIK preučila tudi, ali se lahko končne cene, ki sta ju ti podjetji plačevali, štejejo za običajne premišljene transakcije in s tem za ustrezno referenčno vrednost za stroške, ki bi jih morale nositi komercialne prodajne storitve. Na podlagi razpoložljivih dokazov je podjetje WIK v študiji zavzelo stališče, da pogodbe med podjetjem Deutsche Post in povezanima podjetjema odražajo pogoje, ki bi jih sprejele tudi neodvisne tretje osebe. Ker niti banka Postbank niti družba Telekom v začetku 90-ih let prejšnjega stoletja nista imeli dejanskih možnosti uporabe zunanjih distribucijskih mrež, sta se strinjali, da si bosta nastale stroške razdelili. Ko pa je bilo pozneje za banko Postbank in družbo Telekom lažje najti druge distribucijske mreže in so se stroški mreže univerzalnih storitev zmanjšali, je bila pogodba spremenjena v provizijo na podlagi prihodka, kar je bilo bolj v skladu z običajno pogodbo o prodajnih storitvah (46). |
| --- | --- |

(151)

Ker je bil velik del komercialnih prodajnih storitev zagotovljen povezanima podjetjema banki Postbank in družbi Telekom, je študija podjetja WIK preučila tudi, ali se lahko končne cene, ki sta ju ti podjetji plačevali, štejejo za običajne premišljene transakcije in s tem za ustrezno referenčno vrednost za stroške, ki bi jih morale nositi komercialne prodajne storitve. Na podlagi razpoložljivih dokazov je podjetje WIK v študiji zavzelo stališče, da pogodbe med podjetjem Deutsche Post in povezanima podjetjema odražajo pogoje, ki bi jih sprejele tudi neodvisne tretje osebe. Ker niti banka Postbank niti družba Telekom v začetku 90-ih let prejšnjega stoletja nista imeli dejanskih možnosti uporabe zunanjih distribucijskih mrež, sta se strinjali, da si bosta nastale stroške razdelili. Ko pa je bilo pozneje za banko Postbank in družbo Telekom lažje najti druge distribucijske mreže in so se stroški mreže univerzalnih storitev zmanjšali, je bila pogodba spremenjena v provizijo na podlagi prihodka, kar je bilo bolj v skladu z običajno pogodbo o prodajnih storitvah (46).

IV.4   Prilagoditev regulativnih izkazov iz leta 2009

| (152) | Podjetje WIK je v študiji opravilo več prilagoditev regulativnih izkazov iz leta 2009 na podlagi naslednje metode:

  Preglednica 4


  Metoda izračuna letnega presežnega rezultata na podlagi regulativnih izkazov iz leta 2009 in študije podjetja WIK | Prihodki od univerzalnih storitev |
| --- | --- | --- |
| – | Stroški univerzalnih storitev |
| – | Zmeren dobiček |
| + | Državna nadomestila |
| | Presežni rezultat |

(152)

Podjetje WIK je v študiji opravilo več prilagoditev regulativnih izkazov iz leta 2009 na podlagi naslednje metode:

Preglednica 4

Metoda izračuna letnega presežnega rezultata na podlagi regulativnih izkazov iz leta 2009 in študije podjetja WIK

Prihodki od univerzalnih storitev

–

Stroški univerzalnih storitev

–

Zmeren dobiček

+

Državna nadomestila

Presežni rezultat

IV.4.1   Prilagoditev prihodkov od univerzalnih storitev

| (153) | Podjetje Deutsche Post je prodalo precejšen del svojih nepremičnin (npr. nepremičnine, ki so postale odvečne zaradi prestrukturiranja poštnih dejavnosti). Te prihodke bi bilo treba dodeliti univerzalni storitvi, ki je bila prvotni uporabnik tega premoženja in ga je oddala komercialnim storitvam. |
| --- | --- |

(153)

Podjetje Deutsche Post je prodalo precejšen del svojih nepremičnin (npr. nepremičnine, ki so postale odvečne zaradi prestrukturiranja poštnih dejavnosti). Te prihodke bi bilo treba dodeliti univerzalni storitvi, ki je bila prvotni uporabnik tega premoženja in ga je oddala komercialnim storitvam.

| (154) | Ustrezna prilagoditev pomeni povprečno letno povečanje prihodkov od univerzalnih storitev za celotno obdobje 1990–2007 v višini [...] milijonov EUR. |
| --- | --- |

(154)

Ustrezna prilagoditev pomeni povprečno letno povečanje prihodkov od univerzalnih storitev za celotno obdobje 1990–2007 v višini [...] milijonov EUR.

IV.4.2   Prilagoditev stroškov univerzalnih storitev

IV.4.2.1   Razčlenitev računovodskih izkazov

| (155) | V regulativnih izkazih iz leta 2009 razčlenitev internih transfernih cen ni pravilna. Skupni dobiček od univerzalnih storitev ni prikazan, ker dobiček, ki izhaja iz določenih dejavnosti (npr. poštnih uradov), ni razčlenjen na univerzalne in komercialne storitve (npr. stroške, ki nastanejo pri posameznih storitvah), ampak je združen in prikazan kot komercialni dobiček. Podjetje Deutsche Post zato ni moglo predložiti ločenih izkazov v skladu z zahtevo iz Direktive Komisije 2006/111/ES z dne 16. novembra 2006 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (47). |
| --- | --- |

(155)

V regulativnih izkazih iz leta 2009 razčlenitev internih transfernih cen ni pravilna. Skupni dobiček od univerzalnih storitev ni prikazan, ker dobiček, ki izhaja iz določenih dejavnosti (npr. poštnih uradov), ni razčlenjen na univerzalne in komercialne storitve (npr. stroške, ki nastanejo pri posameznih storitvah), ampak je združen in prikazan kot komercialni dobiček. Podjetje Deutsche Post zato ni moglo predložiti ločenih izkazov v skladu z zahtevo iz Direktive Komisije 2006/111/ES z dne 16. novembra 2006 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (47).

| (156) | Podjetje Deutsche Post je predložilo okvirno razčlenitev internega stroškovnega računovodstva za obdobje do leta 1997, podjetje WIK pa je moralo izkaze prilagoditi za obdobje po letu 1997. Napačno knjižene stroške je moralo iz izkazov za univerzalne storitve prenesti v izkaze za komercialne storitve. |
| --- | --- |

(156)

Podjetje Deutsche Post je predložilo okvirno razčlenitev internega stroškovnega računovodstva za obdobje do leta 1997, podjetje WIK pa je moralo izkaze prilagoditi za obdobje po letu 1997. Napačno knjižene stroške je moralo iz izkazov za univerzalne storitve prenesti v izkaze za komercialne storitve.

| (157) | Ustrezna prilagoditev pomeni znižanje letnih stroškov univerzalnih storitev za celotno obdobje 1998–2007 za povprečno [...] milijonov EUR. |
| --- | --- |

(157)

Ustrezna prilagoditev pomeni znižanje letnih stroškov univerzalnih storitev za celotno obdobje 1998–2007 za povprečno [...] milijonov EUR.

IV.4.2.2   Prilagoditev obremenitev med cenovno reguliranimi storitvami in storitvami, ki niso cenovno regulirane

| (158) | Kot je bilo razloženo, študija podjetja WIK ne prilagaja vsake obremenitve ločeno. Namesto tega svoj ponovni izračun izvede na podlagi končnih cen komercialnih storitev, ki naj bi bile zanesljive referenčne vrednosti za povprečne stroške industrije. Zato je ves presežni dobiček od komercialnih storitev (48) uporabljen za financiranje prvotno navedenih obremenitev. Povprečno letno zmanjšanje obremenitev v celotnem obdobju 1990–2007 znaša [...] milijonov EUR. |
| --- | --- |

(158)

Kot je bilo razloženo, študija podjetja WIK ne prilagaja vsake obremenitve ločeno. Namesto tega svoj ponovni izračun izvede na podlagi končnih cen komercialnih storitev, ki naj bi bile zanesljive referenčne vrednosti za povprečne stroške industrije. Zato je ves presežni dobiček od komercialnih storitev (48) uporabljen za financiranje prvotno navedenih obremenitev. Povprečno letno zmanjšanje obremenitev v celotnem obdobju 1990–2007 znaša [...] milijonov EUR.

IV.4.2.3   Zunajbilančni stroški z dodatnim pokojninskim zavarovanjem (obremenitev št. 4).

| (159) | Z obremenitvijo št. 4 (dodatno pokojninsko zavarovanje) je podjetje Deutsche Post prištelo stroške, ki jih ni prikazalo v svojih letnih izkazih. Ker je referenčni donos iz poslovanja izračunan na podlagi zakonsko predpisanih izkazov primerljivih konkurentov, so lahko vključeni samo stroški, dovoljeni v skladu z nacionalnimi računovodskimi standardi ali mednarodnimi računovodskimi standardi. Zato dodatnih stroškov, ki običajno niso vključeni v izkazih v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi, ni mogoče sprejeti kot stroškovne postavke, ampak morajo biti financirani iz (referenčne) stopnje dobička. |
| --- | --- |

(159)

Z obremenitvijo št. 4 (dodatno pokojninsko zavarovanje) je podjetje Deutsche Post prištelo stroške, ki jih ni prikazalo v svojih letnih izkazih. Ker je referenčni donos iz poslovanja izračunan na podlagi zakonsko predpisanih izkazov primerljivih konkurentov, so lahko vključeni samo stroški, dovoljeni v skladu z nacionalnimi računovodskimi standardi ali mednarodnimi računovodskimi standardi. Zato dodatnih stroškov, ki običajno niso vključeni v izkazih v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi, ni mogoče sprejeti kot stroškovne postavke, ampak morajo biti financirani iz (referenčne) stopnje dobička.

| (160) | Ustrezna prilagoditev pomeni povprečno letno zmanjšanje v višini [...] milijonov EUR za obremenitev št. 4 (dodatno pokojninsko zavarovanje) za celotno obdobje 1990–2007. |
| --- | --- |

(160)

Ustrezna prilagoditev pomeni povprečno letno zmanjšanje v višini [...] milijonov EUR za obremenitev št. 4 (dodatno pokojninsko zavarovanje) za celotno obdobje 1990–2007.

IV.4.3   Prilagoditev kapitalskih stroškov zmernemu dobičku

| (161) | Podjetje Deutsche Post je regulativnim izkazom iz leta 2009 pripisalo kapitalske stroške, ki v zakonsko predpisanih izkazih prvotno niso bili vključeni: npr. stroške [...] in stroške [...]. V študiji podjetja WIK stroški [...] in stroški [...] niso upoštevani, ampak nadomeščeni z referenčno vrednostjo za zmerni dobiček. |
| --- | --- |

(161)

Podjetje Deutsche Post je regulativnim izkazom iz leta 2009 pripisalo kapitalske stroške, ki v zakonsko predpisanih izkazih prvotno niso bili vključeni: npr. stroške [...] in stroške [...]. V študiji podjetja WIK stroški [...] in stroški [...] niso upoštevani, ampak nadomeščeni z referenčno vrednostjo za zmerni dobiček.

IV.4.3.1   Obdobje 1996–2007

| (162) | Zmerni dobiček je izračunan na podlagi prilagojenih prihodkov od univerzalnih storitev in referenčnega donosa iz poslovanja v višini 3,48 %, kar pomeni letni povprečni zmerni dobiček v višini [...] milijonov EUR. Povprečni letni kapitalski stroški v višini [...] milijonov EUR (stroški obresti v višini [...] milijonov EUR in povečana zakonsko predpisana amortizacija v višini [...] milijonov EUR) v regulativnih izkazih iz leta 2009 niso upoštevani. |
| --- | --- |

(162)

Zmerni dobiček je izračunan na podlagi prilagojenih prihodkov od univerzalnih storitev in referenčnega donosa iz poslovanja v višini 3,48 %, kar pomeni letni povprečni zmerni dobiček v višini [...] milijonov EUR. Povprečni letni kapitalski stroški v višini [...] milijonov EUR (stroški obresti v višini [...] milijonov EUR in povečana zakonsko predpisana amortizacija v višini [...] milijonov EUR) v regulativnih izkazih iz leta 2009 niso upoštevani.

| (163) | Opozoriti je treba, da v primerjavi z regulativnimi izkazi iz leta 2009 referenčni donos iz poslovanja v višini 3,48 % prinaša zmeren dobiček, ki je v absolutnem smislu višji od kapitalskih stroškov, ki jih je navedlo podjetje Deutsche Post (npr. stroški obresti, izračunani na podlagi interne stopnje donosa v višini približno [...] na vloženi kapital in povečana amortizacija na podlagi tržne vrednosti). |
| --- | --- |

(163)

Opozoriti je treba, da v primerjavi z regulativnimi izkazi iz leta 2009 referenčni donos iz poslovanja v višini 3,48 % prinaša zmeren dobiček, ki je v absolutnem smislu višji od kapitalskih stroškov, ki jih je navedlo podjetje Deutsche Post (npr. stroški obresti, izračunani na podlagi interne stopnje donosa v višini približno [...] na vloženi kapital in povečana amortizacija na podlagi tržne vrednosti).

IV.4.3.2   Obdobje 1990–1995

| (164) | V skladu s členom 63(1) zakona PostVerfG je moralo podjetje Deutsche Post zvezni vladi do leta 1995 plačevati povračila (49), ki so skupaj znašala 5,838 milijarde EUR oziroma 8 % prodaje. V zameno podjetje Deutsche Post v skladu s členom 63(4) zakona PostVerfG ni imelo obveznosti plačevanja dividend, višjih od povračil. |
| --- | --- |

(164)

V skladu s členom 63(1) zakona PostVerfG je moralo podjetje Deutsche Post zvezni vladi do leta 1995 plačevati povračila (49), ki so skupaj znašala 5,838 milijarde EUR oziroma 8 % prodaje. V zameno podjetje Deutsche Post v skladu s členom 63(4) zakona PostVerfG ni imelo obveznosti plačevanja dividend, višjih od povračil.

| (165) | Podjetje WIK zato v študiji za obdobje do leta 1995 ni hotelo prišteti „zmernega dobička“, ker so povračila že v celoti krila kapitalske stroške podjetja Deutsche Post. Zato povprečni letni kapitalski stroški podjetja Deutsche Post v višini [...] milijonov EUR (stroški obresti v višini [...] milijonov EUR in povečana zakonsko predpisana amortizacija v višini [...] milijonov EUR) v regulativnih izkazih iz leta 2009 niso upoštevani, stroški univerzalnih storitev pa so ustrezno zmanjšani. |
| --- | --- |

(165)

Podjetje WIK zato v študiji za obdobje do leta 1995 ni hotelo prišteti „zmernega dobička“, ker so povračila že v celoti krila kapitalske stroške podjetja Deutsche Post. Zato povprečni letni kapitalski stroški podjetja Deutsche Post v višini [...] milijonov EUR (stroški obresti v višini [...] milijonov EUR in povečana zakonsko predpisana amortizacija v višini [...] milijonov EUR) v regulativnih izkazih iz leta 2009 niso upoštevani, stroški univerzalnih storitev pa so ustrezno zmanjšani.

IV.4.4   Sklepne ugotovitve

| (166) | Regulativni izkazi iz leta 2009 in študija podjetja WIK kažejo, da prihodki od univerzalnih storitev niso zadoščali za kritje stroškov do leta 1996. Čeprav je podjetju Deutsche Post tudi po upoštevanju državnih nadomestil iz regulativnih izkazov iz leta 2009 ostal skupni primanjkljaj, je podjetje WIK v študiji ugotovilo, da so nadomestila zadoščala za pokritje primanjkljaja podjetja Deutsche Post v letu 1997. |
| --- | --- |

(166)

Regulativni izkazi iz leta 2009 in študija podjetja WIK kažejo, da prihodki od univerzalnih storitev niso zadoščali za kritje stroškov do leta 1996. Čeprav je podjetju Deutsche Post tudi po upoštevanju državnih nadomestil iz regulativnih izkazov iz leta 2009 ostal skupni primanjkljaj, je podjetje WIK v študiji ugotovilo, da so nadomestila zadoščala za pokritje primanjkljaja podjetja Deutsche Post v letu 1997.

| (167) | Regulativni izkazi iz leta 2009 ne kažejo bistvenega izboljšanja donosnosti univerzalnih storitev do leta 1999. Prihodki od univerzalnih storitev v povprečju krijejo stroške šele od leta 2000. Ravno nasprotno študija podjetja WIK od leta 2000 kaže precejšen dobiček univerzalnih storitev, ki presega mediano donosa iz poslovanja v višini 3,48 %, in to kljub temu, da so univerzalne storitve paketne dostave kazale samo podpovprečen donos od prodaje v višini [...] (glej sliko 6).

  Slika 6


  Primerjava letnih presežnih rezultatov univerzalnih storitev za obdobje 1990–2007 (v milijonih EUR, nominalne letne vrednosti) |
| --- | --- |

(167)

Regulativni izkazi iz leta 2009 ne kažejo bistvenega izboljšanja donosnosti univerzalnih storitev do leta 1999. Prihodki od univerzalnih storitev v povprečju krijejo stroške šele od leta 2000. Ravno nasprotno študija podjetja WIK od leta 2000 kaže precejšen dobiček univerzalnih storitev, ki presega mediano donosa iz poslovanja v višini 3,48 %, in to kljub temu, da so univerzalne storitve paketne dostave kazale samo podpovprečen donos od prodaje v višini [...] (glej sliko 6).

Slika 6

Primerjava letnih presežnih rezultatov univerzalnih storitev za obdobje 1990–2007 (v milijonih EUR, nominalne letne vrednosti)

Image

V.   PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI

| (168) | Zainteresirane strani so predložile pripombe na odločbo o začetku postopka iz leta 1999, sklep o razširitvi iz leta 2007 in sklep o razširitvi iz leta 2011. Najpomembnejše pripombe na odločbo in oba sklepa so povzete v tem oddelku. |
| --- | --- |

(168)

Zainteresirane strani so predložile pripombe na odločbo o začetku postopka iz leta 1999, sklep o razširitvi iz leta 2007 in sklep o razširitvi iz leta 2011. Najpomembnejše pripombe na odločbo in oba sklepa so povzete v tem oddelku.

V.1   Izključna pravica do uporabe poštnih znamk, ki jih je izdalo zvezno ministrstvo za finance

| (169) | Podjetje TNT dvomi, da je podjetje Deutsche Post plačalo pristojbino za izključno pravico do uporabe poštnih znamk, ki jih je izdalo zvezno ministrstvo za finance. V skladu s členom 43 zakona PostG iz leta 1997 lahko znamke z napisom „Nemčija“ izdaja samo zvezno ministrstvo za finance. Poštni operater, ki vloži vlogo za uporabo teh znamk, mora plačati pristojbino in kriti dodatne stroške. V skladu s členom 54 zakona PostG je imelo podjetje Deutsche Post do 31. decembra 2007 izključno pravico do uporabe poštnih znamk, ki jih je izdalo zvezno ministrstvo za finance. |
| --- | --- |

(169)

Podjetje TNT dvomi, da je podjetje Deutsche Post plačalo pristojbino za izključno pravico do uporabe poštnih znamk, ki jih je izdalo zvezno ministrstvo za finance. V skladu s členom 43 zakona PostG iz leta 1997 lahko znamke z napisom „Nemčija“ izdaja samo zvezno ministrstvo za finance. Poštni operater, ki vloži vlogo za uporabo teh znamk, mora plačati pristojbino in kriti dodatne stroške. V skladu s členom 54 zakona PostG je imelo podjetje Deutsche Post do 31. decembra 2007 izključno pravico do uporabe poštnih znamk, ki jih je izdalo zvezno ministrstvo za finance.

| (170) | Če je podjetje Deutsche Post dejansko brezplačno uporabljalo znamke, ki jih je izdalo zvezno ministrstvo za finance, to po mnenju podjetja TNT pomeni nezakonito državno pomoč. |
| --- | --- |

(170)

Če je podjetje Deutsche Post dejansko brezplačno uporabljalo znamke, ki jih je izdalo zvezno ministrstvo za finance, to po mnenju podjetja TNT pomeni nezakonito državno pomoč.

| (171) | Komisija je ugotovila, da ta ukrep ni bil obravnavan v odločbi o začetku postopka iz leta 1999, sklepu o razširitvi iz leta 2007 ali sklepu o razširitvi iz leta 2011. Zato ne sodi na področje uporabe tega sklepa. |
| --- | --- |

(171)

Komisija je ugotovila, da ta ukrep ni bil obravnavan v odločbi o začetku postopka iz leta 1999, sklepu o razširitvi iz leta 2007 ali sklepu o razširitvi iz leta 2011. Zato ne sodi na področje uporabe tega sklepa.

V.2   Subvencija za pokojnine

| (172) | Po mnenju podjetja UPS je bila podjetju Deutsche Post dodeljena ugodnost, saj je bilo delno oproščeno plačilne obveznosti, ki jo je imelo pred letom 1995. Ker morajo običajni operaterji sami kriti svoje stroške pokojnin, je bilo podjetje Deutsche Post v boljšem položaju kot njegovi konkurenti. Poleg tega se podjetje UPS strinja z utemeljitvijo Komisije, da zaradi bistvene spremembe položaja podjetja Deutsche Post in uvedbe nove zakonodaje za odpravo dela obveznosti podjetja Deutsche Post glede kritja stroškov pokojnin njegovih javnih uslužbencev pomoči ni mogoče obravnavati kot obstoječo pomoč. Po mnenju podjetja UPS tako velike spremembe sistema niso samo preproste prilagoditve izrecno uradne ali upravne narave. |
| --- | --- |

(172)

Po mnenju podjetja UPS je bila podjetju Deutsche Post dodeljena ugodnost, saj je bilo delno oproščeno plačilne obveznosti, ki jo je imelo pred letom 1995. Ker morajo običajni operaterji sami kriti svoje stroške pokojnin, je bilo podjetje Deutsche Post v boljšem položaju kot njegovi konkurenti. Poleg tega se podjetje UPS strinja z utemeljitvijo Komisije, da zaradi bistvene spremembe položaja podjetja Deutsche Post in uvedbe nove zakonodaje za odpravo dela obveznosti podjetja Deutsche Post glede kritja stroškov pokojnin njegovih javnih uslužbencev pomoči ni mogoče obravnavati kot obstoječo pomoč. Po mnenju podjetja UPS tako velike spremembe sistema niso samo preproste prilagoditve izrecno uradne ali upravne narave.

| (173) | Podjetje UPS se strinja s predhodno ugotovitvijo Komisije, da subvencije za pokojnine ni mogoče šteti za združljivo na podlagi člena 107(3)(c) PDEU. Glede na stopnjo trajne donosnosti in izključne pravice podjetja Deutsche Post so pomisleki glede potrebe po razbremenitvi zaradi navedenih neposrednih stroškov upravičeni. Poleg tega odobrena subvencija ni sorazmerna s ciljem skupnega interesa, kot je predstavila Nemčija, zlasti ker so neposredni stroški povrnjeni z višjimi cenami pisemskih pošiljk in subvencijo za pokojnine. Podjetje UPS je poudarilo, da dokazno breme sorazmernosti ukrepa nosi Nemčija. Vendar pa Nemčija še ni predložila natančnih navedb glede sorazmernosti ugodnosti, ki jih je podjetje Deutsche Post imelo na podlagi tega ukrepa. |
| --- | --- |

(173)

Podjetje UPS se strinja s predhodno ugotovitvijo Komisije, da subvencije za pokojnine ni mogoče šteti za združljivo na podlagi člena 107(3)(c) PDEU. Glede na stopnjo trajne donosnosti in izključne pravice podjetja Deutsche Post so pomisleki glede potrebe po razbremenitvi zaradi navedenih neposrednih stroškov upravičeni. Poleg tega odobrena subvencija ni sorazmerna s ciljem skupnega interesa, kot je predstavila Nemčija, zlasti ker so neposredni stroški povrnjeni z višjimi cenami pisemskih pošiljk in subvencijo za pokojnine. Podjetje UPS je poudarilo, da dokazno breme sorazmernosti ukrepa nosi Nemčija. Vendar pa Nemčija še ni predložila natančnih navedb glede sorazmernosti ugodnosti, ki jih je podjetje Deutsche Post imelo na podlagi tega ukrepa.

| (174) | Po mnenju podjetja UPS je lahko podjetje Deutsche Post na podlagi prejete pomoči pridobilo ugodnejši položaj tako v Nemčiji kot na drugih evropskih trgih, na katerih konkurira z drugimi poštnimi operaterji, kot je podjetje UPS. Ker je lahko podjetje Deutsche Post zaradi subvencije za pokojnine okrepilo svoj položaj v komercialnem sektorju na škodo drugih operaterjev, so njegovi konkurenti utrpeli škodo zaradi izkrivljanja konkurence. |
| --- | --- |

(174)

Po mnenju podjetja UPS je lahko podjetje Deutsche Post na podlagi prejete pomoči pridobilo ugodnejši položaj tako v Nemčiji kot na drugih evropskih trgih, na katerih konkurira z drugimi poštnimi operaterji, kot je podjetje UPS. Ker je lahko podjetje Deutsche Post zaradi subvencije za pokojnine okrepilo svoj položaj v komercialnem sektorju na škodo drugih operaterjev, so njegovi konkurenti utrpeli škodo zaradi izkrivljanja konkurence.

| (175) | Podjetje UPS od Komisije zahteva, da dodatno oceni potrebo po subvencijah za pokojnine iz sklepa o razširitvi iz leta 2011 za obdobje 2007–2011 in njihovo sorazmernost ter preuči, ali ima podjetje Deutsche Post še vedno korist od nezakonite državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU. |
| --- | --- |

(175)

Podjetje UPS od Komisije zahteva, da dodatno oceni potrebo po subvencijah za pokojnine iz sklepa o razširitvi iz leta 2011 za obdobje 2007–2011 in njihovo sorazmernost ter preuči, ali ima podjetje Deutsche Post še vedno korist od nezakonite državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.

| (176) | Podjetje UPS od Komisije tudi zahteva, da predloži več informacij o tem, kako je prišla do ugotovitve, da je imelo podjetje Deutsche Post korist od nezdružljive pomoči. Podjetje UPS zahteva zlasti kopijo študije podjetja WIK, da bi lahko preučilo, v kolikšni meri so bile ugotovitve iz študije podjetja WIK uporabljene za oceno subvencije za pokojnine v sklepu o razširitvi iz leta 2011. |
| --- | --- |

(176)

Podjetje UPS od Komisije tudi zahteva, da predloži več informacij o tem, kako je prišla do ugotovitve, da je imelo podjetje Deutsche Post korist od nezdružljive pomoči. Podjetje UPS zahteva zlasti kopijo študije podjetja WIK, da bi lahko preučilo, v kolikšni meri so bile ugotovitve iz študije podjetja WIK uporabljene za oceno subvencije za pokojnine v sklepu o razširitvi iz leta 2011.

V.3   Nadomestilo za zagotavljanje univerzalnih storitev

| (177) | Podjetje UPS v celoti podpira preiskavo Komisije in se v celoti strinja z vsebino sklepa o razširitvi iz leta 2007 v zvezi z oceno nadomestila za univerzalne storitve. Poleg tega je podjetje UPS predložilo posodobljeno (50) študijo družbe NERA iz oktobra 2006 (51), na katero se je Komisija sklicevala v uvodni izjavi 58 sklepa o razširitvi iz leta 2007. |
| --- | --- |

(177)

Podjetje UPS v celoti podpira preiskavo Komisije in se v celoti strinja z vsebino sklepa o razširitvi iz leta 2007 v zvezi z oceno nadomestila za univerzalne storitve. Poleg tega je podjetje UPS predložilo posodobljeno (50) študijo družbe NERA iz oktobra 2006 (51), na katero se je Komisija sklicevala v uvodni izjavi 58 sklepa o razširitvi iz leta 2007.

| (178) | V študiji družbe NERA iz leta 2006 je bil povprečni donos na vloženi kapital za promet s pismi podjetja DPWN za obdobje po letu 1999 (52) ocenjen na več kot 20 %, v posodobljeni študiji pa je poudarjeno, da bi donos na vloženi kapital v obdobju 2000–2005 ostal celo nad 50 %. Za obdobje 2003–2005 je bil donos na vloženi kapital ocenjen na več kot 100 %. Podjetje UPS ugotavlja, da bi dobiček izredno donosnih reguliranih storitev dostave pisemskih pošiljk več kot zadoščal za kritje izgub univerzalnih storitev. |
| --- | --- |

(178)

V študiji družbe NERA iz leta 2006 je bil povprečni donos na vloženi kapital za promet s pismi podjetja DPWN za obdobje po letu 1999 (52) ocenjen na več kot 20 %, v posodobljeni študiji pa je poudarjeno, da bi donos na vloženi kapital v obdobju 2000–2005 ostal celo nad 50 %. Za obdobje 2003–2005 je bil donos na vloženi kapital ocenjen na več kot 100 %. Podjetje UPS ugotavlja, da bi dobiček izredno donosnih reguliranih storitev dostave pisemskih pošiljk več kot zadoščal za kritje izgub univerzalnih storitev.

| (179) | Poleg tega podjetje UPS trdi, da podatki stroškovnega računovodstva podjetja Deutsche Post niso dobra podlaga za analizo in razumevanje donosnosti in obremenitev v rezerviranem sektorju. Zato bi bilo treba opraviti podrobno analizo porazdelitve stroškov med regulirane, univerzalne in komercialne storitve. Vse ugodnosti, ki jih je podjetje Deutsche Post prejelo za pokritje svojih neposrednih obremenitev, na primer kapitalske injekcije, ki jih je Nemčija podjetju Deutsche Post odobrila leta 1995 in sredstva v obliki nepremičnin in infrastrukture, bi bilo treba upoštevati pri določanju zneska pomoči in prekomernega nadomestila. |
| --- | --- |

(179)

Poleg tega podjetje UPS trdi, da podatki stroškovnega računovodstva podjetja Deutsche Post niso dobra podlaga za analizo in razumevanje donosnosti in obremenitev v rezerviranem sektorju. Zato bi bilo treba opraviti podrobno analizo porazdelitve stroškov med regulirane, univerzalne in komercialne storitve. Vse ugodnosti, ki jih je podjetje Deutsche Post prejelo za pokritje svojih neposrednih obremenitev, na primer kapitalske injekcije, ki jih je Nemčija podjetju Deutsche Post odobrila leta 1995 in sredstva v obliki nepremičnin in infrastrukture, bi bilo treba upoštevati pri določanju zneska pomoči in prekomernega nadomestila.

| (180) | Glede dogovorov o transfernih cenah podjetje UPS trdi, da bi bilo treba v skladu s sodbo v zadevi Chronopost
   (53) ohraniti načelo neomejene konkurence. Komisija bi morala zato proučiti pogoje pogodbe, ki ureja razmerje med podjetjema Deutsche Post in DPEED, zlasti dogovore o cenah med strankama. |
| --- | --- |

(180)

Glede dogovorov o transfernih cenah podjetje UPS trdi, da bi bilo treba v skladu s sodbo v zadevi Chronopost
   (53) ohraniti načelo neomejene konkurence. Komisija bi morala zato proučiti pogoje pogodbe, ki ureja razmerje med podjetjema Deutsche Post in DPEED, zlasti dogovore o cenah med strankama.

V.4   Prekomerne cene pisemskih pošiljk

| (181) | Organizacija FFPI v celoti podpira sklep o razširitvi iz leta 2011. Organizacija FFPI trdi, da zakonodajne in upravne spremembe, zaradi katerih nastanejo višji stroški za pokojnine, pomenijo običajno poslovno tveganje, ki lahko vpliva na donosnost poslovanja. Ker bi moralo podjetje v običajnih tržnih pogojih take dodatne stroške kriti iz lastnih sredstev, podjetje Deutsche Post od Nemčije ne bi smelo prejeti subvencij za pokojnine. |
| --- | --- |

(181)

Organizacija FFPI v celoti podpira sklep o razširitvi iz leta 2011. Organizacija FFPI trdi, da zakonodajne in upravne spremembe, zaradi katerih nastanejo višji stroški za pokojnine, pomenijo običajno poslovno tveganje, ki lahko vpliva na donosnost poslovanja. Ker bi moralo podjetje v običajnih tržnih pogojih take dodatne stroške kriti iz lastnih sredstev, podjetje Deutsche Post od Nemčije ne bi smelo prejeti subvencij za pokojnine.

| (182) | Poleg tega organizacija FFPI poudarja, da je podjetje Deutsche Post poudarilo pomen pokojninske reforme v svojem letnem poročilu za leto 2000, v katerem je trdilo, da so nižji prispevki v pokojninski sklad za javne uslužbence glavni razlog za povečanje dobička pred obrestmi, davki in amortizacijo (EBITA) za 98,6 % v poštnem sektorju podjetja. Zato se pokojninska reforma ne bi smela obravnavati kot manj pomembna ali prvenstveno upravna po naravi. |
| --- | --- |

(182)

Poleg tega organizacija FFPI poudarja, da je podjetje Deutsche Post poudarilo pomen pokojninske reforme v svojem letnem poročilu za leto 2000, v katerem je trdilo, da so nižji prispevki v pokojninski sklad za javne uslužbence glavni razlog za povečanje dobička pred obrestmi, davki in amortizacijo (EBITA) za 98,6 % v poštnem sektorju podjetja. Zato se pokojninska reforma ne bi smela obravnavati kot manj pomembna ali prvenstveno upravna po naravi.

| (183) | V skladu s študijo, ki jo je organizacije FFPI izvedla v obdobju 2001–2008, so bile cene znamk v Nemčiji v letu 2009 za standardna pisma s težo do 20 g, poslana s pošto prvega razreda, med najvišjimi. Nasprotno je bila cena za pošiljanje paketov s težo do 500 g preko pošte prvega razreda sorazmerno nizka, kar kaže na navzkrižno subvencioniranje. |
| --- | --- |

(183)

V skladu s študijo, ki jo je organizacije FFPI izvedla v obdobju 2001–2008, so bile cene znamk v Nemčiji v letu 2009 za standardna pisma s težo do 20 g, poslana s pošto prvega razreda, med najvišjimi. Nasprotno je bila cena za pošiljanje paketov s težo do 500 g preko pošte prvega razreda sorazmerno nizka, kar kaže na navzkrižno subvencioniranje.

| (184) | Organizacija FFPI je prepričana, da pomoč podjetju Deutsche Post ni bila namenjena pospeševanju rasti nemškega poštnega trga ali nekaterih poštnih storitev. V obdobju preiskave je bilo podjetje Deutsche Post donosno podjetje, ki je okrepilo svojo vodilno vlogo na nemškem trgu, izboljšalo svojo uspešnost in razširilo svoje poslovanje. Zato subvencije za pokojnine ne bi smele biti združljive z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(c) PDEU. |
| --- | --- |

(184)

Organizacija FFPI je prepričana, da pomoč podjetju Deutsche Post ni bila namenjena pospeševanju rasti nemškega poštnega trga ali nekaterih poštnih storitev. V obdobju preiskave je bilo podjetje Deutsche Post donosno podjetje, ki je okrepilo svojo vodilno vlogo na nemškem trgu, izboljšalo svojo uspešnost in razširilo svoje poslovanje. Zato subvencije za pokojnine ne bi smele biti združljive z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(c) PDEU.

V.5   Stopnje dobička

| (185) | Združenje BIEK meni, da so zaradi prakse podjetja Deutsche Post glede uporabe njegovega prevladujočega položaja na nekaterih trgih pisemskih pošiljk za navzkrižno financiranje stroškov storitev dostave pisemskih pošiljk in paketne dostave na bolj konkurenčnih trgih drugi poštni operaterji utrpeli škodo. Ker lahko podjetje Deutsche Post zviša svoje cene na trgih, na katerih je imelo izključno pravico in ima še vedno tržni delež, večji od 90 %, lahko navzkrižno financira stroške storitev na bolj konkurenčnih trgih. |
| --- | --- |

(185)

Združenje BIEK meni, da so zaradi prakse podjetja Deutsche Post glede uporabe njegovega prevladujočega položaja na nekaterih trgih pisemskih pošiljk za navzkrižno financiranje stroškov storitev dostave pisemskih pošiljk in paketne dostave na bolj konkurenčnih trgih drugi poštni operaterji utrpeli škodo. Ker lahko podjetje Deutsche Post zviša svoje cene na trgih, na katerih je imelo izključno pravico in ima še vedno tržni delež, večji od 90 %, lahko navzkrižno financira stroške storitev na bolj konkurenčnih trgih.

| (186) | Poleg tega združenje BIEK trdi, da ima podjetje Deutsche Post kljub navedenim neposrednim stroškom še vedno precej večji dobiček od podobnih podjetij v drugih evropskih državah, kot je to pokazala stopnja dohodka iz poslovanja v višini 10–20 % za njegov sektor notranjega poštnega prometa. To stopnjo dobička je mogoče celo spremeniti navzdol, ker sektor notranjega poštnega prometa obsega tudi notranje storitve paketne dostave, kjer so stopnje dobička v povprečju nižje od tistih pri storitvah dostave pisemskih pošiljk. |
| --- | --- |

(186)

Poleg tega združenje BIEK trdi, da ima podjetje Deutsche Post kljub navedenim neposrednim stroškom še vedno precej večji dobiček od podobnih podjetij v drugih evropskih državah, kot je to pokazala stopnja dohodka iz poslovanja v višini 10–20 % za njegov sektor notranjega poštnega prometa. To stopnjo dobička je mogoče celo spremeniti navzdol, ker sektor notranjega poštnega prometa obsega tudi notranje storitve paketne dostave, kjer so stopnje dobička v povprečju nižje od tistih pri storitvah dostave pisemskih pošiljk.

| (187) | Glede navedene obremenitve podjetja Deutsche Post zaradi višjih stroškov plač združenje BIEK poudarja, da je podjetje Deutsche Post pri izračunu razlik med stroški plač, ki jih podjetje krije v primerjavi s svojimi konkurenti, za referenčno vrednost uporabilo povprečne plače v sektorju prevoza. Komisija je v sklepu o razširitvi iz leta 2011 te številke uporabila kot referenčne vrednosti za lasten izračun, združenje BIEK pa trdi, da so plače, ki jih plačujejo konkurenti podjetja Deutsche Post, vsaj 15 % višje od teh povprečnih plač. Zato so domnevno prekomerne plače, ki jih plačuje podjetje Deutsche Post, precej nižje od navedenih. Združenje BIEK trdi, da preostala razlika pri stroških plač ni nastala zaradi neposrednih stroškov, ampak zaradi obsega in prevladujočega položaja podjetja Deutsche Post na trgu. |
| --- | --- |

(187)

Glede navedene obremenitve podjetja Deutsche Post zaradi višjih stroškov plač združenje BIEK poudarja, da je podjetje Deutsche Post pri izračunu razlik med stroški plač, ki jih podjetje krije v primerjavi s svojimi konkurenti, za referenčno vrednost uporabilo povprečne plače v sektorju prevoza. Komisija je v sklepu o razširitvi iz leta 2011 te številke uporabila kot referenčne vrednosti za lasten izračun, združenje BIEK pa trdi, da so plače, ki jih plačujejo konkurenti podjetja Deutsche Post, vsaj 15 % višje od teh povprečnih plač. Zato so domnevno prekomerne plače, ki jih plačuje podjetje Deutsche Post, precej nižje od navedenih. Združenje BIEK trdi, da preostala razlika pri stroških plač ni nastala zaradi neposrednih stroškov, ampak zaradi obsega in prevladujočega položaja podjetja Deutsche Post na trgu.

| (188) | Združenje BIEK meni, da je podjetje Deutsche Post za neposredne stroške, vključno s stroški za pokojnine, z zvišanjem reguliranih cen pisemskih pošiljk prejelo več kot ustrezno nadomestilo. Zaradi ukrepov pomoči, ki jih Komisija ocenjuje, je prišlo do pomanjkanja konkurence na področju storitev dostave pisemskih pošiljk in resnega izkrivljanja konkurence na področju storitev paketne dostave. |
| --- | --- |

(188)

Združenje BIEK meni, da je podjetje Deutsche Post za neposredne stroške, vključno s stroški za pokojnine, z zvišanjem reguliranih cen pisemskih pošiljk prejelo več kot ustrezno nadomestilo. Zaradi ukrepov pomoči, ki jih Komisija ocenjuje, je prišlo do pomanjkanja konkurence na področju storitev dostave pisemskih pošiljk in resnega izkrivljanja konkurence na področju storitev paketne dostave.

VI.   PRIPOMBE NEMČIJE

VI.1   Pripombe glede subvencije za pokojnine

VI.1.1   Brez finančne prednosti zaradi nadomestila dodatnih stroškov za socialno varnost

| (189) | Glede na sodbo v zadevi Combus
   (54) Nemčija meni, da med privatizacijo ponudnikov univerzalnih storitev, ki so bili v državni lasti, javno nadomestilo stroškov pokojnin, ki presega stroške, ki jih običajno prevzamejo zasebni konkurenti, ne pomeni pomoči. |
| --- | --- |

(189)

Glede na sodbo v zadevi Combus
   (54) Nemčija meni, da med privatizacijo ponudnikov univerzalnih storitev, ki so bili v državni lasti, javno nadomestilo stroškov pokojnin, ki presega stroške, ki jih običajno prevzamejo zasebni konkurenti, ne pomeni pomoči.

| (190) | Nemčija se strinja s Komisijo, da bi bilo treba izvesti primerjavo med stroški za socialno varnost, ki jih plačuje podjetje Deutsche Post, in stroški za socialno varnost, ki jih plačujejo njegovi konkurenti. Vendar pa bi morala biti primerjava opravljena že na podlagi člena 107(1) PDEU in ne pozneje v fazi ocene združljivosti na podlagi člena 107(3)(c) PDEU. |
| --- | --- |

(190)

Nemčija se strinja s Komisijo, da bi bilo treba izvesti primerjavo med stroški za socialno varnost, ki jih plačuje podjetje Deutsche Post, in stroški za socialno varnost, ki jih plačujejo njegovi konkurenti. Vendar pa bi morala biti primerjava opravljena že na podlagi člena 107(1) PDEU in ne pozneje v fazi ocene združljivosti na podlagi člena 107(3)(c) PDEU.

VI.1.2   Brez finančne prednosti v primerjavi s položajem pred letom 1995

| (191) | Nemčija meni, da subvencija za pokojnine podjetja Deutsche Post ni razbremenila stroškov, ki bi jih običajno moralo plačevati iz lastnih sredstev. Zato podjetje Deutsche Post ni pridobilo prednosti v smislu člena 107(1) PDEU. Po trditvah Nemčije podjetje Deutsche Post ni bilo zakonsko zavezano plačevati pokojnine javnim uslužbencem pred letom 1995 in po njem, prav tako pa tega ni bilo ekonomsko sposobno. |
| --- | --- |

(191)

Nemčija meni, da subvencija za pokojnine podjetja Deutsche Post ni razbremenila stroškov, ki bi jih običajno moralo plačevati iz lastnih sredstev. Zato podjetje Deutsche Post ni pridobilo prednosti v smislu člena 107(1) PDEU. Po trditvah Nemčije podjetje Deutsche Post ni bilo zakonsko zavezano plačevati pokojnine javnim uslužbencem pred letom 1995 in po njem, prav tako pa tega ni bilo ekonomsko sposobno.

| (192) | Prvič, Nemčija trdi, da so v skladu s členom 46 zakona PostVerfG iz leta 1989 javni uslužbenci, ki so bili v letu 1989 premeščeni v podjetje Deutsche Post, ostali v službi zvezne vlade. Po drugi reformi poštnega sektorja leta 1995 so bili v skladu s členom 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994 in na novo vključenim členom 143b ustave javni uslužbenci podjetja Deutsche Post še naprej v službi zvezne vlade. |
| --- | --- |

(192)

Prvič, Nemčija trdi, da so v skladu s členom 46 zakona PostVerfG iz leta 1989 javni uslužbenci, ki so bili v letu 1989 premeščeni v podjetje Deutsche Post, ostali v službi zvezne vlade. Po drugi reformi poštnega sektorja leta 1995 so bili v skladu s členom 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994 in na novo vključenim členom 143b ustave javni uslužbenci podjetja Deutsche Post še naprej v službi zvezne vlade.

| (193) | Ker je bila zvezna vlada vedno edini dolžnik za pokojninske obveznosti javnih uslužbencev, ni bilo podjetje Deutsche Post nikoli zakonsko zavezano, da mora uporabiti lastna sredstva. |
| --- | --- |

(193)

Ker je bila zvezna vlada vedno edini dolžnik za pokojninske obveznosti javnih uslužbencev, ni bilo podjetje Deutsche Post nikoli zakonsko zavezano, da mora uporabiti lastna sredstva.

| (194) | Čeprav je moralo podjetje Deutsche Post v skladu s členom 54(2) zakona PostVerfG iz leta 1989 financirati stroške pokojnin javnih uslužbencev, je bila po mnenju Nemčije ta določba interni dogovor, namenjen pridobivanju sredstev za javni proračun (kot pri obveznosti plačila povračil v skladu s členom 63 zakona PostVerfG iz leta 1989). Določba ni vzpostavila obveznosti podjetja Deutsche Post do javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(194)

Čeprav je moralo podjetje Deutsche Post v skladu s členom 54(2) zakona PostVerfG iz leta 1989 financirati stroške pokojnin javnih uslužbencev, je bila po mnenju Nemčije ta določba interni dogovor, namenjen pridobivanju sredstev za javni proračun (kot pri obveznosti plačila povračil v skladu s členom 63 zakona PostVerfG iz leta 1989). Določba ni vzpostavila obveznosti podjetja Deutsche Post do javnih uslužbencev.

| (195) | Po drugi reformi poštnega sektorja leta 1995 je zvezna vlada v skladu s členom 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994 ter členoma 14 in 16 zakona PostPersRG iz leta 1994 ponovno ostala edini dolžnik do javnih uslužbencev, upravičenih do pokojnine. Tako kot obveznosti na podlagi člena 54(2) zakona PostVerfG iz leta 1989 tudi obveznosti na podlagi člena 16(1) zakona PostPersRG glede prispevanja v pokojninski sklad samo zmanjšujejo obremenitev javnega proračuna. Ne spreminjajo izključne obveznosti zvezne vlade glede pokojnin javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(195)

Po drugi reformi poštnega sektorja leta 1995 je zvezna vlada v skladu s členom 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994 ter členoma 14 in 16 zakona PostPersRG iz leta 1994 ponovno ostala edini dolžnik do javnih uslužbencev, upravičenih do pokojnine. Tako kot obveznosti na podlagi člena 54(2) zakona PostVerfG iz leta 1989 tudi obveznosti na podlagi člena 16(1) zakona PostPersRG glede prispevanja v pokojninski sklad samo zmanjšujejo obremenitev javnega proračuna. Ne spreminjajo izključne obveznosti zvezne vlade glede pokojnin javnih uslužbencev.

| (196) | Zvezna vlada na podlagi zasebnega prava tudi ne bi mogla prenesti svoje obveznosti glede pokojninskih pravic javnih uslužbencev na novoustanovljeno podjetje DPAG v letu 1995. V skladu s splošnimi načeli zasebnega prava matično podjetje tudi v primeru, ko so obstoječe pokojninske obveznosti prenesene na pravno neodvisno podružnico, še vedno ostane odgovorno za plačilo denarnih zahtevkov tretjih strank. |
| --- | --- |

(196)

Zvezna vlada na podlagi zasebnega prava tudi ne bi mogla prenesti svoje obveznosti glede pokojninskih pravic javnih uslužbencev na novoustanovljeno podjetje DPAG v letu 1995. V skladu s splošnimi načeli zasebnega prava matično podjetje tudi v primeru, ko so obstoječe pokojninske obveznosti prenesene na pravno neodvisno podružnico, še vedno ostane odgovorno za plačilo denarnih zahtevkov tretjih strank.

| (197) | Drugič, Nemčija trdi, da podjetje Deutsche Post nikoli ni imelo dovolj lastnih sredstev za financiranje stroškov pokojnin. Pred letom 1995 je imelo podjetje Postdienst vedno izgube, ki jih je bilo treba financirati z javnimi nakazili v višini 5,6 milijarde EUR. Ko je podjetje Postdienst leta 1995 postalo podjetje DPAG, so odložene obveznosti glede pokojnin javnih uslužbencev znašale približno [...] milijonov EUR. Podjetja DPAG s temi obveznostmi na bilanci stanja ne bi bilo mogoče ustanoviti kot podjetje zasebnega prava, ker zvezna vlada ni zagotovila dovolj kapitala, da bi bilo podjetje DPAG sposobno preživeti. |
| --- | --- |

(197)

Drugič, Nemčija trdi, da podjetje Deutsche Post nikoli ni imelo dovolj lastnih sredstev za financiranje stroškov pokojnin. Pred letom 1995 je imelo podjetje Postdienst vedno izgube, ki jih je bilo treba financirati z javnimi nakazili v višini 5,6 milijarde EUR. Ko je podjetje Postdienst leta 1995 postalo podjetje DPAG, so odložene obveznosti glede pokojnin javnih uslužbencev znašale približno [...] milijonov EUR. Podjetja DPAG s temi obveznostmi na bilanci stanja ne bi bilo mogoče ustanoviti kot podjetje zasebnega prava, ker zvezna vlada ni zagotovila dovolj kapitala, da bi bilo podjetje DPAG sposobno preživeti.

VI.1.3   Subvencija za pokojnine kot veljavna pomoč v skladu s členom 108(1) PDEU

| (198) | Nemčija meni, da bi bilo treba subvencijo za pokojnine, če bi bila opredeljena kot državna pomoč, obravnavati kot veljavno pomoč v skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999, ker je država edini dolžnik in od začetka veljavnosti ustrezne določbe iz nemške ustave leta 1953 delno odgovorna za financiranje pokojnin javnih uslužbencev. Nemčija meni, da ne prva reforma poštnega sektorja iz leta 1989 ne druga reforma poštnega sektorja iz leta 1995 nista spremenili obveznosti države glede financiranja pokojnin. Nemčija meni, da podjetje Deutsche Post niti pred letom 1995 niti po njem ni bilo zakonsko zavezano ali ekonomsko sposobno plačevati pokojnine javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(198)

Nemčija meni, da bi bilo treba subvencijo za pokojnine, če bi bila opredeljena kot državna pomoč, obravnavati kot veljavno pomoč v skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999, ker je država edini dolžnik in od začetka veljavnosti ustrezne določbe iz nemške ustave leta 1953 delno odgovorna za financiranje pokojnin javnih uslužbencev. Nemčija meni, da ne prva reforma poštnega sektorja iz leta 1989 ne druga reforma poštnega sektorja iz leta 1995 nista spremenili obveznosti države glede financiranja pokojnin. Nemčija meni, da podjetje Deutsche Post niti pred letom 1995 niti po njem ni bilo zakonsko zavezano ali ekonomsko sposobno plačevati pokojnine javnih uslužbencev.

| (199) | Poleg tega je Nemčija navedla izjavo Komisije pred Splošnim sodiščem v zadevi T-266/02. Po trditvah Nemčije je iz uvodne izjave 54 sodbe razvidno, da je Komisija „[...] v izpodbijani odločbi [trdila], da so ji le plačila DB-Telekom podelila prednost“ (55). |
| --- | --- |

(199)

Poleg tega je Nemčija navedla izjavo Komisije pred Splošnim sodiščem v zadevi T-266/02. Po trditvah Nemčije je iz uvodne izjave 54 sodbe razvidno, da je Komisija „[...] v izpodbijani odločbi [trdila], da so ji le plačila DB-Telekom podelila prednost“ (55).

| (200) | Nemčija je na podlagi te izjave ugotovila, da je Komisija za subvencijo za pokojnine že razglasila, da ne pomeni finančne prednosti za podjetje Deutsche Post. Zato je dejansko sprejela „odločbo o nenasprotovanju“ v smislu člena 4 Uredbe (ES) št. 659/1999. Poleg tega bi v skladu s členom 1(b)(ii) Uredbe (ES) št. 659/1999 takšna pozitivna odločba pomenila, da je bila subvencija za pokojnine opredeljena kot veljavna pomoč. |
| --- | --- |

(200)

Nemčija je na podlagi te izjave ugotovila, da je Komisija za subvencijo za pokojnine že razglasila, da ne pomeni finančne prednosti za podjetje Deutsche Post. Zato je dejansko sprejela „odločbo o nenasprotovanju“ v smislu člena 4 Uredbe (ES) št. 659/1999. Poleg tega bi v skladu s členom 1(b)(ii) Uredbe (ES) št. 659/1999 takšna pozitivna odločba pomenila, da je bila subvencija za pokojnine opredeljena kot veljavna pomoč.

VI.1.4   Subvencija za pokojnine kot združljivo nadomestilo za neposredne stroške v skladu s členom 107(3) PDEU

| (201) | Ob upoštevanju utemeljitve Komisije v odločitvi iz zadeve La Poste Nemčija trdi, da je subvencija za pokojnine združljiva pomoč na podlagi člena 107(3)(c) PDEU iz naslednjih razlogov:






  — | Nemčija poudarja, da je podjetje Deutsche Post vedno plačevalo višje stroške za socialno varnost kot znaša prispevek delodajalca k pokojninskemu in zdravstvenemu zavarovanju ter zavarovanju za oskrbo. |
| --- | --- | --- |

(201)

Ob upoštevanju utemeljitve Komisije v odločitvi iz zadeve La Poste Nemčija trdi, da je subvencija za pokojnine združljiva pomoč na podlagi člena 107(3)(c) PDEU iz naslednjih razlogov:

—

Nemčija poudarja, da je podjetje Deutsche Post vedno plačevalo višje stroške za socialno varnost kot znaša prispevek delodajalca k pokojninskemu in zdravstvenemu zavarovanju ter zavarovanju za oskrbo.

| — | Nemčija se ne strinja z izračunom primerjalne prednosti, ki ga je izvedla Komisija, ker temelji na predpostavki, da cenovno regulirane storitve krijejo navedeno obremenitev št. 2 (dodatni prispevki za socialno varnost). Podjetje La Poste je, tako kot ostali prvotni poštni operaterji, svoje stroške za socialno varnost prav tako refinanciralo z zvišanimi reguliranimi cenami pisemskih pošiljk, vendar tega Komisija pri odločitvi v zadevi La Poste ni upoštevala. |
| --- | --- |

—

Nemčija se ne strinja z izračunom primerjalne prednosti, ki ga je izvedla Komisija, ker temelji na predpostavki, da cenovno regulirane storitve krijejo navedeno obremenitev št. 2 (dodatni prispevki za socialno varnost). Podjetje La Poste je, tako kot ostali prvotni poštni operaterji, svoje stroške za socialno varnost prav tako refinanciralo z zvišanimi reguliranimi cenami pisemskih pošiljk, vendar tega Komisija pri odločitvi v zadevi La Poste ni upoštevala.

| — | Čeprav se Nemčija načeloma strinja, da bi morali cenovno regulirani prihodki kriti navedene obremenitve, Komisija ni dokazala, da je poštni regulator odobril zahtevek podjetja Deutsche Post glede financiranja dodatnih stroškov za socialno varnost iz reguliranih prihodkov ali da so bili regulirani prihodki dejansko dovolj visoki za financiranje teh dodatnih stroškov za socialno varnost. |
| --- | --- |

—

Čeprav se Nemčija načeloma strinja, da bi morali cenovno regulirani prihodki kriti navedene obremenitve, Komisija ni dokazala, da je poštni regulator odobril zahtevek podjetja Deutsche Post glede financiranja dodatnih stroškov za socialno varnost iz reguliranih prihodkov ali da so bili regulirani prihodki dejansko dovolj visoki za financiranje teh dodatnih stroškov za socialno varnost.

| (202) | Poleg tega Nemčija poudarja, da je Komisija v svoji odločbi o začetku postopka iz leta 2007 v zadevi Royal Mail (56) poudarila pomen ocenjevanja stroškov pokojnin nekdanjih javnih podjetij z uporabo usklajenih meril, kar je v interesu ustaljene prakse odločanja. Zato bi morala Komisija upoštevati svojo odločitev v zadevi La Poste in predhodno oceno v zadevi Royal Mail. V slednjem primeru Komisija ni ugovarjala nadomestilu primanjkljaja za pokojnine, čeprav Hooperjevo poročilo iz leta 2008 kaže, da so bili stroški družbe Royal Mail za pokojnine delno kriti z zvišanimi reguliranimi cenami pisemskih pošiljk. |
| --- | --- |

(202)

Poleg tega Nemčija poudarja, da je Komisija v svoji odločbi o začetku postopka iz leta 2007 v zadevi Royal Mail (56) poudarila pomen ocenjevanja stroškov pokojnin nekdanjih javnih podjetij z uporabo usklajenih meril, kar je v interesu ustaljene prakse odločanja. Zato bi morala Komisija upoštevati svojo odločitev v zadevi La Poste in predhodno oceno v zadevi Royal Mail. V slednjem primeru Komisija ni ugovarjala nadomestilu primanjkljaja za pokojnine, čeprav Hooperjevo poročilo iz leta 2008 kaže, da so bili stroški družbe Royal Mail za pokojnine delno kriti z zvišanimi reguliranimi cenami pisemskih pošiljk.

VI.1.4.1   Referenčna vrednost, ki temelji na konkurenčnih stroških za socialno varnost

| (203) | Nemčija na podlagi strokovne študije profesorja Ehlermanna z dne 19. julija 2011 (57) trdi, da je Komisija pri izračunu referenčnih stroškov podjetja Deutsche Post za socialno varnost naredila dve napaki. |
| --- | --- |

(203)

Nemčija na podlagi strokovne študije profesorja Ehlermanna z dne 19. julija 2011 (57) trdi, da je Komisija pri izračunu referenčnih stroškov podjetja Deutsche Post za socialno varnost naredila dve napaki.

| (204) | Pri izračunu ne bi smel biti upoštevan delež uslužbenca, ker delodajalec iz zasebnega sektorja ne bi bil pravno odgovoren za plačilo deleža uslužbenca. Delodajalec izvede plačilo celotnega prispevka za socialno varnost iz upravnih razlogov, vendar k temu ni zakonsko zavezan. Poleg tega je upoštevanje deleža uslužbenca pri referenčni vrednosti tudi v nasprotju s prejšnjo prakso odločanja v zadevi C 265/02 (glej odločitev v zadevi La Poste). |
| --- | --- |

(204)

Pri izračunu ne bi smel biti upoštevan delež uslužbenca, ker delodajalec iz zasebnega sektorja ne bi bil pravno odgovoren za plačilo deleža uslužbenca. Delodajalec izvede plačilo celotnega prispevka za socialno varnost iz upravnih razlogov, vendar k temu ni zakonsko zavezan. Poleg tega je upoštevanje deleža uslužbenca pri referenčni vrednosti tudi v nasprotju s prejšnjo prakso odločanja v zadevi C 265/02 (glej odločitev v zadevi La Poste).

| (205) | Izračun referenčnih stroškov za socialno varnost bi moral temeljiti na „konkurenčni“ referenčni plači (58), ker so bile plače javnih uslužbencev bistveno višje od povprečja na trgu. |
| --- | --- |

(205)

Izračun referenčnih stroškov za socialno varnost bi moral temeljiti na „konkurenčni“ referenčni plači (58), ker so bile plače javnih uslužbencev bistveno višje od povprečja na trgu.

VI.1.4.2   Cenovno regulirani prihodki ne zadoščajo za kritje dodatnih stroškov za socialno varnost

| (206) | Prvič, Nemčija poudarja, da je bila predpostavka glede popolnega kritja obremenitve št. 2 s cenovno reguliranimi prihodki samo hipotetična, ker ni mogoče ugotoviti, ali so bile regulirane cene dejansko zvišane zaradi izravnave dodatnih stroškov za socialno varnost. Iz sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 ni razvidno, ali in v kolikšni meri je poštni regulator navedene obremenitve upošteval pri dodatnih stroških za socialno varnost. Do leta 2002 so bile cene na ravni, odobreni v letu 1997, in ni mogoče ugotoviti, ali so te cene vključevale nadomestilo za dodatne stroške za socialno varnost pri storitvah, ki niso cenovno regulirane. |
| --- | --- |

(206)

Prvič, Nemčija poudarja, da je bila predpostavka glede popolnega kritja obremenitve št. 2 s cenovno reguliranimi prihodki samo hipotetična, ker ni mogoče ugotoviti, ali so bile regulirane cene dejansko zvišane zaradi izravnave dodatnih stroškov za socialno varnost. Iz sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 ni razvidno, ali in v kolikšni meri je poštni regulator navedene obremenitve upošteval pri dodatnih stroških za socialno varnost. Do leta 2002 so bile cene na ravni, odobreni v letu 1997, in ni mogoče ugotoviti, ali so te cene vključevale nadomestilo za dodatne stroške za socialno varnost pri storitvah, ki niso cenovno regulirane.

| (207) | Po mnenju Nemčije ni dovolj prikazati, da so imele storitve, ki niso cenovno regulirane, korist od prispevkov za socialno varnost, nižjih od tistih, ki so jih plačevali konkurenti. Preučiti je treba tudi, ali so lahko cenovno regulirane storitve dejansko financirale navedene obremenitve zaradi dodatnih stroškov za socialno varnost iz svojih prihodkov. |
| --- | --- |

(207)

Po mnenju Nemčije ni dovolj prikazati, da so imele storitve, ki niso cenovno regulirane, korist od prispevkov za socialno varnost, nižjih od tistih, ki so jih plačevali konkurenti. Preučiti je treba tudi, ali so lahko cenovno regulirane storitve dejansko financirale navedene obremenitve zaradi dodatnih stroškov za socialno varnost iz svojih prihodkov.

| (208) | Finančna prednost za podjetje Deutsche Post na podlagi nadomestila njegovih dodatnih stroškov za socialno varnost bi obstajala samo, če bi bilo odobreno nadomestilo višje od skupnih stroškov za socialno varnost, ki jih je podjetje Deutsche Post plačevalo za svoje javne uslužbence. |
| --- | --- |

(208)

Finančna prednost za podjetje Deutsche Post na podlagi nadomestila njegovih dodatnih stroškov za socialno varnost bi obstajala samo, če bi bilo odobreno nadomestilo višje od skupnih stroškov za socialno varnost, ki jih je podjetje Deutsche Post plačevalo za svoje javne uslužbence.

| (209) | Zato Nemčija obžaluje, da ni bil narejen celovit izračun, s katerim bi ugotovili, ali je podjetje Deutsche Post skupno prejelo previsoko ali prenizko nadomestilo za dodatne stroške za socialno varnost za javne uslužbence. Poudarja, da je tak izračun potreben zaradi ugotavljanja obstoja finančne prednosti v smislu člena 107(1) PDEU. |
| --- | --- |

(209)

Zato Nemčija obžaluje, da ni bil narejen celovit izračun, s katerim bi ugotovili, ali je podjetje Deutsche Post skupno prejelo previsoko ali prenizko nadomestilo za dodatne stroške za socialno varnost za javne uslužbence. Poudarja, da je tak izračun potreben zaradi ugotavljanja obstoja finančne prednosti v smislu člena 107(1) PDEU.

(a)   Prenizko nadomestilo za dodatne stroške za socialno varnost na podlagi strokovne študije

| (210) | Zato je Nemčija predložila strokovno študijo prof. Webra (59), da bi ugotovili, kolikšna je bila finančna škoda za podjetje Deutsche Post v zvezi s stroški za socialno varnost zaradi zaposlovanja javnih uslužbencev. Prvič, strokovna študija ugotavlja, za koliko stroški podjetja Deutsche Post za socialno varnost javnih uslužbencev presegajo stroške zasebnega konkurenta za zasebne uslužbence (v strokovni študiji so ti stroški imenovani „dodatni stroški podjetja DPAG za socialno varnost“ ali „strukturna pomanjkljivost“). Drugič, strokovna študija te dodatne stroške za socialno varnost primerja z nadomestilom za obremenitev št. 2. |
| --- | --- |

(210)

Zato je Nemčija predložila strokovno študijo prof. Webra (59), da bi ugotovili, kolikšna je bila finančna škoda za podjetje Deutsche Post v zvezi s stroški za socialno varnost zaradi zaposlovanja javnih uslužbencev. Prvič, strokovna študija ugotavlja, za koliko stroški podjetja Deutsche Post za socialno varnost javnih uslužbencev presegajo stroške zasebnega konkurenta za zasebne uslužbence (v strokovni študiji so ti stroški imenovani „dodatni stroški podjetja DPAG za socialno varnost“ ali „strukturna pomanjkljivost“). Drugič, strokovna študija te dodatne stroške za socialno varnost primerja z nadomestilom za obremenitev št. 2.

| (211) | Kot je prikazano v preglednici 5, strokovna študija v stroške za socialno varnost zaradi zaposlovanja javnih uslužbencev vključuje prispevek podjetja Deutsche Post za pokojninski sklad in druge stroške za socialno varnost, na primer prispevek podjetja Deutsche Post k stroškom zdravstvenega varstva, nezgodnega zavarovanja in raznim zavarovalnim premijam. |
| --- | --- |

(211)

Kot je prikazano v preglednici 5, strokovna študija v stroške za socialno varnost zaradi zaposlovanja javnih uslužbencev vključuje prispevek podjetja Deutsche Post za pokojninski sklad in druge stroške za socialno varnost, na primer prispevek podjetja Deutsche Post k stroškom zdravstvenega varstva, nezgodnega zavarovanja in raznim zavarovalnim premijam.

| (212) | V strokovni študiji so stroški za socialno varnost zaradi zaposlovanja zasebnih uslužbencev opredeljeni kot delež prispevka, ki ga plača delodajalec za sheme obveznega pokojninskega zavarovanja, zavarovanja za primer brezposelnosti, za zdravstveno varstvo in oskrbo, pomnožen s „konkurenčnimi“ plačami (npr. minimalna plača iz leta 2007 za večino javnih uslužbencev). |
| --- | --- |

(212)

V strokovni študiji so stroški za socialno varnost zaradi zaposlovanja zasebnih uslužbencev opredeljeni kot delež prispevka, ki ga plača delodajalec za sheme obveznega pokojninskega zavarovanja, zavarovanja za primer brezposelnosti, za zdravstveno varstvo in oskrbo, pomnožen s „konkurenčnimi“ plačami (npr. minimalna plača iz leta 2007 za večino javnih uslužbencev).

| (213) | Dodatni stroški za socialno varnost so stroški podjetja Deutsche Post za socialno varnost za javne uslužbence, ki presegajo opredeljene referenčne stroške za socialno varnost na podlagi deleža socialnih prispevkov, ki jih delodajalec plača za zasebne uslužbence.

  Preglednica 5


  Izračun neto rezultata v skladu s strokovno študijo Nemčije







  – | Prispevek za pokojninski sklad |
| --- | --- | --- |
| – | Dodatni stroški za socialno varnost |
| + | Referenčni „konkurenčni“ stroški za socialno varnost (na podlagi deleža prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, in „konkurenčnih“ plač (npr. minimalne plače iz leta 2007)) |
| | Dodatni stroški za socialno varnost |
| + | Nadomestilo iz reguliranih prihodkov (obremenitev št. 2 – dodatni prispevki za socialno varnost) |
| | Neto rezultat (prenizko ali previsoko nadomestilo) |

(213)

Dodatni stroški za socialno varnost so stroški podjetja Deutsche Post za socialno varnost za javne uslužbence, ki presegajo opredeljene referenčne stroške za socialno varnost na podlagi deleža socialnih prispevkov, ki jih delodajalec plača za zasebne uslužbence.

Preglednica 5

Izračun neto rezultata v skladu s strokovno študijo Nemčije

–

Prispevek za pokojninski sklad

–

Dodatni stroški za socialno varnost

+

Referenčni „konkurenčni“ stroški za socialno varnost (na podlagi deleža prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, in „konkurenčnih“ plač (npr. minimalne plače iz leta 2007))

Dodatni stroški za socialno varnost

+

Nadomestilo iz reguliranih prihodkov (obremenitev št. 2 – dodatni prispevki za socialno varnost)

Neto rezultat (prenizko ali previsoko nadomestilo)

| (214) | Izračuni za obdobje 1995–2007 kažejo, da obremenitev št. 2 ni zadoščala za kritje dodatnih stroškov za socialno varnost. Pravzaprav strokovnjak trdi, da bi moralo podjetje Deutsche Post prejeti nadomestilo, višje za [...] milijard EUR. Strokovnjak je sklenil, da bi bilo nadomestilo za podjetje Deutsche Post tudi v primeru, če bi cenovno regulirani prihodki vključevali obremenitev št. 2, še vedno prenizko za kritje njegovih dodatnih stroškov za socialno varnost. |
| --- | --- |

(214)

Izračuni za obdobje 1995–2007 kažejo, da obremenitev št. 2 ni zadoščala za kritje dodatnih stroškov za socialno varnost. Pravzaprav strokovnjak trdi, da bi moralo podjetje Deutsche Post prejeti nadomestilo, višje za [...] milijard EUR. Strokovnjak je sklenil, da bi bilo nadomestilo za podjetje Deutsche Post tudi v primeru, če bi cenovno regulirani prihodki vključevali obremenitev št. 2, še vedno prenizko za kritje njegovih dodatnih stroškov za socialno varnost.

(b)   Regulativni izkazi iz leta 2099 potrjujejo, da cenovno regulirani prihodki niso zadoščali za kritje dodatnih stroškov za socialno varnost

| (215) | Nemčija trdi, da dokler cenovno regulirane storitve ustvarjajo izgube, višje od dodatnih stroškov za socialno varnost, ni mogoče dokazati, da so regulirani prihodki dejansko krili dodatne stroške za socialno varnost. V tem okviru je Nemčija predložila strokovno študijo, ki je temeljila na regulativnih izkazih iz leta 2009 (60), da bi dokazala, da so bile izgube cenovno reguliranih storitev vedno višje od dodatnih stroškov za socialno varnost. |
| --- | --- |

(215)

Nemčija trdi, da dokler cenovno regulirane storitve ustvarjajo izgube, višje od dodatnih stroškov za socialno varnost, ni mogoče dokazati, da so regulirani prihodki dejansko krili dodatne stroške za socialno varnost. V tem okviru je Nemčija predložila strokovno študijo, ki je temeljila na regulativnih izkazih iz leta 2009 (60), da bi dokazala, da so bile izgube cenovno reguliranih storitev vedno višje od dodatnih stroškov za socialno varnost.

| (216) | Izračuni temeljijo na regulativnih izkazih iz leta 2009 in predpostavljajo, da bi morale cenovno regulirane storitve ustvariti zmeren dobiček s stopnjo donosa iz poslovanja v višini 7 % (na podlagi študije Deloitte-II, ki je podrobneje obravnavana v oddelku VI.3.2). Po odbitku zmernega dobička kažejo cenovno regulirane storitve izgubo v višini [...] milijard EUR, kar je več od navedenih dodatnih stroškov za socialno varnost za obdobje 1995–2007. Cenovno regulirani prihodki tako niso zadoščali za kritje navedenih dodatnih stroškov za socialno varnost. |
| --- | --- |

(216)

Izračuni temeljijo na regulativnih izkazih iz leta 2009 in predpostavljajo, da bi morale cenovno regulirane storitve ustvariti zmeren dobiček s stopnjo donosa iz poslovanja v višini 7 % (na podlagi študije Deloitte-II, ki je podrobneje obravnavana v oddelku VI.3.2). Po odbitku zmernega dobička kažejo cenovno regulirane storitve izgubo v višini [...] milijard EUR, kar je več od navedenih dodatnih stroškov za socialno varnost za obdobje 1995–2007. Cenovno regulirani prihodki tako niso zadoščali za kritje navedenih dodatnih stroškov za socialno varnost.

VI.2   Pripombe glede nadomestila za univerzalne storitve

VI.2.1   Državna nadomestila

| (217) | Nemčija trdi, da državna nadomestila podjetju Deutsche Post ne zagotavljajo nobene finančne prednosti, ker so državna nadomestila v višini 5,666 milijarde EUR povrnila samo povračila v višini 5,838 milijarde EUR, ki jih je moralo podjetje Deutsche Post plačati do leta 1995. |
| --- | --- |

(217)

Nemčija trdi, da državna nadomestila podjetju Deutsche Post ne zagotavljajo nobene finančne prednosti, ker so državna nadomestila v višini 5,666 milijarde EUR povrnila samo povračila v višini 5,838 milijarde EUR, ki jih je moralo podjetje Deutsche Post plačati do leta 1995.

| (218) | Kot je bilo pojasnjeno v sklepu o razširitvi iz leta 2007, so povračila izvirala iz prejšnje poštne uprave, ki je morala približno 10 % svojega prihodka iz poslovanja prenesti v javni proračun. Od leta 1989 do 1995 so bila povračila postopno odpravljena v skladu s členom 63(1) zakona PostVerfG iz leta 1989. Do leta 1993 je moralo podjetje Deutsche Post plačevati 10 % svojih prihodkov iz poslovanja. Od leta 1993 naprej so se povračila postopno nižala, na primer na 10 % prihodkov iz poslovanja minus 153 milijonov EUR v letu 1993. Za leto 1994 so povračila znašala 70 % povračil v letu 1993. V letu 1995 je podjetje Deutsche Post plačalo 50 % zneska iz leta 1993. Skupno je podjetje Deutsche Post v obdobju 1990–1995 plačalo 5,838 milijarde EUR. |
| --- | --- |

(218)

Kot je bilo pojasnjeno v sklepu o razširitvi iz leta 2007, so povračila izvirala iz prejšnje poštne uprave, ki je morala približno 10 % svojega prihodka iz poslovanja prenesti v javni proračun. Od leta 1989 do 1995 so bila povračila postopno odpravljena v skladu s členom 63(1) zakona PostVerfG iz leta 1989. Do leta 1993 je moralo podjetje Deutsche Post plačevati 10 % svojih prihodkov iz poslovanja. Od leta 1993 naprej so se povračila postopno nižala, na primer na 10 % prihodkov iz poslovanja minus 153 milijonov EUR v letu 1993. Za leto 1994 so povračila znašala 70 % povračil v letu 1993. V letu 1995 je podjetje Deutsche Post plačalo 50 % zneska iz leta 1993. Skupno je podjetje Deutsche Post v obdobju 1990–1995 plačalo 5,838 milijarde EUR.

| (219) | Člen 63(4) zakona PostVerfG iz leta 1989 je določal, da je treba morebitne dividende odbiti od povračil. Na podlagi te določbe in oprostitve plačila neposrednih ali posrednih davkov je Komisija v sklepu o razširitvi iz leta 2007 trdila, da je treba povračila obravnavati kot nadomestilo za posredne in neposredne davke, pa tudi kot povračilo državi za kapital, ki ga je zagotovila kot delničar. |
| --- | --- |

(219)

Člen 63(4) zakona PostVerfG iz leta 1989 je določal, da je treba morebitne dividende odbiti od povračil. Na podlagi te določbe in oprostitve plačila neposrednih ali posrednih davkov je Komisija v sklepu o razširitvi iz leta 2007 trdila, da je treba povračila obravnavati kot nadomestilo za posredne in neposredne davke, pa tudi kot povračilo državi za kapital, ki ga je zagotovila kot delničar.

| (220) | V odgovor na to trditev je Nemčija predložila študijo družbe KPMG, v kateri je bilo ugotovljeno, da povračil iz več razlogov ni mogoče šteti za nadomestilo za davke ali dividende. |
| --- | --- |

(220)

V odgovor na to trditev je Nemčija predložila študijo družbe KPMG, v kateri je bilo ugotovljeno, da povračil iz več razlogov ni mogoče šteti za nadomestilo za davke ali dividende.

| (221) | Po navedbah iz študije družbe KPMG povračil ne bi bilo mogoče šteti za davek od dobička pravnih oseb, ker so bila izračunana kot odstotek prihodkov iz poslovanja od leta 1931. Zato jih je moralo podjetje Deutsche Post plačevati tudi v letih, v katerih je imelo izgubo. Davek od dobička pravnih oseb pa temelji na dejanskem letnem dobičku. Opredelitev povračil kot davek od dobička pravnih oseb bi bila tudi v nasprotju z zahtevo ustavnega prava, da mora davek od dobička pravnih oseb temeljiti na zmožnosti plačevanja. |
| --- | --- |

(221)

Po navedbah iz študije družbe KPMG povračil ne bi bilo mogoče šteti za davek od dobička pravnih oseb, ker so bila izračunana kot odstotek prihodkov iz poslovanja od leta 1931. Zato jih je moralo podjetje Deutsche Post plačevati tudi v letih, v katerih je imelo izgubo. Davek od dobička pravnih oseb pa temelji na dejanskem letnem dobičku. Opredelitev povračil kot davek od dobička pravnih oseb bi bila tudi v nasprotju z zahtevo ustavnega prava, da mora davek od dobička pravnih oseb temeljiti na zmožnosti plačevanja.

| (222) | Poleg tega je v študiji ugotovljeno, da povračila ni mogoče primerjati z davkom na dodano vrednost. Ker ni bilo mogoče odbiti davka na dodano vrednost, plačanega na vložke od povračil, je bil izračun povračil precej drugačen od običajnih obveznosti podjetja glede davka na dodano vrednost. |
| --- | --- |

(222)

Poleg tega je v študiji ugotovljeno, da povračila ni mogoče primerjati z davkom na dodano vrednost. Ker ni bilo mogoče odbiti davka na dodano vrednost, plačanega na vložke od povračil, je bil izračun povračil precej drugačen od običajnih obveznosti podjetja glede davka na dodano vrednost.

| (223) | Drugič, Nemčija trdi, da povračil ni bilo mogoče opredeliti kot dividende. Izplačilo dividend je povezano z dobičkom iz prejšnjega finančnega leta ali let poprej. V obdobju 1990–1995 podjetje Deutsche Post ni imelo dobička, vendar je kljub temu plačevalo povračila. Zato povračil ni mogoče opredeliti kot dividende. |
| --- | --- |

(223)

Drugič, Nemčija trdi, da povračil ni bilo mogoče opredeliti kot dividende. Izplačilo dividend je povezano z dobičkom iz prejšnjega finančnega leta ali let poprej. V obdobju 1990–1995 podjetje Deutsche Post ni imelo dobička, vendar je kljub temu plačevalo povračila. Zato povračil ni mogoče opredeliti kot dividende.

| (224) | Študija družbe KPMG se zaključuje z ugotovitvijo, da povračil ni mogoče opredeliti kot davek ali dividende, ampak jih je treba obravnavati kot posebno dajatev, ki so jo morali plačevati samo podjetje Deutsche Bundespost in njegovi nasledniki. |
| --- | --- |

(224)

Študija družbe KPMG se zaključuje z ugotovitvijo, da povračil ni mogoče opredeliti kot davek ali dividende, ampak jih je treba obravnavati kot posebno dajatev, ki so jo morali plačevati samo podjetje Deutsche Bundespost in njegovi nasledniki.

| (225) | Na podlagi študije družbe KPMG Nemčija zavrača predpostavko Komisije, da bi bilo treba povračila obravnavati kot nadomestilo za plačila davkov in dividend. Nemčija trdi, da so povračila za podjetje Deutsche Post pomenila obremenitev, ki je z objektivnega ali gospodarskega vidika ni mogoče upravičiti. Ker so državna nadomestila podjetje Deutsche Post razbremenila samo glede povračil, ni imelo podjetje zaradi njih nobene gospodarske prednosti in zato ne pomenijo državne pomoči. |
| --- | --- |

(225)

Na podlagi študije družbe KPMG Nemčija zavrača predpostavko Komisije, da bi bilo treba povračila obravnavati kot nadomestilo za plačila davkov in dividend. Nemčija trdi, da so povračila za podjetje Deutsche Post pomenila obremenitev, ki je z objektivnega ali gospodarskega vidika ni mogoče upravičiti. Ker so državna nadomestila podjetje Deutsche Post razbremenila samo glede povračil, ni imelo podjetje zaradi njih nobene gospodarske prednosti in zato ne pomenijo državne pomoči.

| (226) | Namesto tega je Nemčija podala dve drugi utemeljitvi, zakaj državna nadomestila ne pomenijo pomoči. Prvič, ob upoštevanju znatne donosnosti naložbe v nadaljnjih letih in visokih prihodkov od kotiranja podjetja Deutsche Post na borzi izpolnjujejo načelo vlagatelja v tržnem gospodarstvu. Drugič, ker regulativni izkazi iz leta 2009 in študija podjetja WIK kažejo, da so bile skupne izgube univerzalnih storitev v obdobju 1990–1994 višje od državnih nadomestil, ne pomenijo državne pomoči. Zato je podjetje Deutsche Post za svojo obveznost univerzalnih storitev prejelo prenizko nadomestilo. |
| --- | --- |

(226)

Namesto tega je Nemčija podala dve drugi utemeljitvi, zakaj državna nadomestila ne pomenijo pomoči. Prvič, ob upoštevanju znatne donosnosti naložbe v nadaljnjih letih in visokih prihodkov od kotiranja podjetja Deutsche Post na borzi izpolnjujejo načelo vlagatelja v tržnem gospodarstvu. Drugič, ker regulativni izkazi iz leta 2009 in študija podjetja WIK kažejo, da so bile skupne izgube univerzalnih storitev v obdobju 1990–1994 višje od državnih nadomestil, ne pomenijo državne pomoči. Zato je podjetje Deutsche Post za svojo obveznost univerzalnih storitev prejelo prenizko nadomestilo.

VI.2.2   Državno jamstvo

| (227) | Nemčija trdi, da zaradi neprekinjenega državnega jamstva v skladu s členom 2(4) zakona PostUmwG iz leta 1994 za dolžniške instrumente, ki so bili izdani pred letom 1995, podjetje Deutsche Post po letu 1995 iz več razlogov ni bilo deležno nobene selektivne prednosti. |
| --- | --- |

(227)

Nemčija trdi, da zaradi neprekinjenega državnega jamstva v skladu s členom 2(4) zakona PostUmwG iz leta 1994 za dolžniške instrumente, ki so bili izdani pred letom 1995, podjetje Deutsche Post po letu 1995 iz več razlogov ni bilo deležno nobene selektivne prednosti.

| (228) | Prvič, vsako zasebno podjetje, ki odda podružnico, bi bilo še naprej odgovorno za obveznosti, ki jih sklene ta podružnica. Zasebno podjetje bi ostalo odgovorno za njene zapadle dolgove tudi po prodaji teh dolgov tretji strani. Poleg tega je treba opozoriti, da je bilo prvotno državno jamstvo za dolžniške instrumente potrebno samo zato, ker podjetje Postdienst ni imelo ločene pravne osebnosti. Člen 40 zakona PostVerfG iz leta 1989, ki je določal, da imajo dolžniški instrumenti, ki jih izda podjetje Deutsche Bundespost, enako pravno veljavo kot dolžniški instrumenti, ki jih izda Nemčija, je imel tako samo deklaratorni učinek. |
| --- | --- |

(228)

Prvič, vsako zasebno podjetje, ki odda podružnico, bi bilo še naprej odgovorno za obveznosti, ki jih sklene ta podružnica. Zasebno podjetje bi ostalo odgovorno za njene zapadle dolgove tudi po prodaji teh dolgov tretji strani. Poleg tega je treba opozoriti, da je bilo prvotno državno jamstvo za dolžniške instrumente potrebno samo zato, ker podjetje Postdienst ni imelo ločene pravne osebnosti. Člen 40 zakona PostVerfG iz leta 1989, ki je določal, da imajo dolžniški instrumenti, ki jih izda podjetje Deutsche Bundespost, enako pravno veljavo kot dolžniški instrumenti, ki jih izda Nemčija, je imel tako samo deklaratorni učinek.

| (229) | Drugič, podjetje DPAG ne bi imelo koristi od prevzema dolžniških instrumentov podjetja Postdienst, ker bi se v letu 1995 lahko refinanciralo po nižjih obrestnih merah. Dolžniški instrumenti podjetja Postdienst so 1. januarja 1995 znašali 931 milijonov EUR po povprečni obrestni meri 7,17 % z 8,8 leta do zapadlosti. Ker je bila 1. januarja 1995 kratkoročna obrestna mera 5,0–5,5 %, je podjetje DPAG utrpelo škodo v višini 1,7 %, kar pomeni višje letne stroške zaradi obresti v višini 15,3 milijona EUR. |
| --- | --- |

(229)

Drugič, podjetje DPAG ne bi imelo koristi od prevzema dolžniških instrumentov podjetja Postdienst, ker bi se v letu 1995 lahko refinanciralo po nižjih obrestnih merah. Dolžniški instrumenti podjetja Postdienst so 1. januarja 1995 znašali 931 milijonov EUR po povprečni obrestni meri 7,17 % z 8,8 leta do zapadlosti. Ker je bila 1. januarja 1995 kratkoročna obrestna mera 5,0–5,5 %, je podjetje DPAG utrpelo škodo v višini 1,7 %, kar pomeni višje letne stroške zaradi obresti v višini 15,3 milijona EUR.

| (230) | Tretjič, s primerjavo povprečnih tržnih obrestnih mer za dolžniške instrumente, ki so jih izdala zasebna podjetja, in obrestnih mer za dolžniške instrumente podjetja Postdienst ob sklicevanju na datum prvotne izdaje instrumentov je Nemčija ocenila, da si je podjetje Postdienst izposojalo po obrestnih merah nad tržnim povprečjem. Nemčija ni opravila celovite preiskave, ampak je samo primerjala obrestne mere nekaterih dolžniških instrumentov podjetja Postdienst s skupnim tržnim povprečjem. |
| --- | --- |

(230)

Tretjič, s primerjavo povprečnih tržnih obrestnih mer za dolžniške instrumente, ki so jih izdala zasebna podjetja, in obrestnih mer za dolžniške instrumente podjetja Postdienst ob sklicevanju na datum prvotne izdaje instrumentov je Nemčija ocenila, da si je podjetje Postdienst izposojalo po obrestnih merah nad tržnim povprečjem. Nemčija ni opravila celovite preiskave, ampak je samo primerjala obrestne mere nekaterih dolžniških instrumentov podjetja Postdienst s skupnim tržnim povprečjem.

| (231) | Sicer pa Nemčija trdi, da državno jamstvo pomeni veljavno pomoč na podlagi člena 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999. Ker je bilo podjetje Deutsche Bundespost do konca leta 1994 del javne uprave, so bili dolžniški instrumenti enakovredni državnemu dolgu od ustanovitve podjetja Deutsche Post v letu 1950. Če je državno jamstvo podjetju Deutsche Post glede obrestnih mer zagotovilo kakršne koli prednosti, bi jih bilo treba opredeliti kot veljavno pomoč. Nemčija se sklicuje tudi na odločbo Komisije v zadevi EDF (61), v kateri je bilo podobno jamstvo ocenjeno kot veljavna pomoč. |
| --- | --- |

(231)

Sicer pa Nemčija trdi, da državno jamstvo pomeni veljavno pomoč na podlagi člena 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999. Ker je bilo podjetje Deutsche Bundespost do konca leta 1994 del javne uprave, so bili dolžniški instrumenti enakovredni državnemu dolgu od ustanovitve podjetja Deutsche Post v letu 1950. Če je državno jamstvo podjetju Deutsche Post glede obrestnih mer zagotovilo kakršne koli prednosti, bi jih bilo treba opredeliti kot veljavno pomoč. Nemčija se sklicuje tudi na odločbo Komisije v zadevi EDF (61), v kateri je bilo podobno jamstvo ocenjeno kot veljavna pomoč.

VI.2.3   Izključna pravica

| (232) | Nemčija trdi, da ob upoštevanju sodbe v zadevi Preussen Elektra
   (62) regulirani prihodki od pisemskih pošiljk niso državna sredstva. |
| --- | --- |

(232)

Nemčija trdi, da ob upoštevanju sodbe v zadevi Preussen Elektra
   (62) regulirani prihodki od pisemskih pošiljk niso državna sredstva.

| (233) | Ker regulirani prihodki od pisemskih pošiljk niso državna sredstva, bi bile kakršne koli domneve o previsokih cenah lahko obravnavane samo v postopku v skladu s členom 102 PDEU. |
| --- | --- |

(233)

Ker regulirani prihodki od pisemskih pošiljk niso državna sredstva, bi bile kakršne koli domneve o previsokih cenah lahko obravnavane samo v postopku v skladu s členom 102 PDEU.

VI.3   Pripombe Nemčije glede študije podjetja WIK

VI.3.1   Študija podjetja WIK potrjuje potrebo po državnih nadomestilih kot nadomestilu za neto stroške obveznosti univerzalnih storitev do leta 1995

| (234) | Ne glede na vse metodološke ugovore Nemčija meni, da študija podjetja WIK potrjuje njeno stališče, da so bila državna nadomestila potrebno nadomestilo za izgube podjetja Deutsche Post, ki jih je v obdobju 1990–1995 imelo pri univerzalnih storitvah. |
| --- | --- |

(234)

Ne glede na vse metodološke ugovore Nemčija meni, da študija podjetja WIK potrjuje njeno stališče, da so bila državna nadomestila potrebno nadomestilo za izgube podjetja Deutsche Post, ki jih je v obdobju 1990–1995 imelo pri univerzalnih storitvah.

| (235) | Presežnega dobička po letu 1995 se ne sme upoštevati, ker so državna nadomestila izničili neto stroški obveznosti univerzalnih storitev, ki jih je imelo podjetje Deutsche Post do leta 1995. Razveljavitev negativne odločbe iz leta 2002 s strani Sodišča prav tako potrjuje, da tistega, kar je bilo že izničeno, ni mogoče ponovno izničiti. Glede na to, da so bila državna nadomestila obračunana pri izgubah univerzalnih storitev do leta 1995, ne bi bilo mogoče, da bi državna nadomestila financirala presežni dobiček v naslednjih letih. |
| --- | --- |

(235)

Presežnega dobička po letu 1995 se ne sme upoštevati, ker so državna nadomestila izničili neto stroški obveznosti univerzalnih storitev, ki jih je imelo podjetje Deutsche Post do leta 1995. Razveljavitev negativne odločbe iz leta 2002 s strani Sodišča prav tako potrjuje, da tistega, kar je bilo že izničeno, ni mogoče ponovno izničiti. Glede na to, da so bila državna nadomestila obračunana pri izgubah univerzalnih storitev do leta 1995, ne bi bilo mogoče, da bi državna nadomestila financirala presežni dobiček v naslednjih letih.

VI.3.2   Pomanjkljiva opredelitev referenčnega dobička

| (236) | Na podlagi študij podjetja Deloitte je glavni ugovor Nemčije, da opredelitev referenčne vrednosti v študiji podjetja WIK vključuje preveč majhnih podjetij. Sklop primerljivih podjetij bi moral biti bolj osredotočen na velike družbe za dostavo paketov in logistiko s primerljivo velikimi in kompleksnimi mrežami, kot jo ima podjetje Deutsche Post (63). |
| --- | --- |

(236)

Na podlagi študij podjetja Deloitte je glavni ugovor Nemčije, da opredelitev referenčne vrednosti v študiji podjetja WIK vključuje preveč majhnih podjetij. Sklop primerljivih podjetij bi moral biti bolj osredotočen na velike družbe za dostavo paketov in logistiko s primerljivo velikimi in kompleksnimi mrežami, kot jo ima podjetje Deutsche Post (63).

| (237) | Študija Deloitte-II predpostavlja, da so podjetja iz poštnega sektorja in sektorja paketov, ki uporabljajo obsežne in kompleksne mreže za zbiranje in dostavo, smiselna primerjava za podjetje Deutsche Post. Pomen ekonomij obsega, širine in gostote, ki prevladujejo v poštnih omrežjih, kaže, da je primerjava z velikimi podjetji ustreznejša kot primerjava z majhnimi podjetji. V manjšem obsegu bi lahko k primerjavi pripomogle tudi družbe za prevoz blaga in logistiko, saj uporabljajo podobna sredstva. |
| --- | --- |

(237)

Študija Deloitte-II predpostavlja, da so podjetja iz poštnega sektorja in sektorja paketov, ki uporabljajo obsežne in kompleksne mreže za zbiranje in dostavo, smiselna primerjava za podjetje Deutsche Post. Pomen ekonomij obsega, širine in gostote, ki prevladujejo v poštnih omrežjih, kaže, da je primerjava z velikimi podjetji ustreznejša kot primerjava z majhnimi podjetji. V manjšem obsegu bi lahko k primerjavi pripomogle tudi družbe za prevoz blaga in logistiko, saj uporabljajo podobna sredstva.

| (238) | Študija Deloitte-II upošteva samo poštne operaterje z letnim prihodkom, višjim od 100 milijonov EUR. Tako skupina šestih primerljivih družb vključuje velike mednarodne operaterje za hitro dostavo paketov (UPS, FedEx in TNT Express) in druge poštne operaterje (večinoma iz Združenih držav Amerike in Združenega kraljestva). |
| --- | --- |

(238)

Študija Deloitte-II upošteva samo poštne operaterje z letnim prihodkom, višjim od 100 milijonov EUR. Tako skupina šestih primerljivih družb vključuje velike mednarodne operaterje za hitro dostavo paketov (UPS, FedEx in TNT Express) in druge poštne operaterje (večinoma iz Združenih držav Amerike in Združenega kraljestva).

| (239) | Mediana donosov iz poslovanja za to skupino primerljivih podjetij za obdobje 1998–2007 je 7,4 %, tretji kvartil donosa iz poslovanja pa 12 % kot zgornja meja za zmerni dobiček. Mediana donosa iz poslovanja večje skupine primerljivih podjetij, ki obsega 18 logističnih družb in 19 družb za prevoz blaga, je med 4,6 % in 5,7 %, čeprav so v študiji Deloitte-II izraženi pomisleki glede njihove primerljivosti s podjetjem Deutsche Post. |
| --- | --- |

(239)

Mediana donosov iz poslovanja za to skupino primerljivih podjetij za obdobje 1998–2007 je 7,4 %, tretji kvartil donosa iz poslovanja pa 12 % kot zgornja meja za zmerni dobiček. Mediana donosa iz poslovanja večje skupine primerljivih podjetij, ki obsega 18 logističnih družb in 19 družb za prevoz blaga, je med 4,6 % in 5,7 %, čeprav so v študiji Deloitte-II izraženi pomisleki glede njihove primerljivosti s podjetjem Deutsche Post.

| (240) | Na podlagi podatkov za obe skupini primerljivih podjetij študija Deloitte-II kot referenčni zmerni dobiček priporoča razpon donosa iz poslovanja od 6,1 % do 11,7 %. |
| --- | --- |

(240)

Na podlagi podatkov za obe skupini primerljivih podjetij študija Deloitte-II kot referenčni zmerni dobiček priporoča razpon donosa iz poslovanja od 6,1 % do 11,7 %.

| (241) | Glede določanja ustrezne stopnje dobička s pomočjo skupine primerljivih podjetij študija Deloitte-II ugotavlja, da bi bil z uporabo donosa iz poslovanja za več let kot referenčnega zmernega dobička podcenjen zmerni dobiček, ker (i) bi prišlo do precejšnje in sistematične razpršitve iz leta v leto in (ii) bi lahko prišlo do precejšnje razlike med donosnostjo podjetij v istem sektorju. Uporaba neustrezno nizkega referenčnega razumnega dobička bi predstavljala tveganje oviranja učinkovitih naložb. |
| --- | --- |

(241)

Glede določanja ustrezne stopnje dobička s pomočjo skupine primerljivih podjetij študija Deloitte-II ugotavlja, da bi bil z uporabo donosa iz poslovanja za več let kot referenčnega zmernega dobička podcenjen zmerni dobiček, ker (i) bi prišlo do precejšnje in sistematične razpršitve iz leta v leto in (ii) bi lahko prišlo do precejšnje razlike med donosnostjo podjetij v istem sektorju. Uporaba neustrezno nizkega referenčnega razumnega dobička bi predstavljala tveganje oviranja učinkovitih naložb.

| (242) | Poleg tega, kot je poudarjeno v študiji Deloitte-I, je z uporabo mediane dobička primerljivih podjetij kot referenčne vrednosti v študiji podjetja WIK popolnoma ignorirano povečanje učinkovitosti, ki ga je doseglo podjetje Deutsche Post, večinoma od leta 1990 naprej. V skladu z uvodnima izjavama 14 in 18 Okvira iz leta 2005 bi moral zmerni dobiček uvesti „merila, iz katerih izhajajo spodbude, med drugim za kakovost opravljene storitve in povečanje učinkovitosti proizvodnje“. |
| --- | --- |

(242)

Poleg tega, kot je poudarjeno v študiji Deloitte-I, je z uporabo mediane dobička primerljivih podjetij kot referenčne vrednosti v študiji podjetja WIK popolnoma ignorirano povečanje učinkovitosti, ki ga je doseglo podjetje Deutsche Post, večinoma od leta 1990 naprej. V skladu z uvodnima izjavama 14 in 18 Okvira iz leta 2005 bi moral zmerni dobiček uvesti „merila, iz katerih izhajajo spodbude, med drugim za kakovost opravljene storitve in povečanje učinkovitosti proizvodnje“.

| (243) | V skladu s tem bi moral ustrezen referenčni dobiček temeljiti na letnem razponu. Dobiček, ki je pri vrhu tega razpona zmernega dobička ali ga celo presega, lahko odraža uspešnost povprečnega podjetja zaradi izjemnega poslovanja ali donosnosti podjetja. Regulativni organi bi takšne dobičke morali omogočati, da bi ohranili spodbude za učinkovitost. |
| --- | --- |

(243)

V skladu s tem bi moral ustrezen referenčni dobiček temeljiti na letnem razponu. Dobiček, ki je pri vrhu tega razpona zmernega dobička ali ga celo presega, lahko odraža uspešnost povprečnega podjetja zaradi izjemnega poslovanja ali donosnosti podjetja. Regulativni organi bi takšne dobičke morali omogočati, da bi ohranili spodbude za učinkovitost.

| (244) | Nemčija tudi poudarja, da bi morala biti stopnja zmernega dobička v skladu s prejšnjima odločbama Komisije, v katerih je odobrila donos iz poslovanja med 7 % in 8 % za železniško in avtobusno podjetje (64). |
| --- | --- |

(244)

Nemčija tudi poudarja, da bi morala biti stopnja zmernega dobička v skladu s prejšnjima odločbama Komisije, v katerih je odobrila donos iz poslovanja med 7 % in 8 % za železniško in avtobusno podjetje (64).

VI.3.3   Neprimerna dodelitev in razčlenitev stroškov

| (245) | Nemčija je ponovila, da je ponovna dodelitev obremenitev univerzalnih storitev komercialnim storitvam objektivno in pravno nevzdržna. V skladu s členom 7 poštne direktive (65) morajo biti vsi dodatni neto stroški, nastali zaradi obveznosti univerzalnih storitev, financirani iz prihodkov monopola nad pisemskimi pošiljkami in ne iz komercialnih storitev. |
| --- | --- |

(245)

Nemčija je ponovila, da je ponovna dodelitev obremenitev univerzalnih storitev komercialnim storitvam objektivno in pravno nevzdržna. V skladu s členom 7 poštne direktive (65) morajo biti vsi dodatni neto stroški, nastali zaradi obveznosti univerzalnih storitev, financirani iz prihodkov monopola nad pisemskimi pošiljkami in ne iz komercialnih storitev.

| (246) | Drugič, Nemčija meni, da so v študiji podjetja WIK podcenjeni nekateri stroški podjetja Deutsche Post:






  — | povračila, ki jih je moralo podjetje Deutsche Post plačevati do leta 1995, bi morala biti odbita kot stroški, ne pa uporabljena kot nadomestilo za kapitalske stroške ali zmeren dobiček. Na podlagi študije družbe KPMG Nemčija zavrača predpostavko iz študije podjetja WIK, da bi bilo treba povračila obravnavati kot nadomestilo za plačila davkov in dividend. Trdi, da so povračila za podjetje Deutsche Post pomenila obremenitev, ki je z objektivnega ali gospodarskega vidika ni mogoče upravičiti. Povračila bi bilo zato treba poleg razumnega dobička odbiti kot stroške univerzalnih storitev kot povračilo za vloženi kapital, |
| --- | --- | --- |

(246)

Drugič, Nemčija meni, da so v študiji podjetja WIK podcenjeni nekateri stroški podjetja Deutsche Post:

—

povračila, ki jih je moralo podjetje Deutsche Post plačevati do leta 1995, bi morala biti odbita kot stroški, ne pa uporabljena kot nadomestilo za kapitalske stroške ali zmeren dobiček. Na podlagi študije družbe KPMG Nemčija zavrača predpostavko iz študije podjetja WIK, da bi bilo treba povračila obravnavati kot nadomestilo za plačila davkov in dividend. Trdi, da so povračila za podjetje Deutsche Post pomenila obremenitev, ki je z objektivnega ali gospodarskega vidika ni mogoče upravičiti. Povračila bi bilo zato treba poleg razumnega dobička odbiti kot stroške univerzalnih storitev kot povračilo za vloženi kapital,

| — | amortizacija bi morala temeljiti na stvarnih tržnih vrednostih osnovnih sredstev, uporabljenih v davčnih bilancah, in ne na nižjih knjigovodskih vrednostih v letnih izkazih, |
| --- | --- |

—

amortizacija bi morala temeljiti na stvarnih tržnih vrednostih osnovnih sredstev, uporabljenih v davčnih bilancah, in ne na nižjih knjigovodskih vrednostih v letnih izkazih,

| — | stroški za dodatne pokojninske obveznosti zasebnih uslužbencev bi morali biti v celoti upoštevani. |
| --- | --- |

—

stroški za dodatne pokojninske obveznosti zasebnih uslužbencev bi morali biti v celoti upoštevani.

VI.4   Pripombe glede pripomb zainteresiranih strani

VI.4.1   Subvencija za pokojnine

| (247) | Nemčija je spomnila, da podjetje Deutsche Post leta 1995 ni bilo zakonsko zavezano ali ekonomsko sposobno plačevati pokojnin javnih uslužbencev. Zato stroški za pokojnine pomenijo državni dolg v skladu z odločbo Komisije v zadevi Poste Italiane (66). Subvencije za pokojnine podjetju Deutsche Post niso zagotovile finančne prednosti. |
| --- | --- |

(247)

Nemčija je spomnila, da podjetje Deutsche Post leta 1995 ni bilo zakonsko zavezano ali ekonomsko sposobno plačevati pokojnin javnih uslužbencev. Zato stroški za pokojnine pomenijo državni dolg v skladu z odločbo Komisije v zadevi Poste Italiane (66). Subvencije za pokojnine podjetju Deutsche Post niso zagotovile finančne prednosti.

| (248) | Podjetje UPS poudarja, da mora običajni operater sam kriti svoje stroške za pokojnine, Nemčija pa trdi, da so stroški za pokojnine javnih uslužbencev neobičajni stroški, ki jih ni mogoče primerjati s prispevki za socialno varnost, ki jih konkurenti podjetja Deutsche Post plačujejo za svoje zasebne uslužbence. Slednji v shemo prispevkov za socialno varnost vplačujejo le delež, ki ga mora plačevati delodajalec, pri tem pa se ne soočajo z neposrednimi stroški, povezanimi z zahtevki za pokojnino. |
| --- | --- |

(248)

Podjetje UPS poudarja, da mora običajni operater sam kriti svoje stroške za pokojnine, Nemčija pa trdi, da so stroški za pokojnine javnih uslužbencev neobičajni stroški, ki jih ni mogoče primerjati s prispevki za socialno varnost, ki jih konkurenti podjetja Deutsche Post plačujejo za svoje zasebne uslužbence. Slednji v shemo prispevkov za socialno varnost vplačujejo le delež, ki ga mora plačevati delodajalec, pri tem pa se ne soočajo z neposrednimi stroški, povezanimi z zahtevki za pokojnino.

| (249) | Nemčija poudarja, da je treba izračunati znesek previsokega nadomestila, saj pripombe podjetja UPS in organizacije FFPI temeljijo na predpostavki, da je Komisija tak izračun izvedla za namene dokazovanja, da je podjetje Deutsche Post prejelo previsoko nadomestilo. |
| --- | --- |

(249)

Nemčija poudarja, da je treba izračunati znesek previsokega nadomestila, saj pripombe podjetja UPS in organizacije FFPI temeljijo na predpostavki, da je Komisija tak izračun izvedla za namene dokazovanja, da je podjetje Deutsche Post prejelo previsoko nadomestilo.

VI.4.2   Nadomestilo za univerzalne storitve

| (250) | Nemčija se je sklicevala na študijo družbe NERA iz leta 2006 in poudarila, da je Komisija v zadevi COMP/37.821 sama zavzela stališče, da donos na vloženi kapital, ki ga je družba NERA v študiji iz leta 2006 ocenila za poštni sektor podjetja DPWN, ni zadoščal za dokazovanje obstoja previsokih cen za namene člena 102 PDEU. |
| --- | --- |

(250)

Nemčija se je sklicevala na študijo družbe NERA iz leta 2006 in poudarila, da je Komisija v zadevi COMP/37.821 sama zavzela stališče, da donos na vloženi kapital, ki ga je družba NERA v študiji iz leta 2006 ocenila za poštni sektor podjetja DPWN, ni zadoščal za dokazovanje obstoja previsokih cen za namene člena 102 PDEU.

| (251) | Na bolj splošni ravni Nemčija meni, da donos na vloženi kapital ni ustrezen ukrep za določanje prekomernega dobička. Pojasnjuje, da bi lahko z nižjo kapitalsko intenzivnostjo visok donos na vloženi kapital povezali z nizkim donosom iz poslovanja. Ker je večina tveganj povezanih s prihodki in stroški, je donos iz poslovanja primeren ukrep za določanje prekomernega dobička, zlasti za podjetja z nizko kapitalsko intenzivnostjo. Obseg, v katerem je namesto tega v študijah družbe NERA donos iz poslovanja uporabljen kot referenčni dobiček, kaže, da je imelo podjetje Deutsche Post višji donos iz poslovanja kot družba Royal Mail, vendar precej nižji donos iz poslovanja kot podjetje TNT. Donos iz poslovanja poštnega sektorja podjetja DPWN, ocenjen v študijah družbe NERA, je zato precej nižji od referenčne vrednosti za prekomerni dobiček. |
| --- | --- |

(251)

Na bolj splošni ravni Nemčija meni, da donos na vloženi kapital ni ustrezen ukrep za določanje prekomernega dobička. Pojasnjuje, da bi lahko z nižjo kapitalsko intenzivnostjo visok donos na vloženi kapital povezali z nizkim donosom iz poslovanja. Ker je večina tveganj povezanih s prihodki in stroški, je donos iz poslovanja primeren ukrep za določanje prekomernega dobička, zlasti za podjetja z nizko kapitalsko intenzivnostjo. Obseg, v katerem je namesto tega v študijah družbe NERA donos iz poslovanja uporabljen kot referenčni dobiček, kaže, da je imelo podjetje Deutsche Post višji donos iz poslovanja kot družba Royal Mail, vendar precej nižji donos iz poslovanja kot podjetje TNT. Donos iz poslovanja poštnega sektorja podjetja DPWN, ocenjen v študijah družbe NERA, je zato precej nižji od referenčne vrednosti za prekomerni dobiček.

| (252) | Nemčija zato trdi, da niti študija družbe NERA iz leta 2006 niti njena posodobljena različica nista pomembni za preiskavo državne pomoči in ne zagotavljata dovolj dokazov za prekomerni dobiček. |
| --- | --- |

(252)

Nemčija zato trdi, da niti študija družbe NERA iz leta 2006 niti njena posodobljena različica nista pomembni za preiskavo državne pomoči in ne zagotavljata dovolj dokazov za prekomerni dobiček.

| (253) | Na trditev podjetja UPS, da podatki stroškovnega računovodstva podjetja Deutsche Post niso dobra podlaga za analizo prihodkov in obremenitev univerzalnih storitev, Nemčija odgovarja, da so izračune stroškov preverili in odobrili revizorji in poštni regulator. Dodaja, da so v skladu z določbami Direktive 97/67/ES. |
| --- | --- |

(253)

Na trditev podjetja UPS, da podatki stroškovnega računovodstva podjetja Deutsche Post niso dobra podlaga za analizo prihodkov in obremenitev univerzalnih storitev, Nemčija odgovarja, da so izračune stroškov preverili in odobrili revizorji in poštni regulator. Dodaja, da so v skladu z določbami Direktive 97/67/ES.

| (254) | Glede dogovorov o transfernih cenah med podjetjema Deutsche Post in DPEED Nemčija poudarja, da ti dogovori izpolnjujejo zahteve iz protimonopolnega sklepa iz leta 2001. Podjetje Deutsche Post je o izpolnjevanju teh zahtev redno poročalo Komisiji. Doslej Komisija še ni imela pripomb. |
| --- | --- |

(254)

Glede dogovorov o transfernih cenah med podjetjema Deutsche Post in DPEED Nemčija poudarja, da ti dogovori izpolnjujejo zahteve iz protimonopolnega sklepa iz leta 2001. Podjetje Deutsche Post je o izpolnjevanju teh zahtev redno poročalo Komisiji. Doslej Komisija še ni imela pripomb.

| (255) | Nemčija nasprotuje tudi vključitvi kapitalskih injekcij, ki jih je podjetju Deutsche Post odobrila leta 1995 (npr. sredstva v obliki nepremičnin in infrastrukture) v izračun prekomernega nadomestila. Trdi, da je zadevne informacije že predložila s svojimi pripombami na odločbo o začetku postopka iz leta 1999. Ker Komisija tem ukrepom ni nasprotovala v sklepu o državni pomoči iz leta 2002 ali jih navedla v odločbi o začetku postopka iz leta 2007, kapitalske injekcije ne morejo biti predmet te preiskave. |
| --- | --- |

(255)

Nemčija nasprotuje tudi vključitvi kapitalskih injekcij, ki jih je podjetju Deutsche Post odobrila leta 1995 (npr. sredstva v obliki nepremičnin in infrastrukture) v izračun prekomernega nadomestila. Trdi, da je zadevne informacije že predložila s svojimi pripombami na odločbo o začetku postopka iz leta 1999. Ker Komisija tem ukrepom ni nasprotovala v sklepu o državni pomoči iz leta 2002 ali jih navedla v odločbi o začetku postopka iz leta 2007, kapitalske injekcije ne morejo biti predmet te preiskave.

VI.4.3   Stopnja plač

| (256) | Nemčija se strinja, da bi bilo treba za izračun prispevka za socialno varnost, ki ga plačujejo konkurenti podjetja Deutsche Post, za referenčno vrednost uporabiti povprečne plače na trgu. Vendar pa je po mnenju Nemčije takšna referenčna vrednost v nasprotju s sklepom o razširitvi iz leta 2011, saj je Komisija za izračun zneska prispevkov za socialno varnost, ki so jih plačevali konkurenti podjetja Deutsche Post, u porabila prilagojene bruto plače javnih uslužbencev in ne povprečnih plač na trgu. V skladu s strokovno študijo prof. Webra povprečne plače na trgu znašajo samo približno [...] % bruto plače javnih uslužbencev. Zato kot referenčno vrednost za izračun prispevkov za socialno varnost ni smotrno uporabiti prilagojene plače javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(256)

Nemčija se strinja, da bi bilo treba za izračun prispevka za socialno varnost, ki ga plačujejo konkurenti podjetja Deutsche Post, za referenčno vrednost uporabiti povprečne plače na trgu. Vendar pa je po mnenju Nemčije takšna referenčna vrednost v nasprotju s sklepom o razširitvi iz leta 2011, saj je Komisija za izračun zneska prispevkov za socialno varnost, ki so jih plačevali konkurenti podjetja Deutsche Post, u porabila prilagojene bruto plače javnih uslužbencev in ne povprečnih plač na trgu. V skladu s strokovno študijo prof. Webra povprečne plače na trgu znašajo samo približno [...] % bruto plače javnih uslužbencev. Zato kot referenčno vrednost za izračun prispevkov za socialno varnost ni smotrno uporabiti prilagojene plače javnih uslužbencev.

| (257) | Po mnenju Nemčije je predpostavka združenja BIEK, da podjetje Deutsche Post kot referenčno vrednost za izračun razlik pri stroških plač, ki jih ima podjetje Deutsche Post v primerjavi z drugimi konkurenti, uporablja dogovorjene plače v sektorju prevoza, neutemeljena. Strokovna študija prof. Webra kaže, da podjetje Deutsche Post povprečne plače na trgu izračunava na podlagi dejanskih plač, ki jih plačujejo njegovi konkurenti. |
| --- | --- |

(257)

Po mnenju Nemčije je predpostavka združenja BIEK, da podjetje Deutsche Post kot referenčno vrednost za izračun razlik pri stroških plač, ki jih ima podjetje Deutsche Post v primerjavi z drugimi konkurenti, uporablja dogovorjene plače v sektorju prevoza, neutemeljena. Strokovna študija prof. Webra kaže, da podjetje Deutsche Post povprečne plače na trgu izračunava na podlagi dejanskih plač, ki jih plačujejo njegovi konkurenti.

VII.   OCENA POMOČI SUBVENCIJE ZA POKOJNINE

VII.1   Obstoj pomoči v skladu s členom 107(1) PDEU

| (258) | Člen 107(1) PDEU določa, da „je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“. Za opredelitev, ali ukrep pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, mora Komisija oceniti naslednja merila: ukrep mora biti pripisan državi in odobren iz državnih sredstev, zagotavljati mora prednosti določenim podjetjem ali določenim sektorjem, kar izkrivlja konkurenco, in vplivati mora na trgovino med državami članicami. |
| --- | --- |

(258)

Člen 107(1) PDEU določa, da „je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“. Za opredelitev, ali ukrep pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, mora Komisija oceniti naslednja merila: ukrep mora biti pripisan državi in odobren iz državnih sredstev, zagotavljati mora prednosti določenim podjetjem ali določenim sektorjem, kar izkrivlja konkurenco, in vplivati mora na trgovino med državami članicami.

| (259) | Ker subvencija za pokojnine temelji na členu 16 zakona PostPersG iz leta 1994 in je financirana iz javnega proračuna, je ukrep mogoče pripisati državi, odobren pa je iz državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU. Poleg tega je selektiven, saj je bila subvencija za pokojnine odobrena samo pokojninskemu skladu za razbremenitev podjetja Deutsche Post pri plačevanju stroškov pokojnin javnih uslužbencev, zaradi česar koristi podjetju Deutsche Post. |
| --- | --- |

(259)

Ker subvencija za pokojnine temelji na členu 16 zakona PostPersG iz leta 1994 in je financirana iz javnega proračuna, je ukrep mogoče pripisati državi, odobren pa je iz državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU. Poleg tega je selektiven, saj je bila subvencija za pokojnine odobrena samo pokojninskemu skladu za razbremenitev podjetja Deutsche Post pri plačevanju stroškov pokojnin javnih uslužbencev, zaradi česar koristi podjetju Deutsche Post.

VII.1.1   Finančna prednost zaradi pokojninske reforme leta 1995

| (260) | Na podlagi sodbe v zadevi Combus Nemčija trdi, da subvencija za pokojnine ne zagotavlja finančne prednosti, ker je podjetje Deutsche Post razbremenila dodatnih stroškov za socialno varnost. |
| --- | --- |

(260)

Na podlagi sodbe v zadevi Combus Nemčija trdi, da subvencija za pokojnine ne zagotavlja finančne prednosti, ker je podjetje Deutsche Post razbremenila dodatnih stroškov za socialno varnost.

| (261) | Da bi ugotovili, ali je subvencija za pokojnine zagotovila selektivno finančno prednost, je treba preučiti, ali je podjetju Deutsche Post omogočila, da se izogne stroškom, ki bi jih podjetje običajno moralo kriti, in ali je tako preprečila, da bi prisotne tržne sile prišle do polnega izraza (67). |
| --- | --- |

(261)

Da bi ugotovili, ali je subvencija za pokojnine zagotovila selektivno finančno prednost, je treba preučiti, ali je podjetju Deutsche Post omogočila, da se izogne stroškom, ki bi jih podjetje običajno moralo kriti, in ali je tako preprečila, da bi prisotne tržne sile prišle do polnega izraza (67).

| (262) | Komisija se ne more strinjati s trditvijo Nemčije, ki temelji na sodni praksi v zadevi Combus. Upoštevati je treba, da Sodišče Evropskih skupnosti sodbe v zadevi Combus ni potrdilo. Več sodb Sodišča nasprotuje teoriji, da se ukrepi nadomestil za strukturne pomanjkljivosti ne morejo šteti za pomoč. V zvezi s tem je Sodišče Evropskih skupnosti dosledno menilo, da je treba obstoj pomoči presojati na podlagi učinkov in ne vzrokov ali ciljev državnega posega (68). Menilo je tudi, da pojem pomoči vključuje prednosti, ki jih podeljujejo državni organi in zaradi katerih se v različnih oblikah zmanjšajo redne obremenitve za proračun podjetja (69). Sodišče je poleg tega še jasno navedlo, da stroški, povezani s plačilom zaposlenih, že po naravi bremenijo proračun podjetij, in sicer ne glede na to, ali izhajajo iz zakonskih obveznosti ali kolektivnih sporazumov (70). V zvezi s tem je menilo, da samo dejstvo, da je namen državnih ukrepov nadomestiti dodatne stroške, še ne pomeni, da zadevnih ukrepov ni mogoče opredeliti kot pomoč (71). |
| --- | --- |

(262)

Komisija se ne more strinjati s trditvijo Nemčije, ki temelji na sodni praksi v zadevi Combus. Upoštevati je treba, da Sodišče Evropskih skupnosti sodbe v zadevi Combus ni potrdilo. Več sodb Sodišča nasprotuje teoriji, da se ukrepi nadomestil za strukturne pomanjkljivosti ne morejo šteti za pomoč. V zvezi s tem je Sodišče Evropskih skupnosti dosledno menilo, da je treba obstoj pomoči presojati na podlagi učinkov in ne vzrokov ali ciljev državnega posega (68). Menilo je tudi, da pojem pomoči vključuje prednosti, ki jih podeljujejo državni organi in zaradi katerih se v različnih oblikah zmanjšajo redne obremenitve za proračun podjetja (69). Sodišče je poleg tega še jasno navedlo, da stroški, povezani s plačilom zaposlenih, že po naravi bremenijo proračun podjetij, in sicer ne glede na to, ali izhajajo iz zakonskih obveznosti ali kolektivnih sporazumov (70). V zvezi s tem je menilo, da samo dejstvo, da je namen državnih ukrepov nadomestiti dodatne stroške, še ne pomeni, da zadevnih ukrepov ni mogoče opredeliti kot pomoč (71).

| (263) | Komisija meni, da so stroški, ki jih ima podjetje zaradi finančne obveznosti na podlagi predpisov s področja delovnih razmerij ali kolektivnih pogodb s sindikati, na primer stroški pokojnin, redni izdatki podjetja, ki jih mora podjetje financirati iz lastnih sredstev (72). Ti stroški so neločljivo povezani z gospodarsko dejavnostjo podjetja (73). Glede tega ni pomembno, ali podjetje stroške pokojnin krije z neposrednim financiranjem pokojnin svojega nekdanjega osebja (kot v primeru javnih uslužbencev podjetja Deutsche Post) ali s plačevanjem prispevka za pokojninsko zavarovanje zasebnih uslužbencev, pri čemer zbrane prispevke uporabi za financiranje pokojnin vseh zasebnih uslužbencev. Odločilni element je, da podjetja tako ali drugače v celoti krijejo stroške pokojnin. |
| --- | --- |

(263)

Komisija meni, da so stroški, ki jih ima podjetje zaradi finančne obveznosti na podlagi predpisov s področja delovnih razmerij ali kolektivnih pogodb s sindikati, na primer stroški pokojnin, redni izdatki podjetja, ki jih mora podjetje financirati iz lastnih sredstev (72). Ti stroški so neločljivo povezani z gospodarsko dejavnostjo podjetja (73). Glede tega ni pomembno, ali podjetje stroške pokojnin krije z neposrednim financiranjem pokojnin svojega nekdanjega osebja (kot v primeru javnih uslužbencev podjetja Deutsche Post) ali s plačevanjem prispevka za pokojninsko zavarovanje zasebnih uslužbencev, pri čemer zbrane prispevke uporabi za financiranje pokojnin vseh zasebnih uslužbencev. Odločilni element je, da podjetja tako ali drugače v celoti krijejo stroške pokojnin.

| (264) | Poleg tega Komisija ugotavlja, da je imelo podjetje Deutsche Bundespost od svoje ustanovitve leta 1950 pravno obliko Sondervermögen. Sondervermögen, ki nima neodvisne pravne osebnosti, mora vzpostaviti lasten proračun in računovodski sistem (člen 3 zakona PostVwG iz leta 1953 in člen 48 zakona HGrG (74)). V skladu z zakonodajo, ki se uporablja za javne subjekte, mora proračun kriti stroške osebja, kar vključuje stroške za pokojnine upokojenih javnih uslužbencev, ki so bili zaposleni pri javnem subjektu (člen 10 zakona HGrG). V skladu s tem je podjetje Deutsche Post od leta 1950 te stroške financiralo iz svojih prihodkov. Člen 15 zakona PostVwG iz leta 1953 izrecno prepoveduje vsakršno subvencioniranje podjetja Deutsche Bundespost iz državnega proračuna. To pravilo je bilo vključeno v člen 37(1) zakona PostVerfG iz leta 1989. |
| --- | --- |

(264)

Poleg tega Komisija ugotavlja, da je imelo podjetje Deutsche Bundespost od svoje ustanovitve leta 1950 pravno obliko Sondervermögen. Sondervermögen, ki nima neodvisne pravne osebnosti, mora vzpostaviti lasten proračun in računovodski sistem (člen 3 zakona PostVwG iz leta 1953 in člen 48 zakona HGrG (74)). V skladu z zakonodajo, ki se uporablja za javne subjekte, mora proračun kriti stroške osebja, kar vključuje stroške za pokojnine upokojenih javnih uslužbencev, ki so bili zaposleni pri javnem subjektu (člen 10 zakona HGrG). V skladu s tem je podjetje Deutsche Post od leta 1950 te stroške financiralo iz svojih prihodkov. Člen 15 zakona PostVwG iz leta 1953 izrecno prepoveduje vsakršno subvencioniranje podjetja Deutsche Bundespost iz državnega proračuna. To pravilo je bilo vključeno v člen 37(1) zakona PostVerfG iz leta 1989.

| (265) | Zakon PostVerfG iz leta 1989 to obveznost ponovno navaja v poglavju o osebju in stroških za socialno varnost. V skladu s členom 54(2) zakona PostVerfG iz leta 1989 je moralo podjetje vse stroške, tudi pokojnine svojih javnih uslužbencev, financirati iz lastnih sredstev. |
| --- | --- |

(265)

Zakon PostVerfG iz leta 1989 to obveznost ponovno navaja v poglavju o osebju in stroških za socialno varnost. V skladu s členom 54(2) zakona PostVerfG iz leta 1989 je moralo podjetje vse stroške, tudi pokojnine svojih javnih uslužbencev, financirati iz lastnih sredstev.

| (266) | Po drugi reformi poštnega sektorja leta 1995 je bilo podjetje Deutsche Post še naprej odgovorno za financiranje vseh denarnih zahtevkov javnih uslužbencev v skladu s členom 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994, vendar je bilo delno razbremenjeno plačila stroškov za pokojnine javnih uslužbencev. V skladu s členom 16(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 je podjetje Deutsche Post za obdobje 1995–1999 v pokojninski sklad vplačalo letni pavšalni znesek v višini 2,045 milijarde EUR. V skladu s členom 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 je letna pavšalna plačila od leta 2000 naprej nadomestil prispevek, ki se izračuna kot 33 % vseh plač javnih uslužbencev. Poleg tega člen 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 določa, da se preostali stroški za pokojnine od leta 1995 naprej prenesejo na zvezni proračun. Na sliki 1 so prikazana letna plačila iz zveznega proračuna za vsako leto od leta 1995 naprej, ko je bilo vplačanih 151 milijonov EUR. |
| --- | --- |

(266)

Po drugi reformi poštnega sektorja leta 1995 je bilo podjetje Deutsche Post še naprej odgovorno za financiranje vseh denarnih zahtevkov javnih uslužbencev v skladu s členom 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994, vendar je bilo delno razbremenjeno plačila stroškov za pokojnine javnih uslužbencev. V skladu s členom 16(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 je podjetje Deutsche Post za obdobje 1995–1999 v pokojninski sklad vplačalo letni pavšalni znesek v višini 2,045 milijarde EUR. V skladu s členom 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 je letna pavšalna plačila od leta 2000 naprej nadomestil prispevek, ki se izračuna kot 33 % vseh plač javnih uslužbencev. Poleg tega člen 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 določa, da se preostali stroški za pokojnine od leta 1995 naprej prenesejo na zvezni proračun. Na sliki 1 so prikazana letna plačila iz zveznega proračuna za vsako leto od leta 1995 naprej, ko je bilo vplačanih 151 milijonov EUR.

| (267) | Iz tega sledi, da trditve Nemčije, ki naj bi dokazale, da je moralo podjetje DPAG kriti stroške za pokojnine, višje od stroškov zasebnih konkurentov, niso pomembne za ugotavljanje, ali subvencija za pokojnine pomeni državno pomoč, ampak bodo ocenjene v okviru analize združljivosti tega ukrepa. |
| --- | --- |

(267)

Iz tega sledi, da trditve Nemčije, ki naj bi dokazale, da je moralo podjetje DPAG kriti stroške za pokojnine, višje od stroškov zasebnih konkurentov, niso pomembne za ugotavljanje, ali subvencija za pokojnine pomeni državno pomoč, ampak bodo ocenjene v okviru analize združljivosti tega ukrepa.

| (268) | Nemčija je trdila, da bi bilo treba za namene ocenjevanja, ali je imelo podjetje Deutsche Post korist od subvencije za pokojnine, prispevek podjetja Deutsche Post v pokojninski sklad primerjati z deležem prispevka za pokojnine, ki ga morajo plačati zasebni delodajalci, brez prispevka uslužbencev. Ta trditev se nanaša na združljivost ukrepa z notranjim trgom, vendar je treba za dodatno pojasnilo opozoriti, da mora delodajalec po eni strani plačati celoten prispevek v shemo socialnega zavarovanja v imenu uslužbenca in iz bruto plače uslužbenca. Po drugi strani, kar je še pomembneje, ko država članica uslužbence podjetja razbremeni bremena, ki ga morajo v nasprotnem primeru kriti, to pomeni prednost za delodajalca, ker tak ukrep zmanjša razliko med bruto in neto plačo. Tako lahko delodajalec zaradi plačila nižje bruto plače zaposli ali obdrži uslužbence. Zato prednosti v zvezi z deležem prispevkov za socialno varnost, ki ga mora plačati uslužbenec, pomenijo prednost tudi za delodajalca. |
| --- | --- |

(268)

Nemčija je trdila, da bi bilo treba za namene ocenjevanja, ali je imelo podjetje Deutsche Post korist od subvencije za pokojnine, prispevek podjetja Deutsche Post v pokojninski sklad primerjati z deležem prispevka za pokojnine, ki ga morajo plačati zasebni delodajalci, brez prispevka uslužbencev. Ta trditev se nanaša na združljivost ukrepa z notranjim trgom, vendar je treba za dodatno pojasnilo opozoriti, da mora delodajalec po eni strani plačati celoten prispevek v shemo socialnega zavarovanja v imenu uslužbenca in iz bruto plače uslužbenca. Po drugi strani, kar je še pomembneje, ko država članica uslužbence podjetja razbremeni bremena, ki ga morajo v nasprotnem primeru kriti, to pomeni prednost za delodajalca, ker tak ukrep zmanjša razliko med bruto in neto plačo. Tako lahko delodajalec zaradi plačila nižje bruto plače zaposli ali obdrži uslužbence. Zato prednosti v zvezi z deležem prispevkov za socialno varnost, ki ga mora plačati uslužbenec, pomenijo prednost tudi za delodajalca.

| (269) | Nemčija je trdila tudi, da bi finančna prednost za podjetje Deutsche Post zaradi nadomestila njegovih dodatnih stroškov za socialno varnost obstajala le, če bi bilo dodeljeno nadomestilo višje od skupnih dodatnih stroškov za socialno varnost, ki jih je podjetje Deutsche Post imelo za uslužbence, zaposlene v cenovno reguliranem sektorju in sektorju, ki ni cenovno reguliran. Komisija poudarja, da izravnalna narava ukrepa ne izključuje njegove opredelitve kot državna pomoč in se sklicuje na uvodno izjavo 262. |
| --- | --- |

(269)

Nemčija je trdila tudi, da bi finančna prednost za podjetje Deutsche Post zaradi nadomestila njegovih dodatnih stroškov za socialno varnost obstajala le, če bi bilo dodeljeno nadomestilo višje od skupnih dodatnih stroškov za socialno varnost, ki jih je podjetje Deutsche Post imelo za uslužbence, zaposlene v cenovno reguliranem sektorju in sektorju, ki ni cenovno reguliran. Komisija poudarja, da izravnalna narava ukrepa ne izključuje njegove opredelitve kot državna pomoč in se sklicuje na uvodno izjavo 262.

| (270) | Poleg tega Nemčija trdi, da so bile pokojninske pravice javnih uslužbencev dejansko vedno finančna obveznost zvezne vlade. Ker pokojninska reforma iz leta 1995 obveznosti zvezne vlade do javnih uslužbencev ni spremenila, subvencija za pokojnine podjetju Deutsche Post ne zagotavlja nobene finančne prednosti. |
| --- | --- |

(270)

Poleg tega Nemčija trdi, da so bile pokojninske pravice javnih uslužbencev dejansko vedno finančna obveznost zvezne vlade. Ker pokojninska reforma iz leta 1995 obveznosti zvezne vlade do javnih uslužbencev ni spremenila, subvencija za pokojnine podjetju Deutsche Post ne zagotavlja nobene finančne prednosti.

| (271) | Ni sporno, da je bila zvezna vlada zadnji porok za pokojnine javnih uslužbencev pred letom 1995 in po njem, čeprav Komisija opozarja, da člen 3 zakona PostVwG iz leta 1953 in člen 2 zakona PostVerfG iz leta 1989 jasno navajata, da za dolgove Sondervermögen ni odgovorna zvezna država, ampak samo Sondervermögen. Vendar pa so do leta 1995 plačila pokojnin v skladu z veljavno poštno in splošno zakonodajo sodila v proračun Sondervermögen Deutsche Bundespost. Ta plačila so morala biti v celoti krita s prihodki, ki jih je ustvaril Sondervermögen. Za oceno državne pomoči ni odločilni dejavnik to, kdo je zadnji porok za pokojnine javnih uslužbencev. Ključno vprašanje je, kdo je bil v skladu z veljavno zakonodajo odgovoren za financiranje pokojnin v običajnih razmerah. Zakon PostVwG iz leta 1953, zakon HGrG in zakon PostVerfG iz leta 1989 jasno določajo, da je za to v celoti odgovorno podjetje Deutsche Post. |
| --- | --- |

(271)

Ni sporno, da je bila zvezna vlada zadnji porok za pokojnine javnih uslužbencev pred letom 1995 in po njem, čeprav Komisija opozarja, da člen 3 zakona PostVwG iz leta 1953 in člen 2 zakona PostVerfG iz leta 1989 jasno navajata, da za dolgove Sondervermögen ni odgovorna zvezna država, ampak samo Sondervermögen. Vendar pa so do leta 1995 plačila pokojnin v skladu z veljavno poštno in splošno zakonodajo sodila v proračun Sondervermögen Deutsche Bundespost. Ta plačila so morala biti v celoti krita s prihodki, ki jih je ustvaril Sondervermögen. Za oceno državne pomoči ni odločilni dejavnik to, kdo je zadnji porok za pokojnine javnih uslužbencev. Ključno vprašanje je, kdo je bil v skladu z veljavno zakonodajo odgovoren za financiranje pokojnin v običajnih razmerah. Zakon PostVwG iz leta 1953, zakon HGrG in zakon PostVerfG iz leta 1989 jasno določajo, da je za to v celoti odgovorno podjetje Deutsche Post.

| (272) | Poleg tega je financiranje stroškov pokojnin običajni izdatek za vsako podjetje, javno ali zasebno, z ločeno pravno osebnostjo ali brez nje. Razviti so številni mehanizmi financiranja pokojnin, tako med državami članicami kot znotraj njih. Pogosto se uporabljajo različni sistemi, odvisno od tega, kdaj je bil nekdo zaposlen. Zato mora podjetje Deutsche Post kriti stroške pokojnin za osebje, ki ga zaposli, vključno z javnimi uslužbenci, kot mora storiti vsako drugo podjetje. Dejstvo, da se metoda financiranja pokojnin javnih uslužbencev razlikuje od metode financiranja pokojnin zasebnih uslužbencev, ne vpliva na obveznost podjetja Deutsche Post, da mora v svoje običajne izdatke iz poslovanja vključiti financiranje stroškov njihovih pokojnin. Če bi bila trditev Nemčije sprejeta, bi bilo to enako izjavi, da lahko država javno podjetje razbremeni pomembne stroškovne postavke, povezane z njegovim običajnim poslovanjem. |
| --- | --- |

(272)

Poleg tega je financiranje stroškov pokojnin običajni izdatek za vsako podjetje, javno ali zasebno, z ločeno pravno osebnostjo ali brez nje. Razviti so številni mehanizmi financiranja pokojnin, tako med državami članicami kot znotraj njih. Pogosto se uporabljajo različni sistemi, odvisno od tega, kdaj je bil nekdo zaposlen. Zato mora podjetje Deutsche Post kriti stroške pokojnin za osebje, ki ga zaposli, vključno z javnimi uslužbenci, kot mora storiti vsako drugo podjetje. Dejstvo, da se metoda financiranja pokojnin javnih uslužbencev razlikuje od metode financiranja pokojnin zasebnih uslužbencev, ne vpliva na obveznost podjetja Deutsche Post, da mora v svoje običajne izdatke iz poslovanja vključiti financiranje stroškov njihovih pokojnin. Če bi bila trditev Nemčije sprejeta, bi bilo to enako izjavi, da lahko država javno podjetje razbremeni pomembne stroškovne postavke, povezane z njegovim običajnim poslovanjem.

| (273) | Ko Nemčija trdi, da podjetje Deutsche Post nikoli ni imelo dovolj lastnih sredstev za financiranje pokojninskih obveznosti javnih uslužbencev, v tej trditvi ni upoštevano dejstvo, da ocena finančne prednosti ni povezana z gospodarsko zmožnostjo podjetja. |
| --- | --- |

(273)

Ko Nemčija trdi, da podjetje Deutsche Post nikoli ni imelo dovolj lastnih sredstev za financiranje pokojninskih obveznosti javnih uslužbencev, v tej trditvi ni upoštevano dejstvo, da ocena finančne prednosti ni povezana z gospodarsko zmožnostjo podjetja.

| (274) | Ker je pokojninska reforma iz leta 1995 podjetje Deutsche Post delno razbremenila obveznosti financiranja stroškov pokojnin njegovih javnih uslužbencev, je subvencija za pokojnine podjetju Deutsche Post zagotovila finančno prednost. |
| --- | --- |

(274)

Ker je pokojninska reforma iz leta 1995 podjetje Deutsche Post delno razbremenila obveznosti financiranja stroškov pokojnin njegovih javnih uslužbencev, je subvencija za pokojnine podjetju Deutsche Post zagotovila finančno prednost.

VII.1.2   Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino

| (275) | Če pomoč, ki jo odobri država članica, krepi položaj podjetja v primerjavi z drugimi podjetji, ki konkurirajo na notranjem trgu Unije, je treba ta podjetja obravnavati kot podjetja, na katera vpliva navedena pomoč. V skladu z ustaljeno sodno prakso (75) za to, da ukrep izkrivlja konkurenco, zadostuje, da prejemnik pomoči konkurira z drugimi podjetji na trgih, ki so odprti za konkurenco na domačem trgu. |
| --- | --- |

(275)

Če pomoč, ki jo odobri država članica, krepi položaj podjetja v primerjavi z drugimi podjetji, ki konkurirajo na notranjem trgu Unije, je treba ta podjetja obravnavati kot podjetja, na katera vpliva navedena pomoč. V skladu z ustaljeno sodno prakso (75) za to, da ukrep izkrivlja konkurenco, zadostuje, da prejemnik pomoči konkurira z drugimi podjetji na trgih, ki so odprti za konkurenco na domačem trgu.

| (276) | V Nemčiji so bili trgi za pakete, časopise in periodični tisk vedno odprti za konkurenco. Na teh trgih je podjetje Postdienst vedno konkuriralo z drugimi podjetji, tudi s podjetji iz drugih držav članic (kot so podjetja UPS, FedEx, TNT Express, GLS ali DPD). V obdobju 1998–2007 je podjetje DPAG postopoma izgubilo svojo izključno pravico do pisemskih pošiljk. Ko se je trg odprl za konkurenco, so na ta trg vstopila nova podjetja. Zato pomoč vpliva na trgovino med državami članicami in lahko izkrivlja konkurenco. |
| --- | --- |

(276)

V Nemčiji so bili trgi za pakete, časopise in periodični tisk vedno odprti za konkurenco. Na teh trgih je podjetje Postdienst vedno konkuriralo z drugimi podjetji, tudi s podjetji iz drugih držav članic (kot so podjetja UPS, FedEx, TNT Express, GLS ali DPD). V obdobju 1998–2007 je podjetje DPAG postopoma izgubilo svojo izključno pravico do pisemskih pošiljk. Ko se je trg odprl za konkurenco, so na ta trg vstopila nova podjetja. Zato pomoč vpliva na trgovino med državami članicami in lahko izkrivlja konkurenco.

| (277) | Poleg tega Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da sta v letu 1997 podjetje Deutsche Post in njegov holding DPWN začela prevzemati operaterje za dostavo paketov na evropskem in mednarodnem trgu. V letu 1999 je bilo podjetje DPWN že vodilno na evropskih trgih hitre dostave in dostave paketov z letnimi prihodki približno 4,6 milijarde EUR. S prevzemom družbe DHL v letu 1998 je podjetje DPWN vstopilo na azijski in severnoameriški trg. Z nadaljnjimi prevzemi logističnih podjetij (npr. Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) je podjetje DPWN postalo eno izmed vodilnih ponudnikov zračnega prevoza tovora, pomorskega prevoza in globalnih logističnih storitev. Podjetje DPWN je postalo dejavno na poštnih trgih zunaj Nemčije (npr. prevzem podjetja Unipost v Španiji in podjetja Williams Lee v Združenem kraljestvu). V obdobju 1998–2007 je podjetje DPWN prevzelo podjetja v skupni vrednosti približno 21 milijard EUR (76). |
| --- | --- |

(277)

Poleg tega Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da sta v letu 1997 podjetje Deutsche Post in njegov holding DPWN začela prevzemati operaterje za dostavo paketov na evropskem in mednarodnem trgu. V letu 1999 je bilo podjetje DPWN že vodilno na evropskih trgih hitre dostave in dostave paketov z letnimi prihodki približno 4,6 milijarde EUR. S prevzemom družbe DHL v letu 1998 je podjetje DPWN vstopilo na azijski in severnoameriški trg. Z nadaljnjimi prevzemi logističnih podjetij (npr. Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) je podjetje DPWN postalo eno izmed vodilnih ponudnikov zračnega prevoza tovora, pomorskega prevoza in globalnih logističnih storitev. Podjetje DPWN je postalo dejavno na poštnih trgih zunaj Nemčije (npr. prevzem podjetja Unipost v Španiji in podjetja Williams Lee v Združenem kraljestvu). V obdobju 1998–2007 je podjetje DPWN prevzelo podjetja v skupni vrednosti približno 21 milijard EUR (76).

| (278) | Zato Komisija ugotavlja, da subvencija za pokojnine pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. |
| --- | --- |

(278)

Zato Komisija ugotavlja, da subvencija za pokojnine pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.

VII.2   Ocena obstoja pomoči v skladu s členom 108(1) PDEU

| (279) | Nemčija meni, da bi morala biti subvencija za pokojnine, da bi se štela za državno pomoč, opredeljena kot veljavna pomoč v skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999. Trdi, da je bila država končni dolžnik in stran, odgovorna za financiranje pokojnin javnih uslužbencev od začetka veljavnosti zadevnih določb ustave iz leta 1953. Trdi, da ustanovitev pokojninskega sklada ni vplivala na to obveznost. |
| --- | --- |

(279)

Nemčija meni, da bi morala biti subvencija za pokojnine, da bi se štela za državno pomoč, opredeljena kot veljavna pomoč v skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999. Trdi, da je bila država končni dolžnik in stran, odgovorna za financiranje pokojnin javnih uslužbencev od začetka veljavnosti zadevnih določb ustave iz leta 1953. Trdi, da ustanovitev pokojninskega sklada ni vplivala na to obveznost.

| (280) | V skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999 pojem veljavne pomoči pomeni vso pomoč, ki je obstajala pred začetkom veljavnosti Pogodbe v zadevnih državah članicah, to je sheme pomoči in individualno pomoč, ki se je začela izvajati pred začetkom veljavnosti Pogodbe in se še vedno uporablja. |
| --- | --- |

(280)

V skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999 pojem veljavne pomoči pomeni vso pomoč, ki je obstajala pred začetkom veljavnosti Pogodbe v zadevnih državah članicah, to je sheme pomoči in individualno pomoč, ki se je začela izvajati pred začetkom veljavnosti Pogodbe in se še vedno uporablja.

| (281) | V skladu z veljavno poštno in splošno zakonodajo so do leta 1995 plačila pokojnin sodila v proračun Sondervermögen Deutsche Bundespost, ki jih je moral v celoti kriti s svojimi prihodki (glej podrobno oceno zakonodaje v uvodnih izjavah 262 in 263). Pred drugo reformo poštnega sektorja leta 1995 je moralo podjetje Deutsche Post torej financirati pokojnine svojih javnih uslužbencev iz lastnih sredstev in ni prejelo nobene pomoči, ki bi ga razbremenila plačila stroškov za pokojnine. |
| --- | --- |

(281)

V skladu z veljavno poštno in splošno zakonodajo so do leta 1995 plačila pokojnin sodila v proračun Sondervermögen Deutsche Bundespost, ki jih je moral v celoti kriti s svojimi prihodki (glej podrobno oceno zakonodaje v uvodnih izjavah 262 in 263). Pred drugo reformo poštnega sektorja leta 1995 je moralo podjetje Deutsche Post torej financirati pokojnine svojih javnih uslužbencev iz lastnih sredstev in ni prejelo nobene pomoči, ki bi ga razbremenila plačila stroškov za pokojnine.

| (282) | Ustanovitev podjetja DPAG in pokojninskega sklada v letu 1995 je vodila k popolni prenovi financiranja pokojnin za javne uslužbence. Po drugi reformi poštnega sektorja leta 1995 je podjetje Deutsche Post prevzelo glavno odgovornost za plačevanje in financiranje vseh denarnih zahtevkov javnih uslužbencev pod pogoji iz člena 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994, vendar je bilo delno razbremenjeno plačila stroškov za pokojnine javnih uslužbencev. V skladu s členom 16(1) in (2) zakona PostPersRG iz leta 1994 podjetje Deutsche Post ni bilo več odgovorno za financiranje stroškov za pokojnine, ki so presegali pavšalna plačila (v obdobju 1995–1999) ali določene prispevke (od leta 2000). Preostali primanjkljaj je krila subvencija za pokojnine. |
| --- | --- |

(282)

Ustanovitev podjetja DPAG in pokojninskega sklada v letu 1995 je vodila k popolni prenovi financiranja pokojnin za javne uslužbence. Po drugi reformi poštnega sektorja leta 1995 je podjetje Deutsche Post prevzelo glavno odgovornost za plačevanje in financiranje vseh denarnih zahtevkov javnih uslužbencev pod pogoji iz člena 2(3) zakona PostPersRG iz leta 1994, vendar je bilo delno razbremenjeno plačila stroškov za pokojnine javnih uslužbencev. V skladu s členom 16(1) in (2) zakona PostPersRG iz leta 1994 podjetje Deutsche Post ni bilo več odgovorno za financiranje stroškov za pokojnine, ki so presegali pavšalna plačila (v obdobju 1995–1999) ali določene prispevke (od leta 2000). Preostali primanjkljaj je krila subvencija za pokojnine.

| (283) | Ker je bila subvencija za pokojnine uvedena leta 1995, pomeni novo pomoč. |
| --- | --- |

(283)

Ker je bila subvencija za pokojnine uvedena leta 1995, pomeni novo pomoč.

| (284) | Glede izjave Komisije v zadevi T-266/02, ki jo je navedla Nemčija, Komisija najprej poudarja, da Splošno sodišče v uvodni izjavi 54 sodbe navaja stališče Nemčije (in ne Komisije, kot trdi Nemčija). Uvodna izjava 54 sodbe kaže, da negativna odločba iz leta 2002 tudi po mnenju Nemčije ni ocenjevala subvencij za pokojnine. Uvodna izjava 61 sodbe navaja stališče Komisije:
  „Na prvem mestu, Komisija odgovarja, da ker je v okviru izpodbijane odločbe menila, da so pomembna le plačila DB-Telekom ...“. |
| --- | --- |

(284)

Glede izjave Komisije v zadevi T-266/02, ki jo je navedla Nemčija, Komisija najprej poudarja, da Splošno sodišče v uvodni izjavi 54 sodbe navaja stališče Nemčije (in ne Komisije, kot trdi Nemčija). Uvodna izjava 54 sodbe kaže, da negativna odločba iz leta 2002 tudi po mnenju Nemčije ni ocenjevala subvencij za pokojnine. Uvodna izjava 61 sodbe navaja stališče Komisije:

„Na prvem mestu, Komisija odgovarja, da ker je v okviru izpodbijane odločbe menila, da so pomembna le plačila DB-Telekom ...“.

| (285) | Sodba torej ne podpira mnenja Nemčije, da je izjava predstavnika Komisije implicitno odobrila subvencijo za pokojnine. V vsakem primeru je jasno, da takšna izjava ne bi mogla imeti takšnega učinka. |
| --- | --- |

(285)

Sodba torej ne podpira mnenja Nemčije, da je izjava predstavnika Komisije implicitno odobrila subvencijo za pokojnine. V vsakem primeru je jasno, da takšna izjava ne bi mogla imeti takšnega učinka.

| (286) | Poleg tega je Splošno sodišče v zadevi T-421/07 (77) ugotovilo, da se je odločba o začetku postopka iz leta 1999 nanašala tudi na subvencijo za pokojnine in da postopek v zvezi z ukrepom ni bil zaključen z negativno odločbo iz leta 2002. |
| --- | --- |

(286)

Poleg tega je Splošno sodišče v zadevi T-421/07 (77) ugotovilo, da se je odločba o začetku postopka iz leta 1999 nanašala tudi na subvencijo za pokojnine in da postopek v zvezi z ukrepom ni bil zaključen z negativno odločbo iz leta 2002.

| (287) | Ker Komisija nikoli ni sprejela sklepa, s katerim bi razglasila, da subvencija za pokojnine ni bila pomoč ali da je bila združljiva pomoč, Komisija ugotavlja, da subvencija za pokojnine pomeni nov ukrep pomoči. |
| --- | --- |

(287)

Ker Komisija nikoli ni sprejela sklepa, s katerim bi razglasila, da subvencija za pokojnine ni bila pomoč ali da je bila združljiva pomoč, Komisija ugotavlja, da subvencija za pokojnine pomeni nov ukrep pomoči.

VII.3   Ocena združljivosti z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(c) PDEU

| (288) | Odstopanja iz členov 107(2) PDEU ter 107(3)(a) in (b) PDEU se očitno ne uporabljajo. |
| --- | --- |

(288)

Odstopanja iz členov 107(2) PDEU ter 107(3)(a) in (b) PDEU se očitno ne uporabljajo.

| (289) | V sklepu o razširitvi iz leta 2007 je Komisija predvidela možnost, da je lahko subvencija za pokojnine vsaj delno združljiva z notranjim trgom kot nadomestilo za javne storitve v skladu s členom 106(2) PDEU. Nemčija je v svojem odgovoru na sklep o razširitvi iz leta 2007 vztrajala, da bi bilo treba subvencijo za pokojnine, če bi bila pomoč, oceniti na podlagi člena 107(3)(c) PDEU in ne člena 106(2) PDEU. V sklepu o razširitvi iz leta 2011 je Komisija nadalje opisala metodo za ocenjevanje združljivosti subvencije za pokojnine na podlagi člena 107(3)(c) PDEU, Nemčija pa je na to predložila svoje pripombe. |
| --- | --- |

(289)

V sklepu o razširitvi iz leta 2007 je Komisija predvidela možnost, da je lahko subvencija za pokojnine vsaj delno združljiva z notranjim trgom kot nadomestilo za javne storitve v skladu s členom 106(2) PDEU. Nemčija je v svojem odgovoru na sklep o razširitvi iz leta 2007 vztrajala, da bi bilo treba subvencijo za pokojnine, če bi bila pomoč, oceniti na podlagi člena 107(3)(c) PDEU in ne člena 106(2) PDEU. V sklepu o razširitvi iz leta 2011 je Komisija nadalje opisala metodo za ocenjevanje združljivosti subvencije za pokojnine na podlagi člena 107(3)(c) PDEU, Nemčija pa je na to predložila svoje pripombe.

| (290) | V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti (78) so države članice tiste, ki morajo uveljavljati morebitne razloge za združljivost in dokazati, da so pogoji za takšno združljivost izpolnjeni. Iz te sodne prakse zlasti izhaja, da Komisiji ni treba oceniti združljivosti subvencije za pokojnine na podlagi člena 106(2) PDEU v primeru, ko država članica in upravičenec izrecno zavrneta morebitno oceno združljivosti na tej podlagi. |
| --- | --- |

(290)

V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti (78) so države članice tiste, ki morajo uveljavljati morebitne razloge za združljivost in dokazati, da so pogoji za takšno združljivost izpolnjeni. Iz te sodne prakse zlasti izhaja, da Komisiji ni treba oceniti združljivosti subvencije za pokojnine na podlagi člena 106(2) PDEU v primeru, ko država članica in upravičenec izrecno zavrneta morebitno oceno združljivosti na tej podlagi.

| (291) | Komisija bo zato ocenila, ali je subvencija za pokojnine združljiva pomoč v skladu s členom 107(3)(c) PDEU. V skladu s to določbo se lahko pomoč za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij razglasi za združljivo z notranjim trgom, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. |
| --- | --- |

(291)

Komisija bo zato ocenila, ali je subvencija za pokojnine združljiva pomoč v skladu s členom 107(3)(c) PDEU. V skladu s to določbo se lahko pomoč za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij razglasi za združljivo z notranjim trgom, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi.

| (292) | V skladu s sodno prakso lahko Komisija državno pomoč razglasi za združljivo z notranjim trgom, če pomoč prispeva k doseganju cilja skupnega interesa (79), če je potrebna za doseganje tega cilja (80) in če ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi (sorazmernost). |
| --- | --- |

(292)

V skladu s sodno prakso lahko Komisija državno pomoč razglasi za združljivo z notranjim trgom, če pomoč prispeva k doseganju cilja skupnega interesa (79), če je potrebna za doseganje tega cilja (80) in če ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi (sorazmernost).

VII.3.1   Odprtje trga v poštnem sektorju kot cilj skupnega interesa

| (293) | Poštne storitve prispevajo k socialni, ekonomski in teritorialni koheziji v Uniji. Odprtje poštnih storitev za konkurenco, ki se je na ravni EU začelo leta 1998, je privedlo do večje kakovosti, večje učinkovitosti in boljše usmerjenosti k uporabnikom (81). Odprtje trga je omogočilo vzpostavitev notranjega trga za poštne storitve. Zato prispeva k cilju vzpostavitve notranjega trga iz člena 3(3) PEU. |
| --- | --- |

(293)

Poštne storitve prispevajo k socialni, ekonomski in teritorialni koheziji v Uniji. Odprtje poštnih storitev za konkurenco, ki se je na ravni EU začelo leta 1998, je privedlo do večje kakovosti, večje učinkovitosti in boljše usmerjenosti k uporabnikom (81). Odprtje trga je omogočilo vzpostavitev notranjega trga za poštne storitve. Zato prispeva k cilju vzpostavitve notranjega trga iz člena 3(3) PEU.

| (294) | Podjetje Deutsche Post od preoblikovanja v delniško družbo leta 1995 ni zaposlovalo novih javnih uslužbencev. Obveznosti glede socialnih prejemkov javnih uslužbencev tako izvirajo iz obdobja pred odprtjem trga za konkurenco. Primerljive so z nasedlimi stroški. Takšni stroški izhajajo iz obveznosti, sklenjenih pred začetkom odpiranja trga, ki jih v konkurenčnem tržnem okolju ni mogoče spoštovati pod enakimi pogoji, ker prvotni operater ustreznih stroškov ne more več prenesti na stranke. Če podjetje Deutsche Post ne bi bilo vsaj delno razbremenjeno teh „podedovanih“ stroškov, bi moralo izstopiti s trga. |
| --- | --- |

(294)

Podjetje Deutsche Post od preoblikovanja v delniško družbo leta 1995 ni zaposlovalo novih javnih uslužbencev. Obveznosti glede socialnih prejemkov javnih uslužbencev tako izvirajo iz obdobja pred odprtjem trga za konkurenco. Primerljive so z nasedlimi stroški. Takšni stroški izhajajo iz obveznosti, sklenjenih pred začetkom odpiranja trga, ki jih v konkurenčnem tržnem okolju ni mogoče spoštovati pod enakimi pogoji, ker prvotni operater ustreznih stroškov ne more več prenesti na stranke. Če podjetje Deutsche Post ne bi bilo vsaj delno razbremenjeno teh „podedovanih“ stroškov, bi moralo izstopiti s trga.

| (295) | Komisija je priznala, da mora postopni prehod iz položaja zelo omejene konkurence v položaj resnične konkurence na ravni Unije potekati pod sprejemljivimi ekonomskimi pogoji (82). Zato je v številnih sklepih sprejela, da države članice odobrijo državno pomoč in tako prvotnega operaterja razbremenijo dela njegovih „neposrednih“ pokojninskih obveznosti (83). |
| --- | --- |

(295)

Komisija je priznala, da mora postopni prehod iz položaja zelo omejene konkurence v položaj resnične konkurence na ravni Unije potekati pod sprejemljivimi ekonomskimi pogoji (82). Zato je v številnih sklepih sprejela, da države članice odobrijo državno pomoč in tako prvotnega operaterja razbremenijo dela njegovih „neposrednih“ pokojninskih obveznosti (83).

VII.3.2   Nujnost in sorazmernost subvencije za pokojnine

| (296) | Komisija je v svoji praksi odločanja zavzela stališče, da mora biti pomoč za pokojnine omejena na nujno potrebno za izenačitev prispevkov za socialno varnost, ki so strošek prvotnega operaterja, s prispevki za socialno varnost, ki jih plačujejo njegovi konkurenti (84). |
| --- | --- |

(296)

Komisija je v svoji praksi odločanja zavzela stališče, da mora biti pomoč za pokojnine omejena na nujno potrebno za izenačitev prispevkov za socialno varnost, ki so strošek prvotnega operaterja, s prispevki za socialno varnost, ki jih plačujejo njegovi konkurenti (84).

| (297) | V tem primeru Komisija priznava, da brez posredovanja države z namenom razbremenitve dela pokojninskih obveznosti za njegove javne uslužbence, podjetje Deutsche Post ne bi bilo sposobno ohraniti konkurenčnosti. Zaradi stroškov za socialno varnost iz preteklosti, ki jih njegovi konkurenti nimajo, bi bilo podjetje prisiljeno izstopiti iz konkurenčnih delov trga za poštne storitve. |
| --- | --- |

(297)

V tem primeru Komisija priznava, da brez posredovanja države z namenom razbremenitve dela pokojninskih obveznosti za njegove javne uslužbence, podjetje Deutsche Post ne bi bilo sposobno ohraniti konkurenčnosti. Zaradi stroškov za socialno varnost iz preteklosti, ki jih njegovi konkurenti nimajo, bi bilo podjetje prisiljeno izstopiti iz konkurenčnih delov trga za poštne storitve.

| (298) | V odločbi v zadevi La Poste je Komisija prvič ocenila nujnost in sorazmernost ukrepa pomoči, ki je zagotavljal razbremenitev plačila stroškov pokojnin za javne uslužbence, ki so bili zaposleni pred odprtjem trga. V tej odločbi je Komisija ocenila, ali subvencija za pokojnine izravnava višino obveznih prispevkov za socialno varnost med prvotnim operaterjem in drugimi podjetji v sektorju pošte/paketov (85). |
| --- | --- |

(298)

V odločbi v zadevi La Poste je Komisija prvič ocenila nujnost in sorazmernost ukrepa pomoči, ki je zagotavljal razbremenitev plačila stroškov pokojnin za javne uslužbence, ki so bili zaposleni pred odprtjem trga. V tej odločbi je Komisija ocenila, ali subvencija za pokojnine izravnava višino obveznih prispevkov za socialno varnost med prvotnim operaterjem in drugimi podjetji v sektorju pošte/paketov (85).

| (299) | Komisija bo ta pristop uporabila tudi v tem sklepu. Komisija bo analizo opravila v treh korakih:






  1. | prvič, Komisija določi višino prispevkov za socialno varnost na podlagi plač drugih podjetij v sektorju pošte/paketov; |
| --- | --- | --- |

(299)

Komisija bo ta pristop uporabila tudi v tem sklepu. Komisija bo analizo opravila v treh korakih:

1.

prvič, Komisija določi višino prispevkov za socialno varnost na podlagi plač drugih podjetij v sektorju pošte/paketov;

| 2. | nato določi višino prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jih podjetje Deutsche Post plačuje za svoje javne uslužbence; |
| --- | --- |

2.

nato določi višino prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jih podjetje Deutsche Post plačuje za svoje javne uslužbence;

| 3. | nazadnje preveri, ali sta višini prispevkov enaki. |
| --- | --- |

3.

nazadnje preveri, ali sta višini prispevkov enaki.

VII.3.2.1   Višina prispevkov za socialno varnost na podlagi plač drugih podjetij v sektorju pošte/paketov

| (300) | Višino prispevkov za socialno varnost na podlagi plač določata dva dejavnika: stopnja prispevka in plačna osnova, za katero se uporabi. |
| --- | --- |

(300)

Višino prispevkov za socialno varnost na podlagi plač določata dva dejavnika: stopnja prispevka in plačna osnova, za katero se uporabi.

(a)   Izračun referenčne stopnje

| (301) | Zasebni konkurenti morajo iz svojih prihodkov financirati delež, ki ga plača delodajalec, in delež, ki ga plača uslužbenec. Kot je prikazano na sliki 2, je skupni prispevek od leta 1995 znašal med 38 % in 42 % bruto plače zasebnega uslužbenca (= neto plača + delež uslužbenca). Deleža prispevka za socialno varnost, ki sta ju morala plačevati delodajalec in uslužbenec, sta oba znašala od 19 % do 21 % bruto plače (za podrobnejšo časovno razporeditev glej Prilogo). |
| --- | --- |

(301)

Zasebni konkurenti morajo iz svojih prihodkov financirati delež, ki ga plača delodajalec, in delež, ki ga plača uslužbenec. Kot je prikazano na sliki 2, je skupni prispevek od leta 1995 znašal med 38 % in 42 % bruto plače zasebnega uslužbenca (= neto plača + delež uslužbenca). Deleža prispevka za socialno varnost, ki sta ju morala plačevati delodajalec in uslužbenec, sta oba znašala od 19 % do 21 % bruto plače (za podrobnejšo časovno razporeditev glej Prilogo).

| (302) | V nasprotju z deležem prispevkov za socialno varnost, ki ga plačajo zasebni uslužbenci, delež, ki ga plačajo javni uslužbenci, vključuje samo 30–50 % njihovih stroškov za zdravstveno varstvo in nobenih dodatnih prispevkov za stroške pokojnine, zdravstveno varstvo in oskrbo. Prispevek podjetja Deutsche Post torej presega delež, ki ga mora plačati zasebni uslužbenec ter vključuje celotne stroške za pokojnine in preostanek stroškov za zdravstveno varstvo in oskrbo. |
| --- | --- |

(302)

V nasprotju z deležem prispevkov za socialno varnost, ki ga plačajo zasebni uslužbenci, delež, ki ga plačajo javni uslužbenci, vključuje samo 30–50 % njihovih stroškov za zdravstveno varstvo in nobenih dodatnih prispevkov za stroške pokojnine, zdravstveno varstvo in oskrbo. Prispevek podjetja Deutsche Post torej presega delež, ki ga mora plačati zasebni uslužbenec ter vključuje celotne stroške za pokojnine in preostanek stroškov za zdravstveno varstvo in oskrbo.

| (303) | Za določitev enakovredne referenčne stopnje za podjetje Deutsche Post je treba upoštevati, da je prispevek javnih uslužbencev nižji od prispevka zasebnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(303)

Za določitev enakovredne referenčne stopnje za podjetje Deutsche Post je treba upoštevati, da je prispevek javnih uslužbencev nižji od prispevka zasebnih uslužbencev.

| (304) | Mogoče je domnevati, da ima prispevek javnih uslužbencev v višini 30–50 % k njihovim stroškom za zdravstveno varstvo in oskrbo precej podoben gospodarski učinek kot prispevek zasebnih uslužbencev v zakonske sheme zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo (leta 2006, na primer, je znašal 8,50 % bruto plače zasebnega uslužbenca). |
| --- | --- |

(304)

Mogoče je domnevati, da ima prispevek javnih uslužbencev v višini 30–50 % k njihovim stroškom za zdravstveno varstvo in oskrbo precej podoben gospodarski učinek kot prispevek zasebnih uslužbencev v zakonske sheme zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo (leta 2006, na primer, je znašal 8,50 % bruto plače zasebnega uslužbenca).

| (305) | Ker javni uslužbenci ne plačujejo prispevkov v sheme obveznega pokojninskega zavarovanja in zavarovanja za primer brezposelnosti, mora podjetje Deutsche Post prevzeti enak znesek, da bi dejansko plačevalo prispevke za socialno varnost, enake obveznim prispevkom za socialno varnost, ki jih mora zasebno podjetje financirati iz svojih prihodkov. |
| --- | --- |

(305)

Ker javni uslužbenci ne plačujejo prispevkov v sheme obveznega pokojninskega zavarovanja in zavarovanja za primer brezposelnosti, mora podjetje Deutsche Post prevzeti enak znesek, da bi dejansko plačevalo prispevke za socialno varnost, enake obveznim prispevkom za socialno varnost, ki jih mora zasebno podjetje financirati iz svojih prihodkov.

| (306) | Referenčna stopnja za prispevke podjetja Deutsche Post za socialno varnost na podlagi plač (v nadaljnjem besedilu: referenčna stopnja) mora zato vključevati celotni prispevek (delež, ki ga plača delodajalec + delež, ki ga plača uslužbenec) za shemo pokojninskega zavarovanja in zavarovanja za primer brezposelnosti ter delež, ki ga delodajalec vplača v shemo zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo, kot je prikazano v preglednici:

  Slika 7


  Določanje referenčne stopnje za prispevek podjetja Deutsche Post za socialno varnost |
| --- | --- |

(306)

Referenčna stopnja za prispevke podjetja Deutsche Post za socialno varnost na podlagi plač (v nadaljnjem besedilu: referenčna stopnja) mora zato vključevati celotni prispevek (delež, ki ga plača delodajalec + delež, ki ga plača uslužbenec) za shemo pokojninskega zavarovanja in zavarovanja za primer brezposelnosti ter delež, ki ga delodajalec vplača v shemo zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo, kot je prikazano v preglednici:

Slika 7

Določanje referenčne stopnje za prispevek podjetja Deutsche Post za socialno varnost

Image

| (307) | Kot je prikazano na sliki 8, je bila v obdobju 2003–2010 referenčna stopnja med 30 % in 34,1 % bruto plače zasebnih uslužbencev (86). |
| --- | --- |

(307)

Kot je prikazano na sliki 8, je bila v obdobju 2003–2010 referenčna stopnja med 30 % in 34,1 % bruto plače zasebnih uslužbencev (86).

| (308) | Nemčija meni, da bi vsaka referenčna vrednost, ki bi presegala delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, podjetje Deutsche Post postavila v slabši položaj v primerjavi s konkurenti, ki morajo plačati samo delež delodajalca. Vendar pa bi v skladu z naslednjim poenostavljenim primerom (na podlagi prispevkov za leto 2006) podjetje Deutsche Post v primerjavi z zasebnimi konkurenti očitno pridobilo prednost, če bi bila referenčna stopnja enaka samo deležu prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec:






  1. | podjetje Deutsche Post in zasebni konkurent plačata enako neto plačo v višini 79,5 EUR javnemu uslužbencu oziroma zasebnemu uslužbencu; |
| --- | --- | --- |

(308)

Nemčija meni, da bi vsaka referenčna vrednost, ki bi presegala delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, podjetje Deutsche Post postavila v slabši položaj v primerjavi s konkurenti, ki morajo plačati samo delež delodajalca. Vendar pa bi v skladu z naslednjim poenostavljenim primerom (na podlagi prispevkov za leto 2006) podjetje Deutsche Post v primerjavi z zasebnimi konkurenti očitno pridobilo prednost, če bi bila referenčna stopnja enaka samo deležu prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec:

1.

podjetje Deutsche Post in zasebni konkurent plačata enako neto plačo v višini 79,5 EUR javnemu uslužbencu oziroma zasebnemu uslužbencu;

| 2. | delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, in delež, ki ga plača uslužbenec, oba znašata 20,5 % bruto plače zasebnega uslužbenca. Če neto plačo v višini 79,5 EUR prištejemo deležu v višini 20,5 EUR, ki ga plača uslužbenec, dobimo bruto plačo 100 EUR. Celotni prispevek za socialno varnost je torej enak 41 EUR (= 41 % bruto plače zasebnega uslužbenca); |
| --- | --- |

2.

delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, in delež, ki ga plača uslužbenec, oba znašata 20,5 % bruto plače zasebnega uslužbenca. Če neto plačo v višini 79,5 EUR prištejemo deležu v višini 20,5 EUR, ki ga plača uslužbenec, dobimo bruto plačo 100 EUR. Celotni prispevek za socialno varnost je torej enak 41 EUR (= 41 % bruto plače zasebnega uslužbenca);

| 3. | Nemčija trdi, da bi moralo podjetje Deutsche Post ob prispevku javnega uslužbenca za stroške zdravstvenega varstva (ob predpostavki, da je ta enak prispevku zasebnega uslužbenca v shemi zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo v višini 7,5 EUR) kriti samo delež prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec; |
| --- | --- |

3.

Nemčija trdi, da bi moralo podjetje Deutsche Post ob prispevku javnega uslužbenca za stroške zdravstvenega varstva (ob predpostavki, da je ta enak prispevku zasebnega uslužbenca v shemi zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo v višini 7,5 EUR) kriti samo delež prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec;

| 4. | Nemčija je delež, ki ga plača delodajalec, izračunala na podlagi dejanske plače javnega uslužbenca v višini 87 EUR (seštevek neto plače v višini 79,5 EUR in prispevka javnega uslužbenca za stroške zdravstvenega varstva v višini 7,5 EUR). Stroški za socialno varnost so torej seštevek 17,8 EUR (delež, ki ga plača delodajalec, v višini 20,5 % dejanske plače javnega uslužbenca v višini 87 EUR) in prispevka javnega uslužbenca za stroške zdravstvenega varstva v višini 7,5 EUR; |
| --- | --- |

4.

Nemčija je delež, ki ga plača delodajalec, izračunala na podlagi dejanske plače javnega uslužbenca v višini 87 EUR (seštevek neto plače v višini 79,5 EUR in prispevka javnega uslužbenca za stroške zdravstvenega varstva v višini 7,5 EUR). Stroški za socialno varnost so torej seštevek 17,8 EUR (delež, ki ga plača delodajalec, v višini 20,5 % dejanske plače javnega uslužbenca v višini 87 EUR) in prispevka javnega uslužbenca za stroške zdravstvenega varstva v višini 7,5 EUR;

| 5. | na podlagi izračunov Nemčije bi stroški javnega uslužbenca za socialno varnost znašali samo 25,3 EUR v primerjavi s stroški za zasebnega uslužbenca v višini 41 EUR. |
| --- | --- |

5.

na podlagi izračunov Nemčije bi stroški javnega uslužbenca za socialno varnost znašali samo 25,3 EUR v primerjavi s stroški za zasebnega uslužbenca v višini 41 EUR.

| (309) | Čeprav podjetje Deutsche Post in zasebni konkurent izplačujeta enako neto plačo, bi moralo podjetje Deutsche Post, če bi bil delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, vključen v referenčno vrednost, kriti stroške za socialno varnost, ki znašajo samo 62 % obveznega prispevka za socialno varnost za zasebnega uslužbenca. |
| --- | --- |

(309)

Čeprav podjetje Deutsche Post in zasebni konkurent izplačujeta enako neto plačo, bi moralo podjetje Deutsche Post, če bi bil delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, vključen v referenčno vrednost, kriti stroške za socialno varnost, ki znašajo samo 62 % obveznega prispevka za socialno varnost za zasebnega uslužbenca.

| (310) | Poleg tega je treba opozoriti, da je bil delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec (in je od leta 1995 znašal med 19 % in 21 %), prav tako precej nižji od prispevka v višini 33 % dejanskih plač javnih uslužbencev, ki ga je pokojninski zakon iz leta 1995 opredelil kot referenčno vrednost za prispevek podjetja Deutsche Post v pokojninski sklad. Nemški zakonodajalec torej ni imel namena podjetju Deutsche Post naložiti samo financiranja deleža, ki ga plača delodajalec, ampak je od podjetja Deutsche Post zahteval, da plača precej višji prispevek za stroške pokojnin javnih uslužbencev in prevzame tudi preostale stroške za socialno varnost (npr. prispevek k stroškom za zdravstveno varnost javnih uslužbencev). |
| --- | --- |

(310)

Poleg tega je treba opozoriti, da je bil delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec (in je od leta 1995 znašal med 19 % in 21 %), prav tako precej nižji od prispevka v višini 33 % dejanskih plač javnih uslužbencev, ki ga je pokojninski zakon iz leta 1995 opredelil kot referenčno vrednost za prispevek podjetja Deutsche Post v pokojninski sklad. Nemški zakonodajalec torej ni imel namena podjetju Deutsche Post naložiti samo financiranja deleža, ki ga plača delodajalec, ampak je od podjetja Deutsche Post zahteval, da plača precej višji prispevek za stroške pokojnin javnih uslužbencev in prevzame tudi preostale stroške za socialno varnost (npr. prispevek k stroškom za zdravstveno varnost javnih uslužbencev).

| (311) | Komisija zato zavrača uporabo deleža prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, kot referenčno stopnjo, ker javnim uslužbencem – v nasprotju z zasebnimi uslužbenci – ni treba vplačevati prispevkov v pokojninsko shemo in shemo za primer brezposelnosti. Te prispevke je torej treba vključiti v referenčno stopnjo in tako zagotoviti, da podjetje Deutsche Post in zasebni konkurenti neposredno ali posredno plačujejo enake stopnje prispevkov. |
| --- | --- |

(311)

Komisija zato zavrača uporabo deleža prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, kot referenčno stopnjo, ker javnim uslužbencem – v nasprotju z zasebnimi uslužbenci – ni treba vplačevati prispevkov v pokojninsko shemo in shemo za primer brezposelnosti. Te prispevke je torej treba vključiti v referenčno stopnjo in tako zagotoviti, da podjetje Deutsche Post in zasebni konkurenti neposredno ali posredno plačujejo enake stopnje prispevkov.

(b)   Izračun plačne osnove

| (312) | Ker bi bilo treba višino prispevkov za socialno varnost, ki jih podjetje Deutsche Post plačuje za svoje javne uslužbence, izenačiti z obveznimi prispevki za socialno varnost, ki jih morajo plačevati zasebni konkurenti, je treba za podjetje Deutsche Post uporabiti enako stopnjo, to stopnjo pa uporabiti na enakovredni plačni osnovi. Kot je bilo prikazano na primeru, prispevek pri izračunu deleža v višini 20,5 %, ki ga plača delodajalec in temelji na dejanskih plačah javnih uslužbencev, znaša 17,8 EUR, zasebni konkurent pa mora plačati 20,5 % (npr. 20,5 % na bruto plačo v višini 100 EUR). |
| --- | --- |

(312)

Ker bi bilo treba višino prispevkov za socialno varnost, ki jih podjetje Deutsche Post plačuje za svoje javne uslužbence, izenačiti z obveznimi prispevki za socialno varnost, ki jih morajo plačevati zasebni konkurenti, je treba za podjetje Deutsche Post uporabiti enako stopnjo, to stopnjo pa uporabiti na enakovredni plačni osnovi. Kot je bilo prikazano na primeru, prispevek pri izračunu deleža v višini 20,5 %, ki ga plača delodajalec in temelji na dejanskih plačah javnih uslužbencev, znaša 17,8 EUR, zasebni konkurent pa mora plačati 20,5 % (npr. 20,5 % na bruto plačo v višini 100 EUR).

| (313) | Zato je treba določiti bruto plačo za javne uslužbence (v nadaljnjem besedilu: bruto plača javnih uslužbencev) s plačno osnovo, ki je enaka bruto plači zasebnih uslužbencev. Predpostavlja se, da je prispevek javnih uslužbencev k stroškom zdravstvenega varstva enak prispevku zasebnih uslužbencev v shemi zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo. Preostala razlika med bruto plačo in dejansko plačo je torej delež prispevkov v shemo pokojninskega zavarovanja in zavarovanja za primer brezposelnosti, ki ga plača uslužbenec. Naslednja formula pretvarja dejansko plačo v bruto plačo, ki je enaka bruto plači zasebnega uslužbenca:

  Preglednica 6


  Izračun bruto plače javnih uslužbencev (na podlagi prispevka za leto 2006)


  Bruto plača javnih uslužbencev = |
| --- | --- |

(313)

Zato je treba določiti bruto plačo za javne uslužbence (v nadaljnjem besedilu: bruto plača javnih uslužbencev) s plačno osnovo, ki je enaka bruto plači zasebnih uslužbencev. Predpostavlja se, da je prispevek javnih uslužbencev k stroškom zdravstvenega varstva enak prispevku zasebnih uslužbencev v shemi zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo. Preostala razlika med bruto plačo in dejansko plačo je torej delež prispevkov v shemo pokojninskega zavarovanja in zavarovanja za primer brezposelnosti, ki ga plača uslužbenec. Naslednja formula pretvarja dejansko plačo v bruto plačo, ki je enaka bruto plači zasebnega uslužbenca:

Preglednica 6

Izračun bruto plače javnih uslužbencev (na podlagi prispevka za leto 2006)

Bruto plača javnih uslužbencev =

Formula

Formula

| (314) | Ob upoštevanju, na primer, prispevkov za leto 2006 je bruto plača javnih uslužbencev za 15 % višja od dejanske plače javnih uslužbencev. Ta odstotek torej predstavlja napako, ki bi bila storjena, če bi bila kot osnova za izračun prispevkov podjetja Deutsche Post za socialno varnost v primerjavi z obveznimi prispevki zasebnih konkurentov za socialno varnost upoštevana dejanska plača namesto bruto plače. Primer iz uvodne izjave 308 to nazorno prikazuje, saj je delež v višini 20,5 EUR, ki ga plača delodajalec in pravilno temelji na bruto plači, za 15 % višji od deleža v višini 17,8 EUR, ki ga plača delodajalec, kar bi bil rezultat, če bi bila za osnovo napačno uporabljena dejanska plača. |
| --- | --- |

(314)

Ob upoštevanju, na primer, prispevkov za leto 2006 je bruto plača javnih uslužbencev za 15 % višja od dejanske plače javnih uslužbencev. Ta odstotek torej predstavlja napako, ki bi bila storjena, če bi bila kot osnova za izračun prispevkov podjetja Deutsche Post za socialno varnost v primerjavi z obveznimi prispevki zasebnih konkurentov za socialno varnost upoštevana dejanska plača namesto bruto plače. Primer iz uvodne izjave 308 to nazorno prikazuje, saj je delež v višini 20,5 EUR, ki ga plača delodajalec in pravilno temelji na bruto plači, za 15 % višji od deleža v višini 17,8 EUR, ki ga plača delodajalec, kar bi bil rezultat, če bi bila za osnovo napačno uporabljena dejanska plača.

| (315) | Komisija zato ugotavlja, da mora referenčna stopnja za prispevke podjetja Deutsche Post za socialno varnost temeljiti na prispevku za pokojninsko zavarovanje in zavarovanje za primer brezposelnosti, ki ga plačata delodajalec in uslužbenec, ter na prispevku za shemo zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo, ki ga plača delodajalec. Referenčno stopnjo je treba uporabiti pri bruto plači javnih uslužbencev (kot je opredeljeno v preglednici 6). |
| --- | --- |

(315)

Komisija zato ugotavlja, da mora referenčna stopnja za prispevke podjetja Deutsche Post za socialno varnost temeljiti na prispevku za pokojninsko zavarovanje in zavarovanje za primer brezposelnosti, ki ga plačata delodajalec in uslužbenec, ter na prispevku za shemo zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo, ki ga plača delodajalec. Referenčno stopnjo je treba uporabiti pri bruto plači javnih uslužbencev (kot je opredeljeno v preglednici 6).

VII.3.2.2   Prispevki za socialno varnost na podlagi plač, ki jih podjetje Deutsche Post plačuje za svoje javne uslužbence

| (316) | V skladu s členom 16(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 je moralo podjetje Deutsche Post v pokojninski sklad v obdobju 1995–1999 plačevati letni prispevek v višini 2,045 milijarde EUR, kar skupaj znaša 10,225 milijarde EUR. V skladu s členom 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 podjetje Deutsche Post od leta 2000 plačuje stopnjo v višini 33 %. Ta stopnja se uporabi za dejanske plače javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(316)

V skladu s členom 16(1) zakona PostPersRG iz leta 1994 je moralo podjetje Deutsche Post v pokojninski sklad v obdobju 1995–1999 plačevati letni prispevek v višini 2,045 milijarde EUR, kar skupaj znaša 10,225 milijarde EUR. V skladu s členom 16(2) zakona PostPersRG iz leta 1994 podjetje Deutsche Post od leta 2000 plačuje stopnjo v višini 33 %. Ta stopnja se uporabi za dejanske plače javnih uslužbencev.

| (317) | Vendar pa je treba pri oceni nujnosti in sorazmernosti pomoči upoštevati tudi, da podjetju Deutsche Post z ekonomskega vidika v pokojninski sklad ni treba več vplačevati celotnega prispevka v višini 2,045 milijarde EUR, kar ustreza 33 % dejanskih plač. Glede tega Komisija meni, da je treba razlikovati med obdobjem 1995–2002 in obdobjem od leta 2003 do danes. |
| --- | --- |

(317)

Vendar pa je treba pri oceni nujnosti in sorazmernosti pomoči upoštevati tudi, da podjetju Deutsche Post z ekonomskega vidika v pokojninski sklad ni treba več vplačevati celotnega prispevka v višini 2,045 milijarde EUR, kar ustreza 33 % dejanskih plač. Glede tega Komisija meni, da je treba razlikovati med obdobjem 1995–2002 in obdobjem od leta 2003 do danes.

(a)   Prispevek podjetja Deutsche Post v obdobju 1995–2002

| (318) | Nemčija trdi, da je podjetje Deutsche Post plačevalo prispevke za socialno varnost, višje od prispevkov za socialno varnost, ki so jih morali plačevati konkurenti, zlasti glede na letno pavšalno plačilo za pokojninski sklad v višini 2,045 milijarde EUR v obdobju 1995–1999. Torej je za obdobje do leta 1999 in v celotnem obdobju preiskave podjetje Deutsche Post plačalo vsaj enake, če ne višje prispevke kot zasebna podjetja. V skladu s tem ni mogoče ugotoviti, ali je subvencija za pokojnine podjetje Deutsche Post postavila v ugodnejši položaj v primerjavi s konkurenti. Komisija mora to trditev zavrniti, ker ne upošteva posebnih regulativnih dogovorov, ki so jih nemški organi sklenili glede kritja stroškov cenovno reguliranih storitev. |
| --- | --- |

(318)

Nemčija trdi, da je podjetje Deutsche Post plačevalo prispevke za socialno varnost, višje od prispevkov za socialno varnost, ki so jih morali plačevati konkurenti, zlasti glede na letno pavšalno plačilo za pokojninski sklad v višini 2,045 milijarde EUR v obdobju 1995–1999. Torej je za obdobje do leta 1999 in v celotnem obdobju preiskave podjetje Deutsche Post plačalo vsaj enake, če ne višje prispevke kot zasebna podjetja. V skladu s tem ni mogoče ugotoviti, ali je subvencija za pokojnine podjetje Deutsche Post postavila v ugodnejši položaj v primerjavi s konkurenti. Komisija mora to trditev zavrniti, ker ne upošteva posebnih regulativnih dogovorov, ki so jih nemški organi sklenili glede kritja stroškov cenovno reguliranih storitev.

| (319) | Komisija v tem sklepu ugotavlja, da je bilo podjetje Deutsche Post na trgih, ki niso cenovno regulirani, v ugodnejšem položaju kot njegovi konkurenti, ker deleža dejanskih stroškov za socialno varnost za javne uslužbence, ki opravljajo te storitve, niso krile storitve same. Namesto tega je bil ta delež dejanskih stroškov za socialno varnost prištet cenovno reguliranim storitvam, katerih prihodki so bili na dovolj visoki ravni, da so omogočali financiranje stroškov poleg stroškov, nastalih pri cenovno reguliranih storitvah. |
| --- | --- |

(319)

Komisija v tem sklepu ugotavlja, da je bilo podjetje Deutsche Post na trgih, ki niso cenovno regulirani, v ugodnejšem položaju kot njegovi konkurenti, ker deleža dejanskih stroškov za socialno varnost za javne uslužbence, ki opravljajo te storitve, niso krile storitve same. Namesto tega je bil ta delež dejanskih stroškov za socialno varnost prištet cenovno reguliranim storitvam, katerih prihodki so bili na dovolj visoki ravni, da so omogočali financiranje stroškov poleg stroškov, nastalih pri cenovno reguliranih storitvah.

| (320) | Dejansko izkazi podjetja Deutsche Post od leta 1995 kažejo, da je podjetje storitvam, ki niso cenovno regulirane, dodelilo samo znesek prispevkov za socialno varnost na podlagi predpisanega prispevka. Poleg tega regulativni izkazi za leto 2002 in nadaljnja leta potrjujejo to prakso. Gospodarska prednost za cenovno regulirane storitve je torej obstajala pred letom 1999 in po njem, ker so bile te storitve očitno razbremenjene nastalih stroškov. |
| --- | --- |

(320)

Dejansko izkazi podjetja Deutsche Post od leta 1995 kažejo, da je podjetje storitvam, ki niso cenovno regulirane, dodelilo samo znesek prispevkov za socialno varnost na podlagi predpisanega prispevka. Poleg tega regulativni izkazi za leto 2002 in nadaljnja leta potrjujejo to prakso. Gospodarska prednost za cenovno regulirane storitve je torej obstajala pred letom 1999 in po njem, ker so bile te storitve očitno razbremenjene nastalih stroškov.

| (321) | Trditev Nemčije, da je bilo podjetje Deutsche Post na cenovno reguliranih trgih v konkurenčno slabšem položaju, ker je moralo zaradi pavšalnih plačil v obdobju 1995–1999 financirati višje stroške za socialno varnost, ni podprta z dejstvi. Prvič, podjetje Deutsche Post je še vedno imelo korist od izključne pravice za večino njegovih reguliranih storitev. Drugič, kar je še pomembneje, cene za storitve, za katere je veljala izključna pravica, so bile dovolj visoke, da je podjetje te stroške krilo z lastnimi strankami. |
| --- | --- |

(321)

Trditev Nemčije, da je bilo podjetje Deutsche Post na cenovno reguliranih trgih v konkurenčno slabšem položaju, ker je moralo zaradi pavšalnih plačil v obdobju 1995–1999 financirati višje stroške za socialno varnost, ni podprta z dejstvi. Prvič, podjetje Deutsche Post je še vedno imelo korist od izključne pravice za večino njegovih reguliranih storitev. Drugič, kar je še pomembneje, cene za storitve, za katere je veljala izključna pravica, so bile dovolj visoke, da je podjetje te stroške krilo z lastnimi strankami.

| (322) | Za obdobje do leta 1995 je regulacija cen temeljila na uredbi o poštnih storitvah (Postdienstverordnung) (87) z dne 24. junija 1991, ki je določala, da morajo biti cene za monopol uravnotežene. V upravni praksi je to vključevalo stroške za pokojnine. Za obdobje 1995–1997 je regulacija cen temeljila na zakonu o urejanju telekomunikacij in poštnega sistema z dne 14. septembra 1994 (Gesetz über die Regulierung der Telekommunikation und des Postwesens, BGBl. I, str. 2325, 2371). Člen 4 tega zakona je skupaj s členom 2 in členom 7 omogočal, da so prihodki z reguliranimi cenami krili stroške reguliranih storitev, vključno s prispevki za pokojninski sklad, in financirali stroške cenovno reguliranih storitev. |
| --- | --- |

(322)

Za obdobje do leta 1995 je regulacija cen temeljila na uredbi o poštnih storitvah (Postdienstverordnung) (87) z dne 24. junija 1991, ki je določala, da morajo biti cene za monopol uravnotežene. V upravni praksi je to vključevalo stroške za pokojnine. Za obdobje 1995–1997 je regulacija cen temeljila na zakonu o urejanju telekomunikacij in poštnega sistema z dne 14. septembra 1994 (Gesetz über die Regulierung der Telekommunikation und des Postwesens, BGBl. I, str. 2325, 2371). Člen 4 tega zakona je skupaj s členom 2 in členom 7 omogočal, da so prihodki z reguliranimi cenami krili stroške reguliranih storitev, vključno s prispevki za pokojninski sklad, in financirali stroške cenovno reguliranih storitev.

| (323) | Kot je razvidno iz letnih izkazov podjetja Deutsche Post, je bila v času pokojninske reforme iz leta 1995 raven reguliranih cen na ravni, ki je veljala v času, ko je podjetje Deutsche Post še vedno moralo kriti celotne stroške za pokojnine. Stroški za pokojnine so bili kasneje omejeni na raven pavšalnega plačila (v obdobju 1995–1999) oziroma so bili na stalni ravni 33 % celotne plače javnih uslužbencev (od leta 2000), ki se je iz leta v leto zmanjševala, regulirane cene pa niso bile ustrezno znižane, da bi krile samo prispevke za socialno varnost v skladu z obveznimi prispevki za socialno varnost, ki jih plačujejo konkurenti. Ker so bili prispevki, določeni za pokojninski sklad do leta 1999 (2,045 milijarde EUR letno), približno enaki stroškom za pokojnine v letu 1994, se gospodarski položaj glede kritja stroškov za pokojnine iz cenovno reguliranih storitev za podjetje Deutsche Post ni spremenil. Tako raven prihodkov podjetja Deutsche Post kot njegov prispevek za pokojninski sklad sta ostala uravnotežena. |
| --- | --- |

(323)

Kot je razvidno iz letnih izkazov podjetja Deutsche Post, je bila v času pokojninske reforme iz leta 1995 raven reguliranih cen na ravni, ki je veljala v času, ko je podjetje Deutsche Post še vedno moralo kriti celotne stroške za pokojnine. Stroški za pokojnine so bili kasneje omejeni na raven pavšalnega plačila (v obdobju 1995–1999) oziroma so bili na stalni ravni 33 % celotne plače javnih uslužbencev (od leta 2000), ki se je iz leta v leto zmanjševala, regulirane cene pa niso bile ustrezno znižane, da bi krile samo prispevke za socialno varnost v skladu z obveznimi prispevki za socialno varnost, ki jih plačujejo konkurenti. Ker so bili prispevki, določeni za pokojninski sklad do leta 1999 (2,045 milijarde EUR letno), približno enaki stroškom za pokojnine v letu 1994, se gospodarski položaj glede kritja stroškov za pokojnine iz cenovno reguliranih storitev za podjetje Deutsche Post ni spremenil. Tako raven prihodkov podjetja Deutsche Post kot njegov prispevek za pokojninski sklad sta ostala uravnotežena.

| (324) | Zakon PostG iz leta 1997 jasno navaja, da bi morale regulirane cene kriti tako stroške učinkovitega zagotavljanja storitev kot tudi obremenitve, npr. stroške za socialno varnost javnih uslužbencev. Zakon PostG iz leta 1997 je torej izrecno določal, da morajo biti cenovno regulirani prihodki določeni tako, da zagotavljajo kritje celotnih pavšalnih plačil. Ker je po mnenju nemškega zakonodajalca takratna raven reguliranih cen izpolnjevala zahteve zakona PostG iz leta 1997, se je odločil, da se bodo cene na ravni iz leta 1997 ohranile do leta 1999. Minister za ekonomijo in tehnologijo je nato 27. marca 2000 odločil, da bodo cene, odobrene 1. septembra 1997, ostale veljavne do 31. decembra 2002. |
| --- | --- |

(324)

Zakon PostG iz leta 1997 jasno navaja, da bi morale regulirane cene kriti tako stroške učinkovitega zagotavljanja storitev kot tudi obremenitve, npr. stroške za socialno varnost javnih uslužbencev. Zakon PostG iz leta 1997 je torej izrecno določal, da morajo biti cenovno regulirani prihodki določeni tako, da zagotavljajo kritje celotnih pavšalnih plačil. Ker je po mnenju nemškega zakonodajalca takratna raven reguliranih cen izpolnjevala zahteve zakona PostG iz leta 1997, se je odločil, da se bodo cene na ravni iz leta 1997 ohranile do leta 1999. Minister za ekonomijo in tehnologijo je nato 27. marca 2000 odločil, da bodo cene, odobrene 1. septembra 1997, ostale veljavne do 31. decembra 2002.

| (325) | Regulirane cene so bile tako ohranjene na visoki ravni iz preteklosti in niso bile znižane na takšno raven, da bi bilo podjetje Deutsche Post zaradi njih v konkurenčno slabšem položaju. |
| --- | --- |

(325)

Regulirane cene so bile tako ohranjene na visoki ravni iz preteklosti in niso bile znižane na takšno raven, da bi bilo podjetje Deutsche Post zaradi njih v konkurenčno slabšem položaju.

| (326) | Od leta 2000 je bilo podjetje Deutsche Post celo v boljšem položaju kot njegovi konkurenti, ker so bili prispevki, določeni za pokojninski sklad, zmanjšani na 33 % dejanske plače javnih uslužbencev. V absolutnem smislu je zato prišlo do znižanja stroškov z 2,045 milijarde EUR na 735 milijonov EUR (še manj v naslednjih letih, saj se je število javnih uslužbencev zmanjševalo, ta trend pa je bil le delno izravnan z zvišanjem plač). Ker so bile regulirane cene ohranjene na visoki ravni iz preteklosti, je lahko podjetje Deutsche Post od leta 2000 s cenovno reguliranimi storitvami pridobilo precejšen dobiček. |
| --- | --- |

(326)

Od leta 2000 je bilo podjetje Deutsche Post celo v boljšem položaju kot njegovi konkurenti, ker so bili prispevki, določeni za pokojninski sklad, zmanjšani na 33 % dejanske plače javnih uslužbencev. V absolutnem smislu je zato prišlo do znižanja stroškov z 2,045 milijarde EUR na 735 milijonov EUR (še manj v naslednjih letih, saj se je število javnih uslužbencev zmanjševalo, ta trend pa je bil le delno izravnan z zvišanjem plač). Ker so bile regulirane cene ohranjene na visoki ravni iz preteklosti, je lahko podjetje Deutsche Post od leta 2000 s cenovno reguliranimi storitvami pridobilo precejšen dobiček.

| (327) | Ob pregledu dobička, ki ga je podjetje Deutsche Post imelo od cenovno reguliranih storitev v celotnem obdobju 1995–2002, je podjetje WIK v študiji ugotovilo, da podjetje Deutsche Post zaradi cenovno reguliranih storitev ni utrpelo nobenih izgub, npr. do leta 1999, kljub pavšalnim plačilom za pokojninski sklad. Študija podjetja WIK kaže celo precej pozitiven donos od leta 2000. |
| --- | --- |

(327)

Ob pregledu dobička, ki ga je podjetje Deutsche Post imelo od cenovno reguliranih storitev v celotnem obdobju 1995–2002, je podjetje WIK v študiji ugotovilo, da podjetje Deutsche Post zaradi cenovno reguliranih storitev ni utrpelo nobenih izgub, npr. do leta 1999, kljub pavšalnim plačilom za pokojninski sklad. Študija podjetja WIK kaže celo precej pozitiven donos od leta 2000.

| (328) | Komisija mora zato zavrniti trditev Nemčije, da je bilo podjetje Deutsche Post v slabšem položaju kot konkurenti glede plačevanja prispevkov za socialno varnost pri cenovno reguliranih storitvah ter da je bila subvencija za pokojnine pred letom 2002 nujna in sorazmerna. |
| --- | --- |

(328)

Komisija mora zato zavrniti trditev Nemčije, da je bilo podjetje Deutsche Post v slabšem položaju kot konkurenti glede plačevanja prispevkov za socialno varnost pri cenovno reguliranih storitvah ter da je bila subvencija za pokojnine pred letom 2002 nujna in sorazmerna.

| (329) | Ne glede na navedeno Komisija priznava, da v tem primeru ni dovolj dokazov, da bi lahko določili natančno višino prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jih je podjetje Deutsche Post plačevalo v obdobju 1995–2002. Meni, da takšna ocena ne more pravilno temeljiti na naknadnih ugotovitvah, da je bil določen del stroškov za socialno varnost pri storitvah, ki niso cenovno regulirane, prenesen zaradi financiranja iz cenovno reguliranih prihodkov, in da podjetje Deutsche Post na splošno ni bilo v slabšem položaju zaradi dogovora glede pokojninskega sklada, ker so bili cenovno regulirani prihodki dejansko določeni na ravni, ki je zadoščala za kritje njegovih prispevkov za pokojninski sklad, vključno s prenesenimi obremenitvami. Prav tako ni mogoče določiti postopka, s katerim bi država članica izračunala znesek prispevkov za zadevno obdobje. Komisija po oceni pravne podlage za regulirane cene, ki so bile veljavne v obdobju 1995–2002, ugotavlja, da na podlagi zakonodajnih določb ni mogoče z gotovostjo sklepati, kako so pristojni organi naknadno odločali o sestavi reguliranih cen. V tem primeru zlasti ni mogoče z gotovostjo sklepati, da so pristojni organi, ko so določili regulirane cene na ravni, ki je dejansko krila prenesene stroške, v svojih odločitvah nedvomno določili delež regulirane cene za kritje zneska navedenih obremenitev iz storitev brez reguliranih cen. |
| --- | --- |

(329)

Ne glede na navedeno Komisija priznava, da v tem primeru ni dovolj dokazov, da bi lahko določili natančno višino prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jih je podjetje Deutsche Post plačevalo v obdobju 1995–2002. Meni, da takšna ocena ne more pravilno temeljiti na naknadnih ugotovitvah, da je bil določen del stroškov za socialno varnost pri storitvah, ki niso cenovno regulirane, prenesen zaradi financiranja iz cenovno reguliranih prihodkov, in da podjetje Deutsche Post na splošno ni bilo v slabšem položaju zaradi dogovora glede pokojninskega sklada, ker so bili cenovno regulirani prihodki dejansko določeni na ravni, ki je zadoščala za kritje njegovih prispevkov za pokojninski sklad, vključno s prenesenimi obremenitvami. Prav tako ni mogoče določiti postopka, s katerim bi država članica izračunala znesek prispevkov za zadevno obdobje. Komisija po oceni pravne podlage za regulirane cene, ki so bile veljavne v obdobju 1995–2002, ugotavlja, da na podlagi zakonodajnih določb ni mogoče z gotovostjo sklepati, kako so pristojni organi naknadno odločali o sestavi reguliranih cen. V tem primeru zlasti ni mogoče z gotovostjo sklepati, da so pristojni organi, ko so določili regulirane cene na ravni, ki je dejansko krila prenesene stroške, v svojih odločitvah nedvomno določili delež regulirane cene za kritje zneska navedenih obremenitev iz storitev brez reguliranih cen.

| (330) | V nasprotju s sklepi o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2011, v katerih je poštni regulator izrecno priznal in odobril te obremenitve, je bilo lahko to prejšnje dejansko kritje rezultat premislekov pristojnih organov glede določanja cen v zvezi z razvojem drugih stroškovnih komponent ali trenda pri drugih poslovnih spremenljivkah. V tem primeru zato to prejšnje dejansko kritje ne zadošča za natančno in zanesljivo oceno, v kolikšni meri so pristojni organi zvišali regulirano ceno, da bi upoštevali navedene obremenitve za storitve, ki niso cenovno regulirane. |
| --- | --- |

(330)

V nasprotju s sklepi o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2011, v katerih je poštni regulator izrecno priznal in odobril te obremenitve, je bilo lahko to prejšnje dejansko kritje rezultat premislekov pristojnih organov glede določanja cen v zvezi z razvojem drugih stroškovnih komponent ali trenda pri drugih poslovnih spremenljivkah. V tem primeru zato to prejšnje dejansko kritje ne zadošča za natančno in zanesljivo oceno, v kolikšni meri so pristojni organi zvišali regulirano ceno, da bi upoštevali navedene obremenitve za storitve, ki niso cenovno regulirane.

| (331) | Nasprotno pa je za obdobje od 1. januarja 2003 mogoče na podlagi sklepov o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2011 natančno ugotoviti, kako je poštni regulator določil sestavo reguliranih cen. Gotovo je, da so bile nedvomno določene na višji ravni, da bi se obremenitve iz storitev, ki niso cenovno regulirane, krile iz cenovno reguliranih prihodkov. |
| --- | --- |

(331)

Nasprotno pa je za obdobje od 1. januarja 2003 mogoče na podlagi sklepov o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2011 natančno ugotoviti, kako je poštni regulator določil sestavo reguliranih cen. Gotovo je, da so bile nedvomno določene na višji ravni, da bi se obremenitve iz storitev, ki niso cenovno regulirane, krile iz cenovno reguliranih prihodkov.

(b)   Prispevek podjetja Deutsche Post od leta 2003

| (332) | Na podlagi zakona PostG iz leta 1997 lahko podjetje Deutsche Post od regulatorja, ko le-ta določa dovoljeno raven prihodkov od izključne pravice in reguliranih storitev, zahteva, naj v stroške, ki jih morajo stranke povrniti, med drugim vključi „dodatno obremenitev zaradi stroškov za socialno varnost“ in stroške za učinkovito zagotavljanje univerzalne storitve. To metodo je poštni regulator prvič uporabil v sklepu o najvišjih cenah iz leta 2002. Poštni regulator je obremenitev zaradi dodatnih prispevkov za socialno varnost odobril tudi v sklepih o najvišjih cenah iz let 2007 in 2011. Dejstvo, da se naknadni nadzor cen izvaja samo za del cenovno reguliranih storitev, ne spremeni ocene Komisije. Podjetje Deutsche Post je s svojim prevladujočim položajem še vedno lahko povrnilo celotno obremenitev. Zato je popolnoma vseeno, ali regulator izvaja predhodni ali naknadni nadzor. |
| --- | --- |

(332)

Na podlagi zakona PostG iz leta 1997 lahko podjetje Deutsche Post od regulatorja, ko le-ta določa dovoljeno raven prihodkov od izključne pravice in reguliranih storitev, zahteva, naj v stroške, ki jih morajo stranke povrniti, med drugim vključi „dodatno obremenitev zaradi stroškov za socialno varnost“ in stroške za učinkovito zagotavljanje univerzalne storitve. To metodo je poštni regulator prvič uporabil v sklepu o najvišjih cenah iz leta 2002. Poštni regulator je obremenitev zaradi dodatnih prispevkov za socialno varnost odobril tudi v sklepih o najvišjih cenah iz let 2007 in 2011. Dejstvo, da se naknadni nadzor cen izvaja samo za del cenovno reguliranih storitev, ne spremeni ocene Komisije. Podjetje Deutsche Post je s svojim prevladujočim položajem še vedno lahko povrnilo celotno obremenitev. Zato je popolnoma vseeno, ali regulator izvaja predhodni ali naknadni nadzor.

| (333) | Poštni regulator je vedno odobril zahtevo podjetja Deutsche Post glede refinanciranja obremenitve št. 2 (dejanski stroški za socialno varnost, ki presegajo predpisani prispevek) iz cenovno reguliranih prihodkov. Za določitev dodatnih stroškov za socialno varnost (obremenitev št. 2) za leto 2001 je bila narejena primerjava med dejanskimi prispevki podjetja Deutsche Post za socialno varnost za njegove javne uslužbence v višini [40–45 %] dejanskih plač (88) in regulativno referenčno vrednostjo. Ta referenčna vrednost je sestavljena iz deleža prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, nezgodnega zavarovanja in dodatnega pokojninskega zavarovanja, ki skupaj znašajo [20–25 %] dejanskih plač. |
| --- | --- |

(333)

Poštni regulator je vedno odobril zahtevo podjetja Deutsche Post glede refinanciranja obremenitve št. 2 (dejanski stroški za socialno varnost, ki presegajo predpisani prispevek) iz cenovno reguliranih prihodkov. Za določitev dodatnih stroškov za socialno varnost (obremenitev št. 2) za leto 2001 je bila narejena primerjava med dejanskimi prispevki podjetja Deutsche Post za socialno varnost za njegove javne uslužbence v višini [40–45 %] dejanskih plač (88) in regulativno referenčno vrednostjo. Ta referenčna vrednost je sestavljena iz deleža prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, nezgodnega zavarovanja in dodatnega pokojninskega zavarovanja, ki skupaj znašajo [20–25 %] dejanskih plač.

| (334) | Razlika med obema stopnjama v višini [15–20 %] dejanske plače javnega uslužbenca je bila vključena v obremenitev št. 2 in krita iz prihodkov z reguliranimi cenami (glej preglednico 2). |
| --- | --- |

(334)

Razlika med obema stopnjama v višini [15–20 %] dejanske plače javnega uslužbenca je bila vključena v obremenitev št. 2 in krita iz prihodkov z reguliranimi cenami (glej preglednico 2).

| (335) | Z ekonomskega vidika torej pri prispevkih za socialno varnost na podlagi plač podjetje Deutsche Post ne krije stopnje v višini 33 % dejanskih plač, ampak samo [20–25 %]. Od leta 2003 preostanek krijejo lastne stranke podjetja, ki plačujejo cene, izračunane tako, da krijejo stroške podjetja Deutsche Post za socialno varnost za storitve, za katere je imelo podjetje izključno pravico do leta 2007, in za univerzalne storitve, pri katerih ima podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj. |
| --- | --- |

(335)

Z ekonomskega vidika torej pri prispevkih za socialno varnost na podlagi plač podjetje Deutsche Post ne krije stopnje v višini 33 % dejanskih plač, ampak samo [20–25 %]. Od leta 2003 preostanek krijejo lastne stranke podjetja, ki plačujejo cene, izračunane tako, da krijejo stroške podjetja Deutsche Post za socialno varnost za storitve, za katere je imelo podjetje izključno pravico do leta 2007, in za univerzalne storitve, pri katerih ima podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj.

| (336) | Da bi lahko primerjali stopnjo, uporabljeno za dejanske plače, in stopnjo prispevkov za socialno varnost, ki jo plačujejo konkurenti, je treba dejansko plačo spremeniti v bruto plačo javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(336)

Da bi lahko primerjali stopnjo, uporabljeno za dejanske plače, in stopnjo prispevkov za socialno varnost, ki jo plačujejo konkurenti, je treba dejansko plačo spremeniti v bruto plačo javnih uslužbencev.

| (337) | Dejanska plača znaša med [85 % in 90 %] bruto plače javnih uslužbencev (89). [20–25 %] dejanske plače torej ustreza [17,5–22,5 %] bruto plače. |
| --- | --- |

(337)

Dejanska plača znaša med [85 % in 90 %] bruto plače javnih uslužbencev (89). [20–25 %] dejanske plače torej ustreza [17,5–22,5 %] bruto plače.

| (338) | Zaradi omejitve prispevka podjetja Deutsche Post za pokojninski sklad na 33 % in odobritve obremenitve št. 2 s strani poštnega regulatorja podjetje Deutsche Post torej plačuje stopnjo prispevkov za socialno varnost na podlagi plač v višini [17,5–22,5 %] bruto plače javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(338)

Zaradi omejitve prispevka podjetja Deutsche Post za pokojninski sklad na 33 % in odobritve obremenitve št. 2 s strani poštnega regulatorja podjetje Deutsche Post torej plačuje stopnjo prispevkov za socialno varnost na podlagi plač v višini [17,5–22,5 %] bruto plače javnih uslužbencev.

VII.3.2.3   Primerjava

(a)   Obdobje 1995–2002

| (339) | V obdobju 1995–2002 so prihodki od cen, ki jih je podjetje Deutsche Post uporabljalo v rezerviranem sektorju, precej zmanjšali dejansko ekonomsko breme njegovega prispevka za kritje njegovih stroškov za socialno varnost. Vendar pa lahko Komisija zaradi pomanjkanja namenskega elementa cen ugotovi samo, da je stopnja prispevka podjetja Deutsche Post ostala pod referenčno stopnjo. Komisija ne more izračunati natančne razlike med tema dvema stopnjama ali določiti metode, ki bi državi članici to omogočila. |
| --- | --- |

(339)

V obdobju 1995–2002 so prihodki od cen, ki jih je podjetje Deutsche Post uporabljalo v rezerviranem sektorju, precej zmanjšali dejansko ekonomsko breme njegovega prispevka za kritje njegovih stroškov za socialno varnost. Vendar pa lahko Komisija zaradi pomanjkanja namenskega elementa cen ugotovi samo, da je stopnja prispevka podjetja Deutsche Post ostala pod referenčno stopnjo. Komisija ne more izračunati natančne razlike med tema dvema stopnjama ali določiti metode, ki bi državi članici to omogočila.

(b)   Obdobje po letu 2003

| (340) | Pri primerjavi predpisanega prispevka z referenčno stopnjo je treba opozoriti, da predpisani prispevek temelji na dejanskih plačah javnih uslužbencev, ki so v primerjavi z bruto plačami zasebnih uslužbencev prenizke. Predpisani prispevek je torej treba izračunati kot odstotek bruto plače javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(340)

Pri primerjavi predpisanega prispevka z referenčno stopnjo je treba opozoriti, da predpisani prispevek temelji na dejanskih plačah javnih uslužbencev, ki so v primerjavi z bruto plačami zasebnih uslužbencev prenizke. Predpisani prispevek je torej treba izračunati kot odstotek bruto plače javnih uslužbencev.

| (341) | Primerjava za leto 2006 kaže, da so storitve, ki niso cenovno regulirane, v primerjavi z referenčno stopnjo v višini 33,5 % dejansko krile prispevke za socialno varnost v višini [17,5–22,5 %] bruto plače javnih uslužbencev ([20–25 %] dejanskih plač javnih uslužbencev). Pri prispevkih za socialno varnost je imelo podjetje Deutsche Post v letu 2006 torej korist od primerjalne prednosti v višini [10–15 %] bruto plače javnih uslužbencev.

  Preglednica 7


  Primerjava predpisanega prispevka z referenčno stopnjo za prispevke podjetja Deutsche Post za socialno varnost v letu 2006 | Prispevek za socialno varnost | Predpisani prispevek | Referenčna stopnja za stroške podjetja Deutsche Post za prispevke za socialno varnost |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| kot odstotek | bruto plače zasebnih uslužbencev | bruto plače javnih uslužbencev | bruto plače javnih uslužbencev |
| Delež, ki ga plača delodajalec | 20,50 % | 17,84 % | 20,50 % |
| Zdravstveno zavarovanje | 6,65 % | 5,79 % | 6,65 % |
| Zavarovanje za oskrbo | 0,85 % | 0,74 % | 0,85 % |
| Zavarovanje za primer brezposelnosti | 3,25 % | 2,83 % | 3,25 % |
| Pokojninsko zavarovanje | 9,75 % | 8,48 % | 9,75 % |
| Delež, ki ga plača uslužbenec | 20,50 % | | |
| Zdravstveno zavarovanje | 6,65 % | | |
| Zavarovanje za oskrbo | 0,85 % | | |
| Zavarovanje za primer brezposelnosti | 3,25 % | | 3,25 % |
| Pokojninsko zavarovanje | 9,75 % | | 9,75 % |
| Dodatno pokojninsko zavarovanje | | [0–5 %] | |
| Nezgodno zavarovanje | | [0–5 %] | |
| Stopnja prispevka | | [17,5–22,5 %] | 33,50 % |

(341)

Primerjava za leto 2006 kaže, da so storitve, ki niso cenovno regulirane, v primerjavi z referenčno stopnjo v višini 33,5 % dejansko krile prispevke za socialno varnost v višini [17,5–22,5 %] bruto plače javnih uslužbencev ([20–25 %] dejanskih plač javnih uslužbencev). Pri prispevkih za socialno varnost je imelo podjetje Deutsche Post v letu 2006 torej korist od primerjalne prednosti v višini [10–15 %] bruto plače javnih uslužbencev.

Preglednica 7

Primerjava predpisanega prispevka z referenčno stopnjo za prispevke podjetja Deutsche Post za socialno varnost v letu 2006

Prispevek za socialno varnost

Predpisani prispevek

Referenčna stopnja za stroške podjetja Deutsche Post za prispevke za socialno varnost

kot odstotek

bruto plače zasebnih uslužbencev

bruto plače javnih uslužbencev

bruto plače javnih uslužbencev

Delež, ki ga plača delodajalec

20,50 %

17,84 %

20,50 %

Zdravstveno zavarovanje

6,65 %

5,79 %

6,65 %

Zavarovanje za oskrbo

0,85 %

0,74 %

0,85 %

Zavarovanje za primer brezposelnosti

3,25 %

2,83 %

3,25 %

Pokojninsko zavarovanje

9,75 %

8,48 %

9,75 %

Delež, ki ga plača uslužbenec

20,50 %

Zdravstveno zavarovanje

6,65 %

Zavarovanje za oskrbo

0,85 %

Zavarovanje za primer brezposelnosti

3,25 %

3,25 %

Pokojninsko zavarovanje

9,75 %

9,75 %

Dodatno pokojninsko zavarovanje

[0–5 %]

Nezgodno zavarovanje

[0–5 %]

Stopnja prispevka

[17,5–22,5 %]

33,50 %

| (342) | Iz preglednice 7 je razvidno, da referenčna stopnja za podjetje Deutsche Post znaša 33,5 % bruto plače javnih uslužbencev in je za [10–15] odstotnih točk višja od stopnje, ki jo je podjetje Deutsche Post dejansko krilo. |
| --- | --- |

(342)

Iz preglednice 7 je razvidno, da referenčna stopnja za podjetje Deutsche Post znaša 33,5 % bruto plače javnih uslužbencev in je za [10–15] odstotnih točk višja od stopnje, ki jo je podjetje Deutsche Post dejansko krilo.

| (343) | Razlika [10–15] odstotnih točk za leto 2006 je višja od nominalne razlike v višini [8–13] % med referenčno stopnjo v višini 33,5 % in predpisanim prispevkom v višini [20–25] %. V razliko so vključene dodatne [2–3] odstotne točke, s katerimi je upoštevano dejstvo, da nominalni predpisani prispevek v višini [20–25] % nepravilno temelji na dejanski plači javnih uslužbencev in ne na njihovi bruto plači, ki je enaka bruto plači zasebnih uslužbencev. |
| --- | --- |

(343)

Razlika [10–15] odstotnih točk za leto 2006 je višja od nominalne razlike v višini [8–13] % med referenčno stopnjo v višini 33,5 % in predpisanim prispevkom v višini [20–25] %. V razliko so vključene dodatne [2–3] odstotne točke, s katerimi je upoštevano dejstvo, da nominalni predpisani prispevek v višini [20–25] % nepravilno temelji na dejanski plači javnih uslužbencev in ne na njihovi bruto plači, ki je enaka bruto plači zasebnih uslužbencev.

VII.3.2.4   Predhodna sklepna ugotovitev glede nujnosti in sorazmernosti

| (344) | Subvencija za pokojnine, ki krije potrebe po financiranju pokojninskega sklada, ki presega prispevek v višini 33 % dejanskih plač javnih uslužbencev podjetja Deutsche Post, ni niti nujna niti sorazmerna, ker:






  1. | je podjetje Deutsche Post v obdobju 1995–2002 dejansko krilo stroške, nižje od referenčne stopnje, vendar natančne razlike ni mogoče določiti; |
| --- | --- | --- |

(344)

Subvencija za pokojnine, ki krije potrebe po financiranju pokojninskega sklada, ki presega prispevek v višini 33 % dejanskih plač javnih uslužbencev podjetja Deutsche Post, ni niti nujna niti sorazmerna, ker:

1.

je podjetje Deutsche Post v obdobju 1995–2002 dejansko krilo stroške, nižje od referenčne stopnje, vendar natančne razlike ni mogoče določiti;

| 2. | je podjetje Deutsche Post od leta 2003 v povprečju krilo stroške v višini približno [17,5–22,5] % bruto plač njegovih javnih uslužbencev v primerjavi s povprečno referenčno stopnjo v višini 32 % bruto plače javnih uslužbencev; preostale stroške so pokrile stranke, ker prihodki, odobreni v okviru zamejitve cen, vključujejo obremenitev za dodatne stroške za socialno varnost, ki krijejo preostalih [10–15] % bruto plače javnih uslužbencev. |
| --- | --- |

2.

je podjetje Deutsche Post od leta 2003 v povprečju krilo stroške v višini približno [17,5–22,5] % bruto plač njegovih javnih uslužbencev v primerjavi s povprečno referenčno stopnjo v višini 32 % bruto plače javnih uslužbencev; preostale stroške so pokrile stranke, ker prihodki, odobreni v okviru zamejitve cen, vključujejo obremenitev za dodatne stroške za socialno varnost, ki krijejo preostalih [10–15] % bruto plače javnih uslužbencev.

| (345) | Razlika v stopnjah od leta 2003 je nastala zaradi dveh dejavnikov:






  1. | Stopnja prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jo krijejo podjetja v sektorju pošte/paketov, je 41 % bruto plače. Da bi jo lahko primerjali s prispevkom za socialno varnost, ki ga podjetje Deutsche Post plačuje za svoje uslužbence, je treba narediti popravek ob upoštevanju, da javni uslužbenci plačujejo 30–50 % svojih stroškov za zdravstveno varstvo in oskrbo. Ta prispevek javnih uslužbencev je enak deležu stroškov za zdravstveno varstvo in oskrbo, ki jih plačujejo uslužbenci, v višini 7,5 % bruto plače. |
| --- | --- | --- |

(345)

Razlika v stopnjah od leta 2003 je nastala zaradi dveh dejavnikov:

1.

Stopnja prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jo krijejo podjetja v sektorju pošte/paketov, je 41 % bruto plače. Da bi jo lahko primerjali s prispevkom za socialno varnost, ki ga podjetje Deutsche Post plačuje za svoje uslužbence, je treba narediti popravek ob upoštevanju, da javni uslužbenci plačujejo 30–50 % svojih stroškov za zdravstveno varstvo in oskrbo. Ta prispevek javnih uslužbencev je enak deležu stroškov za zdravstveno varstvo in oskrbo, ki jih plačujejo uslužbenci, v višini 7,5 % bruto plače.

| 2. | Prispevek podjetja Deutsche Post je izračunan na podlagi dejanske plače javnih uslužbencev namesto na podlagi njihove bruto plače. Referenčna stopnja za javne uslužbence podjetja Deutsche Post je torej 33,5 % bruto plače. Pomoč, ki presega ta odstotek, dejansko ni niti nujna niti sorazmerna. |
| --- | --- |

2.

Prispevek podjetja Deutsche Post je izračunan na podlagi dejanske plače javnih uslužbencev namesto na podlagi njihove bruto plače. Referenčna stopnja za javne uslužbence podjetja Deutsche Post je torej 33,5 % bruto plače. Pomoč, ki presega ta odstotek, dejansko ni niti nujna niti sorazmerna.

| (346) | Za obdobje 1995–2002 ni mogoče določiti natančnega deleža pomoči, ki presega tisto, kar se lahko šteje za nujno in sorazmerno. Od leta 2003 ta delež znaša [10–15 %] bruto plače. |
| --- | --- |

(346)

Za obdobje 1995–2002 ni mogoče določiti natančnega deleža pomoči, ki presega tisto, kar se lahko šteje za nujno in sorazmerno. Od leta 2003 ta delež znaša [10–15 %] bruto plače.

VII.3.2.5   Učinek posebnega konkurenčnega in regulativnega okolja na nujnost in sorazmernost

| (347) | Pri oceni nujnosti in sorazmernosti subvencije za pokojnine je treba upoštevati posebno konkurenčno in regulativno okolje. |
| --- | --- |

(347)

Pri oceni nujnosti in sorazmernosti subvencije za pokojnine je treba upoštevati posebno konkurenčno in regulativno okolje.

| (348) | Kot je bilo pojasnjeno v oddelku II.2.1 je imelo podjetje Deutsche Post do 31. decembra 2007 izključno pravico za določene storitve dostave pisemskih pošiljk. Do zadevnega datuma je bila podjetju s členom 52 zakona PostG iz leta 1997 naložena obveznost univerzalnih storitev, določena v poglavju 2 Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta (90) in členu 11 zakona PostG iz leta 1997. Od 1. januarja 2008 podjetje univerzalne storitve zagotavlja prostovoljno. |
| --- | --- |

(348)

Kot je bilo pojasnjeno v oddelku II.2.1 je imelo podjetje Deutsche Post do 31. decembra 2007 izključno pravico za določene storitve dostave pisemskih pošiljk. Do zadevnega datuma je bila podjetju s členom 52 zakona PostG iz leta 1997 naložena obveznost univerzalnih storitev, določena v poglavju 2 Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta (90) in členu 11 zakona PostG iz leta 1997. Od 1. januarja 2008 podjetje univerzalne storitve zagotavlja prostovoljno.

| (349) | Dokler je imelo podjetje Deutsche Post izključno pravico do nekaterih pisemskih storitev, njegovi konkurenti v zadevnem delu poštnega trga niso mogli nuditi svojih storitev. Dejstvo, da je poštni regulator podjetju Deutsche Post dovolil, da preko povišanih reguliranih cen v celoti refinancira del stroškov za socialno varnost za javne uslužbence, ki so nastali zaradi zagotavljanja rezerviranih storitev, in sicer nad stopnjo prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jo plačujejo njegovi konkurenti, na trgovino ni moglo vplivati v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. |
| --- | --- |

(349)

Dokler je imelo podjetje Deutsche Post izključno pravico do nekaterih pisemskih storitev, njegovi konkurenti v zadevnem delu poštnega trga niso mogli nuditi svojih storitev. Dejstvo, da je poštni regulator podjetju Deutsche Post dovolil, da preko povišanih reguliranih cen v celoti refinancira del stroškov za socialno varnost za javne uslužbence, ki so nastali zaradi zagotavljanja rezerviranih storitev, in sicer nad stopnjo prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jo plačujejo njegovi konkurenti, na trgovino ni moglo vplivati v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi.

| (350) | Utemeljitev za obveznost univerzalne storitve je, da na konkurenčnem trgu poštni operaterji določenih storitev ne bodo nudili na podeželju in odročnih območjih ali pa samo po nedostopnih cenah. Člen 3 Direktive 97/67/ES zato določa, da mora vsaka država članica zagotoviti, da lahko uporabniki koristijo pravico do univerzalne storitve, ki vključuje stalno izvajanje poštnih storitev predpisane kakovosti na vseh točkah dostopa na njihovem ozemlju po dostopnih cenah za vse uporabnike. |
| --- | --- |

(350)

Utemeljitev za obveznost univerzalne storitve je, da na konkurenčnem trgu poštni operaterji določenih storitev ne bodo nudili na podeželju in odročnih območjih ali pa samo po nedostopnih cenah. Člen 3 Direktive 97/67/ES zato določa, da mora vsaka država članica zagotoviti, da lahko uporabniki koristijo pravico do univerzalne storitve, ki vključuje stalno izvajanje poštnih storitev predpisane kakovosti na vseh točkah dostopa na njihovem ozemlju po dostopnih cenah za vse uporabnike.

| (351) | Glede tega nemška zakonodaja za vsakega poštnega operaterja, ki ima prevladujoč položaj na trgu, ki sodi v okvir obveznosti univerzalne storitve, določa posebno obveznost. V skladu s členom 2 uredbe PDLV (91) morajo takšni operaterji storitve na tem trgu vsem uporabnikom nuditi pod enakimi pogoji. Do zdaj je imelo podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj in je moralo spoštovati to obveznost. |
| --- | --- |

(351)

Glede tega nemška zakonodaja za vsakega poštnega operaterja, ki ima prevladujoč položaj na trgu, ki sodi v okvir obveznosti univerzalne storitve, določa posebno obveznost. V skladu s členom 2 uredbe PDLV (91) morajo takšni operaterji storitve na tem trgu vsem uporabnikom nuditi pod enakimi pogoji. Do zdaj je imelo podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj in je moralo spoštovati to obveznost.

| (352) | Od privatizacije podjetje Deutsche Post ni prejelo nobene državne pomoči kot nadomestilo za zagotavljanje univerzalnih storitev. Vendar pa prejema nadomestilo za stroške, ki nastanejo na podlagi zajamčenih univerzalnih storitev, iz prihodkov cenovno reguliranih storitev, pri katerih ima prevladujoč položaj. Komisija meni, da je treba to upoštevati pri ocenjevanju sorazmernosti in nujnosti subvencije za pokojnine. |
| --- | --- |

(352)

Od privatizacije podjetje Deutsche Post ni prejelo nobene državne pomoči kot nadomestilo za zagotavljanje univerzalnih storitev. Vendar pa prejema nadomestilo za stroške, ki nastanejo na podlagi zajamčenih univerzalnih storitev, iz prihodkov cenovno reguliranih storitev, pri katerih ima prevladujoč položaj. Komisija meni, da je treba to upoštevati pri ocenjevanju sorazmernosti in nujnosti subvencije za pokojnine.

| (353) | Komisija je tako ugotovila, da glede stroškov za socialno varnost za javne uslužbence, ki so nastali zaradi zagotavljanja cenovno reguliranih storitev, ki sodijo v obveznost univerzalnih storitev in pri katerih je imelo podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj, dejstvo, da je poštni regulator odobril financiranje teh stroškov za socialno varnost v celoti preko višjih reguliranih cen – tudi če ti stroški presegajo stopnjo, ki jo običajno plačujejo konkurenti – ne vpliva na trgovino v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Ta sklep temelji na posebnem konkurenčnem in regulativnem okolju, v katerem se te storitve zagotavljajo. Zato ga ni mogoče razširiti na druge sektorje. |
| --- | --- |

(353)

Komisija je tako ugotovila, da glede stroškov za socialno varnost za javne uslužbence, ki so nastali zaradi zagotavljanja cenovno reguliranih storitev, ki sodijo v obveznost univerzalnih storitev in pri katerih je imelo podjetje Deutsche Post prevladujoč položaj, dejstvo, da je poštni regulator odobril financiranje teh stroškov za socialno varnost v celoti preko višjih reguliranih cen – tudi če ti stroški presegajo stopnjo, ki jo običajno plačujejo konkurenti – ne vpliva na trgovino v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Ta sklep temelji na posebnem konkurenčnem in regulativnem okolju, v katerem se te storitve zagotavljajo. Zato ga ni mogoče razširiti na druge sektorje.

VII.3.3   Sklepna ugotovitev

| (354) | Zato je mogoče skleniti, da je podjetje Deutsche Post od leta 2003 za javne uslužbence, ki opravljajo storitve, ki niso cenovno regulirane, plačevalo prispevke za socialno varnost na podlagi plač, ki so bili za 11–14 odstotnih točk nižji od prispevkov njegovih konkurentov.

  Slika 8


  Primerjalna prednost glede na prispevek za socialno varnost v primerjavi s storitvami, ki niso cenovno regulirane (prispevki kot odstotek bruto plače javnih uslužbencev)

  [...] |
| --- | --- |

(354)

Zato je mogoče skleniti, da je podjetje Deutsche Post od leta 2003 za javne uslužbence, ki opravljajo storitve, ki niso cenovno regulirane, plačevalo prispevke za socialno varnost na podlagi plač, ki so bili za 11–14 odstotnih točk nižji od prispevkov njegovih konkurentov.

Slika 8

Primerjalna prednost glede na prispevek za socialno varnost v primerjavi s storitvami, ki niso cenovno regulirane (prispevki kot odstotek bruto plače javnih uslužbencev)

[...]

| (355) | Nizki prispevki za socialno varnost niso niti nujni niti sorazmerni za doseganje cilja postopnega odprtja trga v poštnih storitvah. Na zadevnih trgih je podjetje Deutsche Post v hudi konkurenci z drugimi podjetji. Komisija zato meni, da nižji prispevki vplivajo na trgovino v obsegu, ki je v nasprotju s skupnim interesom, in jih ni mogoče razglasiti za združljive z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(355)

Nizki prispevki za socialno varnost niso niti nujni niti sorazmerni za doseganje cilja postopnega odprtja trga v poštnih storitvah. Na zadevnih trgih je podjetje Deutsche Post v hudi konkurenci z drugimi podjetji. Komisija zato meni, da nižji prispevki vplivajo na trgovino v obsegu, ki je v nasprotju s skupnim interesom, in jih ni mogoče razglasiti za združljive z notranjim trgom.

| (356) | Nezdružljiv del subvencije za pokojnine za obdobje od 1. januarja 2003 je izračunan kot razlika med referenčno stopnjo in predpisanim prispevkom, pomnožena s celotnimi bruto plačami javnih uslužbencev, ki delajo v storitvah, ki niso cenovno regulirane, v skladu z naslednjo formulo:

  Preglednica 8


  Formula za izračun nezdružljive pomoči za obdobje od 1. januarja 2003 | Nezdružljiva pomoč = | | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| = | (referenčna stopnja – predpisani prispevek) | × | celotne bruto plače javnih uslužbencev, ki delajo v storitvah, ki niso cenovno regulirane |

(356)

Nezdružljiv del subvencije za pokojnine za obdobje od 1. januarja 2003 je izračunan kot razlika med referenčno stopnjo in predpisanim prispevkom, pomnožena s celotnimi bruto plačami javnih uslužbencev, ki delajo v storitvah, ki niso cenovno regulirane, v skladu z naslednjo formulo:

Preglednica 8

Formula za izračun nezdružljive pomoči za obdobje od 1. januarja 2003

Nezdružljiva pomoč =

=

(referenčna stopnja – predpisani prispevek)

×

celotne bruto plače javnih uslužbencev, ki delajo v storitvah, ki niso cenovno regulirane

| (357) | Ob uporabi podatkov, ki so na voljo, primerjalna prednost za obdobje 2003–2010 znaša [500–1 000] milijonov EUR (glej Prilogo). V tem obdobju se je letni znesek nezdružljive pomoči zaradi vedno manjšega števila javnih uslužbencev zmanjšal s [...] milijonov EUR v letu 2003 na [...] milijonov EUR v letu 2010. |
| --- | --- |

(357)

Ob uporabi podatkov, ki so na voljo, primerjalna prednost za obdobje 2003–2010 znaša [500–1 000] milijonov EUR (glej Prilogo). V tem obdobju se je letni znesek nezdružljive pomoči zaradi vedno manjšega števila javnih uslužbencev zmanjšal s [...] milijonov EUR v letu 2003 na [...] milijonov EUR v letu 2010.

VII.3.4   Odgovor na trditve Nemčije

| (358) | V sklepu o razširitvi iz leta 2011 so bili izraženi pomisleki glede nujnosti in sorazmernosti subvencije za pokojnine, ker so bili prispevki za socialno varnost, plačani za storitve, ki niso cenovno regulirane, za 11–14 % nižji od prispevkov zasebnih konkurentov. V sklepu o razširitvi iz leta 2011 je bila letna prednost, ki je nastala, določena v razponu 100–200 milijonov EUR. |
| --- | --- |

(358)

V sklepu o razširitvi iz leta 2011 so bili izraženi pomisleki glede nujnosti in sorazmernosti subvencije za pokojnine, ker so bili prispevki za socialno varnost, plačani za storitve, ki niso cenovno regulirane, za 11–14 % nižji od prispevkov zasebnih konkurentov. V sklepu o razširitvi iz leta 2011 je bila letna prednost, ki je nastala, določena v razponu 100–200 milijonov EUR.

| (359) | Nemčija je na sklep o razširitvi iz leta 2011 podala dva glavna ugovora:






  1. | Nemčija vztraja, da lahko referenčna stopnja temelji samo na deležu prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, ker zasebna podjetja niso zakonsko zavezana k plačevanju prispevka uslužbencev. Poleg tega bi morala referenčna stopnja upoštevati, da je podjetje Deutsche Post vedno plačevalo več od „konkurenčnih“ plač; |
| --- | --- | --- |

(359)

Nemčija je na sklep o razširitvi iz leta 2011 podala dva glavna ugovora:

1.

Nemčija vztraja, da lahko referenčna stopnja temelji samo na deležu prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, ker zasebna podjetja niso zakonsko zavezana k plačevanju prispevka uslužbencev. Poleg tega bi morala referenčna stopnja upoštevati, da je podjetje Deutsche Post vedno plačevalo več od „konkurenčnih“ plač;

| 2. | Nemčija trdi, da Komisija ni uspela dokazati, da so prihodki od cenovno reguliranih univerzalnih storitev zadoščali za financiranje navedenih obremenitev za dodatne stroške za socialno varnost. |
| --- | --- |

2.

Nemčija trdi, da Komisija ni uspela dokazati, da so prihodki od cenovno reguliranih univerzalnih storitev zadoščali za financiranje navedenih obremenitev za dodatne stroške za socialno varnost.

VII.3.4.1   Pravilno je, da je Komisija v referenčno stopnjo vključila prispevek uslužbencev in ne samo prilagodila stopnjo plače „konkurenčni plači“

| (360) | Nemčija trdi, da bi vsaka referenčna vrednost, ki bi presegala delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, podjetje Deutsche Post postavila v slabši položaj v primerjavi s konkurenti, ki morajo plačati samo delež delodajalca. |
| --- | --- |

(360)

Nemčija trdi, da bi vsaka referenčna vrednost, ki bi presegala delež prispevka za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, podjetje Deutsche Post postavila v slabši položaj v primerjavi s konkurenti, ki morajo plačati samo delež delodajalca.

| (361) | Glede prve trditve Komisija poudarja, da javnim uslužbencem – v nasprotju z zasebnimi – ni treba plačevati prispevka za shemi pokojninskega zavarovanja in zavarovanja za primer brezposelnosti. Te prispevke je torej treba vključiti v referenčno stopnjo in tako zagotoviti, da podjetje Deutsche Post in zasebni konkurenti plačujejo enake stopnje neposrednih in posrednih prispevkov. |
| --- | --- |

(361)

Glede prve trditve Komisija poudarja, da javnim uslužbencem – v nasprotju z zasebnimi – ni treba plačevati prispevka za shemi pokojninskega zavarovanja in zavarovanja za primer brezposelnosti. Te prispevke je torej treba vključiti v referenčno stopnjo in tako zagotoviti, da podjetje Deutsche Post in zasebni konkurenti plačujejo enake stopnje neposrednih in posrednih prispevkov.

| (362) | Nemčija nadalje trdi, da se referenčna stopnja ni uporabila za bruto plače ali dejanske plače javnih uslužbencev, ampak samo za „konkurenčne“ plače. V regulativnih izkazih iz let 2002, 2007 in 2011 je podjetje Deutsche Post menilo, da bi morala „konkurenčna plača“ temeljiti na plači iz kolektivne delavske pogodbe ali pogodbah o plačah za poštni sektor od leta 2003. |
| --- | --- |

(362)

Nemčija nadalje trdi, da se referenčna stopnja ni uporabila za bruto plače ali dejanske plače javnih uslužbencev, ampak samo za „konkurenčne“ plače. V regulativnih izkazih iz let 2002, 2007 in 2011 je podjetje Deutsche Post menilo, da bi morala „konkurenčna plača“ temeljiti na plači iz kolektivne delavske pogodbe ali pogodbah o plačah za poštni sektor od leta 2003.

| (363) | V regulativnih izkazih iz leta 2009 je „konkurenčna plača“ opredeljena kot minimalna plača iz leta 2007, kar je celo manj od plače iz kolektivne pogodbe. |
| --- | --- |

(363)

V regulativnih izkazih iz leta 2009 je „konkurenčna plača“ opredeljena kot minimalna plača iz leta 2007, kar je celo manj od plače iz kolektivne pogodbe.

| (364) | Nemčija trdi, da je izračun na podlagi teh „konkurenčnih“ plač potreben za umestitev stroškov podjetja Deutsche Post za socialno varnost na stopnjo, enako stopnji njegovih konkurentov. |
| --- | --- |

(364)

Nemčija trdi, da je izračun na podlagi teh „konkurenčnih“ plač potreben za umestitev stroškov podjetja Deutsche Post za socialno varnost na stopnjo, enako stopnji njegovih konkurentov.

| (365) | Komisija te trditve ne more sprejeti, ker mora biti pomoč omejena na najnižjo potrebno, da se zagotovi postopen prehod iz položaja zelo omejene konkurence v položaj resnične konkurence na ravni Unije pod sprejemljivimi ekonomskimi pogoji. |
| --- | --- |

(365)

Komisija te trditve ne more sprejeti, ker mora biti pomoč omejena na najnižjo potrebno, da se zagotovi postopen prehod iz položaja zelo omejene konkurence v položaj resnične konkurence na ravni Unije pod sprejemljivimi ekonomskimi pogoji.

| (366) | Povečanje pomoči v tolikšni meri, da bi moralo podjetje Deutsche Post od leta 1995 financirati samo prispevke za socialno varnost na podlagi „konkurenčnih“ plač, ki ne odražajo pogojev na trgu dela v prejšnjih letih, bi bilo nesorazmerno. Razlike v stopnjah plač za osebje, ki ga prvotni operaterji in novi udeleženci na trgu zaposlijo v različnih obdobjih, so običajni del gospodarskega življenja. |
| --- | --- |

(366)

Povečanje pomoči v tolikšni meri, da bi moralo podjetje Deutsche Post od leta 1995 financirati samo prispevke za socialno varnost na podlagi „konkurenčnih“ plač, ki ne odražajo pogojev na trgu dela v prejšnjih letih, bi bilo nesorazmerno. Razlike v stopnjah plač za osebje, ki ga prvotni operaterji in novi udeleženci na trgu zaposlijo v različnih obdobjih, so običajni del gospodarskega življenja.

| (367) | V zadevi o državni pomoči družbi France Telecom
   (92) je Komisija prav tako zavrnila trditev Francije, da bi morala stopnja prispevkov za socialno varnost na podlagi plač upoštevati tudi to, da javni uslužbenci prejemajo višje plače od osebja, zaposlenega pri konkurentih. Komisija je poudarila, da je imel prvotni operater v času odprtja trga zaradi javnih uslužbencev visoko kvalificirano in usposobljeno osebje, brez katerega ne bi mogel obdržati svojega položaja na trgu. V vsakem primeru bi bilo izpostavljanje določene pomanjkljivosti prvotnega poštnega operaterja in zanemarjanje njegove določene prednosti, npr. glede tržnega deleža, prepoznavnosti znamke in kroga strank, povsem umetno. |
| --- | --- |

(367)

V zadevi o državni pomoči družbi France Telecom
   (92) je Komisija prav tako zavrnila trditev Francije, da bi morala stopnja prispevkov za socialno varnost na podlagi plač upoštevati tudi to, da javni uslužbenci prejemajo višje plače od osebja, zaposlenega pri konkurentih. Komisija je poudarila, da je imel prvotni operater v času odprtja trga zaradi javnih uslužbencev visoko kvalificirano in usposobljeno osebje, brez katerega ne bi mogel obdržati svojega položaja na trgu. V vsakem primeru bi bilo izpostavljanje določene pomanjkljivosti prvotnega poštnega operaterja in zanemarjanje njegove določene prednosti, npr. glede tržnega deleža, prepoznavnosti znamke in kroga strank, povsem umetno.

| (368) | Izračuni podjetja Deutsche Post ne morejo verodostojno dokazati, da bi podjetje brez obveznosti zaposlovanja javnih uslužbencev doseglo izračunane prihranke pri stroških za plače. Tudi ob predpostavki, da bi javni uslužbenci v letu 1995 postali zasebni uslužbenci, ni bilo ugotovljeno, koliko javnih uslužbencev bi bilo v letu 1995 nadomeščenih z zasebnimi uslužbenci ali kakšna bi bila njihova plača. Že zaradi števila javnih uslužbencev v podjetju Deutsche Post v letu 1995 (93) ni verjetna predpostavka, da bi bilo zakonsko in ekonomsko mogoče od leta 1995 zamenjati vse javne uslužbence z enako produktivnimi zasebnimi uslužbenci po nižjih plačah. |
| --- | --- |

(368)

Izračuni podjetja Deutsche Post ne morejo verodostojno dokazati, da bi podjetje brez obveznosti zaposlovanja javnih uslužbencev doseglo izračunane prihranke pri stroških za plače. Tudi ob predpostavki, da bi javni uslužbenci v letu 1995 postali zasebni uslužbenci, ni bilo ugotovljeno, koliko javnih uslužbencev bi bilo v letu 1995 nadomeščenih z zasebnimi uslužbenci ali kakšna bi bila njihova plača. Že zaradi števila javnih uslužbencev v podjetju Deutsche Post v letu 1995 (93) ni verjetna predpostavka, da bi bilo zakonsko in ekonomsko mogoče od leta 1995 zamenjati vse javne uslužbence z enako produktivnimi zasebnimi uslužbenci po nižjih plačah.

| (369) | Komisija zato zavrača ugovore Nemčije glede referenčne stopnje in plač. |
| --- | --- |

(369)

Komisija zato zavrača ugovore Nemčije glede referenčne stopnje in plač.

VII.3.4.2   O trditvi Nemčije, da cenovno regulirani prihodki niso zadoščali za financiranje navedenih obremenitev

| (370) | Nemčija trdi, da je Komisija ocenila samo stopnjo prispevkov za socialno varnost na podlagi plač za storitve, ki niso cenovno regulirane, ni pa preverila, ali je dobiček od cenovno reguliranih univerzalnih storitev zadoščal za financiranje navedenih obremenitev. |
| --- | --- |

(370)

Nemčija trdi, da je Komisija ocenila samo stopnjo prispevkov za socialno varnost na podlagi plač za storitve, ki niso cenovno regulirane, ni pa preverila, ali je dobiček od cenovno reguliranih univerzalnih storitev zadoščal za financiranje navedenih obremenitev.

| (371) | Nemčija navaja dve utemeljitvi. Prvič, trdi, da Komisija ni dokazala, da je nacionalni poštni regulator dejansko odobril obremenitve, ki jih je navajalo podjetje Deutsche Post. Drugič, Nemčija trdi, da dobiček od cenovno reguliranih univerzalnih storitev, tudi če je regulator te obremenitve odobril, ni zadoščal za njihovo financiranje. Nemčija je predložila dve strokovni študiji profesorja Webra in podjetja CTcon, da bi dokazala, da cenovno regulirane storitve niso zadoščale za kritje navedenih obremenitev za dodatne stroške za socialno varnost in da je podjetje Deutsche Post za svoje dodatne stroške za socialno varnost prejelo prenizko nadomestilo. |
| --- | --- |

(371)

Nemčija navaja dve utemeljitvi. Prvič, trdi, da Komisija ni dokazala, da je nacionalni poštni regulator dejansko odobril obremenitve, ki jih je navajalo podjetje Deutsche Post. Drugič, Nemčija trdi, da dobiček od cenovno reguliranih univerzalnih storitev, tudi če je regulator te obremenitve odobril, ni zadoščal za njihovo financiranje. Nemčija je predložila dve strokovni študiji profesorja Webra in podjetja CTcon, da bi dokazala, da cenovno regulirane storitve niso zadoščale za kritje navedenih obremenitev za dodatne stroške za socialno varnost in da je podjetje Deutsche Post za svoje dodatne stroške za socialno varnost prejelo prenizko nadomestilo.

(a)   Sklepi o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2011 temeljijo na regulativnih izkazih, ki jih je predložilo podjetje Deutsche Post, in so odobrili vse navedene obremenitve

| (372) | Obstajajo dokazila, da je poštni regulator od sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 odobril obremenitve podjetja Deutsche Post in za njihovo kritje ustrezno reguliral cene. Sklepa o najvišjih cenah iz let 2007 in 2011 prav tako potrjujeta, da je poštni regulator sprejel trditve podjetja Deutsche Post in odobril financiranje navedenih dodatnih stroškov za socialno varnost iz cenovno reguliranih prihodkov. |
| --- | --- |

(372)

Obstajajo dokazila, da je poštni regulator od sklepa o najvišjih cenah iz leta 2002 odobril obremenitve podjetja Deutsche Post in za njihovo kritje ustrezno reguliral cene. Sklepa o najvišjih cenah iz let 2007 in 2011 prav tako potrjujeta, da je poštni regulator sprejel trditve podjetja Deutsche Post in odobril financiranje navedenih dodatnih stroškov za socialno varnost iz cenovno reguliranih prihodkov.

(b)   Študija prof. Webra ne podpira trditve, da prihodki od reguliranih univerzalnih storitev niso zadoščali za kritje obremenitev, ki jih je navedlo podjetje Deutsche Post

| (373) | Študija prof. Webra obsega obdobje 1995–2010 in poudarja, da je imelo podjetje Deutsche Post korist od subvencije za pokojnine in celotnega kritja obremenitve št. 2 iz cenovno reguliranih prihodkov (za podroben opis študije glej oddelek VI.1.4.2 a). |
| --- | --- |

(373)

Študija prof. Webra obsega obdobje 1995–2010 in poudarja, da je imelo podjetje Deutsche Post korist od subvencije za pokojnine in celotnega kritja obremenitve št. 2 iz cenovno reguliranih prihodkov (za podroben opis študije glej oddelek VI.1.4.2 a).

| (374) | Da bi ocenili strokovno študijo, je treba najprej opozoriti na pravilo o določanju cen na podlagi člena 20(2) zakona PostG iz leta 1997. V skladu s tem pravilom mora najvišja cena upoštevati stroške učinkovitega zagotavljanja storitev, obremenitve zaradi stroškov zagotavljanja univerzalnih storitev in stroške, ki nastanejo zaradi prenosa pokojninskih obremenitev za uslužbence, ki so nastale pri pravnem nasledniku, podjetju Deutsche Bundespost.

  Preglednica 9


  Pravilo o določanju cen na podlagi člena 20(2) zakona PostG iz leta 1997 | Najvišja cena za regulirane storitve = |
| --- | --- | --- |
| = | Stroški učinkovitega zagotavljanja reguliranih storitev + obremenitve = |
| = | Skupni stroški reguliranih storitev + obremenitev zaradi nereguliranih storitev |

(374)

Da bi ocenili strokovno študijo, je treba najprej opozoriti na pravilo o določanju cen na podlagi člena 20(2) zakona PostG iz leta 1997. V skladu s tem pravilom mora najvišja cena upoštevati stroške učinkovitega zagotavljanja storitev, obremenitve zaradi stroškov zagotavljanja univerzalnih storitev in stroške, ki nastanejo zaradi prenosa pokojninskih obremenitev za uslužbence, ki so nastale pri pravnem nasledniku, podjetju Deutsche Bundespost.

Preglednica 9

Pravilo o določanju cen na podlagi člena 20(2) zakona PostG iz leta 1997

Najvišja cena za regulirane storitve =

=

Stroški učinkovitega zagotavljanja reguliranih storitev + obremenitve =

=

Skupni stroški reguliranih storitev + obremenitev zaradi nereguliranih storitev

| (375) | Poštni regulator mora regulirane cene določiti tako, da prihodki krijejo stroške „učinkovitega zagotavljanja“ cenovno reguliranih storitev in odobrene obremenitve. Z drugimi besedami, regulirane cene v celoti financirajo celotne stroške reguliranih storitev – ne glede na to, ali so označeni kot „obremenitve“ ali „stroški za učinkovito zagotavljanje storitev“ – in delež obremenitve, ki izhaja iz storitev, ki niso cenovno regulirane. Člen 20(2) zakona PostG iz leta 1997 tako zagotavlja, da cenovno regulirani prihodki v celoti pokrivajo odobrene obremenitve. V nasprotju s trditvijo Nemčije zakon torej zahteva, da nadomestilo za cenovno regulirane storitve zaradi prenosa dodatnih stroškov za socialno varnost za uslužbence pri storitvah, ki niso cenovno regulirane, ni prenizko. |
| --- | --- |

(375)

Poštni regulator mora regulirane cene določiti tako, da prihodki krijejo stroške „učinkovitega zagotavljanja“ cenovno reguliranih storitev in odobrene obremenitve. Z drugimi besedami, regulirane cene v celoti financirajo celotne stroške reguliranih storitev – ne glede na to, ali so označeni kot „obremenitve“ ali „stroški za učinkovito zagotavljanje storitev“ – in delež obremenitve, ki izhaja iz storitev, ki niso cenovno regulirane. Člen 20(2) zakona PostG iz leta 1997 tako zagotavlja, da cenovno regulirani prihodki v celoti pokrivajo odobrene obremenitve. V nasprotju s trditvijo Nemčije zakon torej zahteva, da nadomestilo za cenovno regulirane storitve zaradi prenosa dodatnih stroškov za socialno varnost za uslužbence pri storitvah, ki niso cenovno regulirane, ni prenizko.

| (376) | Strokovna študija najprej opredeli dodatne stroške za socialno varnost za javne uslužbence kot razliko med vsemi stroški za socialno varnost, ki jih ima podjetje Deutsche Post za svoje uslužbence (prispevek v pokojninski sklad, stroški zdravstvenega varstva, nezgodno zavarovanje, razne premije zavarovalnin) in prispevki delodajalca za pokojninsko in zdravstveno zavarovanje ter zavarovanje za oskrbo na podlagi minimalne plače iz leta 2007. Nato to razliko primerja z obremenitvijo št. 2. |
| --- | --- |

(376)

Strokovna študija najprej opredeli dodatne stroške za socialno varnost za javne uslužbence kot razliko med vsemi stroški za socialno varnost, ki jih ima podjetje Deutsche Post za svoje uslužbence (prispevek v pokojninski sklad, stroški zdravstvenega varstva, nezgodno zavarovanje, razne premije zavarovalnin) in prispevki delodajalca za pokojninsko in zdravstveno zavarovanje ter zavarovanje za oskrbo na podlagi minimalne plače iz leta 2007. Nato to razliko primerja z obremenitvijo št. 2.

| (377) | V strokovni študiji prof. Webra sta prisotni dve veliki napaki. Prvič, navaja previsoko stopnjo dodatnih stroškov za socialno varnost. Drugič, ne upošteva, da so zaradi te previsoke stopnje v dodatne stroške za socialno varnost vključeni tudi stroški, za katere je podjetje Deutsche Post prejelo nadomestila, ki niso dodeljena obremenitvi št. 2, ampak drugim stroškovnim postavkam. Komisija podrobneje opisuje naslednje pomanjkljivosti. |
| --- | --- |

(377)

V strokovni študiji prof. Webra sta prisotni dve veliki napaki. Prvič, navaja previsoko stopnjo dodatnih stroškov za socialno varnost. Drugič, ne upošteva, da so zaradi te previsoke stopnje v dodatne stroške za socialno varnost vključeni tudi stroški, za katere je podjetje Deutsche Post prejelo nadomestila, ki niso dodeljena obremenitvi št. 2, ampak drugim stroškovnim postavkam. Komisija podrobneje opisuje naslednje pomanjkljivosti.

| (378) | Prvič, v strokovni študiji so dodatni stroški za socialno varnost izračunani z uporabo deleža prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec. Obremenitev št. 2 pa je izračunana na podlagi predpisanega prispevka. Ker je slednji višji od deleža prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, so dodatni stroški za socialno varnost, izračunani v strokovni študiji, višji od obremenitve št. 2. Strokovna študija torej vključuje dodatne stroške za socialno varnost, ki jih poštni regulator šteje za stroške „učinkovitega zagotavljanja“. |
| --- | --- |

(378)

Prvič, v strokovni študiji so dodatni stroški za socialno varnost izračunani z uporabo deleža prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec. Obremenitev št. 2 pa je izračunana na podlagi predpisanega prispevka. Ker je slednji višji od deleža prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, so dodatni stroški za socialno varnost, izračunani v strokovni študiji, višji od obremenitve št. 2. Strokovna študija torej vključuje dodatne stroške za socialno varnost, ki jih poštni regulator šteje za stroške „učinkovitega zagotavljanja“.

| (379) | Drugič, v strokovni študiji ni upoštevano dejstvo, da obremenitev št. 1 (dodatne plače) obsega tudi del dodatnih stroškov za socialno varnost (npr. zaradi razlike med dejanskimi plačami in referenčno „konkurenčno“ plačo) in da so ti stroški torej financirani preko obremenitve št. 1. Nadaljnje stroške za socialno varnost, upoštevane v strokovni študiji, krijejo različne obremenitve (npr. plačila inštitutu BAnstPT krije obremenitev št. 6) in so torej povrnjeni. Prikazan je skupni znesek dejanskih stroškov za socialno varnost za javne uslužbence, ni pa navedeno dejstvo, da dodatne stroške za socialno varnost krijejo tudi druge obremenitve, ne samo obremenitev št. 2. |
| --- | --- |

(379)

Drugič, v strokovni študiji ni upoštevano dejstvo, da obremenitev št. 1 (dodatne plače) obsega tudi del dodatnih stroškov za socialno varnost (npr. zaradi razlike med dejanskimi plačami in referenčno „konkurenčno“ plačo) in da so ti stroški torej financirani preko obremenitve št. 1. Nadaljnje stroške za socialno varnost, upoštevane v strokovni študiji, krijejo različne obremenitve (npr. plačila inštitutu BAnstPT krije obremenitev št. 6) in so torej povrnjeni. Prikazan je skupni znesek dejanskih stroškov za socialno varnost za javne uslužbence, ni pa navedeno dejstvo, da dodatne stroške za socialno varnost krijejo tudi druge obremenitve, ne samo obremenitev št. 2.

| (380) | Tretjič, upoštevati je treba, da so v obremenitvi št. 2 vsebovani dodatni stroški za socialno varnost za javne in zasebne uslužbence. Prispevki zasebnih uslužbencev za socialno varnost so bili višji od regulativne referenčne vrednosti pred letom 2003, ker so bili v te stroške vključeni tudi stroški obresti v višini [...] milijonov EUR za dodatno pokojninsko zavarovanje zasebnih uslužbencev. Od leta 2003 so bili ti stroški obresti dodeljeni finančnim stroškom, stroški za socialno varnost za zasebne uslužbence pa so bili pod regulativno referenčno vrednostjo. |
| --- | --- |

(380)

Tretjič, upoštevati je treba, da so v obremenitvi št. 2 vsebovani dodatni stroški za socialno varnost za javne in zasebne uslužbence. Prispevki zasebnih uslužbencev za socialno varnost so bili višji od regulativne referenčne vrednosti pred letom 2003, ker so bili v te stroške vključeni tudi stroški obresti v višini [...] milijonov EUR za dodatno pokojninsko zavarovanje zasebnih uslužbencev. Od leta 2003 so bili ti stroški obresti dodeljeni finančnim stroškom, stroški za socialno varnost za zasebne uslužbence pa so bili pod regulativno referenčno vrednostjo.

| (381) | Ker strokovna študija vključuje skupno obremenitev št. 2 kot nadomestilo za dodatne stroške za socialno varnost za javne uslužbence, je bila pred letom 2003 pomoč za stroške za socialno varnost za javne uslužbence previsoka, po letu 2003 pa prenizka. Da bi izračunali ustrezno nadomestilo, ki ga je obremenitev št. 2 zagotavljala za dodatne stroške za socialno varnost za javne uslužbence, je treba obremenitev št. 2 razdeliti med javne in zasebne uslužbence. |
| --- | --- |

(381)

Ker strokovna študija vključuje skupno obremenitev št. 2 kot nadomestilo za dodatne stroške za socialno varnost za javne uslužbence, je bila pred letom 2003 pomoč za stroške za socialno varnost za javne uslužbence previsoka, po letu 2003 pa prenizka. Da bi izračunali ustrezno nadomestilo, ki ga je obremenitev št. 2 zagotavljala za dodatne stroške za socialno varnost za javne uslužbence, je treba obremenitev št. 2 razdeliti med javne in zasebne uslužbence.

| (382) | Zato je prenizko nadomestilo, opredeljeno v študiji, zavajajoče, ker študija ne upošteva, da navedeni dodatni stroški za socialno varnost niso kriti samo iz obremenitve št. 2 in da je poštni regulator menil, da so višji stroški za socialno varnost stroški „učinkovitega zagotavljanja“. Ustrezen popravek napak v strokovni študiji, povezanih z nadomestilom, izravna obremenitve in dodatne stroške za socialno varnost, kakor to zahteva člen 20(2) zakona PostG iz leta 1997. |
| --- | --- |

(382)

Zato je prenizko nadomestilo, opredeljeno v študiji, zavajajoče, ker študija ne upošteva, da navedeni dodatni stroški za socialno varnost niso kriti samo iz obremenitve št. 2 in da je poštni regulator menil, da so višji stroški za socialno varnost stroški „učinkovitega zagotavljanja“. Ustrezen popravek napak v strokovni študiji, povezanih z nadomestilom, izravna obremenitve in dodatne stroške za socialno varnost, kakor to zahteva člen 20(2) zakona PostG iz leta 1997.

| (383) | Ugovor Nemčije, da se je Komisija v sklepu o razširitvi iz leta 2011 zmotila, ker je izračunala samo primerjalno prednost za storitve, ki niso cenovno regulirane, je treba zavrniti, ker mora poštni regulator v skladu s členom 20(2) zakona PostG iz leta 1997 najvišjo ceno določiti tako, da cenovno regulirani prihodki krijejo stroške učinkovitega zagotavljanja cenovno reguliranih storitev in odobrenih obremenitev. |
| --- | --- |

(383)

Ugovor Nemčije, da se je Komisija v sklepu o razširitvi iz leta 2011 zmotila, ker je izračunala samo primerjalno prednost za storitve, ki niso cenovno regulirane, je treba zavrniti, ker mora poštni regulator v skladu s členom 20(2) zakona PostG iz leta 1997 najvišjo ceno določiti tako, da cenovno regulirani prihodki krijejo stroške učinkovitega zagotavljanja cenovno reguliranih storitev in odobrenih obremenitev.

(c)   Ni dokaza o prenizkem nadomestilu za dodatne stroške za socialno varnost na podlagi študije podjetja WIK

| (384) | S sklicevanjem na regulativne izkaze iz leta 2009 Nemčija trdi, da je podjetje Deutsche Post od leta 1990 utrpelo precejšnje izgube pri svojih cenovno reguliranih storitvah, ker so regulirane prihodke izničili stroški za cenovno regulirane storitve in neto stroški zaradi izpolnjevanja obveznosti univerzalnih storitev (94). Nemčija zato zavrača trditev Komisije, da bi dobiček od cenovno reguliranih storitev zadoščal za financiranje morebitnih dodatnih stroškov za socialno varnost iz storitev, ki niso cenovno regulirane. |
| --- | --- |

(384)

S sklicevanjem na regulativne izkaze iz leta 2009 Nemčija trdi, da je podjetje Deutsche Post od leta 1990 utrpelo precejšnje izgube pri svojih cenovno reguliranih storitvah, ker so regulirane prihodke izničili stroški za cenovno regulirane storitve in neto stroški zaradi izpolnjevanja obveznosti univerzalnih storitev (94). Nemčija zato zavrača trditev Komisije, da bi dobiček od cenovno reguliranih storitev zadoščal za financiranje morebitnih dodatnih stroškov za socialno varnost iz storitev, ki niso cenovno regulirane.

| (385) | Komisija ugotavlja, da je iz sklepov poštnega regulatorja od leta 2003 naprej razvidno, da je določil delež prihodkov z reguliranimi cenami kot nadomestilo za obremenitev št. 2. Obstoj nadomestila od prihodkov z reguliranimi cenami je tako nedvomno določen s sklepi poštnega regulatorja. |
| --- | --- |

(385)

Komisija ugotavlja, da je iz sklepov poštnega regulatorja od leta 2003 naprej razvidno, da je določil delež prihodkov z reguliranimi cenami kot nadomestilo za obremenitev št. 2. Obstoj nadomestila od prihodkov z reguliranimi cenami je tako nedvomno določen s sklepi poštnega regulatorja.

| (386) | Študija podjetja WIK v nasprotju z regulativnimi izkazi iz leta 2009 kaže, da so od leta 2000 cenovno regulirane storitve dosegle precej pozitivne stopnje dobička v višini več kot [6,5–8,5] % iz poslovanja.

  Slika 9


  Izračun donosa iz poslovanja za cenovno regulirane storitve na podlagi študije podjetja WIK

  [...]







  Opomba: | Izračuni temeljijo na spremembah regulativnih izkazov iz leta 2009, ki so bile narejene v študiji podjetja WIK. Poleg tega se domneva, da cenovno regulirane storitve krijejo vse izgube univerzalnih storitev, ki niso cenovno regulirane. Nižji dobiček v letu 2007 je v glavnem rezultat izrednih stroškov amortizacije za nepremičninski portfelj. |
| --- | --- | --- |

(386)

Študija podjetja WIK v nasprotju z regulativnimi izkazi iz leta 2009 kaže, da so od leta 2000 cenovno regulirane storitve dosegle precej pozitivne stopnje dobička v višini več kot [6,5–8,5] % iz poslovanja.

Slika 9

Izračun donosa iz poslovanja za cenovno regulirane storitve na podlagi študije podjetja WIK

[...]

Opomba:

| (387) | Višji dobiček od leta 2000 naprej je neposredno povezan z zmanjšanjem prispevkov, določenih za pokojnine v skladu s pokojninskim zakonom iz leta 1995. Leta 1999 je podjetje Deutsche Post plačalo pavšalni znesek v višini 2,045 milijarde EUR, leta 2000 pa je ustrezni znesek znašal samo 735 milijonov EUR (33 % dejanske plače javnih uslužbencev). Ker poštni regulator leta 2000 ni prilagodil reguliranih cen navzdol v skladu z zmanjšanim prispevkom za pokojnine, se je dobiček podjetja Deutsche Post precej povečal. Tudi po sklepu o najvišjih cenah iz leta 2002 je realizirani dobiček ostal na visoki ravni, ker regulirane cene niso bile dovolj znižane, da bi bile izenačene s stroški cenovno reguliranih storitev. |
| --- | --- |

(387)

Višji dobiček od leta 2000 naprej je neposredno povezan z zmanjšanjem prispevkov, določenih za pokojnine v skladu s pokojninskim zakonom iz leta 1995. Leta 1999 je podjetje Deutsche Post plačalo pavšalni znesek v višini 2,045 milijarde EUR, leta 2000 pa je ustrezni znesek znašal samo 735 milijonov EUR (33 % dejanske plače javnih uslužbencev). Ker poštni regulator leta 2000 ni prilagodil reguliranih cen navzdol v skladu z zmanjšanim prispevkom za pokojnine, se je dobiček podjetja Deutsche Post precej povečal. Tudi po sklepu o najvišjih cenah iz leta 2002 je realizirani dobiček ostal na visoki ravni, ker regulirane cene niso bile dovolj znižane, da bi bile izenačene s stroški cenovno reguliranih storitev.

| (388) | V zvezi s pripombami Nemčije glede študije podjetja WIK Komisija meni, da študija zagotavlja ustreznejši opis ekonomskega položaja podjetja Deutsche Post na splošno, zlasti dobička od cenovno reguliranih storitev, kot regulativni izkazi iz leta 2009. Razlogi za to so naslednji: |
| --- | --- |

(388)

V zvezi s pripombami Nemčije glede študije podjetja WIK Komisija meni, da študija zagotavlja ustreznejši opis ekonomskega položaja podjetja Deutsche Post na splošno, zlasti dobička od cenovno reguliranih storitev, kot regulativni izkazi iz leta 2009. Razlogi za to so naslednji:

(i)   Ustreznejša dodelitev stroškov komercialnim storitvam

| (389) | V skladu s sodbo v zadevi Chronopost morajo komercialne storitve kriti svoje lastne neposredne stroške in zagotavljati ustrezen prispevek za splošne stroške. Ustrezna porazdelitev stroškov med različne storitve se lahko dokaže z zunanjimi referenčnimi vrednostmi (npr. tržnimi cenami) ali internimi podatki o stroških (95). |
| --- | --- |

(389)

V skladu s sodbo v zadevi Chronopost morajo komercialne storitve kriti svoje lastne neposredne stroške in zagotavljati ustrezen prispevek za splošne stroške. Ustrezna porazdelitev stroškov med različne storitve se lahko dokaže z zunanjimi referenčnimi vrednostmi (npr. tržnimi cenami) ali internimi podatki o stroških (95).

| (390) | Regulativni izkazi iz leta 2009 temeljijo na načelu iz člena 20(2) zakona PostG iz leta 1997, ki določa, da se lahko storitvam, ki niso cenovno regulirane, dodelijo samo stroški učinkovitega zagotavljanja storitve, vse obremenitve (npr. dodatne stroške zaradi zaposlovanja osebja podjetja Postdienst in neto stroške obveznosti univerzalnih storitev) pa je treba financirati s prihodki z reguliranimi cenami. Vendar pa je bilo v študiji podjetja WIK pri pregledu regulativnih izkazov iz leta 2009, primerjanih z donosnostjo zasebnih konkurentov, ugotovljeno, da podjetje Deutsche Post prenaša prevelik del obremenitev na cenovno regulirane storitve in premalo stroškov na komercialne storitve. |
| --- | --- |

(390)

Regulativni izkazi iz leta 2009 temeljijo na načelu iz člena 20(2) zakona PostG iz leta 1997, ki določa, da se lahko storitvam, ki niso cenovno regulirane, dodelijo samo stroški učinkovitega zagotavljanja storitve, vse obremenitve (npr. dodatne stroške zaradi zaposlovanja osebja podjetja Postdienst in neto stroške obveznosti univerzalnih storitev) pa je treba financirati s prihodki z reguliranimi cenami. Vendar pa je bilo v študiji podjetja WIK pri pregledu regulativnih izkazov iz leta 2009, primerjanih z donosnostjo zasebnih konkurentov, ugotovljeno, da podjetje Deutsche Post prenaša prevelik del obremenitev na cenovno regulirane storitve in premalo stroškov na komercialne storitve.

| (391) | Ugotovitve študije podjetja WIK je potrdila ocena navedenih „konkurenčnih“ referenčnih vrednosti, ki jih je podjetje Deutsche Post uporabilo pri izračunu posameznih obremenitev. Kot je bilo prikazano, je predpisani prispevek za izračun obremenitve št. 2 (dodatni stroški za socialno varnost) v primerjavi z obveznimi socialnimi prispevki, ki jih plačujejo konkurenti, prenizka referenčna vrednost. Poleg tega je treba upoštevati, da je, na primer, obremenitev zaradi infrastrukture za mrežo poštnih uradov izključno hipotetična referenčna vrednost, saj ni mogoče trditi, da podjetje Deutsche Post brez obveznosti univerzalnih storitev od leta 1990 samo ne bi upravljalo nobenega poštnega urada. Podobno ni mogoče dokazati, da bi lahko podjetje Deutsche Post od leta 1990 poslovalo samo z osebjem, kateremu bi moralo izplačevati plače na ravni minimalne plače iz leta 2007. |
| --- | --- |

(391)

Ugotovitve študije podjetja WIK je potrdila ocena navedenih „konkurenčnih“ referenčnih vrednosti, ki jih je podjetje Deutsche Post uporabilo pri izračunu posameznih obremenitev. Kot je bilo prikazano, je predpisani prispevek za izračun obremenitve št. 2 (dodatni stroški za socialno varnost) v primerjavi z obveznimi socialnimi prispevki, ki jih plačujejo konkurenti, prenizka referenčna vrednost. Poleg tega je treba upoštevati, da je, na primer, obremenitev zaradi infrastrukture za mrežo poštnih uradov izključno hipotetična referenčna vrednost, saj ni mogoče trditi, da podjetje Deutsche Post brez obveznosti univerzalnih storitev od leta 1990 samo ne bi upravljalo nobenega poštnega urada. Podobno ni mogoče dokazati, da bi lahko podjetje Deutsche Post od leta 1990 poslovalo samo z osebjem, kateremu bi moralo izplačevati plače na ravni minimalne plače iz leta 2007.

| (392) | Komisija zato ugotavlja, da je študija podjetja WIK ustreznejša podlaga za opredelitev stroškov, ki jih je treba dodeliti komercialnim storitvam. |
| --- | --- |

(392)

Komisija zato ugotavlja, da je študija podjetja WIK ustreznejša podlaga za opredelitev stroškov, ki jih je treba dodeliti komercialnim storitvam.

| (393) | Poleg tega mora biti obračunavanje stroškov izvedeno v skladu s splošnimi računovodskimi načeli v skladu z Direktivo 97/67/ES in Direktivo 2006/111/ES. V letnih izkazih podjetja Deutsche Post niso zajeti niti povečani stroški amortizacije niti višji dodatni stroški pokojnin. Takšne stroške podjetje običajno financira iz neto dobička, kar velja tako za podjetje Deutsche Post kot za njegove konkurente. Revidirano obračunavanje stroškov navzgor bi zato podjetje Deutsche Post postavilo v ugodnejši položaj v primerjavi z njegovimi konkurenti. |
| --- | --- |

(393)

Poleg tega mora biti obračunavanje stroškov izvedeno v skladu s splošnimi računovodskimi načeli v skladu z Direktivo 97/67/ES in Direktivo 2006/111/ES. V letnih izkazih podjetja Deutsche Post niso zajeti niti povečani stroški amortizacije niti višji dodatni stroški pokojnin. Takšne stroške podjetje običajno financira iz neto dobička, kar velja tako za podjetje Deutsche Post kot za njegove konkurente. Revidirano obračunavanje stroškov navzgor bi zato podjetje Deutsche Post postavilo v ugodnejši položaj v primerjavi z njegovimi konkurenti.

(ii)   Opredelitev referenčnega dobička ob upoštevanju tveganega položaja podjetja Deutsche Post

| (394) | Od leta 2000 je realizirani dobiček podjetja Deutsche Post precej višji od mediane donosa iz poslovanja v višini 3,48 % iz študije podjetja WIK in spodnje meje donosa iz poslovanja v višini 6,1 % iz študije Deloitte-II. Trditve Nemčije, da je imelo podjetje Deutsche Post tako hude izgube, da obremenitev ni moglo kriti iz cenovno reguliranih prihodkov, zato ni mogoče sprejeti. |
| --- | --- |

(394)

Od leta 2000 je realizirani dobiček podjetja Deutsche Post precej višji od mediane donosa iz poslovanja v višini 3,48 % iz študije podjetja WIK in spodnje meje donosa iz poslovanja v višini 6,1 % iz študije Deloitte-II. Trditve Nemčije, da je imelo podjetje Deutsche Post tako hude izgube, da obremenitev ni moglo kriti iz cenovno reguliranih prihodkov, zato ni mogoče sprejeti.

| (395) | Poleg tega je treba kritično preučiti študijo Deloitte-II, ki temelji na majhni skupini primerljivih družb, sestavljeni večinoma iz mednarodnih operaterjev za hitro dostavo paketov (npr. UPS, FedEx, TNT Express). Priporočilo iz študije Deloitte-II glede razpona zmernega dobička, ki se začne z donosom iz poslovanja v višini 6,1 % in mediano donosa iz poslovanja v višini 7,4 %, ne upošteva dejstva, da podjetje Deutsche Post vodi precej manj kapitalsko intenziven in manj tvegan posel:






  1. | samo podjetje Deutsche Post ne opravlja mednarodnih storitev za hitro dostavo paketov, ki jih opravljajo samo podružnice podjetja DHL; |
| --- | --- | --- |

(395)

Poleg tega je treba kritično preučiti študijo Deloitte-II, ki temelji na majhni skupini primerljivih družb, sestavljeni večinoma iz mednarodnih operaterjev za hitro dostavo paketov (npr. UPS, FedEx, TNT Express). Priporočilo iz študije Deloitte-II glede razpona zmernega dobička, ki se začne z donosom iz poslovanja v višini 6,1 % in mediano donosa iz poslovanja v višini 7,4 %, ne upošteva dejstva, da podjetje Deutsche Post vodi precej manj kapitalsko intenziven in manj tvegan posel:

1.

samo podjetje Deutsche Post ne opravlja mednarodnih storitev za hitro dostavo paketov, ki jih opravljajo samo podružnice podjetja DHL;

| 2. | za opravljanje dejavnosti na področju pisemskih pošiljk, ki prinaša 75 % prihodkov podjetja Deutsche Post, so v primerjavi z mednarodnimi operaterji za dostavo paketov potrebna manjša kapitalska vlaganja, ker so glavni stroški dostave pisemskih pošiljk plače poštarjev. Operaterji za hitro dostavo paketov morajo precej več vlagati v kapitalsko intenzivno opremo (96); |
| --- | --- |

2.

za opravljanje dejavnosti na področju pisemskih pošiljk, ki prinaša 75 % prihodkov podjetja Deutsche Post, so v primerjavi z mednarodnimi operaterji za dostavo paketov potrebna manjša kapitalska vlaganja, ker so glavni stroški dostave pisemskih pošiljk plače poštarjev. Operaterji za hitro dostavo paketov morajo precej več vlagati v kapitalsko intenzivno opremo (96);

| 3. | podjetje Deutsche Post je prevladujoči položaj na trgu pisemskih pošiljk pridobilo in utrdilo z izključno pravico, s katero je pridobilo lasten krog strank, ne da bi moralo pri tem izvesti večje naložbe na področju trženja in blagovnih znamk. Mednarodni operaterji za dostavo paketov pa so morali svoj položaj na vsakem nacionalnem trgu ustvariti sami ter so na lastno tveganje in stroške ustanovili nekaj najbolj znanih blagovnih znamk (97); |
| --- | --- |

3.

podjetje Deutsche Post je prevladujoči položaj na trgu pisemskih pošiljk pridobilo in utrdilo z izključno pravico, s katero je pridobilo lasten krog strank, ne da bi moralo pri tem izvesti večje naložbe na področju trženja in blagovnih znamk. Mednarodni operaterji za dostavo paketov pa so morali svoj položaj na vsakem nacionalnem trgu ustvariti sami ter so na lastno tveganje in stroške ustanovili nekaj najbolj znanih blagovnih znamk (97);

| 4. | tržno in stroškovno tveganje podjetja Deutsche Post je bilo zavarovano z državnimi ukrepi (98). Zlasti reguliranje cen je zagotovilo kritje vseh obremenitev iz storitev, ki niso cenovno regulirane (99). |
| --- | --- |

4.

tržno in stroškovno tveganje podjetja Deutsche Post je bilo zavarovano z državnimi ukrepi (98). Zlasti reguliranje cen je zagotovilo kritje vseh obremenitev iz storitev, ki niso cenovno regulirane (99).

| (396) | Zato je bil v študiji podjetja WIK pravilno uporabljen referenčni dobiček, nižji od razpona iz študije Deloitte-II, s čimer sta bila ustrezno upoštevana nižja kapitalska intenzivnost in nižje poslovno tveganje podjetja Deutsche Post v primerjavi z mednarodnimi operaterji za hitro dostavo paketov. Vendar pa ni treba natančno določiti stopnje referenčnega dobička, ker so dosežene povprečne marže donosa iz poslovanja v višini 8,3 % že višje od spodnje meje donosa iz poslovanja v višini 6,1 % iz študije Deloitte-II. Tudi ob uporabi strokovne študije, ki jo je predložila Nemčija, ni bilo mogoče ugotoviti, ali je podjetje Deutsche Post od leta 2000 prejemalo prenizko nadomestilo. |
| --- | --- |

(396)

Zato je bil v študiji podjetja WIK pravilno uporabljen referenčni dobiček, nižji od razpona iz študije Deloitte-II, s čimer sta bila ustrezno upoštevana nižja kapitalska intenzivnost in nižje poslovno tveganje podjetja Deutsche Post v primerjavi z mednarodnimi operaterji za hitro dostavo paketov. Vendar pa ni treba natančno določiti stopnje referenčnega dobička, ker so dosežene povprečne marže donosa iz poslovanja v višini 8,3 % že višje od spodnje meje donosa iz poslovanja v višini 6,1 % iz študije Deloitte-II. Tudi ob uporabi strokovne študije, ki jo je predložila Nemčija, ni bilo mogoče ugotoviti, ali je podjetje Deutsche Post od leta 2000 prejemalo prenizko nadomestilo.

| (397) | V vsakem primeru je težko razumeti ugovore Nemčije glede študije podjetja WIK, ker mediana donosa iz poslovanja v višini 3,48 % ni višja od stopnje dobička, za katero sta poštni regulator in podjetje Deutsche Post menila, da je zmerna. Po eni strani, kot je razloženo v oddelku IV.4.3, v absolutnem smislu, referenčni donos iz poslovanja v višini 3,48 % prinaša večji dobiček kot znašajo kapitalski stroški (npr. [...] in [...]), ki jih podjetje Deutsche Post navaja v svojih regulativnih izkazih in jih je odobril regulator. Po drugi strani je mediana donosa sredstev iz študije podjetja WIK v višini 7,66 % podobna donosu na kapital, ki ga podjetje Deutsche Post [...]. |
| --- | --- |

(397)

V vsakem primeru je težko razumeti ugovore Nemčije glede študije podjetja WIK, ker mediana donosa iz poslovanja v višini 3,48 % ni višja od stopnje dobička, za katero sta poštni regulator in podjetje Deutsche Post menila, da je zmerna. Po eni strani, kot je razloženo v oddelku IV.4.3, v absolutnem smislu, referenčni donos iz poslovanja v višini 3,48 % prinaša večji dobiček kot znašajo kapitalski stroški (npr. [...] in [...]), ki jih podjetje Deutsche Post navaja v svojih regulativnih izkazih in jih je odobril regulator. Po drugi strani je mediana donosa sredstev iz študije podjetja WIK v višini 7,66 % podobna donosu na kapital, ki ga podjetje Deutsche Post [...].

| (398) | Sklicevanje Nemčije na stopnje zmernega dobička v višini 7–8 % iz poslovanja v železniškem in avtobusnem sektorju ne vpliva na sklepne ugotovitve o opredelitvi referenčnega dobička. Ti sektorji so bolj kapitalsko intenzivni in za kritje kapitalskih stroškov potrebujejo višji donos iz poslovanja. Nasprotno te številke potrjujejo, da je opredelitev referenčnega dobička iz študije Deloitte-II bolj v skladu s povprečnim donosom iz poslovanja kapitalsko intenzivne kot pa delovno intenzivne industrije. |
| --- | --- |

(398)

Sklicevanje Nemčije na stopnje zmernega dobička v višini 7–8 % iz poslovanja v železniškem in avtobusnem sektorju ne vpliva na sklepne ugotovitve o opredelitvi referenčnega dobička. Ti sektorji so bolj kapitalsko intenzivni in za kritje kapitalskih stroškov potrebujejo višji donos iz poslovanja. Nasprotno te številke potrjujejo, da je opredelitev referenčnega dobička iz študije Deloitte-II bolj v skladu s povprečnim donosom iz poslovanja kapitalsko intenzivne kot pa delovno intenzivne industrije.

(d)   Sklepne ugotovitve

| (399) | Komisija mora zavrniti trditev Nemčije, da cenovno regulirani prihodki niso zadoščali za kritje obremenitev zaradi dodatnih stroškov za socialno varnost. Trditve Nemčije niso bile podprte niti s predloženo strokovno študijo niti z regulativnimi izkazi iz leta 2009. |
| --- | --- |

(399)

Komisija mora zavrniti trditev Nemčije, da cenovno regulirani prihodki niso zadoščali za kritje obremenitev zaradi dodatnih stroškov za socialno varnost. Trditve Nemčije niso bile podprte niti s predloženo strokovno študijo niti z regulativnimi izkazi iz leta 2009.

| (400) | Ravno nasprotno, v sklepih o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2011 je jasno navedeno, da je poštni regulator vedno odobril povračilo navedenih obremenitev iz cenovno reguliranih prihodkov. |
| --- | --- |

(400)

Ravno nasprotno, v sklepih o najvišjih cenah iz let 2002, 2007 in 2011 je jasno navedeno, da je poštni regulator vedno odobril povračilo navedenih obremenitev iz cenovno reguliranih prihodkov.

VII.3.5   Odprava nezdružljive pomoči s 1. januarjem 2003

| (401) | V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je Komisija pristojna za odločanje, ali mora zadevna država članica ukiniti ali spremeniti pomoč (100), za katero je ugotovila, da je nezdružljiva z notranjim trgom. Kot je Sodišče večkrat poudarilo, je ta obveznost namenjena ponovni vzpostavitvi prejšnjih razmer (101). V zvezi s tem je Sodišče odločilo, da je ta cilj dosežen, ko prejemnik odplača nezakonito pomoč, s čimer izgubi prednost, ki jo je užival glede na konkurente na trgu, ter se ponovno vzpostavijo razmere pred plačilom pomoči (102). |
| --- | --- |

(401)

V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je Komisija pristojna za odločanje, ali mora zadevna država članica ukiniti ali spremeniti pomoč (100), za katero je ugotovila, da je nezdružljiva z notranjim trgom. Kot je Sodišče večkrat poudarilo, je ta obveznost namenjena ponovni vzpostavitvi prejšnjih razmer (101). V zvezi s tem je Sodišče odločilo, da je ta cilj dosežen, ko prejemnik odplača nezakonito pomoč, s čimer izgubi prednost, ki jo je užival glede na konkurente na trgu, ter se ponovno vzpostavijo razmere pred plačilom pomoči (102).

| (402) | V skladu s to sodno prakso je v členu 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 določeno, da „če se v primerih nezakonite pomoči sprejmejo negativne odločbe, Komisija odloči, da mora zadevna država članica sprejeti vse potrebne ukrepe, da upravičenec vrne pomoč ... Komisija ne zahteva vračila pomoči, če bi bilo to v nasprotju s splošnim načelom prava Skupnosti.“ |
| --- | --- |

(402)

V skladu s to sodno prakso je v členu 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 določeno, da „če se v primerih nezakonite pomoči sprejmejo negativne odločbe, Komisija odloči, da mora zadevna država članica sprejeti vse potrebne ukrepe, da upravičenec vrne pomoč ... Komisija ne zahteva vračila pomoči, če bi bilo to v nasprotju s splošnim načelom prava Skupnosti.“

| (403) | Komisija nadalje ugotavlja, da se sklepa o razširitvi iz let 2007 in 2011 nanašata na obdobje 1990–2007. Vendar pa je subvencija za pokojnine neprekinjena shema, ki se ni prenehala izvajati leta 2007. Zato nadomestilo za obremenitve iz cenovno reguliranih prihodkov ni prenehalo leta 2007. Nemčija je v svojih navedbah z dne 2. januarja 2012 dejansko predložila podatke o subvenciji za pokojnine in cenovno reguliranih prihodkih tudi za leto 2010. Komisija je zato sklenila, da se povračilo nezdružljivega dela subvencije za pokojnine ne bi smelo izvajati samo do leta 2007, ampak bi se moralo nadaljevati do datuma uradnega obvestila o tem sklepu. |
| --- | --- |

(403)

Komisija nadalje ugotavlja, da se sklepa o razširitvi iz let 2007 in 2011 nanašata na obdobje 1990–2007. Vendar pa je subvencija za pokojnine neprekinjena shema, ki se ni prenehala izvajati leta 2007. Zato nadomestilo za obremenitve iz cenovno reguliranih prihodkov ni prenehalo leta 2007. Nemčija je v svojih navedbah z dne 2. januarja 2012 dejansko predložila podatke o subvenciji za pokojnine in cenovno reguliranih prihodkih tudi za leto 2010. Komisija je zato sklenila, da se povračilo nezdružljivega dela subvencije za pokojnine ne bi smelo izvajati samo do leta 2007, ampak bi se moralo nadaljevati do datuma uradnega obvestila o tem sklepu.

| (404) | Glede izračuna elementa pomoči, ki je podjetju Deutsche Post že bil dan na voljo, je treba poudariti, da v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije nobena določba zakonodaje EU ne določa, da mora Komisija, če zahteva vračilo pomoči, ki je razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, določiti natančen znesek pomoči, ki ga je treba vrniti. Zadostuje, da sklep Komisije vključuje informacije, ki državi članici in podjetju prejemniku omogočajo, da brez večjih težav sama izračunata ta znesek (103). |
| --- | --- |

(404)

Glede izračuna elementa pomoči, ki je podjetju Deutsche Post že bil dan na voljo, je treba poudariti, da v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije nobena določba zakonodaje EU ne določa, da mora Komisija, če zahteva vračilo pomoči, ki je razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, določiti natančen znesek pomoči, ki ga je treba vrniti. Zadostuje, da sklep Komisije vključuje informacije, ki državi članici in podjetju prejemniku omogočajo, da brez večjih težav sama izračunata ta znesek (103).

| (405) | Nezdružljivo pomoč je treba izračunati s pomočjo formule iz preglednice 8, na podlagi predpisanega prispevka in referenčne stopnje, kakor je določeno v Prilogi in prikazano v preglednici 7, ter bruto plače javnih uslužbencev, kakor je določeno v preglednici 6. Znesek nezakonite pomoči, ki je bil odobren v vsakem letu, do vračila vključuje obresti. Obresti je treba določiti v skladu s poglavjem V Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (104). |
| --- | --- |

(405)

Nezdružljivo pomoč je treba izračunati s pomočjo formule iz preglednice 8, na podlagi predpisanega prispevka in referenčne stopnje, kakor je določeno v Prilogi in prikazano v preglednici 7, ter bruto plače javnih uslužbencev, kakor je določeno v preglednici 6. Znesek nezakonite pomoči, ki je bil odobren v vsakem letu, do vračila vključuje obresti. Obresti je treba določiti v skladu s poglavjem V Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (104).

| (406) | Izračuni v Prilogi, ki ocenjujejo nezakonito pomoč v obdobju 2003–2010 brez obresti, temeljijo na predpostavki, da je delež javnih uslužbencev, ki delajo v cenovno reguliranih storitvah, enak deležu javnih uslužbencev, ki delajo v storitvah, ki niso cenovno regulirane. Podatki, ki so na voljo, ne zagotavljajo informacij o natančnem številu javnih uslužbencev, ki so delali v cenovno reguliranih storitvah in storitvah, ki niso cenovno regulirane. Zato se domneva, da deleži prihodka za cenovno regulirane storitve in storitve, ki niso cenovno regulirane, zagotavljajo zanesljiv prvi približek za razdelitev stroškov za plače. |
| --- | --- |

(406)

Izračuni v Prilogi, ki ocenjujejo nezakonito pomoč v obdobju 2003–2010 brez obresti, temeljijo na predpostavki, da je delež javnih uslužbencev, ki delajo v cenovno reguliranih storitvah, enak deležu javnih uslužbencev, ki delajo v storitvah, ki niso cenovno regulirane. Podatki, ki so na voljo, ne zagotavljajo informacij o natančnem številu javnih uslužbencev, ki so delali v cenovno reguliranih storitvah in storitvah, ki niso cenovno regulirane. Zato se domneva, da deleži prihodka za cenovno regulirane storitve in storitve, ki niso cenovno regulirane, zagotavljajo zanesljiv prvi približek za razdelitev stroškov za plače.

| (407) | S podrobnejšimi podatki je zato mogoče narediti natančnejši izračun in spremeniti rezultate. Nemčija je nedavno predložila nove informacije o skupnem znesku plač javnih uslužbencev v storitvah, ki niso cenovno regulirane, v obdobju 1995–2007. Informacije kažejo, da je treba skupni znesek plač javnih uslužbencev oceniti z razdelitvijo stroškov podjetja Deutsche Post za osebje v regulativnih izkazih. Rezultat takšnega pristopa je lahko skupni znesek plač javnih uslužbencev, ki je nižji od zneska, ocenjenega z razdelitvijo deležev prihodka. Nemčija je 2. in 19. januarja 2012 predložila pripombe, ki kažejo, da je bil vsaj glede sklepa o najvišjih cenah iz leta 2011 relativni delež obremenitev v cenovno reguliranih storitvah ter tudi med cenovno reguliranimi storitvami in storitvami, ki niso cenovno regulirane, spremenjen. Te informacije očitno kažejo, da je bil od leta 2008 delež obremenitev dodeljen storitvam, ki niso cenovno regulirane. Pri izvajanju tega sklepa bo natančen znesek nezakonite pomoči izračunan v sodelovanju z Nemčijo, pri čemer bodo upoštevani ti premisleki. |
| --- | --- |

(407)

S podrobnejšimi podatki je zato mogoče narediti natančnejši izračun in spremeniti rezultate. Nemčija je nedavno predložila nove informacije o skupnem znesku plač javnih uslužbencev v storitvah, ki niso cenovno regulirane, v obdobju 1995–2007. Informacije kažejo, da je treba skupni znesek plač javnih uslužbencev oceniti z razdelitvijo stroškov podjetja Deutsche Post za osebje v regulativnih izkazih. Rezultat takšnega pristopa je lahko skupni znesek plač javnih uslužbencev, ki je nižji od zneska, ocenjenega z razdelitvijo deležev prihodka. Nemčija je 2. in 19. januarja 2012 predložila pripombe, ki kažejo, da je bil vsaj glede sklepa o najvišjih cenah iz leta 2011 relativni delež obremenitev v cenovno reguliranih storitvah ter tudi med cenovno reguliranimi storitvami in storitvami, ki niso cenovno regulirane, spremenjen. Te informacije očitno kažejo, da je bil od leta 2008 delež obremenitev dodeljen storitvam, ki niso cenovno regulirane. Pri izvajanju tega sklepa bo natančen znesek nezakonite pomoči izračunan v sodelovanju z Nemčijo, pri čemer bodo upoštevani ti premisleki.

| (408) | Komisiji kljub vsem prizadevanjem ni uspelo pridobiti zanesljivih številk za znesek nezakonite pomoči, dodeljene v obdobju 1995–2002. Prav tako se ne zdi, da bi bilo mogoče v tem sklepu določiti parametre za izračun, ki bi bili dovolj natančni, da bi lahko država članica (sama ali v sodelovanju s Komisijo) v fazi izvajanja sklepa izvedla dokončni izračun. V teh posebnih okoliščinah spoštovanje pravic države članice do obrambe in načelo pravne gotovosti predstavljata oviri pri povračilu v skladu s členom 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999, ki določa, da „Komisija ne zahteva povračila pomoči, če bi bilo to v nasprotju s splošnim načelom prava Skupnosti“. |
| --- | --- |

(408)

Komisiji kljub vsem prizadevanjem ni uspelo pridobiti zanesljivih številk za znesek nezakonite pomoči, dodeljene v obdobju 1995–2002. Prav tako se ne zdi, da bi bilo mogoče v tem sklepu določiti parametre za izračun, ki bi bili dovolj natančni, da bi lahko država članica (sama ali v sodelovanju s Komisijo) v fazi izvajanja sklepa izvedla dokončni izračun. V teh posebnih okoliščinah spoštovanje pravic države članice do obrambe in načelo pravne gotovosti predstavljata oviri pri povračilu v skladu s členom 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999, ki določa, da „Komisija ne zahteva povračila pomoči, če bi bilo to v nasprotju s splošnim načelom prava Skupnosti“.

| (409) | Obdobje vračila pomoči se začne 1. januarja 2003 in nadaljuje, dokler ne preneha primerjalna prednost za cenovno regulirane storitve. |
| --- | --- |

(409)

Obdobje vračila pomoči se začne 1. januarja 2003 in nadaljuje, dokler ne preneha primerjalna prednost za cenovno regulirane storitve.

| (410) | Za obdobje od datuma uradnega obvestila o tem sklepu je treba zagotoviti, da stopnja prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jo podjetje Deutsche Post plačuje za svoje javne uslužbence, ni nižja od stopnje, ki jo njegovi konkurenti plačujejo za zasebne uslužbence. V tej primerjavi je treba upoštevati vsa nadomestila, ki jih podjetje Deutsche Post prejme na podlagi regulacije cen v skladu s členom 20 zakona PostG. |
| --- | --- |

(410)

Za obdobje od datuma uradnega obvestila o tem sklepu je treba zagotoviti, da stopnja prispevkov za socialno varnost na podlagi plač, ki jo podjetje Deutsche Post plačuje za svoje javne uslužbence, ni nižja od stopnje, ki jo njegovi konkurenti plačujejo za zasebne uslužbence. V tej primerjavi je treba upoštevati vsa nadomestila, ki jih podjetje Deutsche Post prejme na podlagi regulacije cen v skladu s členom 20 zakona PostG.

VIII.   OCENA POMOČI DRŽAVNIH NADOMESTIL

VIII.1   Obstoj pomoči v skladu s členom 107(1) PDEU

| (411) | Člen 107(1) PDEU določa, da „je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, če vpliva na trgovino med državami članicami“. Pri oceni, ali ukrep pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, mora Komisija uporabiti naslednja merila: ukrep mora biti pripisan državi in odobren iz državnih sredstev, zagotavljati mora prednosti določenim podjetjem ali določenim sektorjem, kar izkrivlja konkurenco, vplivati pa mora tudi na trgovino med državami članicami. |
| --- | --- |

(411)

Člen 107(1) PDEU določa, da „je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, če vpliva na trgovino med državami članicami“. Pri oceni, ali ukrep pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, mora Komisija uporabiti naslednja merila: ukrep mora biti pripisan državi in odobren iz državnih sredstev, zagotavljati mora prednosti določenim podjetjem ali določenim sektorjem, kar izkrivlja konkurenco, vplivati pa mora tudi na trgovino med državami članicami.

| (412) | Državna nadomestila so državna sredstva, ker so temeljila na členih 37 in 40 zakona PostVerfG iz leta 1989 in člena 2 zakona PostUmwG iz leta1994 ter so bila financirana iz sredstev družbe Telekom, ki je bila v javni lasti. |
| --- | --- |

(412)

Državna nadomestila so državna sredstva, ker so temeljila na členih 37 in 40 zakona PostVerfG iz leta 1989 in člena 2 zakona PostUmwG iz leta1994 ter so bila financirana iz sredstev družbe Telekom, ki je bila v javni lasti.

VIII.1.1   Finančna prednost na podlagi državnih nadomestil

VIII.1.1.1   Trditev Nemčije, da so povračila poseben strošek

| (413) | Nemčija trdi, da so bila državna nadomestila samo povračila, in so povrnila strošek, ki ga zasebnim konkurentom običajno ne bi bilo treba financirati. Meni, da so povračila posebna dajatev, ki je ni mogoče opredeliti kot davek ali dividende. |
| --- | --- |

(413)

Nemčija trdi, da so bila državna nadomestila samo povračila, in so povrnila strošek, ki ga zasebnim konkurentom običajno ne bi bilo treba financirati. Meni, da so povračila posebna dajatev, ki je ni mogoče opredeliti kot davek ali dividende.

| (414) | Podjetje Deutsche Post je moralo v obdobju 1924–1995 plačevati povračila v razponu od 6,6 % do 10 % zasluženega prihodka. Po navedbah iz poročila družbe KPMG zvezno ustavno sodišče (Bundesverfassungsgericht) v svoji sodbi z dne 22. marca 1984 ni opredelilo natančne pravne narave povračil, ampak jih je opredelilo kot dohodek javnega proračuna (Erwerbseinkünfte). Poleg tega so bila povračila opredeljena kot stroški (Kosten der Leistung), ki jih je moralo podjetje Deutsche Post plačevati za zagotavljanje svojih storitev. |
| --- | --- |

(414)

Podjetje Deutsche Post je moralo v obdobju 1924–1995 plačevati povračila v razponu od 6,6 % do 10 % zasluženega prihodka. Po navedbah iz poročila družbe KPMG zvezno ustavno sodišče (Bundesverfassungsgericht) v svoji sodbi z dne 22. marca 1984 ni opredelilo natančne pravne narave povračil, ampak jih je opredelilo kot dohodek javnega proračuna (Erwerbseinkünfte). Poleg tega so bila povračila opredeljena kot stroški (Kosten der Leistung), ki jih je moralo podjetje Deutsche Post plačevati za zagotavljanje svojih storitev.

| (415) | Čeprav zvezno ustavno sodišče ni natančno opredelilo, v kakšnem obsegu bi bilo treba povračila šteti kot nadomestilo za davke ali dividende, je jasno, da so plačila ustvarjala prihodek za javni proračun. |
| --- | --- |

(415)

Čeprav zvezno ustavno sodišče ni natančno opredelilo, v kakšnem obsegu bi bilo treba povračila šteti kot nadomestilo za davke ali dividende, je jasno, da so plačila ustvarjala prihodek za javni proračun.

| (416) | V preteklosti so številne države članice prihodek od monopolov v poštnem in telekomunikacijskem sektorju uporabila kot vir dohodka za javni proračun. Ker so bili podjetje Bundespost in njegovi predhodniki zaradi svojega javnopravnega statusa oproščeni plačila splošnih davkov do leta 1995, je bila uvedba posebne dajatve uporabljena za ustvarjanje prihodka za javni proračun iz teh sektorjev. Poleg tega je bila z ekonomskega vidika uvedba dajatev na te monopole razumna odločitev. Potrošniki so bili pripravljeni zvišane cen sprejeti brez večjega zmanjšanja uporabe storitev, tako da je bila lahko za javni proračun ustvarjena visoka stopnja prihodka. |
| --- | --- |

(416)

V preteklosti so številne države članice prihodek od monopolov v poštnem in telekomunikacijskem sektorju uporabila kot vir dohodka za javni proračun. Ker so bili podjetje Bundespost in njegovi predhodniki zaradi svojega javnopravnega statusa oproščeni plačila splošnih davkov do leta 1995, je bila uvedba posebne dajatve uporabljena za ustvarjanje prihodka za javni proračun iz teh sektorjev. Poleg tega je bila z ekonomskega vidika uvedba dajatev na te monopole razumna odločitev. Potrošniki so bili pripravljeni zvišane cen sprejeti brez večjega zmanjšanja uporabe storitev, tako da je bila lahko za javni proračun ustvarjena visoka stopnja prihodka.

| (417) | V nasprotju z zasebnimi podjetji podjetju Deutsche Post ni bilo treba plačevati neposrednih ali posrednih davkov oziroma dividend na zagotovljeni kapital. Zato so bila povračila edini način, da je zvezna vlada – v svoji vlogi davčnega organa ali delničarja – prejela prihodek od podjetja Deutsche Post. Ni pomembno, ali povračila v celoti ustrezajo opredelitvam določenih davčnih ureditev ali ureditev za dividende. V vsakem primeru so bila povračila plačila, ki jih je podjetje Deutsche Post moralo plačevati od leta 1924 in so ustvarjala prihodek za javni proračun. |
| --- | --- |

(417)

V nasprotju z zasebnimi podjetji podjetju Deutsche Post ni bilo treba plačevati neposrednih ali posrednih davkov oziroma dividend na zagotovljeni kapital. Zato so bila povračila edini način, da je zvezna vlada – v svoji vlogi davčnega organa ali delničarja – prejela prihodek od podjetja Deutsche Post. Ni pomembno, ali povračila v celoti ustrezajo opredelitvam določenih davčnih ureditev ali ureditev za dividende. V vsakem primeru so bila povračila plačila, ki jih je podjetje Deutsche Post moralo plačevati od leta 1924 in so ustvarjala prihodek za javni proračun.

| (418) | Uvedba povračil je bila v skladu z javnim ciljem ustvarjanja prihodkov za javni proračun – v obliki davkov ali dividend – iz državnega monopola. Povračila so bila torej običajen strošek, ki ga je podjetje Deutsche Post lahko financiralo iz lastnih sredstev. |
| --- | --- |

(418)

Uvedba povračil je bila v skladu z javnim ciljem ustvarjanja prihodkov za javni proračun – v obliki davkov ali dividend – iz državnega monopola. Povračila so bila torej običajen strošek, ki ga je podjetje Deutsche Post lahko financiralo iz lastnih sredstev.

VIII.1.1.2   Trditev Nemčije, da so bila državna nadomestila v skladu z ravnanjem zasebnega vlagatelja

| (419) | Nemčija trdi, da je, ko je odobrila državna nadomestila, delno ravnala kot zasebni vlagatelj, saj so javni prenosi financirali donosne naložbe v mreži podjetja Deutsche Post. |
| --- | --- |

(419)

Nemčija trdi, da je, ko je odobrila državna nadomestila, delno ravnala kot zasebni vlagatelj, saj so javni prenosi financirali donosne naložbe v mreži podjetja Deutsche Post.

| (420) | Ker pa so bila državna nadomestila odobrena na podlagi ustvarjenih izgub in ne na podlagi naložbenih načrtov, je jasno, da noben zasebni vlagatelj nikoli ne bi sprejel takšne naložbene strategije. |
| --- | --- |

(420)

Ker pa so bila državna nadomestila odobrena na podlagi ustvarjenih izgub in ne na podlagi naložbenih načrtov, je jasno, da noben zasebni vlagatelj nikoli ne bi sprejel takšne naložbene strategije.

| (421) | Zato so državna nadomestila podjetju Deutsche Post zagotovila finančno prednost. |
| --- | --- |

(421)

Zato so državna nadomestila podjetju Deutsche Post zagotovila finančno prednost.

VIII.1.1.3   Trditev Nemčije, da so bila državna nadomestila povračilo za neto stroške obveznosti univerzalnih storitev

| (422) | Nemčija trdi, da državna nadomestila niso pomenila pomoči, ker so bila povračilo za neto stroške obveznosti univerzalnih storitev. |
| --- | --- |

(422)

Nemčija trdi, da državna nadomestila niso pomenila pomoči, ker so bila povračilo za neto stroške obveznosti univerzalnih storitev.

| (423) | V sodbi v zadevi Altmark
   (105) je Sodišče razsodilo, da nadomestilo za javne storitve ne pomeni državne pomoči za namene člena 107 PDEU, pod pogojem, da so izpolnjena štiri kumulativna merila. Prvič, podjetje, ki prejema nadomestilo, mora dejansko izpolnjevati obveznosti javne službe, te obveznosti pa morajo biti jasno opredeljene. Drugič, merila, na podlagi katerih se izračuna nadomestilo, morajo biti določena vnaprej ter objektivno in pregledno. Tretjič, nadomestilo ne sme presegati tistega, kar je potrebno za kritje vseh ali dela stroškov, ki so nastali z izpolnjevanjem obveznosti javne službe ob upoštevanju realiziranih prejemkov in razumnega dobička zaradi izpolnjevanja teh obveznosti. Četrtič, če podjetje, ki se mu naloži izpolnjevanje obveznosti javne službe, v konkretnem primeru ni izbrano s postopkom oddaje javnega naročila, ki bi omogočal, da se izbere tisti ponudnik, ki lahko te storitve opravlja z najnižjimi stroški za skupnost, se mora raven potrebnega nadomestila določiti na podlagi analize stroškov, ki bi jih imelo povprečno, dobro vodeno podjetje, ki je ustrezno opremljeno s prevoznimi sredstvi. |
| --- | --- |

(423)

V sodbi v zadevi Altmark
   (105) je Sodišče razsodilo, da nadomestilo za javne storitve ne pomeni državne pomoči za namene člena 107 PDEU, pod pogojem, da so izpolnjena štiri kumulativna merila. Prvič, podjetje, ki prejema nadomestilo, mora dejansko izpolnjevati obveznosti javne službe, te obveznosti pa morajo biti jasno opredeljene. Drugič, merila, na podlagi katerih se izračuna nadomestilo, morajo biti določena vnaprej ter objektivno in pregledno. Tretjič, nadomestilo ne sme presegati tistega, kar je potrebno za kritje vseh ali dela stroškov, ki so nastali z izpolnjevanjem obveznosti javne službe ob upoštevanju realiziranih prejemkov in razumnega dobička zaradi izpolnjevanja teh obveznosti. Četrtič, če podjetje, ki se mu naloži izpolnjevanje obveznosti javne službe, v konkretnem primeru ni izbrano s postopkom oddaje javnega naročila, ki bi omogočal, da se izbere tisti ponudnik, ki lahko te storitve opravlja z najnižjimi stroški za skupnost, se mora raven potrebnega nadomestila določiti na podlagi analize stroškov, ki bi jih imelo povprečno, dobro vodeno podjetje, ki je ustrezno opremljeno s prevoznimi sredstvi.

| (424) | Ker podjetje Deutsche Post ni bilo izbrano na podlagi javnega razpisa in Nemčija ni dokazala, da je podjetje Deutsche Post dobro vodeno podjetje, četrti pogoj sodbe v zadevi Altmark ni izpolnjen. |
| --- | --- |

(424)

Ker podjetje Deutsche Post ni bilo izbrano na podlagi javnega razpisa in Nemčija ni dokazala, da je podjetje Deutsche Post dobro vodeno podjetje, četrti pogoj sodbe v zadevi Altmark ni izpolnjen.

VIII.1.2   Sklepna ugotovitev v zvezi z obstojem pomoči

| (425) | Državna nadomestila so bila odobrena iz državnih sredstev, podjetje Deutsche Post pa so razbremenila stroškov, ki jih običajno krije zasebno podjetje. Nemčija ni uspela dokazati, da so državna nadomestila izpolnila merila iz sodbe Altmark, zaradi česar ne bi bila več opredeljena kot pomoč. |
| --- | --- |

(425)

Državna nadomestila so bila odobrena iz državnih sredstev, podjetje Deutsche Post pa so razbremenila stroškov, ki jih običajno krije zasebno podjetje. Nemčija ni uspela dokazati, da so državna nadomestila izpolnila merila iz sodbe Altmark, zaradi česar ne bi bila več opredeljena kot pomoč.

| (426) | Zaradi razlogov iz oddelka VII.1.2 je verjetno, da državna nadomestila izkrivljajo konkurenco in vplivajo na trgovino. |
| --- | --- |

(426)

Zaradi razlogov iz oddelka VII.1.2 je verjetno, da državna nadomestila izkrivljajo konkurenco in vplivajo na trgovino.

| (427) | Zato Komisija ugotavlja, da državna nadomestila pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. |
| --- | --- |

(427)

Zato Komisija ugotavlja, da državna nadomestila pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.

VIII.2   Ocena obstoječe pomoči v skladu s členom 108(3) PDEU

| (428) | Državna nadomestila so bila uvedena s členom 37(2) in (3) zakona PostVerfG iz leta 1989 in zato pomenijo nov ukrep pomoči. |
| --- | --- |

(428)

Državna nadomestila so bila uvedena s členom 37(2) in (3) zakona PostVerfG iz leta 1989 in zato pomenijo nov ukrep pomoči.

VIII.3   Ocena združljivosti z notranjim trgom v skladu s členom 106(2) PDEU

| (429) | Člen 106(2) PDEU določa, da za podjetja, pooblaščena za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, oziroma podjetja, ki imajo značaj dohodkovnega monopola, veljajo pravila iz Pogodb, zlasti pravila o konkurenci. Vendar pa določa izjemo od pravil iz Pogodbe, pod pogojem, da so izpolnjena naslednja merila. Prvič, obstajati mora akt o pooblastitvi, s katerim država prenese odgovornost za izvajanje določenih nalog na podjetje. Drugič, pooblastitev mora biti povezana s storitvami splošnega gospodarskega pomena. Tretjič, izjema mora biti nujna za izvajanje dodeljenih nalog in sorazmerna temu namenu. In končno, na razvoj trgovine se ne sme vplivati v tolikšni meri, da bi bilo to v nasprotju z interesi pogodbenic. |
| --- | --- |

(429)

Člen 106(2) PDEU določa, da za podjetja, pooblaščena za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, oziroma podjetja, ki imajo značaj dohodkovnega monopola, veljajo pravila iz Pogodb, zlasti pravila o konkurenci. Vendar pa določa izjemo od pravil iz Pogodbe, pod pogojem, da so izpolnjena naslednja merila. Prvič, obstajati mora akt o pooblastitvi, s katerim država prenese odgovornost za izvajanje določenih nalog na podjetje. Drugič, pooblastitev mora biti povezana s storitvami splošnega gospodarskega pomena. Tretjič, izjema mora biti nujna za izvajanje dodeljenih nalog in sorazmerna temu namenu. In končno, na razvoj trgovine se ne sme vplivati v tolikšni meri, da bi bilo to v nasprotju z interesi pogodbenic.

| (430) | V sporočilih iz let 1996 in 2001 (106), (107) ter v Okviru iz leta 2005 o storitvah splošnega gospodarskega interesa je Komisija pojasnila uporabo zahtev glede nujnosti in sorazmernosti za izjemo na podlagi člena 106(2) PDEU. Oddelek 2.4 Okvira iz leta 2005 je najnovejša kodifikacija pomena in področja uporabe teh zahtev, ki so jih v preteklosti dosledno uporabljali Sodišče Evropske unije, Splošno sodišče in Komisija. |
| --- | --- |

(430)

V sporočilih iz let 1996 in 2001 (106), (107) ter v Okviru iz leta 2005 o storitvah splošnega gospodarskega interesa je Komisija pojasnila uporabo zahtev glede nujnosti in sorazmernosti za izjemo na podlagi člena 106(2) PDEU. Oddelek 2.4 Okvira iz leta 2005 je najnovejša kodifikacija pomena in področja uporabe teh zahtev, ki so jih v preteklosti dosledno uporabljali Sodišče Evropske unije, Splošno sodišče in Komisija.

| (431) | V skladu z oddelkom 2.4 Okvira iz leta 2005 morata biti nujnost in sorazmernost dodeljenega nadomestila v skladu z naslednjimi načeli:






  1. | znesek nadomestila ne sme presegati zneska, potrebnega za pokrivanje stroškov, ki so nastali pri izpolnjevanju obveznosti javnih storitev, ob upoštevanju ustreznih prejemkov in zmernega dobička za izpolnjevanje navedenih obveznosti; |
| --- | --- | --- |

(431)

V skladu z oddelkom 2.4 Okvira iz leta 2005 morata biti nujnost in sorazmernost dodeljenega nadomestila v skladu z naslednjimi načeli:

1.

znesek nadomestila ne sme presegati zneska, potrebnega za pokrivanje stroškov, ki so nastali pri izpolnjevanju obveznosti javnih storitev, ob upoštevanju ustreznih prejemkov in zmernega dobička za izpolnjevanje navedenih obveznosti;

| 2. | znesek nadomestila vključuje vse prednosti, ki jih dodeli država, ali kakršno koli vrsto prednosti iz državnih sredstev, ne glede na njihovo klasifikacijo za namene člena 107(1) PDEU; |
| --- | --- |

2.

znesek nadomestila vključuje vse prednosti, ki jih dodeli država, ali kakršno koli vrsto prednosti iz državnih sredstev, ne glede na njihovo klasifikacijo za namene člena 107(1) PDEU;

| 3. | nadomestilo je treba dejansko uporabiti za opravljanje zadevne storitve splošnega gospodarskega pomena. Nadomestilo za javne storitve, dodeljeno za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, ki pa se dejansko uporablja za delovanje na drugih trgih, ni upravičeno in posledično pomeni nezdružljivo državno pomoč. |
| --- | --- |

3.

nadomestilo je treba dejansko uporabiti za opravljanje zadevne storitve splošnega gospodarskega pomena. Nadomestilo za javne storitve, dodeljeno za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, ki pa se dejansko uporablja za delovanje na drugih trgih, ni upravičeno in posledično pomeni nezdružljivo državno pomoč.

| (432) | V praksi odločanja Komisije so se državna nadomestila za stroške univerzalnih storitev štela za združljivo pomoč (ali pa ne za pomoč), če so bila nadomestila nižja od dejanskih neto stroškov univerzalne storitve (108). |
| --- | --- |

(432)

V praksi odločanja Komisije so se državna nadomestila za stroške univerzalnih storitev štela za združljivo pomoč (ali pa ne za pomoč), če so bila nadomestila nižja od dejanskih neto stroškov univerzalne storitve (108).

VIII.3.1   Pooblastitev za storitev splošnega gospodarskega pomena

| (433) | Zaporedni poštni direktivi in sodna praksa Sodišča Evropske unije (109) so univerzalno zagotavljanje poštnih storitev vedno priznavale kot storitev splošnega gospodarskega pomena. |
| --- | --- |

(433)

Zaporedni poštni direktivi in sodna praksa Sodišča Evropske unije (109) so univerzalno zagotavljanje poštnih storitev vedno priznavale kot storitev splošnega gospodarskega pomena.

| (434) | Podjetje Deutsche Post je bilo z zaporednima poštnima zakonoma do 31. decembra 2007 pooblaščeno za izvajanje univerzalnih poštnih storitev. |
| --- | --- |

(434)

Podjetje Deutsche Post je bilo z zaporednima poštnima zakonoma do 31. decembra 2007 pooblaščeno za izvajanje univerzalnih poštnih storitev.

VIII.3.2   Nujnost in sorazmernost državnih nadomestil

| (435) | Nemčija trdi, da so bila državna nadomestila sorazmeren ukrep nadomestil, ker so bila v skladu z regulativnimi izkazi iz leta 2009 precej nižja od dejanskih neto stroškov obveznosti univerzalnih storitev v obdobju 1990–1995. Regulativni izkazi iz leta 2009 kažejo, da je podjetje Deutsche Post v letu 1995 kljub državnim nadomestilom za skupne neto stroške obveznosti univerzalnih storitev za obdobje 1990–1995 prejelo prenizko nadomestilo, in sicer za [...] milijard EUR (sedanja vrednost v letu 1995). |
| --- | --- |

(435)

Nemčija trdi, da so bila državna nadomestila sorazmeren ukrep nadomestil, ker so bila v skladu z regulativnimi izkazi iz leta 2009 precej nižja od dejanskih neto stroškov obveznosti univerzalnih storitev v obdobju 1990–1995. Regulativni izkazi iz leta 2009 kažejo, da je podjetje Deutsche Post v letu 1995 kljub državnim nadomestilom za skupne neto stroške obveznosti univerzalnih storitev za obdobje 1990–1995 prejelo prenizko nadomestilo, in sicer za [...] milijard EUR (sedanja vrednost v letu 1995).

| (436) | Po spremembi porazdelitve in obračunavanja stroškov v regulativnih izkazih iz leta 2009 je bila v študiji podjetja WIK podana ugotovitev, da so državna nadomestila povrnila skupne neto stroške obveznosti univerzalnih storitev za obdobje 1990–1995. |
| --- | --- |

(436)

Po spremembi porazdelitve in obračunavanja stroškov v regulativnih izkazih iz leta 2009 je bila v študiji podjetja WIK podana ugotovitev, da so državna nadomestila povrnila skupne neto stroške obveznosti univerzalnih storitev za obdobje 1990–1995.

| (437) | V skladu z izračuni podjetja WIK je nadomestilo v letu 1995 preseglo skupne neto stroške za [0–20] milijonov EUR. Vendar pa Komisija priznava, da je kakovost podatkov stroškovnega računovodstva za ta leta slaba. Poleg tega je podjetje WIK povračila priznalo kot kapitalski strošek in ni omogočilo nadaljnjega zmernega dobička. |
| --- | --- |

(437)

V skladu z izračuni podjetja WIK je nadomestilo v letu 1995 preseglo skupne neto stroške za [0–20] milijonov EUR. Vendar pa Komisija priznava, da je kakovost podatkov stroškovnega računovodstva za ta leta slaba. Poleg tega je podjetje WIK povračila priznalo kot kapitalski strošek in ni omogočilo nadaljnjega zmernega dobička.

| (438) | Zato Komisija meni, da študije podjetja WIK ni mogoče uporabiti kot podlago za izpodbijanje trditve Nemčije, da so bila državna nadomestila ustrezno nadomestilo za stroške univerzalnih storitev podjetja Deutsche Post.

  Preglednica 10


  Izračun skupnih neto stroškov obveznosti univerzalnih storitev in državna nadomestila (sedanja vrednost v letu 1995) | Regulativni izkazi iz leta 2009 | Študija podjetja WIK |
| --- | --- | --- | --- |
| Skupni neto stroški | – [...] milijonov EUR | – [...] milijonov EUR |
| Državna nadomestila | +6 707 milijonov EUR | +6 707 milijonov EUR |
| Previsoko/prenizko nadomestilo | – [...] milijonov EUR | + [0 to 20] milijonov EUR |

(438)

Zato Komisija meni, da študije podjetja WIK ni mogoče uporabiti kot podlago za izpodbijanje trditve Nemčije, da so bila državna nadomestila ustrezno nadomestilo za stroške univerzalnih storitev podjetja Deutsche Post.

Preglednica 10

Izračun skupnih neto stroškov obveznosti univerzalnih storitev in državna nadomestila (sedanja vrednost v letu 1995)

Regulativni izkazi iz leta 2009

Študija podjetja WIK

Skupni neto stroški

– [...] milijonov EUR

– [...] milijonov EUR

Državna nadomestila

+6 707 milijonov EUR

+6 707 milijonov EUR

Previsoko/prenizko nadomestilo

– [...] milijonov EUR

- [0 to 20] milijonov EUR

| (439) | Državna nadomestila so torej združljiva pomoč v skladu s členom 106(2) PDEU, ker niso presegla neto stroškov, ki jih je podjetje Deutsche Post imelo zaradi svojih obveznosti univerzalnih storitev. |
| --- | --- |

(439)

Državna nadomestila so torej združljiva pomoč v skladu s členom 106(2) PDEU, ker niso presegla neto stroškov, ki jih je podjetje Deutsche Post imelo zaradi svojih obveznosti univerzalnih storitev.

IX.   DRŽAVNO JAMSTVO ZA DOLŽNIŠKE INSTRUMENTE, IZDANE PRED LETOM 1995, PREDSTAVLJA VELJAVNO POMOČ V SKLADU S ČLENOM 108(3) PDEU

| (440) | Komisija ugotavlja, da so bili predpisi glede državnega jamstva za dolžniške instrumente uvedeni leta 1953 s členom 22(4) zakona PostVwG iz leta 1953. Ko je bil zakon PostVwG iz leta 1953 razveljavljen z zakonom PostVerfG iz leta 1989, je bila ista določba brez spremembe vključena v člen 40 zakona PostVerfG iz leta 1989. |
| --- | --- |

(440)

Komisija ugotavlja, da so bili predpisi glede državnega jamstva za dolžniške instrumente uvedeni leta 1953 s členom 22(4) zakona PostVwG iz leta 1953. Ko je bil zakon PostVwG iz leta 1953 razveljavljen z zakonom PostVerfG iz leta 1989, je bila ista določba brez spremembe vključena v člen 40 zakona PostVerfG iz leta 1989.

| (441) | Ker je bilo državno jamstvo za dolžniške instrumente uvedeno leta 1953 in s tem pred začetkom veljavnosti Pogodbe EGS v letu 1958, pomeni veljavno pomoč v skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999. |
| --- | --- |

(441)

Ker je bilo državno jamstvo za dolžniške instrumente uvedeno leta 1953 in s tem pred začetkom veljavnosti Pogodbe EGS v letu 1958, pomeni veljavno pomoč v skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (ES) št. 659/1999.

| (442) | S členom 2(4) zakona PostUmwG iz leta 1995 se je ta veljavna pomoč zaključila. Dejstvo, da je država ostala porok za dolžniške instrumente, izdane pred privatizacijo podjetja Deutsche Post, ne pomeni nove pomoči, ker je bila ugodnost podjetju Deutsche Post dodeljena ob izdaji dolžniških instrumentov. |
| --- | --- |

(442)

S členom 2(4) zakona PostUmwG iz leta 1995 se je ta veljavna pomoč zaključila. Dejstvo, da je država ostala porok za dolžniške instrumente, izdane pred privatizacijo podjetja Deutsche Post, ne pomeni nove pomoči, ker je bila ugodnost podjetju Deutsche Post dodeljena ob izdaji dolžniških instrumentov.

X.   SKLEPNE UGOTOVITVE

| (443) | Komisija ugotavlja, da subvencija za pokojnine in državna nadomestila pomenijo ukrepe pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, ker so podjetje Deutsche Post AG razbremenili stroškov, ki jih običajno krijejo podjetja. |
| --- | --- |

(443)

Komisija ugotavlja, da subvencija za pokojnine in državna nadomestila pomenijo ukrepe pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, ker so podjetje Deutsche Post AG razbremenili stroškov, ki jih običajno krijejo podjetja.

| (444) | Komisija ugotavlja tudi, da je Nemčija nezakonito izvedla subvencijo za pokojnine in državna nadomestila s kršitvijo člena 108(2) PDEU. Državno jamstvo za dolžniške instrumente, ki jih je podjetje Deutsche Post izdalo pred privatizacijo, pomeni veljavno pomoč, ki je bila zaključena leta 1995. |
| --- | --- |

(444)

Komisija ugotavlja tudi, da je Nemčija nezakonito izvedla subvencijo za pokojnine in državna nadomestila s kršitvijo člena 108(2) PDEU. Državno jamstvo za dolžniške instrumente, ki jih je podjetje Deutsche Post izdalo pred privatizacijo, pomeni veljavno pomoč, ki je bila zaključena leta 1995.

| (445) | Subvencija za pokojnine ni združljiva z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(c) PDEU, ker je zagotovila primerjalno prednost storitvam, ki niso cenovno regulirane, glede na to, da je financiranje obremenitev iz cenovno reguliranih prihodkov odobril poštni regulator. Nemčija je podjetje Deutsche Post AG nesorazmerno razbremenila plačila prispevkov za socialno varnost, saj je na podlagi dogovorov o pomoči za pokojnine ne le odobrila subvencijo za pokojnine, temveč podjetju Deutsche Post AG tudi dovolila, da na stranke cenovno reguliranih storitev prenese del stroškov za socialno varnost za storitve, ki niso cenovno regulirane, ki bi jih moralo podjetje Deutsche Post AG tako kot njegovi zasebni konkurenti kriti samo. |
| --- | --- |

(445)

Subvencija za pokojnine ni združljiva z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(c) PDEU, ker je zagotovila primerjalno prednost storitvam, ki niso cenovno regulirane, glede na to, da je financiranje obremenitev iz cenovno reguliranih prihodkov odobril poštni regulator. Nemčija je podjetje Deutsche Post AG nesorazmerno razbremenila plačila prispevkov za socialno varnost, saj je na podlagi dogovorov o pomoči za pokojnine ne le odobrila subvencijo za pokojnine, temveč podjetju Deutsche Post AG tudi dovolila, da na stranke cenovno reguliranih storitev prenese del stroškov za socialno varnost za storitve, ki niso cenovno regulirane, ki bi jih moralo podjetje Deutsche Post AG tako kot njegovi zasebni konkurenti kriti samo.

| (446) | Zato je podjetje Deutsche Post AG z dogovori o pomoči za pokojnine v primerjavi z zasebnimi konkurenti pridobilo ugodnejši položaj, saj je moralo podjetje Deutsche Post AG za svoje storitve, ki niso cenovno regulirane, kriti stroške prispevkov za socialno varnost, nižje od zakonsko predpisanih stroškov, ki so jih morali plačevati zasebni konkurenti. |
| --- | --- |

(446)

Zato je podjetje Deutsche Post AG z dogovori o pomoči za pokojnine v primerjavi z zasebnimi konkurenti pridobilo ugodnejši položaj, saj je moralo podjetje Deutsche Post AG za svoje storitve, ki niso cenovno regulirane, kriti stroške prispevkov za socialno varnost, nižje od zakonsko predpisanih stroškov, ki so jih morali plačevati zasebni konkurenti.

| (447) | V skladu s tem bi bilo treba nezdružljivo pomoč izračunati kot razliko med referenčno stopnjo, ki prispevke podjetja Deutsche Post AG za socialno varnost za storitve, ki niso cenovno regulirane, izravnava s prispevki konkurentov, in predpisanim prispevkom, ki ga je podjetje Deutsche Post AG dejansko plačevalo za svoje storitve, ki niso cenovno regulirane, pomnoženo s skupno bruto plačo javnih uslužbencev v storitvah, ki niso cenovno regulirane. Nezdružljivo pomoč je treba izračunati s pomočjo formule iz preglednice 8 na podlagi predpisanega prispevka in referenčne stopnje, kakor je določeno v preglednici 7 in v Prilogi, in bruto plače javnih uslužbencev, kakor je določeno v preglednici 6. |
| --- | --- |

(447)

V skladu s tem bi bilo treba nezdružljivo pomoč izračunati kot razliko med referenčno stopnjo, ki prispevke podjetja Deutsche Post AG za socialno varnost za storitve, ki niso cenovno regulirane, izravnava s prispevki konkurentov, in predpisanim prispevkom, ki ga je podjetje Deutsche Post AG dejansko plačevalo za svoje storitve, ki niso cenovno regulirane, pomnoženo s skupno bruto plačo javnih uslužbencev v storitvah, ki niso cenovno regulirane. Nezdružljivo pomoč je treba izračunati s pomočjo formule iz preglednice 8 na podlagi predpisanega prispevka in referenčne stopnje, kakor je določeno v preglednici 7 in v Prilogi, in bruto plače javnih uslužbencev, kakor je določeno v preglednici 6.

| (448) | Nezdružljiva pomoč, ki je bila podjetju Deutsche Post na voljo od 1. januarja 2003, bi morala biti izterjana od tega datuma do takrat, ko je prenehala primerjalna prednost. Poleg tega bi morala Nemčija sprejeti vse potrebne ukrepe in spremeniti pomoč za stroške pokojnine na podlagi subvencije za pokojnine in regulacije cen z namenom odprave primerjalne prednosti. |
| --- | --- |

(448)

Nezdružljiva pomoč, ki je bila podjetju Deutsche Post na voljo od 1. januarja 2003, bi morala biti izterjana od tega datuma do takrat, ko je prenehala primerjalna prednost. Poleg tega bi morala Nemčija sprejeti vse potrebne ukrepe in spremeniti pomoč za stroške pokojnine na podlagi subvencije za pokojnine in regulacije cen z namenom odprave primerjalne prednosti.

| (449) | Komisija ugotavlja, da so državna nadomestila združljiv ukrep pomoči v skladu s členom 106(2) PDEU, ker so nadomestila skupne neto stroške podjetja Deutsche Post zaradi obveznosti univerzalnih storitev – |
| --- | --- |

(449)

Komisija ugotavlja, da so državna nadomestila združljiv ukrep pomoči v skladu s členom 106(2) PDEU, ker so nadomestila skupne neto stroške podjetja Deutsche Post zaradi obveznosti univerzalnih storitev –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

1.   Subvencija za pokojnine za podjetje Deutsche Post AG pomeni državno pomoč v skladu s členom 107(1) PDEU, Nemčija pa jo je odobrila nezakonito s kršitvijo člena 108(3) PDEU.

2.   Subvencija za pokojnine ni združljiva z notranjim trgom, ker je Nemčija nesorazmerno prispevala k financiranju pokojnin upokojenih javnih uslužbencev podjetja Deutsche Post AG.

Člen 2

Državna nadomestila, ki pomenijo pomoč podjetju Deutsche Post AG v skladu s členom 107(1) PDEU in ki jih je Nemčija nezakonito odobrila s kršitvijo člena 108(3) PDEU, so združljiva z notranjim trgom.

Člen 3

Državno jamstvo pomeni veljavno pomoč podjetju Deutsche Post AG v skladu s členoma 107(1) in 108(3) PDEU.

Člen 4

1.   Nemčija od podjetja Deutsche Post AG izterja nezdružljivo pomoč iz člena 1, ki je bilo dano na voljo podjetju Deutsche Post AG, za obdobje od 1. januarja 2003 do takrat, ko je primerjalna prednost prenehala.

2.   Zneskom, ki jih je treba vrniti v skladu z odstavkom 1, se prištejejo obresti od datuma, ko je bila pomoč dana na voljo upravičencu, do datuma njihovega dejanskega vračila.

3.   Obresti se izračunajo na podlagi obrestnoobrestnega računa v skladu s poglavjem V Uredbe (ES) št. 794/2004 in Uredbe Komisije (ES) št. 271/2008 (110) o spremembi Uredbe (ES) št. 794/2004.

4.   Nemčija od datuma uradnega obvestila o tem sklepu zagotovi, da podjetje Deutsche Post AG nima več koristi od primerjalne prednosti, ki jo je odobril poštni regulator, za storitve, ki niso cenovno regulirane, v smislu financiranja obremenitev iz cenovno reguliranih prihodkov.

Člen 5

1.   Vračilo pomoči iz člena 1, kakor je določeno v členu 4, se izvede takoj in učinkovito.

2.   Nemčija zagotovi, da se ta sklep izvede v štirih mesecih od datuma uradnega obvestila o tem sklepu.

Člen 6

1.   V dveh mesecih po uradnem obvestilu o tem sklepu Nemčija predloži Komisiji naslednje informacije:

| (a) | skupni znesek (glavnica in obresti), ki ga je treba izterjati od podjetja Deutsche Post AG; |
| --- | --- |

(a)

skupni znesek (glavnica in obresti), ki ga je treba izterjati od podjetja Deutsche Post AG;

| (b) | natančen opis ukrepov, ki so že sprejeti in načrtovani za uskladitev s tem sklepom; |
| --- | --- |

(b)

natančen opis ukrepov, ki so že sprejeti in načrtovani za uskladitev s tem sklepom;

| (c) | dokumente, ki dokazujejo, da se je od podjetja Deutsche Post AG zahtevalo vračilo pomoči. |
| --- | --- |

(c)

dokumente, ki dokazujejo, da se je od podjetja Deutsche Post AG zahtevalo vračilo pomoči.

2.   Nemčija obvešča Komisijo o napredku glede sprejetih nacionalnih ukrepov za izvajanje tega sklepa, dokler se vračanje nezdružljive pomoči iz člena 1 ne konča. Takoj predloži tudi vse informacije o že sprejetih in načrtovanih ukrepih za delovanje v skladu s tem sklepom, ki jih zahteva Komisija. Prav tako predloži podrobne podatke o zneskih pomoči in obrestnih merah za vračilo pomoči, ki jih je podjetje Deutsche Post AG že vrnilo.

Člen 7

Ta sklep je naslovljen na Zvezno republiko Nemčijo.

V Bruslju, 25. januarja 2012

Za Komisijo

Joaquín ALMUNIA

Podpredsednik

---

(1)  Z učinkom od 1. decembra 2009 sta člena 87 in 88 Pogodbe ES postala člen 107 oziroma člen 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člena sta vsebinsko istovetna. V tem sklepu je treba sklicevanje na člena 107 in 108 PDEU razumeti kot sklicevanje na člena 87 in 88 Pogodbe ES, kadar je to primerno.

1

(2)  Poziv k predložitvi pripomb v skladu s členom 88(2) Pogodbe ES z dne 17. avgusta 1999 o pomoči C 61/99 (ex NN 153/96) – Državna pomoč za podjetje Deutsche Post AG (UL C 306, 23.10.1999, str. 25); poziv k predložitvi pripomb v skladu s členom 88(2) Pogodbe ES z dne 19. oktobra 2007 o pomoči C 36/07 (ex NN 25/07) – Državna pomoč podjetju Deutsche Post AG (UL C 245, 19.10.2007, str. 21); in poziv k predložitvi pripomb v skladu s členom 108(2) PDEU z dne 11. maja 2011 o pomoči C 36/07 – Državna pomoč podjetju Deutsche Post AG (UL C 263, 7.9.2011, str. 4).

2

(3)  Odločba Komisije 2002/753/ES z dne 19. junija 2002 o ukrepih, ki jih Zvezna republika Nemčija izvaja za podjetje Deutsche Post AG (UL L 247, 14.9.2002, str. 27).

3

(4)  Sodba z dne 1. julija 2008 v zadevi Deutsche Post AG proti Komisiji, T 266/02, ZOdl., str. II-1233.

4

Deutsche Post AG proti Komisiji

(5)  Sodba z dne 2. septembra 2010 v zadevi Evropska Komisija proti Deutsche Post AG, C-399/08 P, še neobjavljena v ZOdl.

5

Evropska Komisija proti Deutsche Post AG

(6)  Poziv z dne 12. septembra 2007 v skladu s členom 88(2) Pogodbe ES k predložitvi pripomb o državni pomoči C 36/07 (ex NN 25/07) – Državna pomoč za podjetje Deutsche Post AG (UL C 245, 19.10.2007, str. 21).

6

(7)  Obvestilo o javnem naročilu 2008/S 15-018228, objavljeno 23. januarja 2008 (UL S 15, 23.1.2008).

7

(8)  UL C 297, 29.11.2005, str. 4.

8

(9)  Mnenje prof. Ehlermanna, WilmerHale (16. junij 2008), „Die Verpflichtung der europäischen Kommission zur Einzelprüfung angeblicher Beihilfen an die Deutsche Post AG“ (Obveznost Evropske komisije, da ločeno preveri domnevne ukrepe državne pomoči v korist podjetja Deutsche Post AG).

9

(10)  UL L 83, 27.3.1999, str. 1.

10

(11)  Mnenje prof. Ehlermanna, WilmerHale (10. oktober 2008), „Die Periodizität der Überkompensationsrechnung gemäß Arikel 86 (2) EG“ (Periodičnost izračuna previsokega nadomestila v skladu s členom 86(2) ES).

11

(12)  Za podrobno razlago povračil glej oddelek VI.2.1.

12

(13)  Strokovna študija družbe KPMG (11. februar 2010), „Deutsche Post AG – Rechtliche Qualifikation der Ablieferungen nach § 63 PVerfG“; strokovna študija družbe Deloitte (9. februar 2010), „Ocena svetovalnega poročila za Evropsko komisijo – Poročilo za podjetje Deutsche Post AG“.

13

(14)  Mnenje prof. Ehlermanna, WilmerHale (5. november 2010), „Bedeutung des Urteils des Gerichtshofes in der Rechtssache C-399/08 Kommission v Deutsche Post AG für das laufende Beihilfeprüfverfahren im Fall C 36/2007 Deutsche Post AG“ (Analiza pomena sodbe Sodišča v zadevi Komisija proti Deutsche Post, C-399/08, za tekočo preiskavo).

14

Komisija proti Deutsche Post

(15)  Mnenje prof. Ehlermanna, WilmerHale (19. julij 2011), „Die Verpflichtung der Europäischen Kommission zum Nachweis einer Überkompensation bei der beihilferechtlichen Beanstandung angeblicher Quersubventionierungen“ (Potreba po izračunu previsokega nadomestila zaradi dokazovanja domnevnega navzkrižnega subvencioniranja).

15

(16)  Mnenje prof. Ehlermanna, WilmerHale (19. julij 2011), „Der Vergleich der effektiv getragenen Sozialkosten mit den marktüblichen Sozialkosten im laufenden Beihilfeprüfverfahren im Fall C 36/07 (Deutsche Post AG)“ (Primerjava stroškov za socialno varnost, ki jih je plačevalo podjetje Deutsche Post, s tržnim povprečjem stroškov za socialno varnost).

16

(17)  Mnenje prof. Webra, WHU – Otto Beisheim School of Management, Vallendar (julij 2011), „Gutachten zur Ermittlung der Höhe der über das Marktniveau hinausgehenden Sozialkosten der DPAG“ (o izračunu dodatnih stroškov za socialno varnost podjetja DPAG); posodobljena različica študije je bila predložena 2. januarja 2012.

17

(18)  Svetovalno podjetje Charles River Associates (marec 2011): „Ocena razumne stopnje dobička za zagotavljanje storitev dostave pisemskih pošiljk“, ki jo je Belgija predložila v zadevi o državni pomoči SA.14588 – Državna pomoč za podjetje bpost.

18

(19)  Sklep Komisije 2001/354/ES z dne 20. marca 2001 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 Pogodbe ES (Deutsche Post AG) (UL L 125, 5.5.2001, str. 27).

19

(20)  Sklep Komisije z dne 25. marca 2008 – zadeva COMP/37.821 – UPS in DVPT/DPAG, uvodne izjave 6, 63, 66, 70–72.

20

(21)  Sodba z dne 8. decembra 2011 v zadevi Deutsche Post AG proti Evropski Komisiji, T-421/07, še neobjavljena v ZOdl.

21

Deutsche Post AG proti Evropski Komisiji

(22)  Sodba z dne 13. oktobra 2011 v združenih zadevah Deutsche Post AG proti Evropski Komisiji, C-463/10 P in C-475/10 P, še neobjavljena v ZOdl.

22

Deutsche Post AG proti Evropski Komisiji

(23)  Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der früheren Deutschen Bundespost z dne 14. septembra 1994 (BGBl. I, str. 2325).

23

(24)  Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost z dne 8. junija 1989 (BGBl. I, str. 1026).

24

(25)  Gesetz zur Umwandlung von Unternehmen der Deutschen Bundespost in die Rechtsform der Aktiengesellschaft z dne 14. septembra 1994 (BGBl. I, str. 2325).

25

(26)  Gesetz über das Postwesen z dne 3. julija 1989 (BGBl. I, str. 1450).

26

(27)  Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter des Bundes z dne 24. avgusta 1976 (BGBl. I, str. 322).

27

(28)  Šesti zakonik o socialni varnosti (SGB VI) ureja shemo pokojninskega zavarovanja; tretji zakonik o socialni varnosti (SGB III) ureja shemo zavarovanja za primer brezposelnosti; peti zakonik o socialni varnosti (SGB V) ureja shemo zdravstvenega zavarovanja; zakon o dolgotrajni oskrbi (PflegeVG) in enajsti zakonik o socialni varnosti (SGB XI) pa urejata shemo zavarovanja za dolgotrajno oskrbo.

28

(29)  Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost (1969, kakor je bil nazadnje spremenjena).

29

(30)  Poslovna skrivnost.

30

(31)  Gesetz über die Regulierung der Telekommunikation und des Postwesens z dne 14. septembra 1994 (BGBl. I, str. 1509).

31

(32)  Verordnung zur Regelung der Pflichtleistungen der Deutschen Bundespost POSTDIENST z dne 12. januarja 1994 (BGBI. I, str. 86).

32

(33)  Post-Universaldienstleistungsverordnung z dne 15. decembra 1999 (BGBl. I, str. 2418).

33

(34)  Gesetz über die Verwaltung der Deutschen Bundespost (Postverwaltungsgesetz), BGBl. I, str. 676.

34

(35)  Bundesnetzagentur, Zwölfte Marktuntersuchung (12. tržno poročilo), september 2009.

35

(36)  Približno 38 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post v obdobju 1990–2007; približno 44 % skupnega prihodka podjetja Deutsche Post v obdobju 2008–2010.

36

(37)  Člen 53 zakona PostG iz leta 1997 določa, da se po izteku izključne pravice za pošiljanje najmanj 50 pisemskih pošiljk ne izvaja več predhodni nadzor cen, ampak naknadni.

37

(38)  Sodba z dne 8. decembra 2010 v zadevi Deutsche Post AG proti Evropski Komisiji, T-421/07, še neobjavljena v ZOdl., točki 74 in 75.

38

Deutsche Post AG proti Evropski Komisiji

(39)  Sodba z dne 16. marca 2004 v zadevi Danske Busvognmænd proti Komisiji, T-157/01, Recueil, str. II-917, točka 57.

39

Danske Busvognmænd proti Komisiji

(40)  Odločba Komisije 2008/204/ES z dne 10. oktobra 2007 o državni pomoči Francije v zvezi z reformo financiranja pokojnin državnih uslužbencev, zaposlenih pri La Poste (UL L 63, 7.3.2008, str. 16).

40

(41)  Sodba z dne 24. julija 2003 v zadevi Altmark Trans GmbH, C-280/00, Recueil, str. I-7747.

41

Altmark Trans GmbH

(42)  Regulativni izkazi iz leta 2009 kažejo regulirane prihodke od pisemskih pošiljk v različnih poslovnih oddelkih v določenem obdobju. Opredelitev obsega vsoto vseh reguliranih prihodkov za vsako leto, ne glede na poslovni oddelek, ki jih je ustvaril.

42

(43)  Kode klasifikacije NACE (Nomenclature statistique des activités économiques dans la Communauté européenne) so statistična klasifikacija gospodarskih dejavnosti v Evropski uniji.

43

(44)  Da bi podprlo rezultate vzorca poštnih operaterjev, ki obsega le majhno število primerljivih konkurentov, je podjetje WIK v študiji uporabilo dodatno večjo primerljivo skupino, ki obsega približno 1 160 podjetij iz sektorja cestnega prevoza tovora (klasifikacija NACE, koda 60), saj je cestni prevoz tovora zelo konkurenčen sektor, v katerem storitve pogosto zagotavljajo podjetja, ki opravljajo podobne dejavnosti kot poštni operaterji. Rezultati iz druge primerjalne skupine navajajo mediano donosa iz poslovanja v višini 2,59 % in tretji kvartil donosa iz poslovanja v višini 5,57 %, kar potrjuje rezultate manjšega vzorca.

44

(45)  Mediana donosa iz poslovanja je 3,48 %, zgornja meja donosa iz poslovanja pa 6,77 %.

45

(46)  Podjetje Deutsche Post je predložilo študijo podjetja CTcon iz leta 2005 „Rentabilität der Schalterleistungen der Postfilialen für die Postbank 2002 bis 2004“ (Donosnost prodajnih storitev podjetja Deutsche Post za banko Postbank v obdobju 2002–2004), ki z analizo stroškov po dejavnostih neposredne in splošne stroške mreže poštnih uradov porazdeli med komercialne in univerzalne storitve. Zdi se, da je povračilo, ki ga je plačala banka Postbank, krilo ustrezen delež skupnih stroškov mreže poštnih uradov (npr. vključno z ustreznim deležem obremenitve št. 3 zaradi infrastrukture za poštno mrežo).

46

(47)  (UL L 318, 17.11.2006, str. 17).

47

(48)  Preseganje stopenj dobička na sliki 5 nad stopnjo zmernega dobička v višini 3,48-odstotnega donosa iz poslovanja.

48

(49)  Za podrobno razlago povračil glej oddelek VI.2.1.

49

(50)  Družba National Economic Research Associates (NERA) (november 2007), „Donosnost poštnega segmenta podjetja Deutsche Post – posodobitev“.

50

(51)  Družba National Economic Research Associates (NERA) (oktober 2006), „Donosnost poštnega sektorja podjetja Deutsche Post – končno poročilo“.

51

(52)  Sektor pisemskih pošiljk podjetja DPWN je obsežnejši od nemških dejavnosti podjetja DPAG in vključuje vse poštne dejavnosti po vsem svetu. Vendar pa domače poslovanje predstavlja največji del sektorja pisemskih pošiljk podjetja DPWN.

52

(53)  Združene zadeve Chronopost SA, La Poste in Francoska republika proti Union française de l’express (Ufex), DHL International, Federal express international (France) SNC in CRIE SA, C-83/01 P, C-93/01 P in C-94/01 P, Recueil, str. I-6993.

53

Chronopost SA, La Poste in Francoska republika proti Union française de l’express (Ufex), DHL International, Federal express international (France) SNC

CRIE SA

(54)  Sodba v zadevi Danske Busvognmænd proti Komisiji, T-157/01, Recueil, str. II-917, točka 57.

54

Danske Busvognmænd proti Komisiji

(55)  Sodba v zadevi Deutsche Post AG proti Evropski Komisiji, T 266/02, ZOdl., str. II-1233, točka 54.

55

Deutsche Post AG proti Evropski Komisiji

(56)  Sklep Komisije z dne 29. julija 2011 v zadevi C 265/02 o državni pomoči za družbo Royal Mail (UL C 265, 9.9.2011, str. 2).

56

(57)  Glej uvodno izjavo 41.

57

(58)  V regulativnih izkazih iz leta 2009 je bila za izračun obremenitve št. 1 (dodatne plače) uporabljena minimalna plača v letu 2007.

58

(59)  Glej uvodno izjavo 41.

59

(60)  Glej uvodno izjavo 41.

60

(61)  Odločba Komisije 2005/145/ES z dne 16. decembra 2003 o državnih pomočeh, ki jih je Francija odobrila družbi EDF in sektorju industrije električne energije in plinarn (UL L 49, 22.2.2005, str. 9).

61

(62)  Sodba z dne 13. marca 2001 v zadevi PreussenElektra AG proti Schleswig AG, C-379/98, Recueil, str. I-2099.

62

PreussenElektra AG proti Schleswig AG

(63)  Nemčija meni, da ugotovitve iz študije podjetja Deloitte potrjuje študija podjetja CRA, ki jo je Belgija predložila v zadevi o državni pomoči SA.14588 (glej uvodno izjavo 44).

63

(64)  Odločba Komisije 2008/C 35/10 – Pogodba o izvajanju javne službe med Deutsche Bahn Regio ter deželama Berlin in Brandenburg (UL C 35, 8.2.2008, str. 13); Odločba Komisije 2009/325/ES z dne 26. novembra 2008 o državni pomoči C 3/08 (ex NN 102/05) – Češka republika glede nadomestil za izvajanje javne službe za avtobusna podjetja Južne Moravske (UL L 97, 16.4.2009, str. 14).

64

(65)  UL L 15, 21.1.1998, str. 14.

65

(66)  Odločba Komisije 2002/782/ES z dne 12. marca 2002 o državnih pomočeh, ki jih je Italija dodelila v korist Poste Italiane SpA (nekdanja Ente Poste Italiane) (UL L 282, 19.10.2002, str. 29).

66

(67)  Sodba v zadevi Francija proti Komisiji, C-301/87, Recueil, str. I-307, točka 41.

67

Francija proti Komisiji

(68)  Sodba v zadevi Italija proti Komisiji, 173/73, Recueil, str. 709, točka 13; sodba v zadevi Deufil GmbH & Co. KG proti Komisiji, 310/85, Recueil, str. 901, točka 8; sodba v zadevi Francija proti Komisiji, C-241/94, Recueil, str. I-4551, točka 20.

68

Italija proti Komisiji

Deufil GmbH & Co. KG proti Komisiji

Francija proti Komisiji

(69)  Sodba v zadevi Banco Exterior, C-387/92, Recueil, str. I-877, točka 13; zgoraj navedena sodba v zadevi C-241/94, točka 34.

69

Banco Exterior

(70)  Sodba v zadevi Belgija proti Komisiji, C-5/01, Recueil, str. I-1191, točka 39.

70

Belgija proti Komisiji

(71)  Sodba v zadevi Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg proti Visoki oblasti, 30/59, Recueil, str. 3, točki 29 in 30; zgoraj navedena sodba C-173/73, točki 12 in 13; zgoraj navedena sodba v zadevi C-241/94, točki 29 in 35; sodba v zadevi Francija proti Komisiji, C-251/97, Recueil, str. I-6639, točke 40, 46 in 47; ter sodba z dne 9. junija 2011 v združenih zadevah Comitato Venezia vuole vivere proti Komisiji, C-71/09 P, C-73/09 P in C-76/09 P, 2011, še neobjavljena v ZOdl., točke 90 do 96).

71

Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg proti Visoki oblasti

Francija proti Komisiji

Comitato Venezia vuole vivere proti Komisiji

(72)  Odločba v zadevi La Poste, uvodna izjava 141, in smernice Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (UL C 244, 1.10.2004, str. 2), točka 63.

72

(73)  Sodba v zadevi Kahla proti Komisiji, T-20/03, ZOdl., str. II-2305, točke 194 do 197.

73

Kahla proti Komisiji

(74)  Zakon Haushaltsgrundsätzegesetz z dne 19. avgusta 1969 (BGBl. I, str. 1273), kakor je bil spremenjen s členom 1 zakona z dne 27. maja 2010 (BGBl. I, str. 671).

74

Haushaltsgrundsätzegesetz

(75)  Sodba v zadevi Het Vlaamse Gewest proti Komisiji, T-214/95, Recueil, str. II-717.

75

Het Vlaamse Gewest proti Komisiji

(76)  Glej tudi študijo podjetja WIK, oddelek 2.

76

(77)  Sodba z dne 8. decembra 2011 v zadevi Deutsche Post proti Evropski Komisiji, T-421/07, še neobjavljena v ZOdl., točki 52 in 75.

77

Deutsche Post proti Evropski Komisiji

(78)  Sodba v zadevi Italija proti Komisiji, C-364/90, Recueil, str. I-2097, točka 20.

78

Italija proti Komisiji

(79)  Sodba v zadevi Kronoply proti Komisiji, T-162/06, ZOdl. 2009, str. II-1, zlasti točke 65, 66, 74 in 75.

79

Kronoply proti

(80)  Sodba v zadevi Agrana Zucker und Stärke proti Komisiji, T-187/99, Recueil, str. II-1587, točka 74; sodba v zadevi Graphischer Maschinenbau proti Komisiji, T-126/99, Recueil, str. II-2427, točke 41 do 43; sodba v zadevi Nuova Agricast, C-390/06, ZOdl., str. I-2577, točki 68 in 69.

80

Agrana Zucker und Stärke proti Komisiji

Graphischer Maschinenbau proti Komisiji

Nuova Agricast

(81)  Direktiva 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (UL L 52, 27.2.2008, str. 3), uvodna izjava 9 in naslednje.

81

(82)  Glej Sporočilo Komisije v zvezi z metodologijo za analizo državne pomoči, povezane z nasedlimi stroški, dopis Komisije SG (2001) D/290869 z dne 6. avgusta 2001.

82

(83)  Odločba Komisije 2005/145/ES o državnih pomočeh, ki jih je Francija odobrila družbi EDF in sektorju industrije električne energije in plinarn; Odločba Komisije 2008/204/ES o državni pomoči Francije v zvezi z reformo financiranja pokojnin državnih uslužbencev, zaposlenih pri La Poste (UL L 65, 8.3.2008, str. 11); Odločba Komisije 2009/945/ES o reformi financiranja sistema pokojninskega zavarovanja RATP (državna pomoč C 42/07 (ex N 428/06)), ki jo Francija namerava izvajati za RATP (UL L 327, 12.12.2009, str. 6); sklep Komisije z dne 20. decembra 2011 v zadevi C 25/2008, ki se nanaša na reformo načina financiranja pokojnin državnih uslužbencev, zaposlenih pri družbi France Télécom, še ni objavljen.

83

(84)  Odločba Komisije 2008/204/ES o državni pomoči Francije v zvezi z reformo financiranja pokojnin državnih uslužbencev, zaposlenih pri La Poste; Odločba Komisije 2009/945/ES o reformi financiranja sistema pokojninskega zavarovanja RATP (državna pomoč C 42/07 (ex N 428/06)), ki jo Francija namerava izvajati za RATP; sklep Komisije z dne 20. decembra 2011 v zadevi C 25/2008, ki se nanaša na reformo načina financiranja pokojnin državnih uslužbencev, zaposlenih pri družbi France Télécom, še ni objavljen.

84

(85)  Odločba v zadevi La Poste, uvodna izjava 166.

85

(86)  Za podrobno predstavitev glej Prilogo.

86

(87)  BGBl. I, str. 336.

87

(88)  Vsota prispevka za pokojninski sklad v višini 33 % ter stroški za zdravstveno varstvo in oskrbo [7–12 %] kot odstotek dejanske plače javnega uslužbenca.

88

(89)  Za podrobnosti glej Prilogo.

89

(90)  UL L 15, 21.1.1998, str. 14.

90

(91)  Uredba o poštnih storitvah (Postdienstleistungsverordnung) z dne 21. avgusta 2001 (BGBl. I, str. 2178).

91

Postdienstleistungsverordnung

(92)  Sklep Komisije z dne 20. decembra 2011 v zadevi C 25/2008, še ni objavljen v Uradnem listu, uvodni izjavi 110 in 111.

92

(93)  V letu 1995 je bilo zaposlenih okoli 140 000 javnih uslužbencev.

93

(94)  Na primer vzdrževanja obsežne mreže poštnih uradov, šesti dan dostave.

94

(95)  Sodba v zadevi Chronopost, točka 38; mnenje generalnega pravobranilca Tizzana v zadevah Chronopost, točka 54; Odločba Komisije z dne 21. decembra 2005 o ukrepu pomoči N 531/05, La Banque Postale, uvodna izjava 75 in naslednje.

95

Chronopost

Chronopost

La Banque Postale

(96)  Na primer zračni prevoz po vsem svetu in celovita dostavna mreža.

96

(97)  Na primer podjetji UPS in TNT.

97

(98)  Na primer z zvišanjem reguliranih cen, državnimi nadomestili, državnim jamstvom in subvencijami za pokojnine.

98

(99)  Na primer dodatni stroški za socialno varnost, ki presegajo „konkurenčno“ referenčno vrednost.

99

(100)  Sodba v zadevi Komisija proti Nemčiji, C-70/72, Recueil, str. 813, točka 13.

100

Komisija proti Nemčiji

(101)  Združene zadeve Španija proti Komisiji, C-278/92, C-279/92 in C-280/92, Recueil, str. I-4103, točka 75.

101

Španija proti Komisiji

(102)  Sodba v zadevi Belgija proti Komisiji, C-75/97, Recueil, str. I-30671, točki 64 in 65.

102

Belgija proti Komisiji

(103)  Glej zlasti sodbo v zadevi Španija proti Komisiji, C-480/98, Recueil, str. I-8717, točka 25, in sodbo v zadevi Komisija proti Grčiji, C-415/03, Zodl., str. I-3875, točka 39.

103

Španija proti Komisiji

Komisija proti Grčiji,

(104)  UL L 140, 30.4.2004, str. 1.

104

(105)  Sodba v zadevi Altmark Trans GmbH, C-280/00, Recueil, str. I-7747, točka 89 in naslednje.

105

Altmark Trans GmbH

(106)  Storitve splošnega interesa v Evropi (UL C 281, 26.9.1996, str. 3).

106

(107)  Storitve splošnega interesa v Evropi (UL C 17, 19.1.2001, str. 4).

107

(108)  Odločba Komisije z dne 12. marca 2002 o državni pomoči N 650/01 – Irska – Kapitalska injekcija za An Post zaradi prestrukturiranja mreže okenc (C(2002) 941 final); Odločba 2002/782/ES o državni pomoči v korist Poste Italiane SpA.

108

(109)  Sodba v zadevi Corbeau, C-320/91 Recueil, str. I-2533, točki 15 in 19.

109

Corbeau

(110)  UL L 82, 25.3.2008, str. 1.

110

---

PRILOGA

Metodologija za izračun nezdružljive pomoči (v milijonih EUR); začasni izračun na podlagi podatkov, ki so bili na voljo 31. decembra 2011 za obdobje 2003–2010
   (1)

| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Prispevki za socialno varnost |
| (1) | Skupni prispevki za socialno varnost | | 42,20 % | 42,00 % | 41,54 % | 41,00 % | 39,70 % | 38,93 % | 39,25 % | 39,55 % |
| (2) | Zdravstveno zavarovanje | | 14,50 % | 14,30 % | 13,84 % | 13,30 % | 13,90 % | 13,90 % | 14,60 % | 14,90 % |
| (3) | Zavarovanje za oskrbo | | 1,70 % | 1,70 % | 1,70 % | 1,70 % | 1,70 % | 1,83 % | 1,95 % | 1,95 % |
| (4) | Zavarovanje za primer brezposelnosti | | 6,50 % | 6,50 % | 6,50 % | 6,50 % | 4,20 % | 3,30 % | 2,80 % | 2,80 % |
| (5) | Pokojninsko zavarovanje | | 19,50 % | 19,50 % | 19,50 % | 19,50 % | 19,90 % | 19,90 % | 19,90 % | 19,90 % |
| (6) | Delež, ki ga plača delodajalec | | 21,10 % | 21,00 % | 20,77 % | 20,50 % | 19,85 % | 19,46 % | 19,48 % | 19,33 % |
| (7) | Zdravstveno zavarovanje | | 7,25 % | 7,15 % | 6,92 % | 6,65 % | 6,95 % | 6,95 % | 7,15 % | 7,00 % |
| (8) | Zavarovanje za oskrbo | | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,91 % | 0,98 % | 0,98 % |
| (9) | Zavarovanje za primer brezposelnosti | | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 2,10 % | 1,65 % | 1,40 % | 1,40 % |
| (10) | Pokojninsko zavarovanje | | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % |
| (11) | Delež, ki ga plača uslužbenec | | 21,10 % | 21,00 % | 20,77 % | 20,50 % | 19,85 % | 19,47 % | 19,77 % | 20,22 % |
| (12) | Zdravstveno zavarovanje | | 7,25 % | 7,15 % | 6,92 % | 6,65 % | 6,95 % | 6,95 % | 7,45 % | 7,90 % |
| (13) | Zavarovanje za oskrbo | | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,92 % | 0,97 % | 0,97 % |
| (14) | Zavarovanje za primer brezposelnosti | | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 2,10 % | 1,65 % | 1,40 % | 1,40 % |
| (15) | Pokojninsko zavarovanje | | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % |
| (16) | Dodatno pokojninsko zavarovanje | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (17) | Nezgodno zavarovanje | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Bruto plača javnih uslužbencev |
| (18) | Bruto plača | | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % |
| (19) | Zavarovanje za primer brezposelnosti (uslužbenec) | | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 2,10 % | 1,65 % | 1,40 % | 1,40 % |
| (20) | Pokojninsko zavarovanje (uslužbenec) | | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % |
| (21) | Nastala plača javnega uslužbenca v % | = (18) - (19) - (20) | 87,00 % | 87,00 % | 87,00 % | 87,00 % | 87,95 % | 88,40 % | 88,65 % | 88,65 % |
| (22) | Znesek plač javnih uslužbencev | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (23) | Bruto znesek plač javnih uslužbencev | = (22)/(21) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Predpisani prispevek (ponovno izračunan na podlagi bruto plače javnih uslužbencev) |
| (24) | Delež delodajalca | = (6)*(21) | 18,36 % | 18,27 % | 18,07 % | 17,84 % | 17,46 % | 17,20 % | 17,27 % | 17,14 % |
| (25) | Dodatno pokojninsko zavarovanje | = (16)*(21) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (26) | Nezgodno zavarovanje | = (17)*(21) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (27) | Predpisana stopnja | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Referenčno socialno zavarovanje |
| (28) | Delež delodajalca | | 21,10 % | 21,00 % | 20,77 % | 20,50 % | 19,85 % | 19,46 % | 19,48 % | 19,33 % |
| (29) | Zavarovanje za primer brezposelnosti (uslužbenec) | | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 2,10 % | 1,65 % | 1,40 % | 1,40 % |
| (30) | Pokojninsko zavarovanje (uslužbenec) | | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % |
| (31) | Referenčno socialno zavarovanje | | 34,10 % | 34,00 % | 33,77 % | 33,50 % | 31,90 % | 31,06 % | 30,83 % | 30,68 % |
| Delež prihodka za neregulirane storitve |
| (32) | Skupni prihodek | | 14 683,21 | 14 726,82 | 14 479,35 | 13 773,79 | 13 479,96 | 13 392,81 | 12 846,17 | 12 656,75 |
| (33) | Nereguliran prihodek | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (34) | Delež storitev, ki niso cenovno regulirane | = (33)/(32) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Nezdružljiva pomoč |
| (35) | Razlika med stopnjama prispevkov | = (31) - (27) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (36) | Nezdružljiva pomoč | = (23)*(34)*(35) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (37) | Vsota za obdobje 2003–2010 | | | | | | | | | [...] |

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

Prispevki za socialno varnost

(1)

Skupni prispevki za socialno varnost

42,20 %

42,00 %

41,54 %

41,00 %

39,70 %

38,93 %

39,25 %

39,55 %

(2)

Zdravstveno zavarovanje

14,50 %

14,30 %

13,84 %

13,30 %

13,90 %

13,90 %

14,60 %

14,90 %

(3)

Zavarovanje za oskrbo

1,70 %

1,70 %

1,70 %

1,70 %

1,70 %

1,83 %

1,95 %

1,95 %

(4)

Zavarovanje za primer brezposelnosti

6,50 %

6,50 %

6,50 %

6,50 %

4,20 %

3,30 %

2,80 %

2,80 %

(5)

Pokojninsko zavarovanje

19,50 %

19,50 %

19,50 %

19,50 %

19,90 %

19,90 %

19,90 %

19,90 %

(6)

Delež, ki ga plača delodajalec

21,10 %

21,00 %

20,77 %

20,50 %

19,85 %

19,46 %

19,48 %

19,33 %

(7)

Zdravstveno zavarovanje

7,25 %

7,15 %

6,92 %

6,65 %

6,95 %

6,95 %

7,15 %

7,00 %

(8)

Zavarovanje za oskrbo

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,91 %

0,98 %

0,98 %

(9)

Zavarovanje za primer brezposelnosti

3,25 %

3,25 %

3,25 %

3,25 %

2,10 %

1,65 %

1,40 %

1,40 %

(10)

Pokojninsko zavarovanje

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

(11)

Delež, ki ga plača uslužbenec

21,10 %

21,00 %

20,77 %

20,50 %

19,85 %

19,47 %

19,77 %

20,22 %

(12)

Zdravstveno zavarovanje

7,25 %

7,15 %

6,92 %

6,65 %

6,95 %

6,95 %

7,45 %

7,90 %

(13)

Zavarovanje za oskrbo

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,92 %

0,97 %

0,97 %

(14)

Zavarovanje za primer brezposelnosti

3,25 %

3,25 %

3,25 %

3,25 %

2,10 %

1,65 %

1,40 %

1,40 %

(15)

Pokojninsko zavarovanje

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

(16)

Dodatno pokojninsko zavarovanje

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(17)

Nezgodno zavarovanje

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Bruto plača javnih uslužbencev

(18)

Bruto plača

100 %

100 %

100 %

100 %

100 %

100 %

100 %

100 %

(19)

Zavarovanje za primer brezposelnosti (uslužbenec)

3,25 %

3,25 %

3,25 %

3,25 %

2,10 %

1,65 %

1,40 %

1,40 %

(20)

Pokojninsko zavarovanje (uslužbenec)

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

(21)

Nastala plača javnega uslužbenca v %

= (18) - (19) - (20)

87,00 %

87,00 %

87,00 %

87,00 %

87,95 %

88,40 %

88,65 %

88,65 %

(22)

Znesek plač javnih uslužbencev

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(23)

Bruto znesek plač javnih uslužbencev

= (22)/(21)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Predpisani prispevek (ponovno izračunan na podlagi bruto plače javnih uslužbencev)

(24)

Delež delodajalca

= (6)*(21)

18,36 %

18,27 %

18,07 %

17,84 %

17,46 %

17,20 %

17,27 %

17,14 %

(25)

Dodatno pokojninsko zavarovanje

= (16)*(21)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(26)

Nezgodno zavarovanje

= (17)*(21)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(27)

Predpisana stopnja

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Referenčno socialno zavarovanje

(28)

Delež delodajalca

21,10 %

21,00 %

20,77 %

20,50 %

19,85 %

19,46 %

19,48 %

19,33 %

(29)

Zavarovanje za primer brezposelnosti (uslužbenec)

3,25 %

3,25 %

3,25 %

3,25 %

2,10 %

1,65 %

1,40 %

1,40 %

(30)

Pokojninsko zavarovanje (uslužbenec)

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

(31)

Referenčno socialno zavarovanje

34,10 %

34,00 %

33,77 %

33,50 %

31,90 %

31,06 %

30,83 %

30,68 %

Delež prihodka za neregulirane storitve

(32)

Skupni prihodek

14 683,21

14 726,82

14 479,35

13 773,79

13 479,96

13 392,81

12 846,17

12 656,75

(33)

Nereguliran prihodek

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(34)

Delež storitev, ki niso cenovno regulirane

= (33)/(32)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Nezdružljiva pomoč

(35)

Razlika med stopnjama prispevkov

= (31) - (27)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(36)

Nezdružljiva pomoč

= (23)*(34)*(35)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(37)

Vsota za obdobje 2003–2010

[...]

Pojasnila

Zeilen 1 bis 17: Angaben zu den Sozialbeitragssätzen

Te vrstice predstavljajo prispevke za socialno varnost, ki jih morajo zasebni uslužbenci vplačati v sheme socialnega zavarovanja (razčlenjeno na delež, ki ga plača delodajalec, in delež, ki ga plača uslužbenec). Zadnji dve vrstici kažeta prispevke za sheme dodatnega pokojninskega in nezgodnega zavarovanja, ki so vključeni v regulativno stopnjo podjetja Deutsche Post.

Vrstice 18 do 23: Izračun bruto plač javnih uslužbencev

Zaradi skupnega imenovalca za referenčno stopnjo je treba opozoriti, da je bruto plača zasebnih uslužbencev na splošno opredeljena kot neto plača plus delež prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec. Ker morajo javni uslužbenci financirati 30–50 % svojih stroškov za zdravstveno varstvo, vendar ne plačujejo prispevkov za obvezno pokojninsko zavarovanje in zavarovanje za primer brezposelnosti, je dejanska plača javnega uslužbenca enaka bruto plači zasebnega uslužbenca (100 %) minus delež prispevka za socialno varnost za pokojninsko zavarovanje in zavarovanje za primer brezposelnosti, ki ga plača uslužbenec. To obsega 50 % prispevka za zdravstveno zavarovanje s strani samih javnih uslužbencev.

Vrstica 21 izraža dejansko plačo javnega uslužbenca kot odstotek bruto plače zasebnega uslužbenca. Za izračun skupnih bruto plač javnih uslužbencev je dejanska plača javnega uslužbenca zvišana za 100/(100 – delež prispevkov za zavarovanje za brezposelnost in pokojninsko zavarovanje, ki ga plačuje uslužbenec), kot je prikazano v vrstici 23.

Vrstice 24 do 27: Predpisani prispevek

Predpisani prispevek vključuje delež prispevkov za socialno varnost, ki ga plača delodajalec, plus prispevke za dodatno pokojninsko in nezgodno zavarovanje. Zaradi skupne osnove za primerjavo predpisanega prispevka z referenčnim socialnim zavarovanjem so predpisani prispevki izraženi kot odstotek bruto plač javnih uslužbencev. Zaradi spremembe osnove so prilagojeni predpisani prispevki nižji od zadevnih obveznih stopenj.

Vrstice 28 do 31: Referenčno socialno zavarovanje

Ker se domneva, da javni uslužbenci 50 % svojih zdravstvenih stroškov krijejo iz lastnega žepa, referenčno socialno zavarovanje vključuje skupni prispevek za pokojninsko zavarovanje in zavarovanje za primer brezposelnosti, vendar samo delež zdravstvenega zavarovanja in zavarovanja za oskrbo, ki ga plača uslužbenec.

Vrstice 32 do 34: Izračun skupnih bruto plač javnih uslužbencev za storitve, ki niso cenovno regulirane

Skupne bruto plače javnih uslužbencev v storitvah, ki niso cenovno regulirane, so približek, pri čemer je bil uporabljen delež prihodka storitev brez reguliranih cen, ker natančnega števila javnih uslužbencev, ki so delali v storitvah, ki niso cenovno regulirane, ni bilo mogoče določiti z uporabo stroškovnega računovodstva podjetja Deutsche Post.

Vrstice 35 do 37: Izračun nezdružljive pomoči

Primerjalna prednost v smislu prispevka je razlika med referenčno stopnjo prispevka in predpisanim prispevkom. Nezdružljiva pomoč je izračunana na podlagi skupnih bruto plač javnih uslužbencev za storitve, ki niso cenovno regulirane.

---

(1)  Ta preglednica temelji na predpostavki, da je regulator 100 % obremenitve št. 2 dodelil cenovno reguliranim storitvam. To predpostavko bi bilo treba spremeniti, če bi Nemčija v obdobju vračanja dokazala, da je poštni regulator določen odstotek obremenitve št. 2 dodelil storitvam, ki niso cenovno regulirane.

---

| 19.10.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | L 289/56 |
| --- | --- | --- | --- |

19.10.2012

SL

Uradni list Evropske unije

L 289/56

---

SKLEP KOMISIJE

z dne 21. marca 2012

o Državni pomoči SA.29864 (C 6/10) (ex NN 1/10), ki jo je Češka odobrila podjetju České aerolinie a.s. (ČSA – Czech Airlines a.s. – morebitne posledice v zvezi z Državno pomočjo posojila, ki ga je dalo podjetje Osinek a.s.)

(notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 1664)

(Besedilo v češkem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

(2012/637/EU)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,

ob upoštevanju odločitve Komisije, da začne postopek na podlagi člena 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (1) glede ukrepa pomoči SA.29864 (C 6/10, ex NN 1/10, CP 371/2009) (2),

po pozivu zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami, in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1.   POSTOPEK

| (1) | Komisija je maja 2009 na podlagi javno dostopnih informacij ugotovila, da je podjetje v državni lasti Osinek a.s. (v nadaljnjem besedilu: Osinek), ki je v likvidacijskem postopku, podjetju ČSA – Czech airlines, a.s. (v nadaljnjem besedilu: podjetje ČSA) odobrilo posojilo v višini 2,5 milijarde CZK (približno 100 milijonov EUR). Komisija je z dopisoma z dne 14. maja 2009 in 24. septembra 2009 zahtevala informacije od Češke. Češka je Komisiji predložila dodatne informacije z dopisoma z dne 10. septembra 2009 in 25. novembra 2009. |
| --- | --- |

(1)

Komisija je maja 2009 na podlagi javno dostopnih informacij ugotovila, da je podjetje v državni lasti Osinek a.s. (v nadaljnjem besedilu: Osinek), ki je v likvidacijskem postopku, podjetju ČSA – Czech airlines, a.s. (v nadaljnjem besedilu: podjetje ČSA) odobrilo posojilo v višini 2,5 milijarde CZK (približno 100 milijonov EUR). Komisija je z dopisoma z dne 14. maja 2009 in 24. septembra 2009 zahtevala informacije od Češke. Češka je Komisiji predložila dodatne informacije z dopisoma z dne 10. septembra 2009 in 25. novembra 2009.

| (2) | Komisija je z dopisom z dne 24. februarja 2010 sporočila Češki, da bo glede zadevnega ukrepa začela postopek v skladu s členom 108(2) PDEU (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka). Češka je z dopisom z dne 26. aprila 2010 predložila pripombe v zvezi s to odločitvijo. Komisija je v dopisu z dne 6. julija 2010 zastavila dodatna vprašanja, na katera je Češka odgovorila 15. septembra 2010. |
| --- | --- |

(2)

Komisija je z dopisom z dne 24. februarja 2010 sporočila Češki, da bo glede zadevnega ukrepa začela postopek v skladu s členom 108(2) PDEU (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka). Češka je z dopisom z dne 26. aprila 2010 predložila pripombe v zvezi s to odločitvijo. Komisija je v dopisu z dne 6. julija 2010 zastavila dodatna vprašanja, na katera je Češka odgovorila 15. septembra 2010.

| (3) | Sklep o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije. Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo svoje pripombe glede ukrepa. |
| --- | --- |

(3)

Sklep o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije. Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo svoje pripombe glede ukrepa.

| (4) | Komisija je prejela pripombe štirih zainteresiranih strani: 10. marca 2011 od podjetja Travel Service in Icelandair Group, 11. marca 2011 od podjetja Czech Connect Airlines a.s., 10. marca 2011 od podjetja JOB AIR Technic a.s. in 14. marca 2011 od ČSA. Komisija je te pripombe posredovala Češki in ji dala možnost odgovora. Odgovor Češke je prejela v dopisu z dne 12. maja 2011. |
| --- | --- |

(4)

Komisija je prejela pripombe štirih zainteresiranih strani: 10. marca 2011 od podjetja Travel Service in Icelandair Group, 11. marca 2011 od podjetja Czech Connect Airlines a.s., 10. marca 2011 od podjetja JOB AIR Technic a.s. in 14. marca 2011 od ČSA. Komisija je te pripombe posredovala Češki in ji dala možnost odgovora. Odgovor Češke je prejela v dopisu z dne 12. maja 2011.

2.   PODROBEN OPIS UKREPA

2.1   Posojilo podjetja Osinek

| (5) | Ukrep, v zvezi s katerim je bil sprožen postopek preiskave, je posojilo, ki ga je 30. aprila 2009 podjetje Osinek odobrilo češkemu nacionalnemu letalskemu prevozniku ČSA. Posojilo je bilo izplačano v treh obrokih:






  (a) | prvi obrok v višini 800 milijonov CZK je bil izplačan 11. maja 2009; |
| --- | --- | --- |

(5)

Ukrep, v zvezi s katerim je bil sprožen postopek preiskave, je posojilo, ki ga je 30. aprila 2009 podjetje Osinek odobrilo češkemu nacionalnemu letalskemu prevozniku ČSA. Posojilo je bilo izplačano v treh obrokih:

(a)

prvi obrok v višini 800 milijonov CZK je bil izplačan 11. maja 2009;

| (b) | drugi obrok v višini 900 milijonov CZK je bil izplačan 30. julija 2009; |
| --- | --- |

(b)

drugi obrok v višini 900 milijonov CZK je bil izplačan 30. julija 2009;

| (c) | tretji obrok v višini 800 milijonov CZK pa je bil izplačan 24. septembra 2009. |
| --- | --- |

(c)

tretji obrok v višini 800 milijonov CZK pa je bil izplačan 24. septembra 2009.

| (6) | Rok za vračilo posojila je bil 30. november 2010 z možnostjo podaljšanja. Obrestna mera za posojilo je bil trimesečni PRIBOR (Prague Inter Bank Offered Rate) s pribitkom 300 bazičnih točk kot premija za tveganje, kar pomeni, da je na datum podpisa posojilne pogodbe obrestna mera znašala 5,51 %. Obresti je bilo treba plačati vsako četrtletje, in sicer na zadnji delovni dan koledarskega četrtletja (obrestno obdobje). Obresti so se izračunavale dnevno, in sicer od dne pred vračilom posojila podjetja Osinek. |
| --- | --- |

(6)

Rok za vračilo posojila je bil 30. november 2010 z možnostjo podaljšanja. Obrestna mera za posojilo je bil trimesečni PRIBOR (Prague Inter Bank Offered Rate) s pribitkom 300 bazičnih točk kot premija za tveganje, kar pomeni, da je na datum podpisa posojilne pogodbe obrestna mera znašala 5,51 %. Obresti je bilo treba plačati vsako četrtletje, in sicer na zadnji delovni dan koledarskega četrtletja (obrestno obdobje). Obresti so se izračunavale dnevno, in sicer od dne pred vračilom posojila podjetja Osinek.

| (7) | Po mnenju čeških organov se pri kritju tveganja v višini 300 bazičnih točk ustrezno upošteva primerno kritje tveganja glede na finančno stanje podjetja z bonitetno oceno B (ranljivo finančno stanje), ki jo je dodelila agencija Standard & Poor’s, in raven zavarovanja posojila s premoženjem, ki je znašala 110 % zneska posojila. |
| --- | --- |

(7)

Po mnenju čeških organov se pri kritju tveganja v višini 300 bazičnih točk ustrezno upošteva primerno kritje tveganja glede na finančno stanje podjetja z bonitetno oceno B (ranljivo finančno stanje), ki jo je dodelila agencija Standard & Poor’s, in raven zavarovanja posojila s premoženjem, ki je znašala 110 % zneska posojila.

| (8) | Premoženje, s katerim je bilo zavarovano posojilo, je zajemalo zgradbe na letališču Ruzyně v Pragi, zemljišče, inventar in rezervne dele. Tržno vrednost večine zagotovljenega zavarovanja s premoženjem je določil neodvisni strokovnjak. Zavarovanje s premoženjem je bilo razširjeno in spremenjeno s štirimi dodatki k posojilni pogodbi s podjetjem Osinek (3). Češki organi trdijo, da se je pri vseh teh spremembah upošteval pogoj iz posojilne pogodbe s podjetjem Osinek, da dejanski znesek posojila nikoli ne sme presegati 90 % vrednosti zavarovanja s premoženjem ali dogovorjenega najvišjega zneska posojila. |
| --- | --- |

(8)

Premoženje, s katerim je bilo zavarovano posojilo, je zajemalo zgradbe na letališču Ruzyně v Pragi, zemljišče, inventar in rezervne dele. Tržno vrednost večine zagotovljenega zavarovanja s premoženjem je določil neodvisni strokovnjak. Zavarovanje s premoženjem je bilo razširjeno in spremenjeno s štirimi dodatki k posojilni pogodbi s podjetjem Osinek (3). Češki organi trdijo, da se je pri vseh teh spremembah upošteval pogoj iz posojilne pogodbe s podjetjem Osinek, da dejanski znesek posojila nikoli ne sme presegati 90 % vrednosti zavarovanja s premoženjem ali dogovorjenega najvišjega zneska posojila.

| (9) | Posojilo podjetja Osinek ni bilo odplačano tako, kot je bilo prvotno predvideno, ampak je zanj prenehalo zavarovanje s premoženjem, dolg pa je bil kapitaliziran 30. junija 2010 (zamenjava terjatev v lastniške deleže).

  Tabela 1


  Pregled premoženja, s katerim je bilo zavarovano posojilo podjetja Osinek









  Zavarovanje s premoženjem | Vrednost (v milijonih CZK) | Podlaga za določitev vrednosti | Obdobje uporabe |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Operativna zgradba – hangar F (vključno z zemljiščem pod zgradbo) | [925–990] (4) | YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 1. junija 2009 | od 11. maja 2009 (1. obrok) |
| Upravna zgradba „APC“ (vključno z zemljiščem pod zgradbo) | [735–770] | YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 5. julija 2009 | od 30. julija 2009 (2. obrok) do 9. decembra 2009 (preklicano s tretjim dodatkom) |
| Rezervni deli (rotacijski rezervni deli in/ali nadomestni motorji) | [150–165] | ocena vrednosti temelji na neto knjigovodski vrednosti na dan 30. septembra 2009 | od 24. septembra 2009 (3. obrok) |
| Rezervni deli (rotacijski, tipa A310 (vsi) in Boeing) | [520–575] | ocena vrednosti temelji na neto knjigovodski vrednosti na dan 30. septembra 2009 | od 24. septembra 2009 (3. obrok) do 25. januarja 2010 (4. dodatek) |
| Zemljišče okrog upravne zgradbe „APC“ | [60–65] | YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 5. julija 2009 | od 23. julija 2009 (1. dodatek) do 25. januarja 2010 |
| Zemljišče okrog hangarja F in ob njem | [105–115] | YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 5. julija 2009 | od 23. julija 2009 (1. dodatek) |
| Rezervni deli, tip: A319/320 | [265–290] | na podlagi neto knjigovodske vrednosti | od 23. julija 2009 (1. dodatek) |
| Rezervni deli, tipi: A310, ATR in Boeing | [440–485] | na podlagi neto knjigovodske vrednosti | od 22. septembra 2009 (2. dodatek) |
| Simulator letenja | [155–170] | YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 10. septembra 2009 | od 22. septembra 2009 (2. dodatek) |
| 1 letalo Boeing 737-55s, registrska številka: OK CGK | [140–155] | YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 7. decembra 2009 | od 9. decembra 2009 (3. dodatek) |
| 2 letali Boeing 737-55s, registrski številki: OK CGH, OK CGJ | [300–330] | YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 7. decembra 2010 | od 9. decembra 2009 (3. dodatek) do 25. januarja 2010 (4. dodatek) |
| Informacijska tehnologija | [80–85] | PROSCON – s.r.o., izvedensko mnenje z dne 30. novembra 2009 | od 9. decembra 2009 (3. dodatek) |
| Blagovna znamka „ČSA CZECH AIRLINES“ | [140–155] | Vladimir Cmejla, izvedensko mnenje z dne 30. novembra 2009 | od 9. decembra 2009 (3. dodatek) |
| Delež podjetja ČSA v podjetju ČSA Support, s.r.o. | [790–865] | PROSCON – s.r.o., izvedensko mnenje z dne 20. januarja 2010 | od 25. januarja 2010 (4. dodatek) |

(9)

Posojilo podjetja Osinek ni bilo odplačano tako, kot je bilo prvotno predvideno, ampak je zanj prenehalo zavarovanje s premoženjem, dolg pa je bil kapitaliziran 30. junija 2010 (zamenjava terjatev v lastniške deleže).

Tabela 1

Pregled premoženja, s katerim je bilo zavarovano posojilo podjetja Osinek

Zavarovanje s premoženjem

Vrednost (v milijonih CZK)

Podlaga za določitev vrednosti

Obdobje uporabe

Operativna zgradba – hangar F (vključno z zemljiščem pod zgradbo)

[925–990] (4)

YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 1. junija 2009

od 11. maja 2009 (1. obrok)

Upravna zgradba „APC“ (vključno z zemljiščem pod zgradbo)

[735–770]

YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 5. julija 2009

od 30. julija 2009 (2. obrok) do 9. decembra 2009 (preklicano s tretjim dodatkom)

Rezervni deli (rotacijski rezervni deli in/ali nadomestni motorji)

[150–165]

ocena vrednosti temelji na neto knjigovodski vrednosti na dan 30. septembra 2009

od 24. septembra 2009 (3. obrok)

Rezervni deli (rotacijski, tipa A310 (vsi) in Boeing)

[520–575]

ocena vrednosti temelji na neto knjigovodski vrednosti na dan 30. septembra 2009

od 24. septembra 2009 (3. obrok) do 25. januarja 2010 (4. dodatek)

Zemljišče okrog upravne zgradbe „APC“

[60–65]

YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 5. julija 2009

od 23. julija 2009 (1. dodatek) do 25. januarja 2010

Zemljišče okrog hangarja F in ob njem

[105–115]

YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 5. julija 2009

od 23. julija 2009 (1. dodatek)

Rezervni deli, tip: A319/320

[265–290]

na podlagi neto knjigovodske vrednosti

od 23. julija 2009 (1. dodatek)

Rezervni deli, tipi: A310, ATR in Boeing

[440–485]

na podlagi neto knjigovodske vrednosti

od 22. septembra 2009 (2. dodatek)

Simulator letenja

[155–170]

YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 10. septembra 2009

od 22. septembra 2009 (2. dodatek)

1 letalo Boeing 737-55s, registrska številka: OK CGK

[140–155]

YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 7. decembra 2009

od 9. decembra 2009 (3. dodatek)

2 letali Boeing 737-55s, registrski številki: OK CGH, OK CGJ

[300–330]

YBN Consult – Znalecký ústav s.r.o., izvedensko mnenje z dne 7. decembra 2010

od 9. decembra 2009 (3. dodatek) do 25. januarja 2010 (4. dodatek)

Informacijska tehnologija

[80–85]

PROSCON – s.r.o., izvedensko mnenje z dne 30. novembra 2009

od 9. decembra 2009 (3. dodatek)

Blagovna znamka „ČSA CZECH AIRLINES“

[140–155]

Vladimir Cmejla, izvedensko mnenje z dne 30. novembra 2009

od 9. decembra 2009 (3. dodatek)

Delež podjetja ČSA v podjetju ČSA Support, s.r.o.

[790–865]

PROSCON – s.r.o., izvedensko mnenje z dne 20. januarja 2010

od 25. januarja 2010 (4. dodatek)

2.2   Področje uporabe tega sklepa

| (10) | Sklep o začetku postopka z dne 24. februarja 2010 se nanaša na posojilo podjetja Osinek v višini 2,5 milijarde CZK, ki je bilo odobreno na podlagi posojilne pogodbe, sklenjene 30. aprila 2009, pri čemer temelji na domnevi, da je zavarovanje posojila s premoženjem na podlagi resolucije češke vlade št. 1343 z dne 26. oktobra 2009 že prenehalo. Vendar je bila Komisija o prenehanju zavarovanja posojila s premoženjem in njegovi kapitalizaciji (zamenjavi terjatev v lastniške deleže), ki sta bila izvedena junija 2010, obveščena 12. maja 2010 (SA.30908 ČSA – Czech Airlines – Načrt prestrukturiranja). Zato je v tem sklepu obravnavano le posojilo podjetja Osinek v višini 2,5 milijarde CZK, odobreno na podlagi posojilne pogodbe, sklenjene 30. aprila 2009. Ocena prenehanja zavarovanja s premoženjem in naknadne zamenjave terjatev v lastniške deleže pri posojilu podjetja Osinek bo vključena v končno odločitev v zadevi SA.30908. |
| --- | --- |

(10)

Sklep o začetku postopka z dne 24. februarja 2010 se nanaša na posojilo podjetja Osinek v višini 2,5 milijarde CZK, ki je bilo odobreno na podlagi posojilne pogodbe, sklenjene 30. aprila 2009, pri čemer temelji na domnevi, da je zavarovanje posojila s premoženjem na podlagi resolucije češke vlade št. 1343 z dne 26. oktobra 2009 že prenehalo. Vendar je bila Komisija o prenehanju zavarovanja posojila s premoženjem in njegovi kapitalizaciji (zamenjavi terjatev v lastniške deleže), ki sta bila izvedena junija 2010, obveščena 12. maja 2010 (SA.30908 ČSA – Czech Airlines – Načrt prestrukturiranja). Zato je v tem sklepu obravnavano le posojilo podjetja Osinek v višini 2,5 milijarde CZK, odobreno na podlagi posojilne pogodbe, sklenjene 30. aprila 2009. Ocena prenehanja zavarovanja s premoženjem in naknadne zamenjave terjatev v lastniške deleže pri posojilu podjetja Osinek bo vključena v končno odločitev v zadevi SA.30908.

2.3   Osinek

| (11) | Podjetje Osinek je bila družba za prenos finančnih sredstev, ki je bila ustanovljena za nadzor zaprtja in sanacije premogovnikov v Češki. V času odobritve posojila je bilo podjetje v 100-odstotni lasti češke države in je delovalo pod nadzorom ministrstva za finance. Likvidacijski postopek podjetja Osinek se je začel 5. novembra 2008. Pred začetkom likvidacijskega postopka je podjetje še vedno razpolagalo s sredstvi in naj bi iskalo različne naložbene možnosti. Posojilno pogodbo je v imenu podjetja Osinek 30. aprila 2009 sklenil in podpisal njegov likvidacijski upravitelj. Za ugotovitev morebitnih tveganj, povezanih s posojilom, je podjetje Osinek pri neodvisnem strokovnjaku, in sicer podjetju European Business Consulting spol. s.r.o. (v nadaljnjem besedilu: EBC), naročilo izvedbo ekonomske analize ČSA, pri odvetniški pisarni JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík pa izvedbo pravne analize. |
| --- | --- |

(11)

Podjetje Osinek je bila družba za prenos finančnih sredstev, ki je bila ustanovljena za nadzor zaprtja in sanacije premogovnikov v Češki. V času odobritve posojila je bilo podjetje v 100-odstotni lasti češke države in je delovalo pod nadzorom ministrstva za finance. Likvidacijski postopek podjetja Osinek se je začel 5. novembra 2008. Pred začetkom likvidacijskega postopka je podjetje še vedno razpolagalo s sredstvi in naj bi iskalo različne naložbene možnosti. Posojilno pogodbo je v imenu podjetja Osinek 30. aprila 2009 sklenil in podpisal njegov likvidacijski upravitelj. Za ugotovitev morebitnih tveganj, povezanih s posojilom, je podjetje Osinek pri neodvisnem strokovnjaku, in sicer podjetju European Business Consulting spol. s.r.o. (v nadaljnjem besedilu: EBC), naročilo izvedbo ekonomske analize ČSA, pri odvetniški pisarni JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík pa izvedbo pravne analize.

| (12) | Podjetje Osinek je z ministrstvom za industrijo in trgovino Češke 29. septembra 2009 podpisalo pogodbo, v skladu s katero je zaradi začetka likvidacijskega postopka svoje terjatve do ČSA, ki izhajajo iz zadevne posojilne pogodbe, odstopilo ministrstvu. Podjetje ČSA je obvestilo o odstopu terjatev prejelo isti dan. Likvidacijski postopek podjetja Osinek je bil končan 8. marca 2010. |
| --- | --- |

(12)

Podjetje Osinek je z ministrstvom za industrijo in trgovino Češke 29. septembra 2009 podpisalo pogodbo, v skladu s katero je zaradi začetka likvidacijskega postopka svoje terjatve do ČSA, ki izhajajo iz zadevne posojilne pogodbe, odstopilo ministrstvu. Podjetje ČSA je obvestilo o odstopu terjatev prejelo isti dan. Likvidacijski postopek podjetja Osinek je bil končan 8. marca 2010.

| (13) | Češka vlada je 3. maja 2010 sprejela resolucijo št. 333 o načrtu prestrukturiranja podjetja ČSA, v skladu s katero je ministrstvo za industrijo in trgovino pozvala, naj pred povečanjem delniškega kapitala podjetja ČSA izvede sprostitev zastavljenih sredstev za del zagotovljenega zavarovanja s premoženjem. Zadevna resolucija je bila pravna podlaga za kapitalizacijo posojila (zamenjava terjatev v lastniške deleže), ki je bila izvedena 30. junija 2010. |
| --- | --- |

(13)

Češka vlada je 3. maja 2010 sprejela resolucijo št. 333 o načrtu prestrukturiranja podjetja ČSA, v skladu s katero je ministrstvo za industrijo in trgovino pozvala, naj pred povečanjem delniškega kapitala podjetja ČSA izvede sprostitev zastavljenih sredstev za del zagotovljenega zavarovanja s premoženjem. Zadevna resolucija je bila pravna podlaga za kapitalizacijo posojila (zamenjava terjatev v lastniške deleže), ki je bila izvedena 30. junija 2010.

2.4   Prejemnik (podjetje ČSA)

| (14) | Podjetje ČSA je nacionalni letalski prevoznik Češke od leta 1923. Sedež ima v Pragi in dejavnost opravlja na letališču Ruzyně v Pragi. Gre za največjo letalsko družbo na letališču Ruzyně v Pragi, s katero potuje 37 % potnikov, katerih potovanje se začne ali konča v Pragi. Podjetje ČSA je član združenja Sky Team. Pred prestrukturiranjem je imelo to podjetje v lasti 51 letal. Podjetje ČSA ponuja storitve rednega letalskega prevoza (na 104 destinacije v 44 državah). Poleg tega opravlja čarterske polete, prevoz tovora, storitve zemeljske oskrbe (na letališču Ruzyně v Pragi oskrbi približno 60 % vseh potnikov), storitve vzdrževanja letal, storitve usposabljanja letalskega osebja in gostinske storitve ter upravlja prostocarinske prodajalne na letališču Ruzyně v Pragi in prodaja brezcarinsko blago na letalih. |
| --- | --- |

(14)

Podjetje ČSA je nacionalni letalski prevoznik Češke od leta 1923. Sedež ima v Pragi in dejavnost opravlja na letališču Ruzyně v Pragi. Gre za največjo letalsko družbo na letališču Ruzyně v Pragi, s katero potuje 37 % potnikov, katerih potovanje se začne ali konča v Pragi. Podjetje ČSA je član združenja Sky Team. Pred prestrukturiranjem je imelo to podjetje v lasti 51 letal. Podjetje ČSA ponuja storitve rednega letalskega prevoza (na 104 destinacije v 44 državah). Poleg tega opravlja čarterske polete, prevoz tovora, storitve zemeljske oskrbe (na letališču Ruzyně v Pragi oskrbi približno 60 % vseh potnikov), storitve vzdrževanja letal, storitve usposabljanja letalskega osebja in gostinske storitve ter upravlja prostocarinske prodajalne na letališču Ruzyně v Pragi in prodaja brezcarinsko blago na letalih.

2.4.1   Lastniška struktura

| (15) | ČSA je podjetje v državni lasti, pri čemer je Češka prek ministrstva za finance njegov 95,69 % lastnik. Manjšinski delničarji so podjetje Česká pojišťovna a.s. (2,26 %), mesto Praga (1,53 %) in mesto Bratislava (0,51 %). |
| --- | --- |

(15)

ČSA je podjetje v državni lasti, pri čemer je Češka prek ministrstva za finance njegov 95,69 % lastnik. Manjšinski delničarji so podjetje Česká pojišťovna a.s. (2,26 %), mesto Praga (1,53 %) in mesto Bratislava (0,51 %).

| (16) | Po zaključku postopka prestrukturiranja namerava država poiskati strateškega partnerja za podjetje ČSA. Češka vlada se je v okviru priprav na načrtovano privatizacijo odločila za oblikovanje nove podjetniške strukture, tj. krovnega podjetja Český Aeroholding a.s. (v nadaljnjem besedilu: ČAH). |
| --- | --- |

(16)

Po zaključku postopka prestrukturiranja namerava država poiskati strateškega partnerja za podjetje ČSA. Češka vlada se je v okviru priprav na načrtovano privatizacijo odločila za oblikovanje nove podjetniške strukture, tj. krovnega podjetja Český Aeroholding a.s. (v nadaljnjem besedilu: ČAH).

| (17) | Češki organ za varstvo konkurence je 25. oktobra 2011 odobril ustanovitev podjetja ČAH, ki bo združevalo podjetje ČSA, letališče Ruzyně v Pragi in sedanje podružnice podjetja ČSA, tj. Czech Airlines Handling, Holidays Czech Airlines, Czech Airlines Technics in ČSA Services s.r.o. Način upravljanja in struktura ČAH bi vključevala elemente finančnega holdinga, njegov cilj pa bi bil prestrukturiranje podjetij, združenih v holding, da bi se olajšal njihov dostop do komercialnega financiranja in da bi se jih pripravilo na prihodnjo privatizacijo. |
| --- | --- |

(17)

Češki organ za varstvo konkurence je 25. oktobra 2011 odobril ustanovitev podjetja ČAH, ki bo združevalo podjetje ČSA, letališče Ruzyně v Pragi in sedanje podružnice podjetja ČSA, tj. Czech Airlines Handling, Holidays Czech Airlines, Czech Airlines Technics in ČSA Services s.r.o. Način upravljanja in struktura ČAH bi vključevala elemente finančnega holdinga, njegov cilj pa bi bil prestrukturiranje podjetij, združenih v holding, da bi se olajšal njihov dostop do komercialnega financiranja in da bi se jih pripravilo na prihodnjo privatizacijo.

2.4.2   Finančno stanje podjetja

| (18) | Podjetje ČSA je imelo težave, ki so se močno zaostrile leta 2009, ko je bila sedanja gospodarska kriza največja. Čeprav v skladu s češko nacionalno zakonodajo ni nikoli izpolnjevalo pogojev za uvedbo postopka zaradi insolventnosti, je imelo jasen negativen trend razvoja ključnih finančnih kazalnikov.

  Tabela 2


  Lastniški in delniški kapital ČSA, 2006–2008 (v tisočih CZK) | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lastniški kapital | 938 646 | 1 238 093 | 101 686 | –2 352 045 |
| Delniški kapital | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 |
| Vir: Letna poročila ČSA. |

(18)

Podjetje ČSA je imelo težave, ki so se močno zaostrile leta 2009, ko je bila sedanja gospodarska kriza največja. Čeprav v skladu s češko nacionalno zakonodajo ni nikoli izpolnjevalo pogojev za uvedbo postopka zaradi insolventnosti, je imelo jasen negativen trend razvoja ključnih finančnih kazalnikov.

Tabela 2

Lastniški in delniški kapital ČSA, 2006–2008 (v tisočih CZK)

2006

2007

2008

2009

Lastniški kapital

938 646

1 238 093

101 686

–2 352 045

Delniški kapital

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

Vir: Letna poročila ČSA.

Tabela 3

Spremembe finančnega stanja ČSA (v tisočih CZK)

| (v tisočih) CZK | 31.12.2006 | 31.12.2007 | 31.3.2008 | 30.6.2008 | 31.12.2008 | 31.3.2009 | 30.6.2009 | 30.9.2009 | 31.12.2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Poslovni izid | – 396 951 | 206 600 | [– 880 000 – – 800 000] | [– 180 000 – – 165 000] | 470 057 | [– 1 320 000 – – 1 190 000] | [– 1 840 000 – – 1 660 000] | [– 2 625 000 – – 2 365 000] | –3 756 125 |
| Prihodki (5) | 23 375 950 | 23 399 853 | [4 625 000 – 5 080 000] | [10 175 000 – 11 250 000] | 22 581 692 | [4 385 000 – 4 820 000] | [9 265 000 – 10 235 000] | [14 300 000 – 15 830 000] | 19 789 620 |
| Neto denarni tok iz poslovanja | – 533 192 | – 275 234 | [– 1 110 000 – – 1 000 000] | [– 640 000 – – 580 000] | –1 762 376 | [– 1 230 000 – – 1 115 000] | [– 1 320 000 – – 1 195 000] | — | –3 066 694 |
| Dolg | 6 476 911 | 4 391 070 | [4 410 000 – 4 890 000] | [3 665 000 – 4 065 000] | 6 494 752 | [5 685 000 – 6 285 000] | [5 550 000 – 6 065 000] | [6 290 000 – 6 960 000] | 6 581 325 |
| Čista vrednost premoženja | 11 679 439 | 10 161 647 | [8 945 000 – 9 855 000] | [9 535 000 – 10 065 000] | 10 418 871 | [8 340 000 – 9 255 000] | [8 990 000 – 9 920 000] | [8 470 000 – 9 390 000] | 7 948 571 |
| Vir: Računovodski izkazi, ki jih je predložilo podjetje ČSA |

(v tisočih) CZK

31.12.2006

31.12.2007

31.3.2008

30.6.2008

31.12.2008

31.3.2009

30.6.2009

30.9.2009

31.12.2009

Poslovni izid

– 396 951

206 600

[– 880 000 – – 800 000]

[– 180 000 – – 165 000]

470 057

[– 1 320 000 – – 1 190 000]

[– 1 840 000 – – 1 660 000]

[– 2 625 000 – – 2 365 000]

–3 756 125

Prihodki (5)

23 375 950

23 399 853

[4 625 000 – 5 080 000]

[10 175 000 – 11 250 000]

22 581 692

[4 385 000 – 4 820 000]

[9 265 000 – 10 235 000]

[14 300 000 – 15 830 000]

19 789 620

Neto denarni tok iz poslovanja

– 533 192

– 275 234

[– 1 110 000 – – 1 000 000]

[– 640 000 – – 580 000]

–1 762 376

[– 1 230 000 – – 1 115 000]

[– 1 320 000 – – 1 195 000]

—

–3 066 694

Dolg

6 476 911

4 391 070

[4 410 000 – 4 890 000]

[3 665 000 – 4 065 000]

6 494 752

[5 685 000 – 6 285 000]

[5 550 000 – 6 065 000]

[6 290 000 – 6 960 000]

6 581 325

Čista vrednost premoženja

11 679 439

10 161 647

[8 945 000 – 9 855 000]

[9 535 000 – 10 065 000]

10 418 871

[8 340 000 – 9 255 000]

[8 990 000 – 9 920 000]

[8 470 000 – 9 390 000]

7 948 571

Vir: Računovodski izkazi, ki jih je predložilo podjetje ČSA

| (19) | Podjetje je v letih 2007 in 2008 poslovalo z dobičkom. Leta 2009 pa je bil njegov poslovni rezultat bistveno slabši. Prihodki podjetja se v predhodnih štirih letih niso veliko zmanjšali, močno pa se je zmanjševal njegov denarni tok. Raven zadolženosti je bila bolj ali manj stabilna. Podjetje je pokrilo svoje izgube s prodajo premoženja, zlasti v poslovnem letu 2009. |
| --- | --- |

(19)

Podjetje je v letih 2007 in 2008 poslovalo z dobičkom. Leta 2009 pa je bil njegov poslovni rezultat bistveno slabši. Prihodki podjetja se v predhodnih štirih letih niso veliko zmanjšali, močno pa se je zmanjševal njegov denarni tok. Raven zadolženosti je bila bolj ali manj stabilna. Podjetje je pokrilo svoje izgube s prodajo premoženja, zlasti v poslovnem letu 2009.

| (20) | Stanje podjetja se je poslabšalo v letu 2009, zlasti po koncu poletja, tj. v obdobju, ko ČSA običajno posluje z dobičkom. |
| --- | --- |

(20)

Stanje podjetja se je poslabšalo v letu 2009, zlasti po koncu poletja, tj. v obdobju, ko ČSA običajno posluje z dobičkom.

2.5   Sklep o začetku postopka

| (21) | Komisija je 24. februarja 2010 začela formalni postopek preiskave. V sklepu o začetku postopka je izrazila dvom, ali je bilo podjetje ČSA v času prejetja posojila že podjetje v težavah v smislu smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (v nadaljnjem besedilu: smernice za reševanje in prestrukturiranje) (6). |
| --- | --- |

(21)

Komisija je 24. februarja 2010 začela formalni postopek preiskave. V sklepu o začetku postopka je izrazila dvom, ali je bilo podjetje ČSA v času prejetja posojila že podjetje v težavah v smislu smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (v nadaljnjem besedilu: smernice za reševanje in prestrukturiranje) (6).

| (22) | Poleg tega je Komisija izrazila dvom, ali je upravičeno podjetje zaradi pogojev posojila, ki ga je podjetje Osinek zagotovilo ČSA, in ob upoštevanju njegovega finančnega stanja, pridobilo gospodarsko prednost, ki je pod običajnimi tržnimi pogoji ne bi. Komisija je tudi izrazila dvom o združljivosti pomoči v skladu z veljavnimi pravili o državni pomoči, zlasti sporočilom Komisije z naslovom Začasni okvir Skupnosti za ukrepe državnih pomoči v podporo dostopu do financiranja ob trenutni finančni in gospodarski krizi (v nadaljnjem besedilu: začasni okvir) (7), v primeru, da je posojilo vključevalo državno pomoč. Če bi bilo ugotovljeno, da je posojilo podjetja Osinek vključevalo državno pomoč, potem je ta ukrep negativno vplival na konkurenco in s tem na podjetja, ki opravljajo lete z letališča Ruzyně v Pragi ali konkurirajo podjetju ČSA in njenim podružnicam na drugih trgih. |
| --- | --- |

(22)

Poleg tega je Komisija izrazila dvom, ali je upravičeno podjetje zaradi pogojev posojila, ki ga je podjetje Osinek zagotovilo ČSA, in ob upoštevanju njegovega finančnega stanja, pridobilo gospodarsko prednost, ki je pod običajnimi tržnimi pogoji ne bi. Komisija je tudi izrazila dvom o združljivosti pomoči v skladu z veljavnimi pravili o državni pomoči, zlasti sporočilom Komisije z naslovom Začasni okvir Skupnosti za ukrepe državnih pomoči v podporo dostopu do financiranja ob trenutni finančni in gospodarski krizi (v nadaljnjem besedilu: začasni okvir) (7), v primeru, da je posojilo vključevalo državno pomoč. Če bi bilo ugotovljeno, da je posojilo podjetja Osinek vključevalo državno pomoč, potem je ta ukrep negativno vplival na konkurenco in s tem na podjetja, ki opravljajo lete z letališča Ruzyně v Pragi ali konkurirajo podjetju ČSA in njenim podružnicam na drugih trgih.

3.   PRIPOMBE ČEŠKE

| (23) | Češka je predložila svoje pripombe na sklep o začetku postopka, pri čemer je navedla, da je posojilo podjetja Osinek skladno z „načelom vlagatelja pod tržnimi pogoji“, ker podjetju ČSA ni zagotavljalo neupravičene gospodarske prednosti. |
| --- | --- |

(23)

Češka je predložila svoje pripombe na sklep o začetku postopka, pri čemer je navedla, da je posojilo podjetja Osinek skladno z „načelom vlagatelja pod tržnimi pogoji“, ker podjetju ČSA ni zagotavljalo neupravičene gospodarske prednosti.

| (24) | Češka zlasti meni, da ČSA na datum podpisa posojilne pogodbe s podjetjem Osinek ni bilo podjetje v težavah in da je bilo v težavah šele od avgusta 2009. Češka trdi, da je podjetju ČSA kljub vedno večjim težavam vedno uspelo zagotoviti uspešno poslovanje. Vendar so se razmere konec leta 2008 in v začetku leta 2009 spremenile, pri čemer se je stanje v letu 2009 stalno poslabševalo zaradi svetovne gospodarske recesije, ki je močno vplivala na svetovne prevozne trge (8). To je skupaj z nestabilnostjo naftnih trgov in tečajnimi nihanji prispevalo k poslabšanju finančnega stanja ČSA. |
| --- | --- |

(24)

Češka zlasti meni, da ČSA na datum podpisa posojilne pogodbe s podjetjem Osinek ni bilo podjetje v težavah in da je bilo v težavah šele od avgusta 2009. Češka trdi, da je podjetju ČSA kljub vedno večjim težavam vedno uspelo zagotoviti uspešno poslovanje. Vendar so se razmere konec leta 2008 in v začetku leta 2009 spremenile, pri čemer se je stanje v letu 2009 stalno poslabševalo zaradi svetovne gospodarske recesije, ki je močno vplivala na svetovne prevozne trge (8). To je skupaj z nestabilnostjo naftnih trgov in tečajnimi nihanji prispevalo k poslabšanju finančnega stanja ČSA.

| (25) | Leta 2009 se je podjetje ČSA zanašalo na napovedi, ki so temeljile na rezultatih prejšnjega leta, in je pričakovalo bistveno boljše rezultate v poletnem obdobju. Vendar so rezultati za prvo polovico leta 2009, ki so bili sporočeni vodstvu sredi avgusta, pokazali, da so se povprečni prihodki ČSA v juniju znatno zmanjšali. Vodstvo je avgusta 2009 ugotovilo, da podjetje ne bo moglo več poslovati, če ne bodo takoj sprejeti ukrepi za zmanjšanje stroškov in ne bo zagotovljena finančna pomoč iz zunanjih virov. |
| --- | --- |

(25)

Leta 2009 se je podjetje ČSA zanašalo na napovedi, ki so temeljile na rezultatih prejšnjega leta, in je pričakovalo bistveno boljše rezultate v poletnem obdobju. Vendar so rezultati za prvo polovico leta 2009, ki so bili sporočeni vodstvu sredi avgusta, pokazali, da so se povprečni prihodki ČSA v juniju znatno zmanjšali. Vodstvo je avgusta 2009 ugotovilo, da podjetje ne bo moglo več poslovati, če ne bodo takoj sprejeti ukrepi za zmanjšanje stroškov in ne bo zagotovljena finančna pomoč iz zunanjih virov.

| (26) | Češka v zvezi z morebitnim elementom državne pomoči v posojilu podjetja Osinek trdi, da je obrestna mera skladna z zahtevami iz Sporočila Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o referenčnih obrestnih merah) (9). Ob tem zlasti trdi, da je bilo glede na nestabilnost finančnih trgov v času podpisa posojilne pogodbe s podjetjem Osinek primerno uporabiti trimesečni PRIBOR kot osnovno stopnjo za določanje obresti za zadevno posojilo. |
| --- | --- |

(26)

Češka v zvezi z morebitnim elementom državne pomoči v posojilu podjetja Osinek trdi, da je obrestna mera skladna z zahtevami iz Sporočila Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o referenčnih obrestnih merah) (9). Ob tem zlasti trdi, da je bilo glede na nestabilnost finančnih trgov v času podpisa posojilne pogodbe s podjetjem Osinek primerno uporabiti trimesečni PRIBOR kot osnovno stopnjo za določanje obresti za zadevno posojilo.

| (27) | Ker ocena podjetja ČSA ne temelji na bonitetnih sistemih, Češka svoje domneve, da bi podjetje ČSA ob podpisu posojilne pogodbe s podjetjem Osinek dobilo bonitetno oceno B, ne more podpreti z dokazi. Vendar se Češka sklicuje na poročilo podjetja EBC z dne 27. aprila 2009, v skladu s katerim je bilo podjetje ČSA solventno in kreditno sposobno. |
| --- | --- |

(27)

Ker ocena podjetja ČSA ne temelji na bonitetnih sistemih, Češka svoje domneve, da bi podjetje ČSA ob podpisu posojilne pogodbe s podjetjem Osinek dobilo bonitetno oceno B, ne more podpreti z dokazi. Vendar se Češka sklicuje na poročilo podjetja EBC z dne 27. aprila 2009, v skladu s katerim je bilo podjetje ČSA solventno in kreditno sposobno.

| (28) | Češka je poudarila, da je moralo podjetje ČSA posojilo zavarovati s premoženjem v vrednosti vsaj 110 % posojila, in sicer za obdobje celotnega trajanja posojila. Znesek posojila, ki je bil dejansko odobren podjetju ČSA, torej ne bi smel nikoli presegati 90 % celotne vrednosti zavarovanja s premoženjem. Češka je potrdila, da je bila ta zahteva vedno izpolnjena, in je predložila poročila o oceni vrednosti premoženja, s katerim je bilo zavarovano posojilo. |
| --- | --- |

(28)

Češka je poudarila, da je moralo podjetje ČSA posojilo zavarovati s premoženjem v vrednosti vsaj 110 % posojila, in sicer za obdobje celotnega trajanja posojila. Znesek posojila, ki je bil dejansko odobren podjetju ČSA, torej ne bi smel nikoli presegati 90 % celotne vrednosti zavarovanja s premoženjem. Češka je potrdila, da je bila ta zahteva vedno izpolnjena, in je predložila poročila o oceni vrednosti premoženja, s katerim je bilo zavarovano posojilo.

| (29) | Poleg tega Češka trdi, da je likvidacijski upravitelj podjetja Osinek iskal naložbene možnosti za ustvarjanje dobička glede na dejstvo, da je imelo podjetje Osinek na voljo precej finančnih sredstev. Likvidacijski upravitelj je pred sklenitvijo posojilne pogodbe s podjetjem Osinek pri neodvisnem svetovalnem podjetju EBC in odvetniški pisarni JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík naročil izvedbo gospodarske in pravne analize posojilne ponudbe. Analiza, ki jo je pripravilo podjetje EBC, je potrdila, da bi se lahko podjetje ČSA štelo za solventno in da je bilo tveganje, da bi odobritev posojila podjetju ČSA pomenilo izgubo ali škodo za podjetje Osinek, zelo majhno. Likvidacijski upravitelj je na podlagi te analize menil, da bi odobritev posojila podjetju ČSA pomenila možnost za dobro naložbo razpoložljivih sredstev podjetja Osinek. |
| --- | --- |

(29)

Poleg tega Češka trdi, da je likvidacijski upravitelj podjetja Osinek iskal naložbene možnosti za ustvarjanje dobička glede na dejstvo, da je imelo podjetje Osinek na voljo precej finančnih sredstev. Likvidacijski upravitelj je pred sklenitvijo posojilne pogodbe s podjetjem Osinek pri neodvisnem svetovalnem podjetju EBC in odvetniški pisarni JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík naročil izvedbo gospodarske in pravne analize posojilne ponudbe. Analiza, ki jo je pripravilo podjetje EBC, je potrdila, da bi se lahko podjetje ČSA štelo za solventno in da je bilo tveganje, da bi odobritev posojila podjetju ČSA pomenilo izgubo ali škodo za podjetje Osinek, zelo majhno. Likvidacijski upravitelj je na podlagi te analize menil, da bi odobritev posojila podjetju ČSA pomenila možnost za dobro naložbo razpoložljivih sredstev podjetja Osinek.

| (30) | Poleg tega Češka trdi, da bi bilo posojilo skladno s pogoji iz začasnega okvira, tudi če bi Komisija ugotovila, da so bili pogoji posojilne pogodbe s podjetjem Osinek ugodnejši od tržnih pogojev. |
| --- | --- |

(30)

Poleg tega Češka trdi, da bi bilo posojilo skladno s pogoji iz začasnega okvira, tudi če bi Komisija ugotovila, da so bili pogoji posojilne pogodbe s podjetjem Osinek ugodnejši od tržnih pogojev.

4.   PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI

| (31) | Komisija je med formalnim postopkom preiskave prejela pripombe treh zainteresiranih tretjih strani in podjetja ČSA kot prejemnika posojila, v zvezi s katerim je bil sprožen postopek preiskave (odstavek 4). |
| --- | --- |

(31)

Komisija je med formalnim postopkom preiskave prejela pripombe treh zainteresiranih tretjih strani in podjetja ČSA kot prejemnika posojila, v zvezi s katerim je bil sprožen postopek preiskave (odstavek 4).

| (32) | Pripombe podjetja ČSA v bistvu izražajo pripombe Češke v zvezi z navedenim sklepom o začetku postopka. Podjetje ČSA poudarja, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno pod tržnimi pogoji, ker je podjetje Osinek ravnalo kot razumen udeleženec v tržnem gospodarstvu, pri čemer je njegova odločitev temeljila na komercialnih ciljih in ne na ciljih gospodarske ali socialne politike. Poleg tega podjetje ČSA v pripombah pojasnjuje količinsko opredelitev morebitnega elementa pomoči za primer, če bi Komisija ugotovila, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno po ugodnejši obrestni meri, tj. ob predpostavki, da je bila bonitetna ocena podjetja ČSA slabša od ocene B in/ali da zavarovanje s premoženjem ne bi smelo biti razvrščeno kot „visoko“. |
| --- | --- |

(32)

Pripombe podjetja ČSA v bistvu izražajo pripombe Češke v zvezi z navedenim sklepom o začetku postopka. Podjetje ČSA poudarja, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno pod tržnimi pogoji, ker je podjetje Osinek ravnalo kot razumen udeleženec v tržnem gospodarstvu, pri čemer je njegova odločitev temeljila na komercialnih ciljih in ne na ciljih gospodarske ali socialne politike. Poleg tega podjetje ČSA v pripombah pojasnjuje količinsko opredelitev morebitnega elementa pomoči za primer, če bi Komisija ugotovila, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno po ugodnejši obrestni meri, tj. ob predpostavki, da je bila bonitetna ocena podjetja ČSA slabša od ocene B in/ali da zavarovanje s premoženjem ne bi smelo biti razvrščeno kot „visoko“.

| (33) | Vse zainteresirane tretje strani so konkurenti podjetja ČSA in jih zastopa ista odvetniška pisarna, zato so njihovi argumenti podobni. Zainteresirane tretje strani trdijo, da posojilo, ki ga je podjetje Osinek dalo podjetju ČSA, pomeni državno pomoč, ker je omogočilo izvajanje nelojalne konkurence z zaračunavanjem cen, ki jih druga konkurenčna podjetja, ki niso prejela državnih subvencij, ne bi mogla zagotavljati, ne da bi pri tem izgubila sposobnost pokritja stroškov in ustvarjanja razumnega dobička (10). |
| --- | --- |

(33)

Vse zainteresirane tretje strani so konkurenti podjetja ČSA in jih zastopa ista odvetniška pisarna, zato so njihovi argumenti podobni. Zainteresirane tretje strani trdijo, da posojilo, ki ga je podjetje Osinek dalo podjetju ČSA, pomeni državno pomoč, ker je omogočilo izvajanje nelojalne konkurence z zaračunavanjem cen, ki jih druga konkurenčna podjetja, ki niso prejela državnih subvencij, ne bi mogla zagotavljati, ne da bi pri tem izgubila sposobnost pokritja stroškov in ustvarjanja razumnega dobička (10).

| (34) | Zainteresirane tretje strani trdijo, da je bilo podjetje ČSA v resnih težavah že pred 1. julijem 2008. Poleg tega trdijo, da je bilo posojilo podjetja Osinek zagotovljeno po znatno nižji obrestni meri, kot bi jo zahtevala banka v podobnih okoliščinah ob upoštevanju finančnega stanja ČSA, dolžine obdobja vračila, kakovosti zavarovanja s premoženjem in majhne verjetnosti za dejansko vračilo. V takih okoliščinah bi posojilo podjetja Osinek pomenilo nezakonito državno pomoč, ki ni združljiva s predpisi EU. Eno od konkurenčnih podjetij, ki so predložila pripombe, trdi, da je podjetje ČSA izpolnjevalo pogoj, da je bila v letih 2007, 2008 in 2009 izgubljena več kot polovica njegovega delniškega kapitala. Poleg tega je bila v letih 2008 in 2009 v preteklih 12 mesecih izgubljena več kot četrtina delniškega kapitala ČSA. Isto konkurenčno podjetje pojasnjuje, da bi bilo mogoče na podlagi zmanjšanja delniškega kapitala ČSA v letu 2008 domnevati, da je zadevno podjetje že 1. julija 2008 izpolnjevalo oba pogoja za podjetje v težavah v smislu točke 10(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje. |
| --- | --- |

(34)

Zainteresirane tretje strani trdijo, da je bilo podjetje ČSA v resnih težavah že pred 1. julijem 2008. Poleg tega trdijo, da je bilo posojilo podjetja Osinek zagotovljeno po znatno nižji obrestni meri, kot bi jo zahtevala banka v podobnih okoliščinah ob upoštevanju finančnega stanja ČSA, dolžine obdobja vračila, kakovosti zavarovanja s premoženjem in majhne verjetnosti za dejansko vračilo. V takih okoliščinah bi posojilo podjetja Osinek pomenilo nezakonito državno pomoč, ki ni združljiva s predpisi EU. Eno od konkurenčnih podjetij, ki so predložila pripombe, trdi, da je podjetje ČSA izpolnjevalo pogoj, da je bila v letih 2007, 2008 in 2009 izgubljena več kot polovica njegovega delniškega kapitala. Poleg tega je bila v letih 2008 in 2009 v preteklih 12 mesecih izgubljena več kot četrtina delniškega kapitala ČSA. Isto konkurenčno podjetje pojasnjuje, da bi bilo mogoče na podlagi zmanjšanja delniškega kapitala ČSA v letu 2008 domnevati, da je zadevno podjetje že 1. julija 2008 izpolnjevalo oba pogoja za podjetje v težavah v smislu točke 10(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje.

| (35) | Zainteresirane tretje strani tudi trdijo, da bi bilo mogoče zaradi negativnega denarnega toka iz poslovanja, večjega števila upnikov in obstoja zapadlih finančnih obveznosti, ki bi jih bilo treba poravnati v 30 dneh, domnevati, da je podjetju grozila insolventnost od konca leta 2007, zato bi moralo biti obravnavano kot podjetje v težavah že od leta 2007 (v skladu s točko 10(c) smernic za reševanje in prestrukturiranje). |
| --- | --- |

(35)

Zainteresirane tretje strani tudi trdijo, da bi bilo mogoče zaradi negativnega denarnega toka iz poslovanja, večjega števila upnikov in obstoja zapadlih finančnih obveznosti, ki bi jih bilo treba poravnati v 30 dneh, domnevati, da je podjetju grozila insolventnost od konca leta 2007, zato bi moralo biti obravnavano kot podjetje v težavah že od leta 2007 (v skladu s točko 10(c) smernic za reševanje in prestrukturiranje).

5.   PRIPOMBE ČEŠKE IN UGOTOVITVE ZAINTERESIRANIH STRANI

| (36) | Češka se ni strinjala s pripombami zainteresiranih tretjih strani, strinjala pa se je s pripombami ČSA. Vztrajala je pri svojem argumentu, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno pod tržnimi pogoji in v skladu s sporočilom o referenčnih obrestnih merah. Poleg tega so češki organi trdili, da je podjetje ČSA uspešno poslovalo brez državne pomoči do druge polovice leta 2009. Stanje premoženja ČSA tudi v prvi polovici leta 2009 ni bilo resno ogroženo, pri čemer se je njegova vrednost dejansko povečala z [8 340–9 255] milijonov CZK v prvi četrtini leta 2009 na [8 990–9 920] milijonov CZK v drugi četrtini leta 2009. |
| --- | --- |

(36)

Češka se ni strinjala s pripombami zainteresiranih tretjih strani, strinjala pa se je s pripombami ČSA. Vztrajala je pri svojem argumentu, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno pod tržnimi pogoji in v skladu s sporočilom o referenčnih obrestnih merah. Poleg tega so češki organi trdili, da je podjetje ČSA uspešno poslovalo brez državne pomoči do druge polovice leta 2009. Stanje premoženja ČSA tudi v prvi polovici leta 2009 ni bilo resno ogroženo, pri čemer se je njegova vrednost dejansko povečala z [8 340–9 255] milijonov CZK v prvi četrtini leta 2009 na [8 990–9 920] milijonov CZK v drugi četrtini leta 2009.

| (37) | Češka ugotavlja, da pripombe zainteresiranih tretjih strani temeljijo izključno na rezultatih, ki so pridobljeni v skladu s češkimi računovodskimi standardi (v nadaljnjem besedilu: ČRS), katerih metodologija ne zagotavlja podatkov o dejanskem stanju poslovanja podjetja, čeprav so rezultati, ki jih objavlja podjetje ČSA o svojem poslovanju, pridobljeni v skladu s ČRS in mednarodnimi standardi računovodskega poročanja (v nadaljnjem besedilu: MSRP). Finančna poročila, pripravljena v skladu z MSRP, zagotavljajo boljše informacije o finančnem stanju podjetja in so zato primernejša. Podjetje ČSA mora v skladu s češko davčno zakonodajo uporabljati ČRS. Vendar dejavnosti podjetja ČSA niso omejene na Češko, ampak se izvajajo na svetovni ravni, zato podjetje ČSA uporablja tudi MSRP. Češka poudarja, da banke pri svojih odločitvah o odobritvi posojil uporabljajo MSRP, ker naj bi bili ti natančnejši od ČRS. |
| --- | --- |

(37)

Češka ugotavlja, da pripombe zainteresiranih tretjih strani temeljijo izključno na rezultatih, ki so pridobljeni v skladu s češkimi računovodskimi standardi (v nadaljnjem besedilu: ČRS), katerih metodologija ne zagotavlja podatkov o dejanskem stanju poslovanja podjetja, čeprav so rezultati, ki jih objavlja podjetje ČSA o svojem poslovanju, pridobljeni v skladu s ČRS in mednarodnimi standardi računovodskega poročanja (v nadaljnjem besedilu: MSRP). Finančna poročila, pripravljena v skladu z MSRP, zagotavljajo boljše informacije o finančnem stanju podjetja in so zato primernejša. Podjetje ČSA mora v skladu s češko davčno zakonodajo uporabljati ČRS. Vendar dejavnosti podjetja ČSA niso omejene na Češko, ampak se izvajajo na svetovni ravni, zato podjetje ČSA uporablja tudi MSRP. Češka poudarja, da banke pri svojih odločitvah o odobritvi posojil uporabljajo MSRP, ker naj bi bili ti natančnejši od ČRS.

| (38) | Nazadnje je Češka predložila dokaze, da podjetje ČSA ob odobritvi posojila podjetja Osinek ni izpolnjevalo pogojev glede insolventnosti v skladu s češkim zakonom o insolventnosti (11). |
| --- | --- |

(38)

Nazadnje je Češka predložila dokaze, da podjetje ČSA ob odobritvi posojila podjetja Osinek ni izpolnjevalo pogojev glede insolventnosti v skladu s češkim zakonom o insolventnosti (11).

6.   OBSTOJ DRŽAVNE POMOČI

| (39) | V skladu s členom 107(1) PDEU je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami. |
| --- | --- |

(39)

V skladu s členom 107(1) PDEU je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.

| (40) | Merila iz člena 107(1) PDEU so kumulativna. Za določitev, ali priglašeni ukrepi pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, morajo biti torej izpolnjeni vsi naslednji pogoji. Finančna pomoč mora:






  — | biti dodeljena s strani države ali dodeljena iz državnih sredstev, |
| --- | --- | --- |

(40)

Merila iz člena 107(1) PDEU so kumulativna. Za določitev, ali priglašeni ukrepi pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, morajo biti torej izpolnjeni vsi naslednji pogoji. Finančna pomoč mora:

—

biti dodeljena s strani države ali dodeljena iz državnih sredstev,

| — | pomeniti gospodarsko prednost za prejemnika, |
| --- | --- |

—

pomeniti gospodarsko prednost za prejemnika,

| — | dajati prednost določenim podjetjem ali proizvodnji določenega blaga, |
| --- | --- |

—

dajati prednost določenim podjetjem ali proizvodnji določenega blaga,

| — | izkrivljati konkurenco ali omogočati izkrivljanje konkurence in |
| --- | --- |

—

izkrivljati konkurenco ali omogočati izkrivljanje konkurence in

| — | vplivati na trgovino med državami članicami. |
| --- | --- |

—

vplivati na trgovino med državami članicami.

6.1   Državna sredstva in odgovornost

| (41) | Pojem državne pomoči zajema vsako neposredno ali posredno dodeljeno prednost, ki se financira iz državnih sredstev in jo odobri država sama ali kateri koli posredniški organ, ki deluje na podlagi svojih pooblastil. |
| --- | --- |

(41)

Pojem državne pomoči zajema vsako neposredno ali posredno dodeljeno prednost, ki se financira iz državnih sredstev in jo odobri država sama ali kateri koli posredniški organ, ki deluje na podlagi svojih pooblastil.

| (42) | Zato je treba najprej ugotoviti, ali je treba posojilo podjetja Osinek šteti za državna sredstva. Kot je navedeno zgoraj, je bilo podjetje Osinek ob odobritvi posojila v 100-odstotni lasti ministrstva za finance Češke, zato ne glede na poslovni ali kateri koli drug pravni status gre za javno podjetje v smislu člena 2(b) Direktive Komisije 2006/111/ES z dne 16. novembra 2006 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (12). Zato Komisija meni, da je posojilo podjetja Osinek financirano iz državnih sredstev. |
| --- | --- |

(42)

Zato je treba najprej ugotoviti, ali je treba posojilo podjetja Osinek šteti za državna sredstva. Kot je navedeno zgoraj, je bilo podjetje Osinek ob odobritvi posojila v 100-odstotni lasti ministrstva za finance Češke, zato ne glede na poslovni ali kateri koli drug pravni status gre za javno podjetje v smislu člena 2(b) Direktive Komisije 2006/111/ES z dne 16. novembra 2006 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (12). Zato Komisija meni, da je posojilo podjetja Osinek financirano iz državnih sredstev.

| (43) | Vendar je Sodišče tudi odločilo, da čeprav lahko država nadzira neko javno podjetje in ima prevladujoč vpliv na njegovo poslovanje, ni mogoče samodejno sklepati, da se tak nadzor v konkretnem primeru dejansko izvaja. Javno podjetje lahko deluje z večjo ali manjšo neodvisnostjo, glede na stopnjo avtonomije, ki mu jo prepušča država. Zato zgolj dejstvo, da je javno podjetje pod državnim nadzorom, ne zadošča, da bi ukrepe tega podjetja, kot je obravnavana posojilna pogodba, pripisali državi. Poleg tega je treba preveriti, ali so javni organi kakor koli sodelovali pri sprejetju tega ukrepa. V zvezi s tem je Sodišče opozorilo, da se lahko državi pripiše ukrep pomoči, ki ga je sprejelo javno podjetje, na podlagi sklopa kazalcev, ki izvirajo iz okoliščin v postopku v glavni zadevi, in okoliščin, v katerem je bil sprejet ukrep (13). |
| --- | --- |

(43)

Vendar je Sodišče tudi odločilo, da čeprav lahko država nadzira neko javno podjetje in ima prevladujoč vpliv na njegovo poslovanje, ni mogoče samodejno sklepati, da se tak nadzor v konkretnem primeru dejansko izvaja. Javno podjetje lahko deluje z večjo ali manjšo neodvisnostjo, glede na stopnjo avtonomije, ki mu jo prepušča država. Zato zgolj dejstvo, da je javno podjetje pod državnim nadzorom, ne zadošča, da bi ukrepe tega podjetja, kot je obravnavana posojilna pogodba, pripisali državi. Poleg tega je treba preveriti, ali so javni organi kakor koli sodelovali pri sprejetju tega ukrepa. V zvezi s tem je Sodišče opozorilo, da se lahko državi pripiše ukrep pomoči, ki ga je sprejelo javno podjetje, na podlagi sklopa kazalcev, ki izvirajo iz okoliščin v postopku v glavni zadevi, in okoliščin, v katerem je bil sprejet ukrep (13).

| (44) | Taki kazalci so lahko vključenost podjetja v okvir javne uprave, značaj njegovih dejavnosti in izvajanje teh dejavnosti na trgu v splošnih pogojih konkurence z zasebnimi izvajalci, pravni status podjetja (glede na to, ali zanj velja javno pravo ali običajno pravo družb), intenzivnost nadzora, ki ga izvajajo javni organi nad upravo podjetja, ali kateri koli drug kazalec, ki v posameznem primeru kaže na vključenost javnih organov v sprejemanje ukrepa ali majhno verjetnost njihove nevključenosti, pri čemer se upošteva tudi obseg ukrepa, njegova vsebina ali pogoji, ki jih zajema. |
| --- | --- |

(44)

Taki kazalci so lahko vključenost podjetja v okvir javne uprave, značaj njegovih dejavnosti in izvajanje teh dejavnosti na trgu v splošnih pogojih konkurence z zasebnimi izvajalci, pravni status podjetja (glede na to, ali zanj velja javno pravo ali običajno pravo družb), intenzivnost nadzora, ki ga izvajajo javni organi nad upravo podjetja, ali kateri koli drug kazalec, ki v posameznem primeru kaže na vključenost javnih organov v sprejemanje ukrepa ali majhno verjetnost njihove nevključenosti, pri čemer se upošteva tudi obseg ukrepa, njegova vsebina ali pogoji, ki jih zajema.

| (45) | Komisija ugotavlja, da so člani nadzornega odbora podjetja Osinek večinoma predstavniki javnih organov (kot je ministrstvo za finance). |
| --- | --- |

(45)

Komisija ugotavlja, da so člani nadzornega odbora podjetja Osinek večinoma predstavniki javnih organov (kot je ministrstvo za finance).

| (46) | Likvidacijski postopek podjetja Osinek se je začel 5. novembra 2008 na podlagi sklepa njegovega takratnega edinega delničarja. Čeprav mora likvidacijski upravitelj v skladu s češko zakonodajo med likvidacijskim postopkom delovati samostojno in se ne sme ravnati po navodilih organov podjetja, Komisija ugotavlja tudi, da je likvidacijskega upravitelja imenovalo ministrstvo za finance Češke v vlogi edinega delničarja podjetja Osinek. |
| --- | --- |

(46)

Likvidacijski postopek podjetja Osinek se je začel 5. novembra 2008 na podlagi sklepa njegovega takratnega edinega delničarja. Čeprav mora likvidacijski upravitelj v skladu s češko zakonodajo med likvidacijskim postopkom delovati samostojno in se ne sme ravnati po navodilih organov podjetja, Komisija ugotavlja tudi, da je likvidacijskega upravitelja imenovalo ministrstvo za finance Češke v vlogi edinega delničarja podjetja Osinek.

| (47) | Poleg tega so češki organi Komisiji predložili izvedensko mnenje odvetniške pisarne JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík, ki je priporočila, naj se likvidacijski upravitelj pred odobritvijo posojila podjetju ČSA posvetuje z delničarjem podjetja Osinek, tj. s Češko. |
| --- | --- |

(47)

Poleg tega so češki organi Komisiji predložili izvedensko mnenje odvetniške pisarne JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík, ki je priporočila, naj se likvidacijski upravitelj pred odobritvijo posojila podjetju ČSA posvetuje z delničarjem podjetja Osinek, tj. s Češko.

| (48) | Komisija v zvezi z nadzorom nad dejavnostmi podjetja Osinek, ki ga izvaja država, tudi ugotavlja, da se je češka vlada pozneje odločila za prenehanje zavarovanja posojila podjetja Osinek s premoženjem in zamenjavo terjatev podjetja ČSA v lastniške deleže v skladu z resolucijo št. 333. |
| --- | --- |

(48)

Komisija v zvezi z nadzorom nad dejavnostmi podjetja Osinek, ki ga izvaja država, tudi ugotavlja, da se je češka vlada pozneje odločila za prenehanje zavarovanja posojila podjetja Osinek s premoženjem in zamenjavo terjatev podjetja ČSA v lastniške deleže v skladu z resolucijo št. 333.

| (49) | Komisija torej ugotavlja, da je odločitev o posojilu podjetja Osinek mogoče pripisati češki državi. Zato je treba šteti, da je posojilo podjetja Osinek financirano iz državnih sredstev. |
| --- | --- |

(49)

Komisija torej ugotavlja, da je odločitev o posojilu podjetja Osinek mogoče pripisati češki državi. Zato je treba šteti, da je posojilo podjetja Osinek financirano iz državnih sredstev.

6.2   Gospodarska prednost

| (50) | Komisija ugotavlja, da bi bila lahko v skladu z uveljavljenimi načeli zakonodaje EU zagotovitev dodatnega kapitala s strani države nekemu podjetju pod pogoji, boljšimi od običajnih tržnih pogojev, zajeta v področje uporabe člena 107(1) PDEU, ker bi to pomenilo dajanje prednosti posameznemu podjetju v smislu navedenega člena. Odločitev Komisije, ali je nekemu podjetju država omogočila pridobitev gospodarske prednosti, ki je pod običajnimi tržnimi pogoji ne bi moglo pridobiti, temelji na „načelu vlagatelja pod tržnimi pogoji“ (14). |
| --- | --- |

(50)

Komisija ugotavlja, da bi bila lahko v skladu z uveljavljenimi načeli zakonodaje EU zagotovitev dodatnega kapitala s strani države nekemu podjetju pod pogoji, boljšimi od običajnih tržnih pogojev, zajeta v področje uporabe člena 107(1) PDEU, ker bi to pomenilo dajanje prednosti posameznemu podjetju v smislu navedenega člena. Odločitev Komisije, ali je nekemu podjetju država omogočila pridobitev gospodarske prednosti, ki je pod običajnimi tržnimi pogoji ne bi moglo pridobiti, temelji na „načelu vlagatelja pod tržnimi pogoji“ (14).

| (51) | V skladu s tem načelom ne gre za državno pomoč v primeru, če bi bil v podobnih okoliščinah zasebni vlagatelj, ki je po velikosti primerljiv z organi v javnem sektorju in deluje v običajnih pogojih tržnega gospodarstva, pripravljen vložiti kapital. Zato mora Komisija oceniti, ali bi zasebni vlagatelj pod enakimi pogoji izvedel zadevni posel. Ravnanje hipotetičnega zasebnega vlagatelja naj bi bilo primerljivo z ravnanjem previdnega vlagatelja, ki pri svojem cilju povečanja dobička upošteva tudi raven tveganja, sprejemljivo za zadevno stopnjo donosa. V skladu s tem načelom se kapital, ki ga v okoliščinah, ki ustrezajo običajnim tržnim pogojem, nekemu podjetju neposredno ali posredno zagotovi država, ne sme šteti za državno pomoč (15). |
| --- | --- |

(51)

V skladu s tem načelom ne gre za državno pomoč v primeru, če bi bil v podobnih okoliščinah zasebni vlagatelj, ki je po velikosti primerljiv z organi v javnem sektorju in deluje v običajnih pogojih tržnega gospodarstva, pripravljen vložiti kapital. Zato mora Komisija oceniti, ali bi zasebni vlagatelj pod enakimi pogoji izvedel zadevni posel. Ravnanje hipotetičnega zasebnega vlagatelja naj bi bilo primerljivo z ravnanjem previdnega vlagatelja, ki pri svojem cilju povečanja dobička upošteva tudi raven tveganja, sprejemljivo za zadevno stopnjo donosa. V skladu s tem načelom se kapital, ki ga v okoliščinah, ki ustrezajo običajnim tržnim pogojem, nekemu podjetju neposredno ali posredno zagotovi država, ne sme šteti za državno pomoč (15).

| (52) | V skladu z uveljavljeno sodno prakso se načelo vlagatelja pod tržnimi pogoji uporablja za posojila. Kadar se to načelo uporablja za odobritev posojila, se preuči, ali bi zasebni vlagatelj odobril posojilo upravičencu pod pogoji, pod katerimi je bilo posojilo dejansko odobreno (16). V zvezi s tem Komisija oceni, ali je bilo posojilo odobreno pod običajnimi tržnimi pogoji in ali bi lahko takšno posojilo dala komercialna banka. Kar zadeva pogoje takih posojil, Komisija upošteva zlasti uporabljeno obrestno mero in zavarovanje, ki se zahteva za kritje posojila. Komisija oceni, ali zagotovljeno zavarovanje zadostuje za vračilo celotnega posojila v primeru neplačila, hkrati pa oceni tudi finančni položaj podjetja v času odobritve posojila (17). |
| --- | --- |

(52)

V skladu z uveljavljeno sodno prakso se načelo vlagatelja pod tržnimi pogoji uporablja za posojila. Kadar se to načelo uporablja za odobritev posojila, se preuči, ali bi zasebni vlagatelj odobril posojilo upravičencu pod pogoji, pod katerimi je bilo posojilo dejansko odobreno (16). V zvezi s tem Komisija oceni, ali je bilo posojilo odobreno pod običajnimi tržnimi pogoji in ali bi lahko takšno posojilo dala komercialna banka. Kar zadeva pogoje takih posojil, Komisija upošteva zlasti uporabljeno obrestno mero in zavarovanje, ki se zahteva za kritje posojila. Komisija oceni, ali zagotovljeno zavarovanje zadostuje za vračilo celotnega posojila v primeru neplačila, hkrati pa oceni tudi finančni položaj podjetja v času odobritve posojila (17).

| (53) | Komisija ugotavlja, da je ČSA pravna oseba, ki opravlja gospodarske dejavnosti in se zato šteje za podjetje v smislu člena 107 PDEU. Pri ugotavljanju, ali je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno pod ugodnejšimi ali tržnimi pogoji, je Komisija preverila skladnost obrestne mere za zadevno posojilo z referenčno obrestno mero Komisije iz sporočila o referenčnih obrestnih merah, ki se uporablja kot približek za tržno obrestno mero. |
| --- | --- |

(53)

Komisija ugotavlja, da je ČSA pravna oseba, ki opravlja gospodarske dejavnosti in se zato šteje za podjetje v smislu člena 107 PDEU. Pri ugotavljanju, ali je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno pod ugodnejšimi ali tržnimi pogoji, je Komisija preverila skladnost obrestne mere za zadevno posojilo z referenčno obrestno mero Komisije iz sporočila o referenčnih obrestnih merah, ki se uporablja kot približek za tržno obrestno mero.

| (54) | Kar zadeva ustrezen datum, ki ga je treba upoštevati pri primerjavi obrestne mere zadevnega posojila z referenčno obrestno mero, je Komisija v sklepu o začetku postopka že izrazila mnenje, da je treba upoštevati datum pravno zavezujočega akta, v skladu s katerim je bilo odobreno posojilo, tj. 30. april 2009 (datum sklenitve posojilne pogodbe med podjetjema Osinek in ČSA). |
| --- | --- |

(54)

Kar zadeva ustrezen datum, ki ga je treba upoštevati pri primerjavi obrestne mere zadevnega posojila z referenčno obrestno mero, je Komisija v sklepu o začetku postopka že izrazila mnenje, da je treba upoštevati datum pravno zavezujočega akta, v skladu s katerim je bilo odobreno posojilo, tj. 30. april 2009 (datum sklenitve posojilne pogodbe med podjetjema Osinek in ČSA).

| (55) | Češka trdi, da je podjetje ČSA takrat še vedno imelo dostop do zunanjega financiranja s strani zasebnih bank in da je bilo v težavah šele od avgusta 2009. V začetku leta 2009 je kreditna sposobnost podjetja ČSA ustrezala bonitetni oceni B. |
| --- | --- |

(55)

Češka trdi, da je podjetje ČSA takrat še vedno imelo dostop do zunanjega financiranja s strani zasebnih bank in da je bilo v težavah šele od avgusta 2009. V začetku leta 2009 je kreditna sposobnost podjetja ČSA ustrezala bonitetni oceni B.

| (56) | Komisija je pri preverjanju trditev Češke od več zasebnih bank, ki so poslovale s ČSA, zahtevala informacije glede njihove notranje bonitetne ocene podjetja ČSA v prvih šestih mesecih leta 2009, sprememb notranje bonitetne ocene podjetja ČSA od julija 2008 do julija 2009, pogojev za posojila, ki so bila odobrena ČSA v prvih šestih mesecih leta 2009, in glede drugih pripomb v zvezi s kreditno sposobnostjo ČSA v prvih šestih mesecih leta 2009. Tri zasebne banke so predložile informacije pod pogojem, da bodo obravnavane kot zaupne, da se bodo uporabile samo pri notranji oceni Komisije in da ne bodo razkrite nobeni tretji osebi, vključno s ČSA in češkimi organi. |
| --- | --- |

(56)

Komisija je pri preverjanju trditev Češke od več zasebnih bank, ki so poslovale s ČSA, zahtevala informacije glede njihove notranje bonitetne ocene podjetja ČSA v prvih šestih mesecih leta 2009, sprememb notranje bonitetne ocene podjetja ČSA od julija 2008 do julija 2009, pogojev za posojila, ki so bila odobrena ČSA v prvih šestih mesecih leta 2009, in glede drugih pripomb v zvezi s kreditno sposobnostjo ČSA v prvih šestih mesecih leta 2009. Tri zasebne banke so predložile informacije pod pogojem, da bodo obravnavane kot zaupne, da se bodo uporabile samo pri notranji oceni Komisije in da ne bodo razkrite nobeni tretji osebi, vključno s ČSA in češkimi organi.

| (57) | Čeprav so vse te banke priznale, da se je finančno stanje podjetja ČSA v začetku leta 2009 poslabševalo, so bila podjetju ČSA v prvi polovici leta 2009 odobrena posojila obratnega kapitala in krediti. Notranja bonitetna ocena ČSA, ki so jo uporabile zadevne tri zasebne banke, približno ustreza bonitetni oceni B. |
| --- | --- |

(57)

Čeprav so vse te banke priznale, da se je finančno stanje podjetja ČSA v začetku leta 2009 poslabševalo, so bila podjetju ČSA v prvi polovici leta 2009 odobrena posojila obratnega kapitala in krediti. Notranja bonitetna ocena ČSA, ki so jo uporabile zadevne tri zasebne banke, približno ustreza bonitetni oceni B.

| (58) | Komisija ugotavlja, da so bili odgovori bank dosledni in jasni. Čeprav se je notranja bonitetna ocena podjetja poslabšala, se zdi, da to poslabšanje ni bilo dovolj veliko, da bi upravičilo višje kritje tveganja. |
| --- | --- |

(58)

Komisija ugotavlja, da so bili odgovori bank dosledni in jasni. Čeprav se je notranja bonitetna ocena podjetja poslabšala, se zdi, da to poslabšanje ni bilo dovolj veliko, da bi upravičilo višje kritje tveganja.

| (59) | Poleg tega Komisija na podlagi informacij, ki jih je predložila Čepka, in kot je bilo že navedeno v sklepu o začetku postopka, ugotavlja, da je banka UniCreditBank septembra 2008 podjetju ČSA zagotovila obratni kapital v obliki srednjeročnega posojila (4 leta) v višini 200 milijonov CZK, ki je bilo zavarovano s simulatorjem letenja. Banka UniCreditBank je 25. junija 2009 zaradi odstopanja od finančnih kazalnikov, dogovorjenih v posojilni pogodbi, kritje tveganja za posojilo podjetju ČSA povečala s 160 bazičnih točk (dogovorjeno septembra 2008) na 325 bazičnih točk nad enomesečno obrestno mero PRIBOR (tj. 5,10-odstotna letna obrestna mera na dan 25. junija 2009). Komisija ugotavlja, da je ta obrestna mera, ki izraža nedavno poslabšanje finančnega stanja ČSA, nižja od obrestne mere, ki se je uporabila pri posojilu podjetja Osinek (5,51 % na leto), in da približno ustreza referenčni obrestni meri za podjetje z bonitetno oceno B (z visokim zavarovanjem s premoženjem). |
| --- | --- |

(59)

Poleg tega Komisija na podlagi informacij, ki jih je predložila Čepka, in kot je bilo že navedeno v sklepu o začetku postopka, ugotavlja, da je banka UniCreditBank septembra 2008 podjetju ČSA zagotovila obratni kapital v obliki srednjeročnega posojila (4 leta) v višini 200 milijonov CZK, ki je bilo zavarovano s simulatorjem letenja. Banka UniCreditBank je 25. junija 2009 zaradi odstopanja od finančnih kazalnikov, dogovorjenih v posojilni pogodbi, kritje tveganja za posojilo podjetju ČSA povečala s 160 bazičnih točk (dogovorjeno septembra 2008) na 325 bazičnih točk nad enomesečno obrestno mero PRIBOR (tj. 5,10-odstotna letna obrestna mera na dan 25. junija 2009). Komisija ugotavlja, da je ta obrestna mera, ki izraža nedavno poslabšanje finančnega stanja ČSA, nižja od obrestne mere, ki se je uporabila pri posojilu podjetja Osinek (5,51 % na leto), in da približno ustreza referenčni obrestni meri za podjetje z bonitetno oceno B (z visokim zavarovanjem s premoženjem).

| (60) | Glede na navedeno je mogoče sklepati, da je podjetje ČSA v času odobritve posojila podjetja Osinek načeloma imelo dostop do zunanjega financiranja in da je kreditna sposobnost podjetja ČSA v prvi polovici leta 2009 ustrezala bonitetni oceni B. |
| --- | --- |

(60)

Glede na navedeno je mogoče sklepati, da je podjetje ČSA v času odobritve posojila podjetja Osinek načeloma imelo dostop do zunanjega financiranja in da je kreditna sposobnost podjetja ČSA v prvi polovici leta 2009 ustrezala bonitetni oceni B.

| (61) | Premoženje, s katerim je bilo zavarovano posojilo, je zajemalo zgradbe na letališču Ruzyně v Pragi, zemljišče, inventar in rezervne dele. Tržno vrednost zavarovanja s premoženjem so ocenili neodvisni strokovnjaki iz Češke, ki so vpisani v register strokovnih inštitutov ali centralni register pooblaščenih strokovnjakov, ki ga vodi češko ministrstvo za pravosodje, in imajo izkušnje na področju ocenjevanja premoženja (18). |
| --- | --- |

(61)

Premoženje, s katerim je bilo zavarovano posojilo, je zajemalo zgradbe na letališču Ruzyně v Pragi, zemljišče, inventar in rezervne dele. Tržno vrednost zavarovanja s premoženjem so ocenili neodvisni strokovnjaki iz Češke, ki so vpisani v register strokovnih inštitutov ali centralni register pooblaščenih strokovnjakov, ki ga vodi češko ministrstvo za pravosodje, in imajo izkušnje na področju ocenjevanja premoženja (18).

| (62) | Komisija ugotavlja, da je bilo poročilo o oceni vrednosti hangarja F (glej tabelo 1), s katerim je bilo zavarovano posojilo, pripravljeno 1. junija 2009, medtem ko je bil prvi obrok posojila podjetja Osinek plačan 11. maja 2009. Češki organi so predložili izjavo podjetja YBN Consult z dne 6. maja 2009, ki potrjuje vrednost premoženja, s katerim je bilo zavarovano posojilo. Ta izjava je skladna z odstavkom 5.9.11 posojilne pogodbe s podjetjem Osinek, če je celotno poročilo o oceni vrednosti predloženo v enem mesecu od datuma plačila prvega obroka. Komisija meni, da je bil ta pogoj izpolnjen. |
| --- | --- |

(62)

Komisija ugotavlja, da je bilo poročilo o oceni vrednosti hangarja F (glej tabelo 1), s katerim je bilo zavarovano posojilo, pripravljeno 1. junija 2009, medtem ko je bil prvi obrok posojila podjetja Osinek plačan 11. maja 2009. Češki organi so predložili izjavo podjetja YBN Consult z dne 6. maja 2009, ki potrjuje vrednost premoženja, s katerim je bilo zavarovano posojilo. Ta izjava je skladna z odstavkom 5.9.11 posojilne pogodbe s podjetjem Osinek, če je celotno poročilo o oceni vrednosti predloženo v enem mesecu od datuma plačila prvega obroka. Komisija meni, da je bil ta pogoj izpolnjen.

| (63) | Poleg tega je Komisija kritično obravnavala predložena poročila o oceni vrednosti. V zvezi z zadevnimi ocenami ni nobenih razlogov za skrb, saj ni bila ugotovljena nobena očitna napaka, uporabljene so sprejete metodologije, ocene pa temeljijo na verodostojnih domnevah. Zato Komisija meni, da so rezultati teh poročil o oceni vrednosti ustrezen približek dejanskih tržnih cen premoženja, s katerim je bilo zavarovano posojilo podjetja Osinek. Vrednost pri eni vrsti zavarovanja s premoženjem (rezervni deli) je temeljila na neto knjigovodski vrednosti. Komisija meni, da je metoda ocene vrednosti primerna za to vrsto premoženja, glede na to, da je z rezervnimi deli preprosto trgovati, zato mora njihova vrednost ustrezati stroškom prvotnega nakupa, zmanjšanim za skupno vrednost amortizacije |
| --- | --- |

(63)

Poleg tega je Komisija kritično obravnavala predložena poročila o oceni vrednosti. V zvezi z zadevnimi ocenami ni nobenih razlogov za skrb, saj ni bila ugotovljena nobena očitna napaka, uporabljene so sprejete metodologije, ocene pa temeljijo na verodostojnih domnevah. Zato Komisija meni, da so rezultati teh poročil o oceni vrednosti ustrezen približek dejanskih tržnih cen premoženja, s katerim je bilo zavarovano posojilo podjetja Osinek. Vrednost pri eni vrsti zavarovanja s premoženjem (rezervni deli) je temeljila na neto knjigovodski vrednosti. Komisija meni, da je metoda ocene vrednosti primerna za to vrsto premoženja, glede na to, da je z rezervnimi deli preprosto trgovati, zato mora njihova vrednost ustrezati stroškom prvotnega nakupa, zmanjšanim za skupno vrednost amortizacije

| (64) | V skladu s posojilno pogodbo dejanski znesek posojila ne sme presegati 90 % vrednosti zavarovanja s premoženjem, tj. vrednost zavarovanja mora znašati vsaj 110 % zneska posojila. Na podlagi predloženih informacij je bila ob odobritvi prvega obroka maja 2009 vrednost prvotnega zavarovanja, kot je bila dogovorjena v posojilni pogodbi z dne 30. aprila 2009, vsaj [110–117] %, ob odobritvi drugega obroka julija 2009 vsaj [120–132] % in ob odobritvi tretjega obroka septembra 2009 vsaj [128–141] %. Poleg tega je bilo z več dodatki k posojilni pogodbi s podjetjem Osinek (glej uvodno izjavo 8) za zavarovanje posojila uporabljeno dodatno premoženje, del premoženja v ta namen ni bil več uporabljen.

  Tabela 4


  Pregled zavarovanja posojila podjetja Osinek s premoženjem v različnih obdobjih









  Datum spremembe | Izplačan znesek
  (v milijonih CZK) | Vrednost zavarovanja s premoženjem (v milijonih CZK) | % ravni zavarovanja s premoženjem |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. maj 2009 | 800 | [880–935] | [110–117] % |
| 23. julij 2009 | 800 | [1 350 – 1 485] | [169–186] % |
| 30. julij 2009 | 1 700 | [2 040 – 2 240] | [120–132] % |
| 22. september 2009 | 1 700 | [2 485 – 2 760] | [146–162] % |
| 24. september 2009 | 2 500 | [3 190 – 3 535] | [128–141] % |
| 9. december 2009 | 2 500 | [3 275 – 3 615] | [131–145] % |
| 25. januar 2010 | 2 500 | [3 310 – 3 640] | [132–146] % |

(64)

V skladu s posojilno pogodbo dejanski znesek posojila ne sme presegati 90 % vrednosti zavarovanja s premoženjem, tj. vrednost zavarovanja mora znašati vsaj 110 % zneska posojila. Na podlagi predloženih informacij je bila ob odobritvi prvega obroka maja 2009 vrednost prvotnega zavarovanja, kot je bila dogovorjena v posojilni pogodbi z dne 30. aprila 2009, vsaj [110–117] %, ob odobritvi drugega obroka julija 2009 vsaj [120–132] % in ob odobritvi tretjega obroka septembra 2009 vsaj [128–141] %. Poleg tega je bilo z več dodatki k posojilni pogodbi s podjetjem Osinek (glej uvodno izjavo 8) za zavarovanje posojila uporabljeno dodatno premoženje, del premoženja v ta namen ni bil več uporabljen.

Tabela 4

Pregled zavarovanja posojila podjetja Osinek s premoženjem v različnih obdobjih

Datum spremembe

Izplačan znesek

(v milijonih CZK)

Vrednost zavarovanja s premoženjem (v milijonih CZK)

% ravni zavarovanja s premoženjem

11. maj 2009

800

[880–935]

[110–117] %

23. julij 2009

800

[1 350 – 1 485]

[169–186] %

30. julij 2009

1 700

[2 040 – 2 240]

[120–132] %

22. september 2009

1 700

[2 485 – 2 760]

[146–162] %

24. september 2009

2 500

[3 190 – 3 535]

[128–141] %

9. december 2009

2 500

[3 275 – 3 615]

[131–145] %

25. januar 2010

2 500

[3 310 – 3 640]

[132–146] %

| (65) | Sporočilo o referenčnih obrestnih merah predvideva, da „visoko“ zavarovanje s premoženjem pomeni izgubo ob neplačilu v višini največ 30 %, kar ustreza vrednosti zavarovanja s premoženjem v višini vsaj 70 % zneska posojila. Komisija ugotavlja, da je zavarovanje s premoženjem, zagotovljeno za posojilo, znatno višje, kar pomeni pomembno varnostno rezervo v zvezi s katerim koli morebitnim odstopanjem pri oceni vrednosti zavarovanja s premoženjem. |
| --- | --- |

(65)

Sporočilo o referenčnih obrestnih merah predvideva, da „visoko“ zavarovanje s premoženjem pomeni izgubo ob neplačilu v višini največ 30 %, kar ustreza vrednosti zavarovanja s premoženjem v višini vsaj 70 % zneska posojila. Komisija ugotavlja, da je zavarovanje s premoženjem, zagotovljeno za posojilo, znatno višje, kar pomeni pomembno varnostno rezervo v zvezi s katerim koli morebitnim odstopanjem pri oceni vrednosti zavarovanja s premoženjem.

| (66) | V zadevnem obdobju bi ustrezna obrestna mera v skladu s sporočilom o referenčnih obrestnih merah znašala 5,16 % na leto (osnovna stopnja 2,96 % + 220 bazičnih točk = 5,16 % na leto). Kritje v višini 220 bazičnih točk izraža bonitetno oceno B, kar so potrdile zasebne banke, in visoko zavarovanje s premoženjem, opisano zgoraj. |
| --- | --- |

(66)

V zadevnem obdobju bi ustrezna obrestna mera v skladu s sporočilom o referenčnih obrestnih merah znašala 5,16 % na leto (osnovna stopnja 2,96 % + 220 bazičnih točk = 5,16 % na leto). Kritje v višini 220 bazičnih točk izraža bonitetno oceno B, kar so potrdile zasebne banke, in visoko zavarovanje s premoženjem, opisano zgoraj.

| (67) | Ta obrestna mera je nižja od uporabljene obrestne mere za posojilo podjetja Osinek (trimesečni PRIBOR (19) + 300 bazičnih točk), ki je 30. aprila 2009 znašala 5,51 % na leto. |
| --- | --- |

(67)

Ta obrestna mera je nižja od uporabljene obrestne mere za posojilo podjetja Osinek (trimesečni PRIBOR (19) + 300 bazičnih točk), ki je 30. aprila 2009 znašala 5,51 % na leto.

| (68) | Analiza uporabljene obrestne mere (trimesečni PRIBOR s pribitkom 300 bazičnih točk) in referenčne obrestne mere skupaj s kritjem v višini 220 bazičnih točk je pokazala, da so te obrestne mere primerljive glede na metodologijo osnovne in tudi splošne ravni uporabljenih obrestnih mer, vključno z ustreznim kritjem tveganja. |
| --- | --- |

(68)

Analiza uporabljene obrestne mere (trimesečni PRIBOR s pribitkom 300 bazičnih točk) in referenčne obrestne mere skupaj s kritjem v višini 220 bazičnih točk je pokazala, da so te obrestne mere primerljive glede na metodologijo osnovne in tudi splošne ravni uporabljenih obrestnih mer, vključno z ustreznim kritjem tveganja.

| (69) | PRIBOR je referenčna vrednost obrestnih mer na trgu medbančnih depozitov, ki jo agent za obračun za češko nacionalno banko in za češko društvo Forex izračuna (določi) na podlagi ponujenih cen referenčnih bank za prodajo depozitov (tj. ponudbe) (20). |
| --- | --- |

(69)

PRIBOR je referenčna vrednost obrestnih mer na trgu medbančnih depozitov, ki jo agent za obračun za češko nacionalno banko in za češko društvo Forex izračuna (določi) na podlagi ponujenih cen referenčnih bank za prodajo depozitov (tj. ponudbe) (20).

| (70) | Obrestna mera posojila podjetja Osinek temelji na obrestni meri PRIBOR, izračunani za obdobje zapadlosti 3 mesecev. Referenčna obrestna mera temelji na enoletnih obrestnih merah na denarnem trgu. Vendar si Komisija pridržuje pravico, da uporabi krajša ali daljša obdobja zapadlosti, prilagojena posameznim primerom. |
| --- | --- |

(70)

Obrestna mera posojila podjetja Osinek temelji na obrestni meri PRIBOR, izračunani za obdobje zapadlosti 3 mesecev. Referenčna obrestna mera temelji na enoletnih obrestnih merah na denarnem trgu. Vendar si Komisija pridržuje pravico, da uporabi krajša ali daljša obdobja zapadlosti, prilagojena posameznim primerom.

| (71) | Analiza razvoja obeh obrestnih mer v času trajanja posojila podjetja Osinek (od aprila 2009 do junija 2010) je pokazala, da sta ti obrestni meri dejansko primerljivi. Povprečne obrestne mere (21) za obdobje od aprila 2009 do junija 2010 so približno enake (4,77 % za PRIBOR + 300 bazičnih točk; 4,79 % za referenčno obrestno mero, vključno s kritjem tveganja v višini 220 bazičnih točk). Razlog za majhno razliko med bazičnimi točkami so različne metode prilagoditve. PRIBOR se prilagaja dnevno, referenčna obrestna mera pa le vsakih nekaj mesecev. |
| --- | --- |

(71)

Analiza razvoja obeh obrestnih mer v času trajanja posojila podjetja Osinek (od aprila 2009 do junija 2010) je pokazala, da sta ti obrestni meri dejansko primerljivi. Povprečne obrestne mere (21) za obdobje od aprila 2009 do junija 2010 so približno enake (4,77 % za PRIBOR + 300 bazičnih točk; 4,79 % za referenčno obrestno mero, vključno s kritjem tveganja v višini 220 bazičnih točk). Razlog za majhno razliko med bazičnimi točkami so različne metode prilagoditve. PRIBOR se prilagaja dnevno, referenčna obrestna mera pa le vsakih nekaj mesecev.

| (72) | Na podlagi tega se lahko uporabljena obrestna mera sprejme kot primeren približek tržne obrestne mere. Na podlagi sporočila o referenčnih obrestnih merah je zadevni ukrep skladen s trgom in zato ne pomeni gospodarske prednosti za ČSA. |
| --- | --- |

(72)

Na podlagi tega se lahko uporabljena obrestna mera sprejme kot primeren približek tržne obrestne mere. Na podlagi sporočila o referenčnih obrestnih merah je zadevni ukrep skladen s trgom in zato ne pomeni gospodarske prednosti za ČSA.

| (73) | Nazadnje Komisija ugotavlja, da so bila plačila obresti, ki jih je podjetje ČSA zagotovilo upniku, v celoti skladna s pogoji iz posojilne pogodbe s podjetjem Osinek (22). |
| --- | --- |

(73)

Nazadnje Komisija ugotavlja, da so bila plačila obresti, ki jih je podjetje ČSA zagotovilo upniku, v celoti skladna s pogoji iz posojilne pogodbe s podjetjem Osinek (22).

6.3   Selektivnost

| (74) | V skladu s členom 107(1) PDEU se nek ukrep šteje za državno pomoč, kadar daje prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“. V zadevnem primeru Komisija ugotavlja, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno le podjetju ČSA. Torej gre za selektiven ukrep v smislu člena 107(1) PDEU. |
| --- | --- |

(74)

V skladu s členom 107(1) PDEU se nek ukrep šteje za državno pomoč, kadar daje prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“. V zadevnem primeru Komisija ugotavlja, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno le podjetju ČSA. Torej gre za selektiven ukrep v smislu člena 107(1) PDEU.

6.4   Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino

| (75) | Kar zadeva kumulativno merilo državne pomoči, je v zadevnem primeru vpliv spornega ukrepa na trgovino znotraj EU in izkrivljanje konkurence nesporen, pri čemer ga tudi češki organi niso izpodbijali. Podjetje ČSA je konkurenčno drugim letalskim družbam v Evropski uniji, zlasti od začetka veljavnosti tretje faze liberalizacije zračnega prometa („tretji paket“), tj. od 1. januarja 1993. Zadevni ukrepi so podjetju ČSA omogočili, da je nadaljevalo s poslovanjem in da se mu, za razliko od drugih konkurentov, ni bilo treba spoprijeti s posledicami, ki običajno izhajajo iz slabih finančnih rezultatov. |
| --- | --- |

(75)

Kar zadeva kumulativno merilo državne pomoči, je v zadevnem primeru vpliv spornega ukrepa na trgovino znotraj EU in izkrivljanje konkurence nesporen, pri čemer ga tudi češki organi niso izpodbijali. Podjetje ČSA je konkurenčno drugim letalskim družbam v Evropski uniji, zlasti od začetka veljavnosti tretje faze liberalizacije zračnega prometa („tretji paket“), tj. od 1. januarja 1993. Zadevni ukrepi so podjetju ČSA omogočili, da je nadaljevalo s poslovanjem in da se mu, za razliko od drugih konkurentov, ni bilo treba spoprijeti s posledicami, ki običajno izhajajo iz slabih finančnih rezultatov.

6.5   Sklepne ugotovitve

| (76) | Na podlagi navedenega Komisija meni, da ukrep ne vključuje državne pomoči podjetju ČSA, ker je bilo posojilo podjetja Osinek zagotovljeno pod pogoji, ki bi jih zahteval vlagatelj pod tržnimi pogoji. Zlasti je bila obrestna mera, po kateri je bilo odobreno posojilo podjetja Osinek, skladna z referenčno obrestno mero, določeno na podlagi sporočila o referenčni obrestni meri, glede na dejstvo, da je imelo podjetje ČSA v času odobritve posojila bonitetno oceno B. To so potrdile zasebne banke, pri čemer je bilo posojilo vedno v celoti zavarovano s premoženjem v vrednosti, ki je bila precej višja od 70 % zneska posojila, določenega v sporočilu o referenčnih obrestnih merah. |
| --- | --- |

(76)

Na podlagi navedenega Komisija meni, da ukrep ne vključuje državne pomoči podjetju ČSA, ker je bilo posojilo podjetja Osinek zagotovljeno pod pogoji, ki bi jih zahteval vlagatelj pod tržnimi pogoji. Zlasti je bila obrestna mera, po kateri je bilo odobreno posojilo podjetja Osinek, skladna z referenčno obrestno mero, določeno na podlagi sporočila o referenčni obrestni meri, glede na dejstvo, da je imelo podjetje ČSA v času odobritve posojila bonitetno oceno B. To so potrdile zasebne banke, pri čemer je bilo posojilo vedno v celoti zavarovano s premoženjem v vrednosti, ki je bila precej višja od 70 % zneska posojila, določenega v sporočilu o referenčnih obrestnih merah.

7.   ZDRUŽLJIVOST POMOČI Z NOTRANJIM TRGOM

| (77) | Komisija je kljub temu analizirala tudi, ali bi bil ukrep na podlagi začasnega okvira združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(b) PDEU, če bi se štelo, da posojilo vključuje državno pomoč. |
| --- | --- |

(77)

Komisija je kljub temu analizirala tudi, ali bi bil ukrep na podlagi začasnega okvira združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(b) PDEU, če bi se štelo, da posojilo vključuje državno pomoč.

| (78) | Posojilo podjetja Osinek je bilo odobreno leta 2009. Cilj ukrepa je torej olajšati dostop nekega podjetja do zunanjega financiranja v obdobju, ko je običajno delovanje kreditnih trgov resno moteno zaradi finančne krize in ko finančna kriza („kreditni krč“) vpliva na širše gospodarstvo ter povzroča resne motnje v gospodarstvu držav članic. |
| --- | --- |

(78)

Posojilo podjetja Osinek je bilo odobreno leta 2009. Cilj ukrepa je torej olajšati dostop nekega podjetja do zunanjega financiranja v obdobju, ko je običajno delovanje kreditnih trgov resno moteno zaradi finančne krize in ko finančna kriza („kreditni krč“) vpliva na širše gospodarstvo ter povzroča resne motnje v gospodarstvu držav članic.

| (79) | Komisija je 17. decembra 2008 sprejela začasni okvir, v katerem je obravnavala to krizo. V njem je priznala „resnost [...] sedanje finančne krize in njenega vpliva na celotno gospodarstvo držav članic“. Poleg tega je ugotovila, „da so nekatere kategorije državne pomoči [...] utemeljene, za določen čas, da bi se te težave odpravile in da se lahko štejejo za združljive s skupnim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU“. |
| --- | --- |

(79)

Komisija je 17. decembra 2008 sprejela začasni okvir, v katerem je obravnavala to krizo. V njem je priznala „resnost [...] sedanje finančne krize in njenega vpliva na celotno gospodarstvo držav članic“. Poleg tega je ugotovila, „da so nekatere kategorije državne pomoči [...] utemeljene, za določen čas, da bi se te težave odpravile in da se lahko štejejo za združljive s skupnim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU“.

7.1   Skladnost z oddelkom 4.4.2 začasnega okvira

| (80) | Ukrep mora biti ocenjen na podlagi zahtev iz oddelka 4.4.2 („Pomoč v obliki subvencionirane obrestne mere“) začasnega okvira. |
| --- | --- |

(80)

Ukrep mora biti ocenjen na podlagi zahtev iz oddelka 4.4.2 („Pomoč v obliki subvencionirane obrestne mere“) začasnega okvira.

| (81) | V skladu z začasnim okvirom je treba uporabiti obrestno mero, ki je najmanj enaka obrestni meri centralne banke za depozite čez noč, ter proti plačilu premije, ki je enaka razliki med povprečno enoletno medbančno obrestno mero in povprečno obrestno mero centralne banke za depozite čez noč v obdobju od 1. januarja 2007 do 30. junija 2008, in premije za kreditno tveganje, ki ustreza profilu tveganja prejemnika, kot je določeno v sporočilu o referenčnih obrestnih merah. |
| --- | --- |

(81)

V skladu z začasnim okvirom je treba uporabiti obrestno mero, ki je najmanj enaka obrestni meri centralne banke za depozite čez noč, ter proti plačilu premije, ki je enaka razliki med povprečno enoletno medbančno obrestno mero in povprečno obrestno mero centralne banke za depozite čez noč v obdobju od 1. januarja 2007 do 30. junija 2008, in premije za kreditno tveganje, ki ustreza profilu tveganja prejemnika, kot je določeno v sporočilu o referenčnih obrestnih merah.

| (82) | Obrestna mera Češke za depozite čez noč na dan 30. aprila 2009 je bila 1,45 % (23). Razlika med povprečno enoletno medbančno obrestno mero in povprečno obrestno mero centralne banke za depozite čez noč v obdobju od 1. januarja 2007 do 30. junija 2008 je bila 68 bazičnih točk. |
| --- | --- |

(82)

Obrestna mera Češke za depozite čez noč na dan 30. aprila 2009 je bila 1,45 % (23). Razlika med povprečno enoletno medbančno obrestno mero in povprečno obrestno mero centralne banke za depozite čez noč v obdobju od 1. januarja 2007 do 30. junija 2008 je bila 68 bazičnih točk.

| (83) | Premija za kreditno tveganje, ki ustreza profilu tveganja prejemnika, je bila 220 bazičnih točk. Ta premija temelji na bonitetni oceni B (glej uvodno izjavo 57) in visoki ravni zavarovanja s premoženjem glede na ponujeno zavarovanje (glej uvodni izjavi 64 in 65). |
| --- | --- |

(83)

Premija za kreditno tveganje, ki ustreza profilu tveganja prejemnika, je bila 220 bazičnih točk. Ta premija temelji na bonitetni oceni B (glej uvodno izjavo 57) in visoki ravni zavarovanja s premoženjem glede na ponujeno zavarovanje (glej uvodni izjavi 64 in 65).

| (84) | Na podlagi začasnega okvira bi bila torej minimalna obrestna mera 4,33 % (1,45 % + 0,68 % + 2,20 %). Dejanska obrestna mera za posojilo podjetja Osinek je bila 5,51 %. To pomeni, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno po obrestni meri, ki je višja od minimalne dovoljene obrestne mere v skladu z začasnim okvirom. |
| --- | --- |

(84)

Na podlagi začasnega okvira bi bila torej minimalna obrestna mera 4,33 % (1,45 % + 0,68 % + 2,20 %). Dejanska obrestna mera za posojilo podjetja Osinek je bila 5,51 %. To pomeni, da je bilo posojilo podjetja Osinek odobreno po obrestni meri, ki je višja od minimalne dovoljene obrestne mere v skladu z začasnim okvirom.

| (85) | Poleg tega morata biti v skladu z oddelkom 4.4 začasnega okvira izpolnjena dva dodatna pogoja, da se posojilo šteje za združljivo pomoč: |
| --- | --- |

(85)

Poleg tega morata biti v skladu z oddelkom 4.4 začasnega okvira izpolnjena dva dodatna pogoja, da se posojilo šteje za združljivo pomoč:

| (86) | Prvič, pogodba mora biti sklenjena najpozneje do 31. decembra 2010. Znižane obrestne mere se lahko uporabljajo za plačila obresti pred 31. decembrom 2012. |
| --- | --- |

(86)

Prvič, pogodba mora biti sklenjena najpozneje do 31. decembra 2010. Znižane obrestne mere se lahko uporabljajo za plačila obresti pred 31. decembrom 2012.

| (87) | Posojilna pogodba s podjetjem Osinek je bila sklenjena 30. aprila 2009. Posojilo naj bi bilo vrnjeno v enkratnem znesku 30. novembra 2010. Posojilna pogodba torej izpolnjuje prvi pogoj. |
| --- | --- |

(87)

Posojilna pogodba s podjetjem Osinek je bila sklenjena 30. aprila 2009. Posojilo naj bi bilo vrnjeno v enkratnem znesku 30. novembra 2010. Posojilna pogodba torej izpolnjuje prvi pogoj.

| (88) | Drugič, prejemnik na dan 1. julija 2008 ne sme biti podjetje v težavah. |
| --- | --- |

(88)

Drugič, prejemnik na dan 1. julija 2008 ne sme biti podjetje v težavah.

| (89) | Točka 9 smernic za reševanje in prestrukturiranje določa, da pojem podjetja v težavah ni opredeljen na ravni EU, in dodaja, da Komisija za podjetje v težavah šteje podjetje, ko ni zmožno z lastnimi sredstvi ali sredstvi, ki jih lahko pridobi od svojih lastnikov/delničarjev ali upnikov, preprečiti izgub, ki bi brez zunanjega posredovanja javnih organov kratkoročno ali srednjeročno skoraj gotovo ogrozile obstoj družbe. |
| --- | --- |

(89)

Točka 9 smernic za reševanje in prestrukturiranje določa, da pojem podjetja v težavah ni opredeljen na ravni EU, in dodaja, da Komisija za podjetje v težavah šteje podjetje, ko ni zmožno z lastnimi sredstvi ali sredstvi, ki jih lahko pridobi od svojih lastnikov/delničarjev ali upnikov, preprečiti izgub, ki bi brez zunanjega posredovanja javnih organov kratkoročno ali srednjeročno skoraj gotovo ogrozile obstoj družbe.

| (90) | Poleg tega je v točki 10(b) smernic za reševanje in prestrukturiranje pojasnjeno, da je podjetje v težavah, če gre za podjetje, v katerem imajo vsaj nekateri člani neomejeno odgovornost za dolg podjetja, v katerem je več kot polovica delniškega kapitala v računovodski bilanci izginila in v katerem je bila v zadnjih dvanajstih mesecih izgubljena več kot četrtina tega kapitala. |
| --- | --- |

(90)

Poleg tega je v točki 10(b) smernic za reševanje in prestrukturiranje pojasnjeno, da je podjetje v težavah, če gre za podjetje, v katerem imajo vsaj nekateri člani neomejeno odgovornost za dolg podjetja, v katerem je več kot polovica delniškega kapitala v računovodski bilanci izginila in v katerem je bila v zadnjih dvanajstih mesecih izgubljena več kot četrtina tega kapitala.

| (91) | Skupna vrednost delniškega kapitala ČSA v letu 2008 je bila 2 735 milijonov CZK. Na podlagi ČRS se je lastniški kapital podjetja v istem letu zmanjšal na 101 milijon CZK.

  Tabela 5


  Lastniški in delniški kapital v letih 2007 in 2008 (v tisočih CZK)


  Vir: Računovodski izkazi, ki jih je predložila ČSA.












  2007 | 6/07 | 7/07 | 8/07 | 9/07 | 10/07 | 11/07 | 12/07 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lastniški kapital | [1 035 000 – 1 140 000] | [1 415 000 – 1 555 000] | [1 450 000 – 1 595 000] | [1 410 000 – 1 565 000] | [1 950 000 – 2 145 000] | [1 260 000 – 1 390 000] | 1 238 093 |
| Delniški kapital | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 |

(91)

Skupna vrednost delniškega kapitala ČSA v letu 2008 je bila 2 735 milijonov CZK. Na podlagi ČRS se je lastniški kapital podjetja v istem letu zmanjšal na 101 milijon CZK.

Tabela 5

Lastniški in delniški kapital v letih 2007 in 2008 (v tisočih CZK)

Vir: Računovodski izkazi, ki jih je predložila ČSA.

2007

6/07

7/07

8/07

9/07

10/07

11/07

12/07

Lastniški kapital

[1 035 000 – 1 140 000]

[1 415 000 – 1 555 000]

[1 450 000 – 1 595 000]

[1 410 000 – 1 565 000]

[1 950 000 – 2 145 000]

[1 260 000 – 1 390 000]

1 238 093

Delniški kapital

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

| 2008 | 1/08 | 2/08 | 3/08 | 4/08 | 5/08 | 6/08 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lastniški kapital | [585 000 – 645 000] | [385 000 – 420 000] | [110 000 – 120 000] | [690 000 – 755 000] | [860 000 – 950 000] | [965 000 – 1 065 000] |
| Delniški kapital | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 |

2008

1/08

2/08

3/08

4/08

5/08

6/08

Lastniški kapital

[585 000 – 645 000]

[385 000 – 420 000]

[110 000 – 120 000]

[690 000 – 755 000]

[860 000 – 950 000]

[965 000 – 1 065 000]

Delniški kapital

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

| | 7/08 | 8/08 | 9/08 | 10/08 | 11/08 | 12/08 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lastniški kapital | [945 000 – 1 030 000] | [1 220 000 – 1 340 000] | [1 270 000 – 1 410 000] | [1 295 000 – 1 430 000] | [610 000 – 670 000] | 101 686 |
| Delniški kapital | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 |

7/08

8/08

9/08

10/08

11/08

12/08

Lastniški kapital

[945 000 – 1 030 000]

[1 220 000 – 1 340 000]

[1 270 000 – 1 410 000]

[1 295 000 – 1 430 000]

[610 000 – 670 000]

101 686

Delniški kapital

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

| (92) | Čeprav je več kot polovica delniškega kapitala podjetja do 1. julija 2008 že izginila, drugi pogoj iz točke 10(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje, in sicer da je bila v zadnjih dvanajstih mesecih izgubljena več kot četrtina tega kapitala, ni bil izpolnjen. Lastniški kapital, ki je bil izgubljen od junija 2007 do julija 2008 ([31 570 000–34 875 000] CZK), ustreza le [0,8–1,5] % delniškega kapitala. |
| --- | --- |

(92)

Čeprav je več kot polovica delniškega kapitala podjetja do 1. julija 2008 že izginila, drugi pogoj iz točke 10(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje, in sicer da je bila v zadnjih dvanajstih mesecih izgubljena več kot četrtina tega kapitala, ni bil izpolnjen. Lastniški kapital, ki je bil izgubljen od junija 2007 do julija 2008 ([31 570 000–34 875 000] CZK), ustreza le [0,8–1,5] % delniškega kapitala.

| (93) | Poleg tega je v skladu s točko 10(c) smernic za reševanje in prestrukturiranje podjetje v težavah, če po nacionalni zakonodaji izpolnjuje merila za uvedbo kolektivnih postopkov zaradi insolventnosti. Češki organi so potrdili, da podjetje ČSA v skladu z odstavkom 3 češkega zakona o insolventnosti ni bilo upravičeno do postopkov zaradi insolventnosti. |
| --- | --- |

(93)

Poleg tega je v skladu s točko 10(c) smernic za reševanje in prestrukturiranje podjetje v težavah, če po nacionalni zakonodaji izpolnjuje merila za uvedbo kolektivnih postopkov zaradi insolventnosti. Češki organi so potrdili, da podjetje ČSA v skladu z odstavkom 3 češkega zakona o insolventnosti ni bilo upravičeno do postopkov zaradi insolventnosti.

| (94) | V skladu s točko 11 smernic za reševanje in prestrukturiranje lahko podjetje velja za podjetje v težavah, tudi če ni prisotna nobena od okoliščin iz točke 10 zadevnih smernic, zlasti ob prisotnosti običajnih znakov podjetja v težavah, kot so naraščajoče izgube, upadanje prihodkov, kopičenje zalog, presežki prostih zmogljivosti, padanje denarnih tokov, naraščajoči dolgovi, naraščajoči stroški obresti in zmanjševanje ali izguba celotne čiste vrednosti sredstev. |
| --- | --- |

(94)

V skladu s točko 11 smernic za reševanje in prestrukturiranje lahko podjetje velja za podjetje v težavah, tudi če ni prisotna nobena od okoliščin iz točke 10 zadevnih smernic, zlasti ob prisotnosti običajnih znakov podjetja v težavah, kot so naraščajoče izgube, upadanje prihodkov, kopičenje zalog, presežki prostih zmogljivosti, padanje denarnih tokov, naraščajoči dolgovi, naraščajoči stroški obresti in zmanjševanje ali izguba celotne čiste vrednosti sredstev.

| (95) | Spremembe finančnih rezultatov ČSA v zadevnem obdobju niso pokazale jasnega negativnega trenda (glej tabelo 3). Podjetje je konec leta 2006 poslovalo z izgubo, vendar si je nato opomoglo in v letu 2007 doseglo pozitiven rezultat. Nato je konec prvega četrtletja leta 2008 zabeležilo izgubo v višini [800–880] milijonov CZK. Vendar se je stanje do konca drugega četrtletja, tj. do 30. junija 2008, izboljšalo. Podoben trend je bil ugotovljen za denarni tok. Prihodki podjetja ČSA so v obravnavanem obdobju na letni osnovi počasi upadali. Vendar ni mogoče sklepati, da so prihodki pred 30. junijem 2008 znatno upadli. |
| --- | --- |

(95)

Spremembe finančnih rezultatov ČSA v zadevnem obdobju niso pokazale jasnega negativnega trenda (glej tabelo 3). Podjetje je konec leta 2006 poslovalo z izgubo, vendar si je nato opomoglo in v letu 2007 doseglo pozitiven rezultat. Nato je konec prvega četrtletja leta 2008 zabeležilo izgubo v višini [800–880] milijonov CZK. Vendar se je stanje do konca drugega četrtletja, tj. do 30. junija 2008, izboljšalo. Podoben trend je bil ugotovljen za denarni tok. Prihodki podjetja ČSA so v obravnavanem obdobju na letni osnovi počasi upadali. Vendar ni mogoče sklepati, da so prihodki pred 30. junijem 2008 znatno upadli.

| (96) | Dolg podjetja se je od marca do junija 2008 zmanjšal, nato pa se je v naslednjih šestih mesecih povečal. Končno, vrednost premoženja se je v obravnavanem obdobju spreminjala brez kakršnega koli jasnega trenda. |
| --- | --- |

(96)

Dolg podjetja se je od marca do junija 2008 zmanjšal, nato pa se je v naslednjih šestih mesecih povečal. Končno, vrednost premoženja se je v obravnavanem obdobju spreminjala brez kakršnega koli jasnega trenda.

| (97) | Trend spreminjanja finančnih meril iz točke 11 smernic za reševanje in prestrukturiranje torej ne kaže jasno na vse običajne znake podjetja v težavah pred 30. junijem 2008. Poleg tega je imelo podjetje ČSA v zadevnem obdobju še vedno dostop do financiranja, kar dokazuje dejstvo, da mu je zasebna banka septembra 2008 odobrila posojilo (glej uvodno izjavo 59). |
| --- | --- |

(97)

Trend spreminjanja finančnih meril iz točke 11 smernic za reševanje in prestrukturiranje torej ne kaže jasno na vse običajne znake podjetja v težavah pred 30. junijem 2008. Poleg tega je imelo podjetje ČSA v zadevnem obdobju še vedno dostop do financiranja, kar dokazuje dejstvo, da mu je zasebna banka septembra 2008 odobrila posojilo (glej uvodno izjavo 59).

| (98) | Komisija ugotavlja, da se lahko pomoč, ki je združljiva na podlagi oddelka 4.4 začasnega okvira, dodeli podjetjem, ki 1. julija 2008 niso bila v težavah, so se pa težave zaradi svetovne finančne in gospodarske krize pri njih pojavile po tem datumu. Zato dejstvo, da je ČSA postalo podjetje v težavah pozneje, ne posega v združljivost na podlagi začasnega okvira. |
| --- | --- |

(98)

Komisija ugotavlja, da se lahko pomoč, ki je združljiva na podlagi oddelka 4.4 začasnega okvira, dodeli podjetjem, ki 1. julija 2008 niso bila v težavah, so se pa težave zaradi svetovne finančne in gospodarske krize pri njih pojavile po tem datumu. Zato dejstvo, da je ČSA postalo podjetje v težavah pozneje, ne posega v združljivost na podlagi začasnega okvira.

| (99) | Zato Komisija meni, da podjetje ČSA 1. julija 2008 ni bilo podjetje v težavah in da je torej upravičeno do uporabe začasnega okvira. |
| --- | --- |

(99)

Zato Komisija meni, da podjetje ČSA 1. julija 2008 ni bilo podjetje v težavah in da je torej upravičeno do uporabe začasnega okvira.

7.2   Sklepne ugotovitve

| (100) | Glede na navedeno posojilo podjetja Osinek izpolnjuje vse pogoje iz oddelka 4.4 začasnega okvira. Zato bi bil ukrep združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(b) PDEU, tudi če bi se štelo, da posojilo podjetja Osinek vključuje državno pomoč. |
| --- | --- |

(100)

Glede na navedeno posojilo podjetja Osinek izpolnjuje vse pogoje iz oddelka 4.4 začasnega okvira. Zato bi bil ukrep združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(b) PDEU, tudi če bi se štelo, da posojilo podjetja Osinek vključuje državno pomoč.

8.   SKLEPNE UGOTOVITVE

| (101) | Komisija ugotavlja, da posojilo podjetja Osinek ne vključuje državne pomoči. Poleg tega bi bil ukrep združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(b) PDEU tudi, če bi se štelo, da posojilo podjetja Osinek vključuje državno pomoč. |
| --- | --- |

(101)

Komisija ugotavlja, da posojilo podjetja Osinek ne vključuje državne pomoči. Poleg tega bi bil ukrep združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(b) PDEU tudi, če bi se štelo, da posojilo podjetja Osinek vključuje državno pomoč.

| (102) | Ta sklep ne zajema prenehanja zavarovanja s premoženjem in kapitalizacije posojila podjetja Osinek z dne 30. junija 2010. Ocena tega ukrepa bo vključena v končno odločitev v zadevi SA.30908 – |
| --- | --- |

(102)

Ta sklep ne zajema prenehanja zavarovanja s premoženjem in kapitalizacije posojila podjetja Osinek z dne 30. junija 2010. Ocena tega ukrepa bo vključena v končno odločitev v zadevi SA.30908 –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Ukrep, ki ga je sprejela Češka za podjetje České aerolinie a.s. v obliki posojila v skupni vrednosti 2,5 milijarde CZK, ki ga je podjetje Osinek a.s. zagotovilo na podlagi posojilne pogodbe z dne 30. aprila 2009, ne pomeni pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, pri čemer bi bil ta ukrep, tudi če bi pomenil tako pomoč, združljiv z notranjim trgom v skladu s členom 107(3)(b) navedene pogodbe.

Člen 2

Ta sklep je naslovljen na Češko republiko.

V Bruslju, 21. marca 2012

Za Komisijo

Joaquín ALMUNIA

Podpredsednik

---

(1)  Z učinkom od 1. decembra 2009 sta člena 87 in 88 Pogodbe ES postala člena 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU). Člena sta vsebinsko enaka prejšnjima členoma. Kadar je to primerno, je treba sklicevanje na člena 107 in 108 PDEU v tem sklepu razumeti kot sklicevanje na člena 87 in 88 Pogodbe ES. S PDEU so bile uvedene tudi nekatere spremembe terminologije, izraz „Skupnost“ je na primer nadomestil izraz „Unija“, besedno zvezo „skupni trg“ pa „notranji trg“. V celotnem besedilu tega sklepa se uporablja terminologija iz PDEU.

1

(2)  Sklep Komisije C(2010) 987 final z dne 24. februarja 2010 (UL C 43, 11.2.2011, str. 6).

2

(3)  Prvi dodatek je bil sklenjen 23. julija 2009, drugi 22. septembra 2009, tretji 9. decembra 2009, četrti pa 25. januarja 2010.

3

(4)  Poslovna skrivnost.

4

(5)  Podatki o prihodkih v poslovnem letu so kumulativni.

5

(6)  UL C 244, 1.10.2004, str. 2.

6

(7)  UL C 83, 7.4.2009, str. 1.

7

(8)  Na češkem trgu se je v letu 2009 obseg potniškega prometa na letališču Ruzyně v Pragi zmanjšal za 6 %.

8

(9)  UL C 14, 19.1.2008, str. 6.

9

(10)  Dodatne pripombe zainteresiranih tretjih strani v zvezi s (i) kapitalizacijo posojila podjetja Osinek na podlagi zamenjave terjatev v lastniške deleže, (ii) domnevnim nadomestilom, ki ga je predsedniku upravnega odbora in direktorju ČSA izplačalo letališče Ruzyně v Pragi, ki je v državni lasti, ter (iii) prenosom premoženja ČSA na letališče Ruzyně v Pragi, ki je v državni lasti, s poznejšim povratnim zakupom podjetju ČSA niso povezane s to zadevo in bodo analizirane v končni odločitvi v zadevi SA.30908 ČSA – Czech Airlines – Načrt prestrukturiranja.

10

(11)  Zakon št. 182/2006.

11

(12)  UL L 318, 17.11.2006, str. 17.

12

(13)  Zadeva C-482/99, Francija proti Komisiji („Stardust Marine“), Recueil 2002, str. I-4397, točki 52 in 57.

13

Francija

Komisiji

(14)  Združeni zadevi T-228/99 in T-233/99, Westdeutsche Landesbank GZ proti Komisiji, Recueil 2003, str. II-435, točka 251.

14

Westdeutsche Landesbank GZ

Komisiji

(15)  Sporočilo Komisije državam članicam o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe EGS in člena 5 Direktive Komisije 80/723/EGS za javna podjetja v proizvodnem sektorju (UL C 307, 13.11.1993, str. 3), točka 11. Sporočilo se nanaša na proizvodni sektor, uporablja pa se tudi za druge gospodarske sektorje. Glej zadevo T-16/96, Cityflyer, Recueil 1998, str. II-757, točka 51.

15

Cityflyer

(16)  Glej zadevo T-16/96, Cityflyer Express Ltd proti Komisiji, Recueil 1998, str. II-757, točki 45 in 46.

16

Cityflyer Express Ltd

Komisiji

(17)  Glej Sporočilo o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe ES in člena 61 Sporazuma EGP za državno pomoč v letalskem sektorju (UL C 350, 10.12.1994, str. 5).

17

(18)  YBN Consult – Znalecký ústav, s.r.o. je strokovni inštitut, pristojen za strokovno svetovanje na področju ekonomije in gradbeništva. PROSCON – s.r.o. je strokovni inštitut, pristojen za strokovno svetovanje na področju ekonomije. Vladimír Čmejla je ekonomist ter strokovnjak za patente in izume.

18

(19)  Več podatkov o dnevnih stopnjah PRIBOR je na voljo na http://www.cnb.cz/en/financial_markets/money_market/pribor/daily.jsp.

19

(20)  Več podatkov o metodologiji za stopnjo PRIBOR je na voljo na http://www.cnb.cz/docs/ARADY/MET_LIST/prib_en.pdf.

20

(21)  Povprečne obrestne mere se izračunajo na podlagi aritmetične sredine mesečnih povprečnih vrednosti trimesečnega PRIBOR s pribitkom 300 bazičnih točk v skladu s češko nacionalno banko ter ustreznih referenčnih obrestnih mer s pribitkom 220 bazičnih točk za obdobje od aprila 2009 do junija 2010 (ustrezni podatki so na voljo v tabelah na spletnih straneh http://www.cnb.cz/en/financial_markets/money_market/pribor/averages_form.jsp in http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/reference_rates.html).

21

(22)  Obresti so bile v celoti plačane za pet zaporednih koledarskih četrtletij, pri čemer je bila enkrat zaračunana pogodbena kazen zaradi dvodnevne zamude pri plačilu.

22

(23)  CZEONIA (češko uteženo povprečje obrestnih mer za medbančna posojila čez noč) je opredeljena kot uteženo povprečje obrestnih mer za vse nezavarovane depozite referenčnih bank čez noč na medbančnem trgu. Izračuna in objavi ga češka nacionalna banka (http://www.cnb.cz/en/financial_markets/money_market/czeonia/daily.jsp).

23

---