# Официален вестник L 254/2012

| | ISSN 1977-0618
  doi:10.3000/19770618.L_2012.254.bul |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | L 254 |
| | |
| Издание на български език | Законодателство | Година 5520 септември 2012 г. |

ISSN 1977-0618

doi:10.3000/19770618.L_2012.254.bul

Официален вестник

на Европейския съюз

L 254

Издание на български език

Законодателство

Година 5520 септември 2012 г.

---

| Съдържание | | II   Незаконодателни актове | Страница |
| --- | --- | --- | --- |
| | | АКТОВЕ, ПРИЕТИ ОТ ОРГАНИТЕ, СЪЗДАДЕНИ С МЕЖДУНАРОДНИ СПОРАЗУМЕНИЯ |
| | * | Правило No 10 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобрението на превозни средства по отношение на електромагнитната съвместимост | 1 |
| | * | Правило No 94 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобрение на превозни средства по отношение на защитата на пътниците в случай на челен удар | 77 |

Съдържание

II   Незаконодателни актове

Страница

АКТОВЕ, ПРИЕТИ ОТ ОРГАНИТЕ, СЪЗДАДЕНИ С МЕЖДУНАРОДНИ СПОРАЗУМЕНИЯ

*

Правило No 10 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобрението на превозни средства по отношение на електромагнитната съвместимост

1

*

Правило No 94 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобрение на превозни средства по отношение на защитата на пътниците в случай на челен удар

77

| BG | Актовете, чиито заглавия се отпечатват с нормален шрифт, са актове по текущо управление на селскостопанската политика и имат кратък срок на действие.
  Заглавията на всички останали актове се отпечатват с удебелен шрифт и се предшестват от звезда. |
| --- | --- |

BG

Актовете, чиито заглавия се отпечатват с нормален шрифт, са актове по текущо управление на селскостопанската политика и имат кратък срок на действие.

Заглавията на всички останали актове се отпечатват с удебелен шрифт и се предшестват от звезда.

---

II Незаконодателни актове

АКТОВЕ, ПРИЕТИ ОТ ОРГАНИТЕ, СЪЗДАДЕНИ С МЕЖДУНАРОДНИ СПОРАЗУМЕНИЯ

| 20.9.2012 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | L 254/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2012

BG

Официален вестник на Европейския съюз

L 254/1

---

Единствено оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута — TRANS/WP.29/343, който е на разположение на адрес:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Правило No 10 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобрението на превозни средства по отношение на електромагнитната съвместимост

Включва целия валиден текст до:

Серия от изменения 04: 28 октомври 2011 г.

Поправка 1 към преработка 4 — дата на влизане в сила: 28 октомври 2011 г.

Допълнение 1 към серия от изменения 04 — дата на влизане в сила: 26 юли 2012 г.

СЪДЪРЖАНИЕ

| 1. | Приложно поле |
| --- | --- |

1.

| 2. | Определения |
| --- | --- |

2.

| 3. | Заявление за одобрение |
| --- | --- |

3.

| 4. | Одобрение |
| --- | --- |

4.

| 5. | Маркировки |
| --- | --- |

5.

| 6. | Спецификации при конфигурации, различни от „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ |
| --- | --- |

6.

| 7. | Допълнителни спецификации при конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ |
| --- | --- |

7.

| 8. | Изменение или разширение на одобрение на типа на превозно средство вследствие добавяне или замяна на електрически/електронен монтажен възел (ЕМВ) |
| --- | --- |

8.

| 9. | Съответствие на производството |
| --- | --- |

9.

| 10. | Санкции при несъответствие на производството |
| --- | --- |

10.

| 11. | Окончателно прекратяване на производството |
| --- | --- |

11.

| 12. | Изменение и разширение на одобрението на типа на превозно средство или ЕМВ |
| --- | --- |

12.

| 13. | Преходни разпоредби |
| --- | --- |

13.

| 14. | Наименования и адреси на техническите служби, провеждащи изпитванията за одобрение, и на органите по одобряването на типа |
| --- | --- |

14.

ДОПЪЛНЕНИЯ

| 1 | Списък на стандартите, на които се прави позоваване в настоящото правило |
| --- | --- |

1

| 2 | Базови гранични стойности за широколентовото електромагнитно излъчване от превозните средства |
| --- | --- |

2

| 3 | Базови гранични стойности за широколентовото електромагнитно излъчване от превозните средства |
| --- | --- |

3

| 4 | Базови гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване от превозните средства |
| --- | --- |

4

| 5 | Базови гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване от превозните средства |
| --- | --- |

5

| 6 | Електрически/електронен монтажен възел |
| --- | --- |

6

| 7 | Електрически/електронен монтажен възел |
| --- | --- |

7

ПРИЛОЖЕНИЯ

| 1 | Примери за маркировки за одобрение |
| --- | --- |

1

| 2A | Информационен документ за одобрение на типа на превозно средство по отношение на електромагнитната съвместимост |
| --- | --- |

2A

| 2Б | Информационен документ за одобрение на типа на електрически/електронен монтажен възел по отношение на електромагнитната съвместимост |
| --- | --- |

2Б

| 3A | Съобщение относно одобрението, разширението, отказа, отмяната на одобрение или окончателното прекратяване на производството на тип превозно средство/компонент/отделен технически възел по отношение на Правило No 10 |
| --- | --- |

3A

| 3Б | Съобщение относно одобрението, разширението, отказа, отмяната на одобрение или окончателното прекратяване на производството на тип електрически/електронен монтажен възел по отношение на Правило No 10 |
| --- | --- |

3Б

| 4 | Метод за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания от превозните средства |
| --- | --- |

4

| 5 | Метод за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания от превозните средства |
| --- | --- |

5

| 6 | Метод на изпитване на устойчивостта на превозните средства на електромагнитно излъчване |
| --- | --- |

6

| 7 | Метод за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания от електрическите/електронните монтажни възли |
| --- | --- |

7

| 8 | Метод за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания от електрическите/електронните монтажни възли |
| --- | --- |

8

| 9 | Метод(и) на изпитване на устойчивостта на електрическите/електронните монтажни възли на електромагнитно излъчване |
| --- | --- |

9

| 10 | Метод(и) на изпитване на електрическите/електронните монтажни възли за устойчивост на смущения от преходни процеси и за генериране на смущения от преходни процеси |
| --- | --- |

10

| 11 | Метод(и) на изпитване за създаване на хармоници, генерирани от превозното средство по захранващите линии за променливо напрежение |
| --- | --- |

11

| 12 | Метод(и) на изпитване за пораждане на изменения на напрежението, флуктуации на напрежението и фликер от превозното средство по захранващите линии за променливо напрежение |
| --- | --- |

12

| 13 | Метод(и) на изпитване за генерирането от превозното средство на радиочестотни смущения, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо или постоянно напрежение |
| --- | --- |

13

| 14 | Метод(и) за изпитване за генерирането от превозното средство на радиочестотни смущения, разпространяващи се по проводниците през порта за мрежова връзка и комуникация |
| --- | --- |

14

| 15 | Метод(и) на изпитване на устойчивостта на превозните средства на смущения от вида на електрически бързи преходни процеси/пакети импулси, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо и постоянно напрежение |
| --- | --- |

15

| 16 | Метод(и) на изпитване на устойчивостта на превозните средства на отскоци на напрежението, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо и постоянно напрежение |
| --- | --- |

16

1.   ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

Настоящото правило се прилага към:

| 1.1. | превозните средства от категории L, M, N и O (1) по отношение на електромагнитната съвместимост; |
| --- | --- |

1.1.

превозните средства от категории L, M, N и O (1) по отношение на електромагнитната съвместимост;

| 1.2. | компонентите и отделните технически възли, предназначени да бъдат монтирани на тези превозни средства при ограничението, предвидено в точка 3.2.1 по отношение на електромагнитната съвместимост. |
| --- | --- |

1.2.

компонентите и отделните технически възли, предназначени да бъдат монтирани на тези превозни средства при ограничението, предвидено в точка 3.2.1 по отношение на електромагнитната съвместимост.

| 1.3. | То обхваща:






  а) | изискванията по отношение на устойчивостта на излъчваните и разпространяващите се по проводниците смущения за функциите, свързани с прякото управление на превозното средство, със защитата на водача, пътниците и другите участници в движението, със смущенията, които биха могли да предизвикат объркване на водача или другите участници в движението, с функциите на шината за данни на превозното средство и със смущенията, които биха засегнали записването на нормативните данни на превозното средство; |
| --- | --- | --- |

1.3.

То обхваща:

а)

изискванията по отношение на устойчивостта на излъчваните и разпространяващите се по проводниците смущения за функциите, свързани с прякото управление на превозното средство, със защитата на водача, пътниците и другите участници в движението, със смущенията, които биха могли да предизвикат объркване на водача или другите участници в движението, с функциите на шината за данни на превозното средство и със смущенията, които биха засегнали записването на нормативните данни на превозното средство;

| б) | изискванията по отношение на контрола на нежелателните излъчвани и разпространяващите се по проводниците смущения с цел предпазване на предвидената употреба на електрическото или електронното оборудване, разположено във въпросното превозно средство, в съседни или в разположени наблизо превозни средства, и по отношение на контрола на смущенията, предизвиквани от принадлежности, с които превозното средство може да бъде преоборудвано; |
| --- | --- |

б)

изискванията по отношение на контрола на нежелателните излъчвани и разпространяващите се по проводниците смущения с цел предпазване на предвидената употреба на електрическото или електронното оборудване, разположено във въпросното превозно средство, в съседни или в разположени наблизо превозни средства, и по отношение на контрола на смущенията, предизвиквани от принадлежности, с които превозното средство може да бъде преоборудвано;

| в) | допълнителните изисквания за превозните средства по отношение на свързващите устройства за зареждане на ПСНЕ във връзка с контрола на излъчванията от тази връзка на превозното средство с електрическата мрежа и устойчивостта на връзката на смущения. |
| --- | --- |

в)

допълнителните изисквания за превозните средства по отношение на свързващите устройства за зареждане на ПСНЕ във връзка с контрола на излъчванията от тази връзка на превозното средство с електрическата мрежа и устойчивостта на връзката на смущения.

2.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ

За целите на настоящото правило:

| 2.1. | „електромагнитна съвместимост“ е способността на превозно средство, компонент(и) или отделен(и) технически възел(и) да функционира удовлетворително в своята електромагнитна среда, без да създава недопустими електромагнитни смущения за който и да е обект в тази среда; |
| --- | --- |

2.1.

„електромагнитна съвместимост“ е способността на превозно средство, компонент(и) или отделен(и) технически възел(и) да функционира удовлетворително в своята електромагнитна среда, без да създава недопустими електромагнитни смущения за който и да е обект в тази среда;

| 2.2. | „електромагнитно смущение“ е всяко електромагнитно явление, което може да влоши функционирането на превозно средство, компонент(и) или отделен(и) технически възел(и), или което и да е друго устройство, компонент от оборудването или система, функциониращи в близост до превозно средство. Електромагнитното смущение може да бъде под формата на електромагнитен шум, нежелателен сигнал или изменение в самата среда на разпространение; |
| --- | --- |

2.2.

„електромагнитно смущение“ е всяко електромагнитно явление, което може да влоши функционирането на превозно средство, компонент(и) или отделен(и) технически възел(и), или което и да е друго устройство, компонент от оборудването или система, функциониращи в близост до превозно средство. Електромагнитното смущение може да бъде под формата на електромагнитен шум, нежелателен сигнал или изменение в самата среда на разпространение;

| 2.3. | „електромагнитна устойчивост“ е способността на превозно средство, компонент(и) или отделен(и) технически възел(и) да функционира без влошаване на показателите си при наличие на (специфицирани) електромагнитни смущения, които включват полезни радиочестотни сигнали, излъчвани от радиопредаватели, или излъчвания в честотния обхват на уреди с промишлено, научно и медицинско предназначение (ISM), намиращи се във или извън превозното средство; |
| --- | --- |

2.3.

„електромагнитна устойчивост“ е способността на превозно средство, компонент(и) или отделен(и) технически възел(и) да функционира без влошаване на показателите си при наличие на (специфицирани) електромагнитни смущения, които включват полезни радиочестотни сигнали, излъчвани от радиопредаватели, или излъчвания в честотния обхват на уреди с промишлено, научно и медицинско предназначение (ISM), намиращи се във или извън превозното средство;

| 2.4. | „електромагнитна среда“ е съвкупността от електромагнитни явления, съществуващи на дадено място; |
| --- | --- |

2.4.

„електромагнитна среда“ е съвкупността от електромагнитни явления, съществуващи на дадено място;

| 2.5. | „широколентово излъчване“ е излъчване, чиято широчина на честотната лента е по-широка от широчината на честотната лента на даден измервателен апарат или приемно устройство (Международен специален комитет по радиосмущения (CISPR), второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г.); |
| --- | --- |

2.5.

„широколентово излъчване“ е излъчване, чиято широчина на честотната лента е по-широка от широчината на честотната лента на даден измервателен апарат или приемно устройство (Международен специален комитет по радиосмущения (CISPR), второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г.);

| 2.6. | „теснолентово излъчване“ е излъчване, чиято широчина на честотната лента е по-тясна от широчината на честотната лента на даден измервателен апарат или приемно устройство (Международен специален комитет по радиосмущения (CISPR), второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г.); |
| --- | --- |

2.6.

„теснолентово излъчване“ е излъчване, чиято широчина на честотната лента е по-тясна от широчината на честотната лента на даден измервателен апарат или приемно устройство (Международен специален комитет по радиосмущения (CISPR), второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г.);

| 2.7. | „електрическа/електронна система“ е/са електрическо(и) и/или електронно(и) устройство(а) или комплект(и) от устройства заедно с всички свързани с него/тях електрически връзки, което/които представлява(т) част от превозно средство, но за което/които не е предвидено да се извърши одобрение на типа отделно от превозното средство. ПСНЕ и свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ се считат за електрически/електронни системи; |
| --- | --- |

2.7.

„електрическа/електронна система“ е/са електрическо(и) и/или електронно(и) устройство(а) или комплект(и) от устройства заедно с всички свързани с него/тях електрически връзки, което/които представлява(т) част от превозно средство, но за което/които не е предвидено да се извърши одобрение на типа отделно от превозното средство. ПСНЕ и свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ се считат за електрически/електронни системи;

| 2.8. | „електрически/електронен монтажен възел“ (ЕМВ) е електрическо и/или електронно устройство или комплект(и) от устройства, предназначено(и) да представлява(т) част от превозно средство, заедно с всички свързани с него(тях) електрически връзки и проводници, което(които) изпълнява(т) една или повече специализирани функции. Даден ЕМВ може да бъде одобрен по искане на производител или негов упълномощен представител като „компонент“ или като „отделен технически възел (ОТВ)“; |
| --- | --- |

2.8.

„електрически/електронен монтажен възел“ (ЕМВ) е електрическо и/или електронно устройство или комплект(и) от устройства, предназначено(и) да представлява(т) част от превозно средство, заедно с всички свързани с него(тях) електрически връзки и проводници, което(които) изпълнява(т) една или повече специализирани функции. Даден ЕМВ може да бъде одобрен по искане на производител или негов упълномощен представител като „компонент“ или като „отделен технически възел (ОТВ)“;

| 2.9. | „тип превозно средство“ по отношение на електромагнитната съвместимост включва всички превозни средства, които не се различават съществено в аспекти като:






  2.9.1. | общия размер и форма на двигателното отделение, |
| --- | --- | --- |

2.9.

„тип превозно средство“ по отношение на електромагнитната съвместимост включва всички превозни средства, които не се различават съществено в аспекти като:

2.9.1.

общия размер и форма на двигателното отделение,

| 2.9.2. | общото разположение на електрическите и/или електронните компоненти и проводниците, |
| --- | --- |

2.9.2.

общото разположение на електрическите и/или електронните компоненти и проводниците,

| 2.9.3. | основния материал, от който са изработени каросерията или корпусът на превозното средство (например корпус на каросерия от стомана, алуминий или стъклопласти). Наличието на панели, изработени от различни материали, не променя типа превозно средство, при условие че основният материал на каросерията остава непроменен. Въпреки това такива промени трябва да бъдат съобщени; |
| --- | --- |

2.9.3.

основния материал, от който са изработени каросерията или корпусът на превозното средство (например корпус на каросерия от стомана, алуминий или стъклопласти). Наличието на панели, изработени от различни материали, не променя типа превозно средство, при условие че основният материал на каросерията остава непроменен. Въпреки това такива промени трябва да бъдат съобщени;

| 2.10. | „тип ЕМВ“ във връзка с електромагнитната съвместимост е електрически/електронни монтажни възли, които не се различават по следните съществени характеристики:






  2.10.1. | функцията, изпълнявана от ЕМВ, |
| --- | --- | --- |

2.10.

„тип ЕМВ“ във връзка с електромагнитната съвместимост е електрически/електронни монтажни възли, които не се различават по следните съществени характеристики:

2.10.1.

функцията, изпълнявана от ЕМВ,

| 2.10.2. | общото разположение на електрическите и/или електронните компоненти, ако е приложимо; |
| --- | --- |

2.10.2.

общото разположение на електрическите и/или електронните компоненти, ако е приложимо;

| 2.11. | „кабелни снопове на превозното средство“ са кабелите за електрозахранване, за информационната шина (например Controller Area Network (CAN), кабелите за предаване на сигнали или за активните антени, които са монтирани от производителя на превозното средство; |
| --- | --- |

2.11.

„кабелни снопове на превозното средство“ са кабелите за електрозахранване, за информационната шина (например Controller Area Network (CAN), кабелите за предаване на сигнали или за активните антени, които са монтирани от производителя на превозното средство;

| 2.12. | „функции, свързани с устойчивостта“ са:






  а) | функциите, свързани с прякото управление на превозното средство:






  i) | чрез влошаване или промяна във функционирането, например на двигателя, скоростната кутия, спирачките, окачването, активното кормилно управление, устройствата за ограничаване на скоростта, |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.

„функции, свързани с устойчивостта“ са:

а)

функциите, свързани с прякото управление на превозното средство:

i)

чрез влошаване или промяна във функционирането, например на двигателя, скоростната кутия, спирачките, окачването, активното кормилно управление, устройствата за ограничаване на скоростта,

| ii) | чрез въздействие върху положението на водача: например положението на седалката или кормилното колело, |
| --- | --- |

ii)

чрез въздействие върху положението на водача: например положението на седалката или кормилното колело,

| iii) | чрез въздействие върху видимостта на водача: например къси светлини, чистачки на предното стъкло; |
| --- | --- |

iii)

чрез въздействие върху видимостта на водача: например къси светлини, чистачки на предното стъкло;

| б) | функции, свързани със защитата на водача, пътниците и другите участници в движението:
  например системи с въздушни възглавници и обезопасителни системи за задържане; |
| --- | --- |

б)

функции, свързани със защитата на водача, пътниците и другите участници в движението:

например системи с въздушни възглавници и обезопасителни системи за задържане;

| в) | функции, които в случай на разстройване предизвикат объркване на водача или другите участници в движението:






  i) | оптични смущения: неправилно функциониране например на пътепоказателите, стопсветлините, габаритите, задните габаритни светлини, сигналните светлини на превозните средства за спешни повиквания, невярна информация от предупредителни индикатори, лампи или дисплеи, свързани с функции, посочени в буква а) или б), които могат да бъдат наблюдавани в прякото зрително поле на водача, |
| --- | --- | --- |

в)

функции, които в случай на разстройване предизвикат объркване на водача или другите участници в движението:

i)

оптични смущения: неправилно функциониране например на пътепоказателите, стопсветлините, габаритите, задните габаритни светлини, сигналните светлини на превозните средства за спешни повиквания, невярна информация от предупредителни индикатори, лампи или дисплеи, свързани с функции, посочени в буква а) или б), които могат да бъдат наблюдавани в прякото зрително поле на водача,

| ii) | акустични смущения: неправилно функциониране, например на алармената система против кражба или на клаксона; |
| --- | --- |

ii)

акустични смущения: неправилно функциониране, например на алармената система против кражба или на клаксона;

| г) | функции, свързани с функционалността на шината за данни на превозното средство:
  чрез блокиране на предаването на данни по системните шини на превозното средство, които се използват за предаване на данни, необходими за правилната работа на други функции, свързани с устойчивостта; |
| --- | --- |

г)

функции, свързани с функционалността на шината за данни на превозното средство:

чрез блокиране на предаването на данни по системните шини на превозното средство, които се използват за предаване на данни, необходими за правилната работа на други функции, свързани с устойчивостта;

| д) | функции, които в случай на разстройване оказват влияние върху нормативните данни на превозното средство, например тахографа и километражния брояч; |
| --- | --- |

д)

функции, които в случай на разстройване оказват влияние върху нормативните данни на превозното средство, например тахографа и километражния брояч;

| е) | функции във връзка с ПСНЕ в режим на зареждане от електрическата мрежа:
  чрез предизвикване на непредвидено движение на превозното средство; |
| --- | --- |

е)

функции във връзка с ПСНЕ в режим на зареждане от електрическата мрежа:

чрез предизвикване на непредвидено движение на превозното средство;

| 2.13. | „ПСНЕ“ е презаредимата система за натрупване на енергия, която осигурява електрическа енергия за електрическо задвижване на превозното средство; |
| --- | --- |

2.13.

„ПСНЕ“ е презаредимата система за натрупване на енергия, която осигурява електрическа енергия за електрическо задвижване на превозното средство;

| 2.14. | „свързващо устройство за зареждане на ПСНЕ“ е електрическата верига, използвана за зареждане на ПСНЕ и монтирана в превозното средство. |
| --- | --- |

2.14.

„свързващо устройство за зареждане на ПСНЕ“ е електрическата верига, използвана за зареждане на ПСНЕ и монтирана в превозното средство.

3.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ

3.1.   Одобрение на тип превозно средство

| 3.1.1. | Заявлението за одобрение на тип превозно средство по отношение на неговата електромагнитна съвместимост се подава от производителя на превозното средство. |
| --- | --- |

3.1.1.

Заявлението за одобрение на тип превозно средство по отношение на неговата електромагнитна съвместимост се подава от производителя на превозното средство.

| 3.1.2. | Образец на информационния документ е показан в приложение 2А. |
| --- | --- |

3.1.2.

Образец на информационния документ е показан в приложение 2А.

| 3.1.3. | Производителят на превозното средство съставя списък, в който описва всички съответни електрически/електронни системи или ЕМВ на превозното средство, типовете каросерии, вариантите по отношение на материала на каросерията, общото разположение на проводниците, вариантите по отношение на двигателя, версиите с ляво/дясно кормилно управление и версиите на колесната база. Съответните електрически/електронни системи или ЕМВ на превозното средство са тези, които могат да имат значителни широколентови или теснолентови излъчвания, и/или които имат отношение към свързаните с устойчивостта на смущения функции на превозното средство (вж. точка 2.12), и тези, които съставят свързващите устройства за зареждане на ПСНЕ. |
| --- | --- |

3.1.3.

Производителят на превозното средство съставя списък, в който описва всички съответни електрически/електронни системи или ЕМВ на превозното средство, типовете каросерии, вариантите по отношение на материала на каросерията, общото разположение на проводниците, вариантите по отношение на двигателя, версиите с ляво/дясно кормилно управление и версиите на колесната база. Съответните електрически/електронни системи или ЕМВ на превозното средство са тези, които могат да имат значителни широколентови или теснолентови излъчвания, и/или които имат отношение към свързаните с устойчивостта на смущения функции на превозното средство (вж. точка 2.12), и тези, които съставят свързващите устройства за зареждане на ПСНЕ.

| 3.1.4. | По взаимно съгласие между производителя и компетентния орган от този списък се избира едно превозно средство, което е представително за одобрявания тип. Изборът на превозно средство се извършва въз основа на предлаганите от производителя електрически/електронни системи. Ако производителят на превозното средство и компетентният орган приемат по взаимно съгласие, че са включени различни електрически/електронни системи, които могат да окажат съществено влияние върху електромагнитната съвместимост на превозното средство в сравнение с тази на първото представително превозно средство, тогава от този списък може да се избере едно или повече превозни средства. |
| --- | --- |

3.1.4.

По взаимно съгласие между производителя и компетентния орган от този списък се избира едно превозно средство, което е представително за одобрявания тип. Изборът на превозно средство се извършва въз основа на предлаганите от производителя електрически/електронни системи. Ако производителят на превозното средство и компетентният орган приемат по взаимно съгласие, че са включени различни електрически/електронни системи, които могат да окажат съществено влияние върху електромагнитната съвместимост на превозното средство в сравнение с тази на първото представително превозно средство, тогава от този списък може да се избере едно или повече превозни средства.

| 3.1.5. | Изборът на превозното(ите) средство(а) в съответствие с точка 3.1.4 по-горе се ограничава до комбинациите от превозни средства/електрически/електронни системи, за които е предвидено да бъдат действително произвеждани. |
| --- | --- |

3.1.5.

Изборът на превозното(ите) средство(а) в съответствие с точка 3.1.4 по-горе се ограничава до комбинациите от превозни средства/електрически/електронни системи, за които е предвидено да бъдат действително произвеждани.

| 3.1.6. | Производителят може да приложи към заявлението си протокол за проведени изпитвания. Органът по одобряването може да използва всички предоставени по този начин данни за съставянето на формуляра за съобщение за одобрението на типа. |
| --- | --- |

3.1.6.

Производителят може да приложи към заявлението си протокол за проведени изпитвания. Органът по одобряването може да използва всички предоставени по този начин данни за съставянето на формуляра за съобщение за одобрението на типа.

| 3.1.7. | Ако техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитването за одобрение на типа, провежда сама изпитването, е необходимо да се предостави превозно средство, представително за одобрявания тип в съответствие с точка 3.1.4. |
| --- | --- |

3.1.7.

Ако техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитването за одобрение на типа, провежда сама изпитването, е необходимо да се предостави превозно средство, представително за одобрявания тип в съответствие с точка 3.1.4.

| 3.1.8. | За превозните средства от категория M, N, и O производителят на превозното средство трябва да представи документ с информация за честотните ленти, нивата на мощност, положенията на антената и разпоредбите относно монтирането на радиочестотните предаватели (радиопредаватели), дори ако превозното средство не е оборудвано с радиопредавател към момента на одобрението на типа. Тази информация следва да обхваща всички мобилни радиоуслуги, които нормално се използват в превозните средства. След одобрението на типа тази информацията трябва да стане обществено достъпна.
  Производителите на превозните средства трябва да представят доказателства, че монтирането на такива предаватели не оказва неблагоприятно въздействие върху експлоатационните характеристики на превозното средство. |
| --- | --- |

3.1.8.

За превозните средства от категория M, N, и O производителят на превозното средство трябва да представи документ с информация за честотните ленти, нивата на мощност, положенията на антената и разпоредбите относно монтирането на радиочестотните предаватели (радиопредаватели), дори ако превозното средство не е оборудвано с радиопредавател към момента на одобрението на типа. Тази информация следва да обхваща всички мобилни радиоуслуги, които нормално се използват в превозните средства. След одобрението на типа тази информацията трябва да стане обществено достъпна.

Производителите на превозните средства трябва да представят доказателства, че монтирането на такива предаватели не оказва неблагоприятно въздействие върху експлоатационните характеристики на превозното средство.

| 3.1.9. | Одобрението на типа на превозните средства се прилага за ПСНЕ и свързващите устройства за зареждане на ПСНЕ, тъй като те се считат за електрически/електронни системи. |
| --- | --- |

3.1.9.

Одобрението на типа на превозните средства се прилага за ПСНЕ и свързващите устройства за зареждане на ПСНЕ, тъй като те се считат за електрически/електронни системи.

3.2.   Одобрение на типа на ЕМВ

| 3.2.1. | Приложимост на настоящото правило по отношение на ЕМВ: |
| --- | --- |

3.2.1.

Приложимост на настоящото правило по отношение на ЕМВ:

Image

| 3.2.2. | Заявлението за одобрение на тип ЕМВ по отношение на неговата електромагнитна съвместимост се подава от производителя на превозното средство или от производителя на ЕМВ. |
| --- | --- |

3.2.2.

Заявлението за одобрение на тип ЕМВ по отношение на неговата електромагнитна съвместимост се подава от производителя на превозното средство или от производителя на ЕМВ.

| 3.2.3. | Образец на информационния документ е показан в приложение 2Б. |
| --- | --- |

3.2.3.

Образец на информационния документ е показан в приложение 2Б.

| 3.2.4. | Производителят може да приложи към заявлението си протокол за проведени изпитвания. Органът по одобряването може да използва всички предоставени по този начин данни за съставянето на формуляра за съобщение за одобрението на типа. |
| --- | --- |

3.2.4.

Производителят може да приложи към заявлението си протокол за проведени изпитвания. Органът по одобряването може да използва всички предоставени по този начин данни за съставянето на формуляра за съобщение за одобрението на типа.

| 3.2.5. | Ако техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитването за одобрение на типа, провежда сама изпитването, е необходимо да се предостави образец от системата на ЕМВ, който е представителен за одобрявания тип, ако е необходимо след обсъждане с производителя, например относно възможните варианти в разположението, броя на компонентите и броя на датчиците. Ако техническата служба прецени за необходимо, тя може да избере допълнителен образец. |
| --- | --- |

3.2.5.

Ако техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитването за одобрение на типа, провежда сама изпитването, е необходимо да се предостави образец от системата на ЕМВ, който е представителен за одобрявания тип, ако е необходимо след обсъждане с производителя, например относно възможните варианти в разположението, броя на компонентите и броя на датчиците. Ако техническата служба прецени за необходимо, тя може да избере допълнителен образец.

| 3.2.6. | Върху образеца(ите) трябва да бъдат ясно и незаличимо нанесени търговското наименование или маркировка на производителя и обозначението на типа. |
| --- | --- |

3.2.6.

Върху образеца(ите) трябва да бъдат ясно и незаличимо нанесени търговското наименование или маркировка на производителя и обозначението на типа.

| 3.2.7. | Ако е приложимо, следва да се посочат всички ограничения по отношение на употребата. Всички подобни ограничения следва да се включат в приложение 2Б и/или приложение 3Б. |
| --- | --- |

3.2.7.

Ако е приложимо, следва да се посочат всички ограничения по отношение на употребата. Всички подобни ограничения следва да се включат в приложение 2Б и/или приложение 3Б.

| 3.2.8. | Не е необходимо да се извършва одобрение на типа на ЕМВ, които се предлагат на пазара като резервни части, ако те са ясно обозначени като резервни части чрез идентификационен номер и ако са идентични и са произведени от същия производител, който произвежда и съответното оригинално оборудване (OEM) за превозно средство, чийто тип вече е одобрен. |
| --- | --- |

3.2.8.

Не е необходимо да се извършва одобрение на типа на ЕМВ, които се предлагат на пазара като резервни части, ако те са ясно обозначени като резервни части чрез идентификационен номер и ако са идентични и са произведени от същия производител, който произвежда и съответното оригинално оборудване (OEM) за превозно средство, чийто тип вече е одобрен.

| 3.2.9. | Компонентите, които се продават като оборудване за вторично вграждане и са предназначени за монтиране в моторни превозни средства, не се нуждаят от одобрение на типа, ако нямат отношение към функции, свързани с устойчивостта (вж. точка 2.12). В този случай производителят трябва да изготви декларация, че ЕМВ изпълнява изискванията на настоящото правило и по-специално, че са спазени граничните стойности, определени в точки 6.5, 6.6, 6.8 и 6.9. |
| --- | --- |

3.2.9.

Компонентите, които се продават като оборудване за вторично вграждане и са предназначени за монтиране в моторни превозни средства, не се нуждаят от одобрение на типа, ако нямат отношение към функции, свързани с устойчивостта (вж. точка 2.12). В този случай производителят трябва да изготви декларация, че ЕМВ изпълнява изискванията на настоящото правило и по-специално, че са спазени граничните стойности, определени в точки 6.5, 6.6, 6.8 и 6.9.

4.   ОДОБРЕНИЕ

4.1.   Процедури по одобрение на типа

4.1.1.   Одобрение на типа на превозно средство

По преценка на производителя на превозното средство могат да се използват следните алтернативни процедури за одобрение на типа на превозно средство.

4.1.1.1.   Одобрение на инсталация на превозно средство

Може да бъде извършено директно одобрение на типа на инсталация на превозно средство, като се следват разпоредбите от точка 6 от настоящото правило. Ако производителят на превозното средство избере тази процедура, не се изисква отделно изпитване на електрическите/електронните системи или ЕМВ.

4.1.1.2.   Одобрение на типа на превозно средство чрез изпитване на отделни ЕМВ

Производител на превозно средство може да получи одобрение за превозното средство, като докаже пред органа по одобряването, че всички съответни електрически/електронни системи или ЕМВ (вж. точка 3.1.3 от настоящото правило) са били одобрени в съответствие с настоящото правило и са монтирани в съответствие с всички предвидени в него условия.

4.1.1.3.   Производителят може да получи одобрение съгласно настоящото правило, ако превозното средство няма оборудване от тип, който подлежи на изпитвания за устойчивост или излъчване на смущения. Такива одобрения не изискват изпитване.

4.1.2.   Одобрение на типа на ЕМВ

Може да се издаде одобрение на типа на ЕМВ, предназначен за монтиране в който и да е тип превозно средство (одобряване на компонент) или за монтиране в специфичен тип или специфични типове превозно(и) средство(а), заявен(и) от производителя на ЕМВ (одобряване на отделен технически възел).

4.1.3.   ЕМВ, представляващи по предназначение радиопредаватели, които не са получили одобрение на типа след съгласие на производител на превозно средство, трябва да бъдат доставяни с подходящо ръководство за монтиране.

4.2.   Издаване на одобрение на типа

4.2.1.   Превозно средство

4.2.1.1.   Ако представителното превозно средство отговаря на изискванията на точка 6 от настоящото правило, се издава одобрение на типа.

4.2.1.2.   В приложение 3А е даден образец на формуляр за съобщение за одобрение на типа.

4.2.2.   ЕМВ

4.2.2.1.   Ако представителната(ите) система(и) на ЕМВ отговаря(т) на изискванията на точка 6 от настоящото правило, се издава одобрение на типа.

4.2.2.2.   В приложение 3Б е даден образец на формуляр за съобщение за одобрение на типа.

4.2.3.   С оглед съставянето на посочените в точка 4.2.1.2 или 4.2.2.2 по-горе формуляри за съобщение компетентният орган на договарящата се страна, която издава одобрението, може да използва протокол, изготвен или одобрен от акредитирана лаборатория или в съответствие с разпоредбите от настоящото правило.

4.3.   Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, се уведомяват за одобрение или отказ на одобрение на тип превозно средство или ЕМВ в съответствие с настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 3А или 3Б към настоящото правило, като към него се прилагат снимки и/или схеми или чертежи в подходящ мащаб, предоставени от заявителя във формат, който не надхвърля A4 (210 × 297 mm), или сгънати до тези размери.

5.   МАРКИРОВКИ

5.1.   На всеки одобрен тип превозно средство или ЕМВ се определя номер на одобрението. Първите две цифри от този номер показват серията от изменения, съответстващи на последните съществени технически изменения, внесени в Правилото към датата на одобрението. Една договаряща се страна не може да определя един и същ номер на одобрение на друг тип превозно средство или ЕМВ.

5.2.   Наличие на маркировките

5.2.1.   Превозно средство

Маркировката за одобрение, описана в точка 5.3 по-долу, се поставя на всяко превозно средство, съответстващо на тип, одобрен съгласно настоящото правило.

5.2.2.   Монтажен възел

Маркировката за одобрение, описана в точка 5.3 по-долу, се поставя на всеки ЕМВ, съответстващ на тип, одобрен съгласно настоящото правило.

За електрически/електронни системи, които са вградени в превозни средства, одобрени като цяло, не се изисква маркировка.

5.3.   На всяко превозно средство, което съответства на типа, одобрен съгласно настоящото правило, се поставя международна маркировка за одобрение на видно и леснодостъпно място, указано във формуляра за съобщение за одобрение. Тази маркировка съдържа:

5.3.1.   окръжност, ограждаща буквата „E“, следвана от отличителния номер на държавата, издала одобрението (2);

5.3.2.   номера на настоящото правило, следван от буквата „R“, тире и номера на одобрението вдясно от окръжността, предвидена в точка 5.3.1.

5.4.   В приложение 1 към настоящото правило е даден пример за маркировка за одобрение на типа.

5.5.   Не е необходимо да е видима маркировката върху ЕМВ в съответствие с точка 5.3 по-горе, когато ЕМВ е монтиран в превозното средство.

6.   СПЕЦИФИКАЦИИ ПРИ КОНФИГУРАЦИИ, РАЗЛИЧНИ ОТ „РЕЖИМ НА ЗАРЕЖДАНЕ НА ПСНЕ ОТ ЕЛЕКТРИЧЕСКАТА МРЕЖА

6.1.   Общи спецификации

6.1.1.   Превозното средство и неговата електрическа/електронна система(и) или ЕМВ се проектират, конструират и оборудват така, че да позволят на превозното средство при нормални условия на експлоатация да отговаря на изискванията на настоящото правило.

| 6.1.1.1. | Превозното средство се подлага на изпитване за излъчвания и за устойчивост на излъчени смущения. За одобрението на типа на превозно средство не се изисква провеждането на изпитвания за смущения, разпространяващи се по проводниците, или за устойчивост на смущения, разпространяващи се по проводниците. |
| --- | --- |

6.1.1.1.

Превозното средство се подлага на изпитване за излъчвания и за устойчивост на излъчени смущения. За одобрението на типа на превозно средство не се изисква провеждането на изпитвания за смущения, разпространяващи се по проводниците, или за устойчивост на смущения, разпространяващи се по проводниците.

| 6.1.1.2. | ЕМВ се изпитват за излъчвани смущения и за смущения, разпространяващи се по проводниците, както и за устойчивост на излъчени смущения и на смущения, разпространяващи се по проводниците. |
| --- | --- |

6.1.1.2.

ЕМВ се изпитват за излъчвани смущения и за смущения, разпространяващи се по проводниците, както и за устойчивост на излъчени смущения и на смущения, разпространяващи се по проводниците.

6.1.2.   Преди изпитването и съвместно с производителя техническата служба, трябва да подготви план за изпитването, който да съдържа най-малко режима на работа, стимулираната(ите) функция(и), наблюдаваната(ите) функция(и), критерия(ите) за успех или неуспех на изпитването и очакваните излъчени смущения.

6.2.   Спецификации по отношение на широколентовото електромагнитно излъчване от превозни средства

6.2.1.   Метод на измерване

Електромагнитното излъчване, генерирано от превозното средство, представително за своя тип, се измерва с помощта на метода, описан в приложение 4. Методът на измерване се определя от производителя на превозното средство след съгласуване с техническата служба.

6.2.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за широколентовото електромагнитно излъчване от превозните средства

| 6.2.2.1. | Ако измерванията се извършват по описания в приложение 4 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 10,0 ± 0,2 m, граничните стойности са 32 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 32 до 43 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 2. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 43 dBμV/m. |
| --- | --- |

6.2.2.1.

Ако измерванията се извършват по описания в приложение 4 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 10,0 ± 0,2 m, граничните стойности са 32 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 32 до 43 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 2. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 43 dBμV/m.

| 6.2.2.2. | Ако измерванията се извършват по описания в приложение 4 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 3,0 ± 0,05 m, граничните стойности са 42 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 42 до 53 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 3. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 53 dBμV/m. |
| --- | --- |

6.2.2.2.

Ако измерванията се извършват по описания в приложение 4 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 3,0 ± 0,05 m, граничните стойности са 42 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 42 до 53 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 3. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 53 dBμV/m.

| 6.2.2.3. | Измерените стойности за превозното средство, представително за своя тип, изразени в dBμV/m, трябва да са под използваните за одобрението на типа гранични стойности. |
| --- | --- |

6.2.2.3.

Измерените стойности за превозното средство, представително за своя тип, изразени в dBμV/m, трябва да са под използваните за одобрението на типа гранични стойности.

6.3.   Спецификации по отношение на теснолентовото електромагнитно излъчване от превозните средства

6.3.1.   Метод на измерване

Електромагнитното излъчване, генерирано от превозното средство, представително за своя тип, се измерва с помощта на метода, описан в приложение 5. Методът на измерване се определя от производителя на превозното средство след съгласуване с техническата служба.

6.3.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване от превозните средства

| 6.3.2.1. | Ако измерванията се извършват по описания в приложение 5 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 10,0 ± 0,2 m, граничните стойности са 22 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 22 до 33 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 4. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 33 dBμV/m. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 33 dBμV/m. |
| --- | --- |

6.3.2.1.

Ако измерванията се извършват по описания в приложение 5 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 10,0 ± 0,2 m, граничните стойности са 22 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 22 до 33 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 4. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 33 dBμV/m. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 33 dBμV/m.

| 6.3.2.2. | Ако измерванията се извършват по описания в приложение 5 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 3,0 ± 0,05 m, граничната стойност е 32 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 32 до 43 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 5. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 43 dBμV/m. |
| --- | --- |

6.3.2.2.

Ако измерванията се извършват по описания в приложение 5 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 3,0 ± 0,05 m, граничната стойност е 32 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 32 до 43 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 5. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 43 dBμV/m.

| 6.3.2.3. | Измерените стойности за превозното средство, представително за своя тип, изразени в dBμV/m, трябва да са под използваната при одобрението на типа гранична стойност. |
| --- | --- |

6.3.2.3.

Измерените стойности за превозното средство, представително за своя тип, изразени в dBμV/m, трябва да са под използваната при одобрението на типа гранична стойност.

| 6.3.2.4. | Независимо от граничните стойности, посочени в точки 6.3.2.1, 6.3.2.2 и 6.3.2.3 от настоящото правило, ако по време на първоначалния етап, описан в точка 1.3 от приложение 5, силата на сигнала, измерена при радиоантената на превозното средство с детектор за средна стойност, е по-малка от 20 dBμV в честотния диапазон от 76 до 108 MHz, се смята, че превозното средство отговаря на граничните стойности за теснолентови електромагнитни излъчвания и не се изисква допълнително изпитване. |
| --- | --- |

6.3.2.4.

Независимо от граничните стойности, посочени в точки 6.3.2.1, 6.3.2.2 и 6.3.2.3 от настоящото правило, ако по време на първоначалния етап, описан в точка 1.3 от приложение 5, силата на сигнала, измерена при радиоантената на превозното средство с детектор за средна стойност, е по-малка от 20 dBμV в честотния диапазон от 76 до 108 MHz, се смята, че превозното средство отговаря на граничните стойности за теснолентови електромагнитни излъчвания и не се изисква допълнително изпитване.

6.4.   Спецификации по отношение на устойчивостта на превозните средства на електромагнитно излъчване

6.4.1.   Метод на изпитване

Устойчивостта на електромагнитно излъчване на превозното средство, представително за своя тип, се изпитва по метода, описан в приложение 6.

6.4.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за устойчивостта на превозните средства на електромагнитно излъчване

| 6.4.2.1. | Ако изпитванията се извършват по метода, описан в приложение 6, ефективната стойност на напрегнатостта (интензитета) на полето трябва да бъде 30 V/m за 90 % от честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz и минимум 25 V/m за целия честотен диапазон от 20 до 2 000 MHz. |
| --- | --- |

6.4.2.1.

Ако изпитванията се извършват по метода, описан в приложение 6, ефективната стойност на напрегнатостта (интензитета) на полето трябва да бъде 30 V/m за 90 % от честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz и минимум 25 V/m за целия честотен диапазон от 20 до 2 000 MHz.

| 6.4.2.2. | Превозното средство, представително за своя тип, се разглежда като отговарящо на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 6, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“, съгласно точка 2.1 от приложение 6. |
| --- | --- |

6.4.2.2.

Превозното средство, представително за своя тип, се разглежда като отговарящо на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 6, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“, съгласно точка 2.1 от приложение 6.

6.5.   Спецификации по отношение на широколентовите електромагнитни смущения, генерирани от електрически/електронни монтажни възли.

6.5.1.   Метод на измерване

Електромагнитното излъчване, генерирано от ЕМВ, представителен за своя тип, се измерва по метода, описан в приложение 7.

6.5.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за широколентовото електромагнитно излъчване от ЕМВ

| 6.5.2.1. | Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 7, граничните стойности са от 62 до 52 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz, като над 30 MHz тази гранична стойност намалява логаритмично с честотата, и от 52 до 63 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като над 75 MHz тази гранична стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 6. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 63 dBμV/m. |
| --- | --- |

6.5.2.1.

Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 7, граничните стойности са от 62 до 52 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz, като над 30 MHz тази гранична стойност намалява логаритмично с честотата, и от 52 до 63 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като над 75 MHz тази гранична стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 6. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 63 dBμV/m.

| 6.5.2.2. | Измерените стойности за ЕМВ, представителен за своя тип, изразени в dBμV/m, трябва да са под използваните при одобрението на типа гранични стойности. |
| --- | --- |

6.5.2.2.

Измерените стойности за ЕМВ, представителен за своя тип, изразени в dBμV/m, трябва да са под използваните при одобрението на типа гранични стойности.

6.6.   Спецификации по отношение на теснолентовите електромагнитни смущения, генерирани от ЕМВ.

6.6.1.   Метод на измерване

Електромагнитното излъчване, генерирано от ЕМВ, представителен за своя тип, се измерва по метода, описан в приложение 8.

6.6.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване от ЕМВ

| 6.6.2.1. | Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 8, граничните стойности са от 52 до 42 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz, като над 30 MHz тази гранична стойност намалява логаритмично с честотата, и от 42 до 53 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като над 75 MHz тази гранична стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 7. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 53 dBμV/m. |
| --- | --- |

6.6.2.1.

Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 8, граничните стойности са от 52 до 42 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz, като над 30 MHz тази гранична стойност намалява логаритмично с честотата, и от 42 до 53 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като над 75 MHz тази гранична стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 7. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 53 dBμV/m.

| 6.6.2.2. | Измерената стойност за ЕМВ, представителен за своя тип, изразена в dBμV/m, трябва да е под използваните при одобрението на типа гранични стойности. |
| --- | --- |

6.6.2.2.

Измерената стойност за ЕМВ, представителен за своя тип, изразена в dBμV/m, трябва да е под използваните при одобрението на типа гранични стойности.

6.7.   Спецификации по отношение на устойчивостта на ЕМВ на електромагнитно излъчване

6.7.1.   Метод(и) на изпитване

Устойчивостта на ЕМВ, представителен за своя тип, на електромагнитно излъчване, се изпитва по метод(и), избран(и) от методите, описани в приложение 9.

6.7.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за устойчивостта на ЕМВ

| 6.7.2.1. | Ако изпитванията се извършват по методите, описани в приложение 9, граничните стойности при изпитване за устойчивост са 60 V/m еф. ст. при метода на изпитване в 150-милиметрова отворена електромагнитна камера, 15 V/m еф. ст. при метода на изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера, 75 V/m еф. ст. при метода на изпитване в коаксиална TEM камера (за напречни електромагнитни вълни), 60 mА еф. ст. при метода на изпитване с инжектиране на сумарен ток и 30 V/m еф. ст. при метода на изпитване в условията на свободно поле за над 90 % от честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz, и минимум 50 V/m еф. ст. при метода на изпитване в 150-милиметрова отворена електромагнитна камера, 12,5 V/m еф. ст. при метода на изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера, 62,5 V/m еф. ст. при метода на изпитване в коаксиална ТЕМ камера, 50 mA еф. ст. при метода на изпитване с инжектиране на сумарен ток и 25 V/m еф. ст. при метода на изпитване в условията на свободно поле за цялата честотна лента от 20 до 2 000 MHz. |
| --- | --- |

6.7.2.1.

Ако изпитванията се извършват по методите, описани в приложение 9, граничните стойности при изпитване за устойчивост са 60 V/m еф. ст. при метода на изпитване в 150-милиметрова отворена електромагнитна камера, 15 V/m еф. ст. при метода на изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера, 75 V/m еф. ст. при метода на изпитване в коаксиална TEM камера (за напречни електромагнитни вълни), 60 mА еф. ст. при метода на изпитване с инжектиране на сумарен ток и 30 V/m еф. ст. при метода на изпитване в условията на свободно поле за над 90 % от честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz, и минимум 50 V/m еф. ст. при метода на изпитване в 150-милиметрова отворена електромагнитна камера, 12,5 V/m еф. ст. при метода на изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера, 62,5 V/m еф. ст. при метода на изпитване в коаксиална ТЕМ камера, 50 mA еф. ст. при метода на изпитване с инжектиране на сумарен ток и 25 V/m еф. ст. при метода на изпитване в условията на свободно поле за цялата честотна лента от 20 до 2 000 MHz.

| 6.7.2.2. | ЕМВ, представителен за своя тип, се счита за отговарящ на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 9, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“. |
| --- | --- |

6.7.2.2.

ЕМВ, представителен за своя тип, се счита за отговарящ на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 9, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“.

6.8.   Спецификации по отношение на устойчивостта на ЕМВ на смущения от преходни процеси, разпространяващи се по захранващите линии.

6.8.1.   Метод на изпитване

Устойчивостта на ЕМВ, представителен за своя тип, се изпитва по метод(и) в съответствие със стандарт ISO 7637-2 (второ издание, 2004 г.), както е описано в приложение 10, с изпитвателните нива, дадени в таблица 1.

Таблица 1

Устойчивост на ЕМВ

| Номер на изпитвателния импулс | Ниво на изпитване за устойчивост | Функционално състояние на системите |
| --- | --- | --- |
| имащи отношение към функции, свързани с устойчивостта | нямащи отношение към функции, свързани с устойчивостта |
| 1 | III | C | D |
| 2a | III | B | D |
| 2б | III | C | D |
| 3а/3б | III | A | D |
| 4 | III | B
  (за ЕМВ, които трябва да работят по време на фазите на пускане на двигателя)
  C
  (за други ЕМВ) | D |

Номер на изпитвателния импулс

Ниво на изпитване за устойчивост

Функционално състояние на системите

имащи отношение към функции, свързани с устойчивостта

нямащи отношение към функции, свързани с устойчивостта

1

III

C

D

2a

III

B

D

2б

III

C

D

3а/3б

III

A

D

4

III

B

(за ЕМВ, които трябва да работят по време на фазите на пускане на двигателя)

C

(за други ЕМВ)

D

6.9.   Спецификации по отношение на излъчването на разпространяващи се по проводниците смущения от преходни процеси, генерирани от ЕМВ по захранващите линии

6.9.1.   Метод на изпитване

Излъчваните смущения от ЕМВ, представителен за своя тип, се изпитват по метода(ите) в съответствие със стандарт ISO 7637-2 (второ издание, 2004 г.), както е описано в приложение 10 за нивата, дадени в таблица 2.

Таблица 2

Максимално допустима амплитуда на импулса

| Максимално допустима амплитуда на импулса за |
| --- |
| Полярност на амплитудата на импулса | превозни средства със системи за напрежение 12 V | превозни средства със системи за напрежение 24 V |
| Положителна | +75 | + 150 |
| Отрицателна | – 100 | – 450 |

Максимално допустима амплитуда на импулса за

Полярност на амплитудата на импулса

превозни средства със системи за напрежение 12 V

превозни средства със системи за напрежение 24 V

Положителна

+75

+ 150

Отрицателна

– 100

– 450

6.10.   Изключения

6.10.1.   Когато превозно средство, електрическа/електронна система или ЕМВ не съдържа електронен автогенератор с работна честота над 9 kHz, се счита, че той отговаря на изискванията на точка 6.3.2 или 6.6.2 и на приложения 5 и 8.

6.10.2.   Не е необходимо да се подлагат на изпитвания за устойчивост на излъчени смущения превозните средства, които нямат електрически/електронни системи с „функции, свързани с устойчивостта на смущения“, и се счита, че те отговарят на изискванията на точка 6.4 и на приложение 6 към настоящото правило.

6.10.3.   Не е необходимо да се подлагат на изпитвания за устойчивост на излъчени смущения ЕМВ, които нямат функции, свързани с устойчивостта, и се счита, че те отговарят на изискванията на точка 6.7 и на приложение 9 към настоящото правило.

6.10.4.   Електростатично разреждане

В случай на превозни средства, оборудвани с гуми, каросерията/шасито на превозното средство може да бъде разглеждана(о) като електрически изолирана конструкция. Съществени електростатични сили спрямо външната среда на превозното средство възникват само в момента на влизане или излизане на хора във превозното средство и от него. Тъй като в тези моменти превозното средство е неподвижно, се счита, че не е необходимо да се провежда изпитване за одобрение на типа във връзка с електростатичните разряди.

6.10.5.   Пораждане на разпространяващи се по проводниците смущения от преходни процеси, генерирани от ЕМВ по захранващите линии

ЕМВ, които не се комутират, нямат превключватели или не съдържат индуктивни товари, не трябва да се подлагат на изпитвания за смущения от преходни процеси, разпространяващи се по проводниците, и се смята, че отговарят на изискванията на точка 6.9.

6.10.6.   Загубата на функция на приемници по време на изпитването за устойчивост, когато изпитвателният сигнал е в рамките на широчината на честотната лента на приемника (радиочестотна лента на изключване), както е указано за специфичната(ия) радиослужба/продукт в хармонизирания международен стандарт за електромагнитна съвместимост, не представлява задължително критерий, обуславящ неуспеха на изпитването.

6.10.7.   Радиопредавателите се изпитват в режим на предаване. Полезните излъчвания (например от радиопредавателни системи) в рамките на необходимата широчина на честотната лента и излъчванията извън лентата не се вземат предвид за целите на настоящото правило. Паразитните излъчвания са предмет на настоящото правило.

| 6.10.7.1. | „Необходима широчина на честотната лента“: за даден клас излъчване е широчината на честотната лента, която е точно достатъчна, за да осигури предаването на информация със скоростта и качеството, изисквани при специфицирани условия (член 1, No 1.152 от радиорегламентите на Международния съюз по далекосъобщения (ITU)). |
| --- | --- |

6.10.7.1.

„Необходима широчина на честотната лента“: за даден клас излъчване е широчината на честотната лента, която е точно достатъчна, за да осигури предаването на информация със скоростта и качеството, изисквани при специфицирани условия (член 1, No 1.152 от радиорегламентите на Международния съюз по далекосъобщения (ITU)).

| 6.10.7.2. | „Излъчвания извън честотната лента“ е излъчване на честота или честоти в непосредствена близост извън границите на необходимата широчина на честотната лента, което се получава в резултат на процеса на модулация, с изключение на паразитните излъчвания (член 1, No 1.144 от радиорегламентите на Международния съюз по далекосъобщения). |
| --- | --- |

6.10.7.2.

„Излъчвания извън честотната лента“ е излъчване на честота или честоти в непосредствена близост извън границите на необходимата широчина на честотната лента, което се получава в резултат на процеса на модулация, с изключение на паразитните излъчвания (член 1, No 1.144 от радиорегламентите на Международния съюз по далекосъобщения).

| 6.10.7.3. | „Паразитно излъчване“: във всеки процес на модулация съществуват допълнителни нежелателни сигнали. Те се обобщават с израза „паразитни излъчвания“. Паразитни излъчвания са излъчванията на честота(и), които са извън необходимата широчина на честотната лента и чието ниво може да бъде намалено, без да се повлияе на съответното предаване на информация. Паразитните излъчвания включват хармонични излъчвания, паразитни излъчвания, честоти, следствие от интермодулация и преобразуване на честотата, но изключват излъчвания извън честотната лента (член 1, No 1.145 от радиорегламентите на Международния съюз по далекосъобщения). |
| --- | --- |

6.10.7.3.

„Паразитно излъчване“: във всеки процес на модулация съществуват допълнителни нежелателни сигнали. Те се обобщават с израза „паразитни излъчвания“. Паразитни излъчвания са излъчванията на честота(и), които са извън необходимата широчина на честотната лента и чието ниво може да бъде намалено, без да се повлияе на съответното предаване на информация. Паразитните излъчвания включват хармонични излъчвания, паразитни излъчвания, честоти, следствие от интермодулация и преобразуване на честотата, но изключват излъчвания извън честотната лента (член 1, No 1.145 от радиорегламентите на Международния съюз по далекосъобщения).

7.   ДОПЪЛНИТЕЛНИ СПЕЦИФИКАЦИИ ПРИ КОНФИГУРАЦИЯТА „РЕЖИМ НА ЗАРЕЖДАНЕ НА ПСНЕ ОТ ЕЛЕКТРИЧЕСКАТА МРЕЖА“

7.1.   Общи спецификации

7.1.1.   Превозното средство и неговата електрическа/електронна система се проектират, конструират и оборудват така, че да позволят на превозното средство при конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ да отговаря на изискванията на настоящото правило.

7.1.2.   Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ трябва да се изпита на излъчени смущения, устойчивост на излъчени смущения и смущения, разпространяващи се по проводниците.

7.1.3.   Преди изпитването и съвместно с производителя техническата служба трябва да подготви план за изпитването на конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“, който да съдържа най-малко режима на работа, стимулираната(ите) функция(и), наблюдаваната(ите) функция(и), критерия(ите) за успех или неуспех на изпитването и очакваните излъчени смущения.

7.2.   Спецификации по отношение на широколентовото електромагнитно излъчване от превозни средства

7.2.1.   Метод на измерване

Електромагнитното излъчване, генерирано от превозното средство, представително за своя тип, се измерва с помощта на метода, описан в приложение 4. Методът на измерване се определя от производителя на превозното средство след съгласуване с техническата служба.

7.2.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за широколентовото електромагнитно излъчване от превозните средства

| 7.2.2.1. | Ако измерванията се извършват по описания в приложение 4 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 10,0 ± 0,2 m, граничните стойности са 32 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 32 до 43 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 2. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 43 dBμV/m. |
| --- | --- |

7.2.2.1.

Ако измерванията се извършват по описания в приложение 4 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 10,0 ± 0,2 m, граничните стойности са 32 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 32 до 43 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 2. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 43 dBμV/m.

| 7.2.2.2. | Ако измерванията се извършват по описания в приложение 4 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 3,0 ± 0,05 m, граничните стойности са 42 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 42 до 53 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 3. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 53 dBμV/m.
  Измерените стойности, които са изразени в dBμV/m за превозното средство, представително за своя тип, трябва да са под използваните за одобрението на типа гранични стойности. |
| --- | --- |

7.2.2.2.

Ако измерванията се извършват по описания в приложение 4 метод, като разстоянието между превозното средство и антената е 3,0 ± 0,05 m, граничните стойности са 42 dBμV/m в честотния диапазон от 30 до 75 MHz и от 42 до 53 dBμV/m в честотния диапазон от 75 до 400 MHz, като във втория случай над 75 MHz граничната стойност нараства логаритмично с честотата, както е показано в допълнение 3. В честотния диапазон от 400 до 1 000 MHz граничната стойност е постоянна и равна на 53 dBμV/m.

Измерените стойности, които са изразени в dBμV/m за превозното средство, представително за своя тип, трябва да са под използваните за одобрението на типа гранични стойности.

7.3.   Спецификации относно създаването от превозните средства на хармоници по захранващите линии за променливо напрежение

7.3.1.   Метод на измерване

Създаването на хармоници по захранващите линии за променливо напрежение, предизвиквано от превозното средство, представително за своя тип, се измерва с помощта на метода, описан в приложение 11. Методът на измерване се определя от производителя на превозното средство след съгласуване с техническата служба.

7.3.2.   Използвани при одобрението на типа превозно средство гранични стойности

| 7.3.2.1. | Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 11, граничните стойности за входен ток <= 16 A на фаза са тези, които са определени в IEC 61000-3-2 (издание 3.2 — 2005 г., изменение 1: 2008 и изменение 2: 2009), и те са дадени в таблица 3.

  Таблица 3


  Максимално допустими нива на хармоници (входен ток ≤ 16 A на фаза)







  Пореден номер на хармоника
  n | Максимално допустим ток на хармоника
  A |
| --- | --- | --- |
| Нечетни хармоници |
| 3 | 2,3 |
| 5 | 1,14 |
| 7 | 0,77 |
| 9 | 0,40 |
| 11 | 0,33 |
| 13 | 0,21 |
| 15 ≤ n ≤ 39 | 0,15 × 15/n |
| Четни хармоници |
| 2 | 1,08 |
| 4 | 0,43 |
| 6 | 0,30 |
| 8 ≤ n ≤ 40 | 0,23 × 8/n |

7.3.2.1.

Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 11, граничните стойности за входен ток <= 16 A на фаза са тези, които са определени в IEC 61000-3-2 (издание 3.2 — 2005 г., изменение 1: 2008 и изменение 2: 2009), и те са дадени в таблица 3.

Таблица 3

Максимално допустими нива на хармоници (входен ток ≤ 16 A на фаза)

Пореден номер на хармоника

n

Максимално допустим ток на хармоника

A

Нечетни хармоници

3

2,3

5

1,14

7

0,77

9

0,40

11

0,33

13

0,21

15 ≤ n ≤ 39

0,15 × 15/n

Четни хармоници

2

1,08

4

0,43

6

0,30

8 ≤ n ≤ 40

0,23 × 8/n

| 7.3.2.2. | Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 11, граничните стойности за входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза са определените в IEC 61000-3-12 (издание 1.0 — 2004 г.), и те са дадени в таблици 4, 5 и 6.

  Таблица 4


  Максимално допустими нива на хармоници (входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза) за оборудване, различно от симетрично трифазно оборудване














  Минимално Rsce | Допустими отделни хармонични съставящи на тока In/I1 % | Максимален коефициент на хармоници за тока % |
| --- | --- | --- | --- |
| | I3 | I5 | I7 | I9 | I11 | I13 | THD | PWHD |
| 33 | 21,6 | 10,7 | 7,2 | 3,8 | 3,1 | 2 | 23 | 23 |
| 66 | 24 | 13 | 8 | 5 | 4 | 3 | 26 | 26 |
| 120 | 27 | 15 | 10 | 6 | 5 | 4 | 30 | 30 |
| 250 | 35 | 20 | 13 | 9 | 8 | 6 | 40 | 40 |
| ≥ 350 | 41 | 24 | 15 | 12 | 10 | 8 | 47 | 47 |
| Относителните стойности на четните хармоници, които са по-малки или равни на 12, трябва да са по-ниски от 16/n %. Четните хармоници, които са по-големи от 12, се вземат предвид в THD и PWHD по същия начин, както нечетните хармоници.
  Допуска се линейна интерполация между последователни стойности на Rsce. |

7.3.2.2.

Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 11, граничните стойности за входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза са определените в IEC 61000-3-12 (издание 1.0 — 2004 г.), и те са дадени в таблици 4, 5 и 6.

Таблица 4

Максимално допустими нива на хармоници (входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза) за оборудване, различно от симетрично трифазно оборудване

Минимално Rsce

Допустими отделни хармонични съставящи на тока In/I1 %

Максимален коефициент на хармоници за тока %

I3

I5

I7

I9

I11

I13

THD

PWHD

33

21,6

10,7

7,2

3,8

3,1

2

23

23

66

24

13

8

5

4

3

26

26

120

27

15

10

6

5

4

30

30

250

35

20

13

9

8

6

40

40

≥ 350

41

24

15

12

10

8

47

47

Относителните стойности на четните хармоници, които са по-малки или равни на 12, трябва да са по-ниски от 16/n %. Четните хармоници, които са по-големи от 12, се вземат предвид в THD и PWHD по същия начин, както нечетните хармоници.

Допуска се линейна интерполация между последователни стойности на Rsce.

Таблица 5

Максимално допустими нива на хармоници (входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза) за симетрично трифазно оборудване

| Минимално Rsce | Допустими отделни хармонични съставящи на тока In/I1 % | Максимален коефициент на хармоници за тока % |
| --- | --- | --- |
| | I5 | I7 | I11 | I13 | THD | PWHD |
| 33 | 10,7 | 7,2 | 3,1 | 2 | 13 | 22 |
| 66 | 14 | 9 | 5 | 3 | 16 | 25 |
| 120 | 19 | 12 | 7 | 4 | 22 | 28 |
| 250 | 31 | 20 | 12 | 7 | 37 | 38 |
| ≥ 350 | 40 | 25 | 15 | 10 | 48 | 46 |
| Относителните стойности на четните хармоници, които са по-малки или равни на 12, трябва да са по-ниски от 16/n %. Четните хармоници, които са по-големи от 12, се вземат предвид в THD и PWHD по същия начин, както нечетните хармоници.
  Допуска се линейна интерполация между последователни стойности на Rsce. |

Минимално Rsce

Допустими отделни хармонични съставящи на тока In/I1 %

Максимален коефициент на хармоници за тока %

I5

I7

I11

I13

THD

PWHD

33

10,7

7,2

3,1

2

13

22

66

14

9

5

3

16

25

120

19

12

7

4

22

28

250

31

20

12

7

37

38

≥ 350

40

25

15

10

48

46

Относителните стойности на четните хармоници, които са по-малки или равни на 12, трябва да са по-ниски от 16/n %. Четните хармоници, които са по-големи от 12, се вземат предвид в THD и PWHD по същия начин, както нечетните хармоници.

Допуска се линейна интерполация между последователни стойности на Rsce.

Таблица 6

Максимално допустими нива на хармоници (входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза) за симетрично трифазно оборудване при специфични условия

| Минимално Rsce | Допустими отделни хармонични съставящи на тока In/I1 % | Максимален коефициент на хармоници за тока % |
| --- | --- | --- |
| | I5 | I7 | I11 | I13 | THD | PWHD |
| 33 | 10,7 | 7,2 | 3,1 | 2 | 13 | 22 |
| ≥ 120 | 40 | 25 | 15 | 10 | 48 | 46 |
| Относителните стойности на четните хармоници, които са по-малки или равни на 12, трябва да са по-ниски от 16/n %. Четните хармоници, които са по-големи от 12, се вземат предвид в THD и PWHD по същия начин, както нечетните хармоници. |

Минимално Rsce

Допустими отделни хармонични съставящи на тока In/I1 %

Максимален коефициент на хармоници за тока %

I5

I7

I11

I13

THD

PWHD

33

10,7

7,2

3,1

2

13

22

≥ 120

40

25

15

10

48

46

Относителните стойности на четните хармоници, които са по-малки или равни на 12, трябва да са по-ниски от 16/n %. Четните хармоници, които са по-големи от 12, се вземат предвид в THD и PWHD по същия начин, както нечетните хармоници.

7.4.   Спецификации относно генерирането от превозните средства на изменения на напрежението, флуктуации на напрежението и фликер по захранващите линии за променливо напрежение

7.4.1.   Метод на измерване

Генерирането на изменения на напрежението, флуктуации на напрежението и фликер по захранващите линии за променливо напрежение, от превозно средство, което е представително за своя тип, се измерва с помощта на метода, описан в приложение 12. Методът на измерване се определя от производителя на превозното средство след съгласуване с техническата служба.

7.4.2.   Използвани при одобрението на типа превозно средство гранични стойности

| 7.4.2.1. | Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 12, граничните стойности за номинален ток ≤ 16 A на фаза и за устройства/съоръжения, неподлежащи на условно свързване, са определените в IEC 61000-3-3 (издание 2.0 — 2008 г.) и те са дадени в таблица 7.

  Таблица 7


  Максимално допустими нива на измененията на напрежението, флуктуациите на напрежението и фликера (номинален ток ≤ 16 A на фаза и за устройства/съоръжения, неподлежащи на условно свързване)

  Гранични стойности
  Стойностите са дадени в стандарт IEC 61000-3-3, точка 5. |
| --- | --- |

7.4.2.1.

Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 12, граничните стойности за номинален ток ≤ 16 A на фаза и за устройства/съоръжения, неподлежащи на условно свързване, са определените в IEC 61000-3-3 (издание 2.0 — 2008 г.) и те са дадени в таблица 7.

Таблица 7

Максимално допустими нива на измененията на напрежението, флуктуациите на напрежението и фликера (номинален ток ≤ 16 A на фаза и за устройства/съоръжения, неподлежащи на условно свързване)

Гранични стойности

Стойностите са дадени в стандарт IEC 61000-3-3, точка 5.

| 7.4.2.2. | Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 12, граничните стойности за номинален ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза и за устройства/съоръжения, подлежащи на условно свързване, са установените в IEC 61000-3-11 (издание 1.0 — 2000 г.) и те са дадени в таблица 8.

  Таблица 8


  Максимално допустими нива на измененията на напрежението, флуктуациите на напрежението и фликера (номинален ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза и за устройства/съоръжения, подлежащи на условно свързване)

  Гранични стойности
  Стойностите са дадени в стандарт IEC 61000-3-11 (издание 1.0 —2000 г.), точка 5. |
| --- | --- |

7.4.2.2.

Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 12, граничните стойности за номинален ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза и за устройства/съоръжения, подлежащи на условно свързване, са установените в IEC 61000-3-11 (издание 1.0 — 2000 г.) и те са дадени в таблица 8.

Таблица 8

Максимално допустими нива на измененията на напрежението, флуктуациите на напрежението и фликера (номинален ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза и за устройства/съоръжения, подлежащи на условно свързване)

Гранични стойности

Стойностите са дадени в стандарт IEC 61000-3-11 (издание 1.0 —2000 г.), точка 5.

7.5.   Спецификации относно генерирането от превозните средства на радиочестотни смущения, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо или постоянно напрежение

7.5.1.   Метод на измерване

Генерирането на радиочестотни смущения, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо или постоянно напрежение, генерирани от превозно средство, което е представително за своя тип, се измерва с помощта на метода, описан в приложение 13. Методът на измерване се определя от производителя на превозното средство след съгласуване с техническата служба.

7.5.2.   Използвани при одобрението на типа превозно средство гранични стойности

| 7.5.2.1. | Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 13, граничните стойности за захранващите линии за променливо напрежение са установените в IEC 61000-6-3 (издание 2.0 — 2006 г.) и те са дадени в таблица 9.

  Таблица 9


  Максимално допустими нива на радиочестотните смущения, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо напрежение







  Честота (MHz) | Гранични стойности и детектор |
| --- | --- | --- |
| 0,15—0,5 | 66—56 dBμV (квазипиков),
  56—46 dBμV (детектор за средна стойност)
  (линейно намаляване с логаритъма на честотата) |
| 0,5—5 | 56 dBμV (квазипиков),
  46 dBμV (детектор за средна стойност) |
| 5—30 | 60 dBμV (квазипиков),
  50 dBμV (детектор за средна стойност) |

7.5.2.1.

Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 13, граничните стойности за захранващите линии за променливо напрежение са установените в IEC 61000-6-3 (издание 2.0 — 2006 г.) и те са дадени в таблица 9.

Таблица 9

Максимално допустими нива на радиочестотните смущения, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо напрежение

Честота (MHz)

Гранични стойности и детектор

0,15—0,5

66—56 dBμV (квазипиков),

56—46 dBμV (детектор за средна стойност)

(линейно намаляване с логаритъма на честотата)

0,5—5

56 dBμV (квазипиков),

46 dBμV (детектор за средна стойност)

5—30

60 dBμV (квазипиков),

50 dBμV (детектор за средна стойност)

| 7.5.2.2. | Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 13, граничните стойности за захранващите линии за постоянно напрежение са установените в IEC 61000-6-3 (издание 2.0 — 2006 г.) и те са дадени в таблица 10.

  Таблица 10


  Максимално допустими нива за радиочестотните смущения, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за постоянно напрежение







  Честота (MHz) | Гранични стойности и детектор |
| --- | --- | --- |
| 0,15—0,5 | 79 dBμV (квазипиков),
  66 dBμV (детектор за средна стойност) |
| 0,5—30 | 73 dBμV (квазипиков),
  60 dBμV (детектор за средна стойност) |

7.5.2.2.

Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 13, граничните стойности за захранващите линии за постоянно напрежение са установените в IEC 61000-6-3 (издание 2.0 — 2006 г.) и те са дадени в таблица 10.

Таблица 10

Максимално допустими нива за радиочестотните смущения, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за постоянно напрежение

Честота (MHz)

Гранични стойности и детектор

0,15—0,5

79 dBμV (квазипиков),

66 dBμV (детектор за средна стойност)

0,5—30

73 dBμV (квазипиков),

60 dBμV (детектор за средна стойност)

7.6.   Спецификации относно генерирането от превозните средства на радиочестотни смущения, разпространяващи се по проводниците през порта за мрежова връзка и комуникация

7.6.1.   Метод на измерване

Генерирането на радиочестотни смущения, разпространяващи се по проводниците през порта за мрежова връзка и комуникация, генерирани от превозно средство, което е представително за своя тип, се измерва с помощта на метода, описан в приложение 14. Методът на измерване се определя от производителя на превозното средство след съгласуване с техническата служба.

7.6.2.   Използвани при одобрението на типа превозно средство гранични стойности

| 7.6.2.1. | Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 14, граничните стойности за смущенията през порта за мрежова връзка и комуникация са установените в IEC 61000-6-3 (издание 2.0 — 2006 г.) и са дадени в таблица 11.

  Таблица 11


  Максимално допустими нива на радиочестотните смущения, разпространяващи се по проводниците през порта за мрежова връзка и комуникация








  Честота (MHz) | Гранични стойности и детектор |
| --- | --- | --- |
| 0,15—0,5 | 84—74 dBμV (квазипиков),
  74—64 dBμV (детектор за средна стойност)
  (линейно намаляване с логаритъма на честотата) | 40—30 dBμА (квазипиков),
  30—20 dBμА (детектор за средна стойност)
  (линейно намаляване с логаритъма на честотата) |
| 0,5—30 | 74 dBμV (квазипиков),
  64 dBμV (детектор за средна стойност) | 30 dBμА (квазипиков),
  20 dBμА (детектор за средна стойност) |

7.6.2.1.

Ако измерванията се извършват по метода, описан в приложение 14, граничните стойности за смущенията през порта за мрежова връзка и комуникация са установените в IEC 61000-6-3 (издание 2.0 — 2006 г.) и са дадени в таблица 11.

Таблица 11

Максимално допустими нива на радиочестотните смущения, разпространяващи се по проводниците през порта за мрежова връзка и комуникация

Честота (MHz)

Гранични стойности и детектор

0,15—0,5

84—74 dBμV (квазипиков),

74—64 dBμV (детектор за средна стойност)

(линейно намаляване с логаритъма на честотата)

40—30 dBμА (квазипиков),

30—20 dBμА (детектор за средна стойност)

(линейно намаляване с логаритъма на честотата)

0,5—30

74 dBμV (квазипиков),

64 dBμV (детектор за средна стойност)

30 dBμА (квазипиков),

20 dBμА (детектор за средна стойност)

7.7.   Спецификации по отношение на устойчивостта на превозните средства на електромагнитно излъчване

7.7.1.   Метод на изпитване

Устойчивостта на електромагнитно излъчване на превозното средство, представително за своя тип, се изпитва по метода, описан в приложение 6.

7.7.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за устойчивостта на превозните средства на електромагнитно излъчване

| 7.7.2.1. | Ако изпитванията се извършват по метода, описан в приложение 6, ефективната стойност на напрегнатостта (интензитета) на полето трябва да бъде 30 V/m за 90 % от честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz и минимум 25 V/m за целия честотен диапазон от 20 до 2 000 MHz. |
| --- | --- |

7.7.2.1.

Ако изпитванията се извършват по метода, описан в приложение 6, ефективната стойност на напрегнатостта (интензитета) на полето трябва да бъде 30 V/m за 90 % от честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz и минимум 25 V/m за целия честотен диапазон от 20 до 2 000 MHz.

| 7.7.2.2. | Превозното средство, представително за своя тип, се разглежда като отговарящо на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 6, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“, съгласно точка 2.2 от приложение 6. |
| --- | --- |

7.7.2.2.

Превозното средство, представително за своя тип, се разглежда като отговарящо на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 6, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“, съгласно точка 2.2 от приложение 6.

7.8.   Спецификации относно устойчивостта на превозните средства на смущения от вида на електрически бързи преходни процеси/пакети импулси, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо и постоянно напрежение.

7.8.1.   Метод на изпитване

| 7.8.1.1. | Устойчивостта на превозното средство, което е представително за своя тип, на смущения от вида на електрически бързи преходни процеси/пакети импулси, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо и постоянно напрежение, се изпитва по метода, описан в приложение 15. |
| --- | --- |

7.8.1.1.

Устойчивостта на превозното средство, което е представително за своя тип, на смущения от вида на електрически бързи преходни процеси/пакети импулси, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо и постоянно напрежение, се изпитва по метода, описан в приложение 15.

7.8.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за устойчивостта на превозните средства на електромагнитно излъчване

| 7.8.2.1. | Ако изпитванията се извършват по методите, описани в приложение 15, изпитвателните нива на устойчивостта за захранващите линии за променливо или постоянно напрежение са следните: ± 2 kV изпитвателно напрежение при отворена верига с време на нарастване (Tr) 5 ns, време на задържане (Th) 50 ns и честота на повторение 5 kHz за най-малко 1 минута. |
| --- | --- |

7.8.2.1.

Ако изпитванията се извършват по методите, описани в приложение 15, изпитвателните нива на устойчивостта за захранващите линии за променливо или постоянно напрежение са следните: ± 2 kV изпитвателно напрежение при отворена верига с време на нарастване (Tr) 5 ns, време на задържане (Th) 50 ns и честота на повторение 5 kHz за най-малко 1 минута.

| 7.8.2.2. | Превозното средство, представително за своя тип, се разглежда като отговарящо на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 15, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“, съгласно точка 2.2 от приложение 6. |
| --- | --- |

7.8.2.2.

Превозното средство, представително за своя тип, се разглежда като отговарящо на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 15, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“, съгласно точка 2.2 от приложение 6.

7.9.   Спецификации относно устойчивостта на превозните средства на отскок на напрежението, разпространяващ се по проводниците на захранващите линии за променливо или постоянно напрежение.

7.9.1.   Метод на изпитване

| 7.9.1.1. | Устойчивостта на отскок на напрежението, разпространяващ се по проводниците на захранващите линии за променливо или постоянно напрежение, на превозно средство, което е представително за своя тип, се изпитва по метода, описан в приложение 16. |
| --- | --- |

7.9.1.1.

Устойчивостта на отскок на напрежението, разпространяващ се по проводниците на захранващите линии за променливо или постоянно напрежение, на превозно средство, което е представително за своя тип, се изпитва по метода, описан в приложение 16.

7.9.2.   Използвани при одобрението на типа гранични стойности за устойчивостта на превозните средства на електромагнитно излъчване

| 7.9.2.1. | Ако изпитванията се извършват по методите, описани в приложение 16, изпитвателните нива на устойчивост са:






  а) | за линиите за променливо напрежение: ± 2 kV изпитвателно напрежение между линията и земята при отворена верига и ± 1 kV между линиите, с време на нарастване (Tr) 1,2 μѕ и време на задържане (Th) 50 μѕ. Всеки отскок на напрежението се подава 5 пъти през интервал от 1 минута за всяка от следните фази: 0, 90, 180 и 270°; |
| --- | --- | --- |

7.9.2.1.

Ако изпитванията се извършват по методите, описани в приложение 16, изпитвателните нива на устойчивост са:

а)

за линиите за променливо напрежение: ± 2 kV изпитвателно напрежение между линията и земята при отворена верига и ± 1 kV между линиите, с време на нарастване (Tr) 1,2 μѕ и време на задържане (Th) 50 μѕ. Всеки отскок на напрежението се подава 5 пъти през интервал от 1 минута за всяка от следните фази: 0, 90, 180 и 270°;

| б) | за линиите за постоянно напрежение: ± 0,5 kV изпитвателно напрежение между линията и земята при отворена верига и ± 0,5 kV между линиите, с време на нарастване (Tr) 1,2 μѕ и време на задържане (Th) 50 μѕ. Всеки отскок на напрежението се прилага 5 пъти през интервал от 1 минута. |
| --- | --- |

б)

за линиите за постоянно напрежение: ± 0,5 kV изпитвателно напрежение между линията и земята при отворена верига и ± 0,5 kV между линиите, с време на нарастване (Tr) 1,2 μѕ и време на задържане (Th) 50 μѕ. Всеки отскок на напрежението се прилага 5 пъти през интервал от 1 минута.

| 7.9.2.2. | Превозното средство, представително за своя тип, се разглежда като отговарящо на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 16, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“, съгласно точка 2.2 от приложение 6. |
| --- | --- |

7.9.2.2.

Превозното средство, представително за своя тип, се разглежда като отговарящо на изискванията за устойчивост, ако по време на изпитванията, извършени в съответствие с приложение 16, няма влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“, съгласно точка 2.2 от приложение 6.

7.10.   Изключения

7.10.1.   Когато портът за мрежова връзка и комуникация на превозното средство използва предаване на данни по електрическата (силовата) мрежа, по линиите за променливо или постоянно напрежение, приложение 14 не се прилага.

8.   ИЗМЕНЕНИЕ ИЛИ РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА НА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО ВСЛЕДСТВИЕ ДОБАВЯНЕ ИЛИ ЗАМЯНА НА ЕЛЕКТРИЧЕСКИ/ЕЛЕКТРОНЕН МОНТАЖЕН ВЪЗЕЛ (ЕМВ)

| 8.1. | Когато производител на превозно средство е получил одобрение на типа за инсталация на превозно средство и иска да монтира допълнителна или заместваща електрическа/електронна система или ЕМВ, които вече са получили одобрение съгласно настоящото правило и ще се монтират в съответствие с всички предвидени за това условия, одобрението на превозното средство може да бъде разширено без допълнителни изпитвания. За целите на съответствието на производството допълнителната или заместващата електрическа/електронна система или ЕМВ се разглежда като част от превозното средство. |
| --- | --- |

8.1.

Когато производител на превозно средство е получил одобрение на типа за инсталация на превозно средство и иска да монтира допълнителна или заместваща електрическа/електронна система или ЕМВ, които вече са получили одобрение съгласно настоящото правило и ще се монтират в съответствие с всички предвидени за това условия, одобрението на превозното средство може да бъде разширено без допълнителни изпитвания. За целите на съответствието на производството допълнителната или заместващата електрическа/електронна система или ЕМВ се разглежда като част от превозното средство.

| 8.2. | Когато допълнителната(ите) или заместващата(ите) част(и) не е/са получила(и) одобрение съгласно настоящото правило и ако се прецени, че е необходимо да се проведат изпитвания, се счита, че цялото превозно средство отговаря на изискванията, ако може да се докаже, че новата(ите) или изменената(ите) част(и) отговаря(т) на съответните изисквания на точка 6, или ако при сравнително изпитване може да се докаже, че няма вероятност новата част да окаже неблагоприятно въздействие върху съответствието на типа превозно средство. |
| --- | --- |

8.2.

Когато допълнителната(ите) или заместващата(ите) част(и) не е/са получила(и) одобрение съгласно настоящото правило и ако се прецени, че е необходимо да се проведат изпитвания, се счита, че цялото превозно средство отговаря на изискванията, ако може да се докаже, че новата(ите) или изменената(ите) част(и) отговаря(т) на съответните изисквания на точка 6, или ако при сравнително изпитване може да се докаже, че няма вероятност новата част да окаже неблагоприятно въздействие върху съответствието на типа превозно средство.

| 8.3. | Добавянето от страна на производителя на превозното средство към одобрено превозно средство на стандартно битово или промишлено оборудване, различно от мобилно комуникационно оборудване, което отговаря на изискванията на другите правила, и монтирането, замяната или демонтирането на което се извършва в съответствие с препоръките на производителите на оборудването и на превозното средство, не прави невалидно одобрението на превозното средство. Това не възпрепятства производителите на превозни средства да монтират комуникационно оборудване в съответствие с подходящи инструкции за монтиране, изготвени от производителя на превозното средство и/или производителя(ите) на съответното комуникационно оборудване. Производителят на превозното средство представя доказателства (ако такива се изискват от страна на органа, провеждащ изпитването), че въпросните предавателни устройства не оказват неблагоприятно въздействие върху експлоатационните характеристики на превозното средство. Това може да се извърши под формата на декларация, че нивата на мощност и инсталацията са такива, че определените в настоящото правило нива на устойчивост осигуряват достатъчна защита, когато операциите по предаване се извършват самостоятелно, т.е. като се изключват операциите по предаване, извършвани във връзка с указаните в точка 6 изпитвания. По настоящото правило не се разрешава използването на комуникационен предавател, когато се прилагат други изисквания по отношение на това оборудване или неговото използване. |
| --- | --- |

8.3.

Добавянето от страна на производителя на превозното средство към одобрено превозно средство на стандартно битово или промишлено оборудване, различно от мобилно комуникационно оборудване, което отговаря на изискванията на другите правила, и монтирането, замяната или демонтирането на което се извършва в съответствие с препоръките на производителите на оборудването и на превозното средство, не прави невалидно одобрението на превозното средство. Това не възпрепятства производителите на превозни средства да монтират комуникационно оборудване в съответствие с подходящи инструкции за монтиране, изготвени от производителя на превозното средство и/или производителя(ите) на съответното комуникационно оборудване. Производителят на превозното средство представя доказателства (ако такива се изискват от страна на органа, провеждащ изпитването), че въпросните предавателни устройства не оказват неблагоприятно въздействие върху експлоатационните характеристики на превозното средство. Това може да се извърши под формата на декларация, че нивата на мощност и инсталацията са такива, че определените в настоящото правило нива на устойчивост осигуряват достатъчна защита, когато операциите по предаване се извършват самостоятелно, т.е. като се изключват операциите по предаване, извършвани във връзка с указаните в точка 6 изпитвания. По настоящото правило не се разрешава използването на комуникационен предавател, когато се прилагат други изисквания по отношение на това оборудване или неговото използване.

9.   СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

Процедурите по осигуряване на съответствие на производството са в съответствие с установените в Спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), като се спазват следните изисквания:

| 9.1. | Превозните средства, компонентите или ЕМВ, одобрени съгласно настоящото правило, се произвеждат така, че да съответстват на одобрения тип, като изпълняват изискванията на точка 6 по-горе. |
| --- | --- |

9.1.

Превозните средства, компонентите или ЕМВ, одобрени съгласно настоящото правило, се произвеждат така, че да съответстват на одобрения тип, като изпълняват изискванията на точка 6 по-горе.

| 9.2. | Съответствието на производството по отношение на превозното средство, компонента или отделния технически възел се проверява въз основа на данните, които се съдържат във формуляра(ите) за съобщение за одобрение на типа, посочени в приложение 3А и/или приложение 3Б към настоящото правило. |
| --- | --- |

9.2.

Съответствието на производството по отношение на превозното средство, компонента или отделния технически възел се проверява въз основа на данните, които се съдържат във формуляра(ите) за съобщение за одобрение на типа, посочени в приложение 3А и/или приложение 3Б към настоящото правило.

| 9.3. | Ако компетентният орган не е удовлетворен от процедурата за проверка на производителя, се прилагат точки 8.3.1 и 8.3.2 по-долу. |
| --- | --- |

9.3.

Ако компетентният орган не е удовлетворен от процедурата за проверка на производителя, се прилагат точки 8.3.1 и 8.3.2 по-долу.

| 9.3.1. | Когато се прави проверка на съответствието на серийно произвеждано превозно средство, компонент или ЕМВ, се счита, че производството съответства на изискванията на настоящото правило по отношение на широколентовите и теснолентовите електромагнитни смущения, ако измерените нива не превишават с повече от 2 dB (25 %) базовите гранични стойности, предписани съответно в точки 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1 и 6.3.2.2, 7.2.2.1 и 7.2.2.2 (когато е приложимо). |
| --- | --- |

9.3.1.

Когато се прави проверка на съответствието на серийно произвеждано превозно средство, компонент или ЕМВ, се счита, че производството съответства на изискванията на настоящото правило по отношение на широколентовите и теснолентовите електромагнитни смущения, ако измерените нива не превишават с повече от 2 dB (25 %) базовите гранични стойности, предписани съответно в точки 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1 и 6.3.2.2, 7.2.2.1 и 7.2.2.2 (когато е приложимо).

| 9.3.2. | Когато се прави проверка на съответствието на серийно произвеждано превозно средство, компонент или ЕМВ, се счита, че производството съответства на изискванията на настоящото правило по отношение на устойчивостта на електромагнитно излъчване, ако ЕМВ на превозното средство не оказва каквото и да е отрицателно въздействие върху непосредственото управление на превозното средство, което може да се забележи от водача или от останалите участници в движението, когато превозното средство се намира в определеното в точка 4 от приложение 6 състояние и е подложено на въздействието на поле, чиято напрегнатост, изразена във V/m, е до 80 % от базовите гранични стойности, предписани в точки 6.4.2.1 и 7.7.2.1 по-горе. |
| --- | --- |

9.3.2.

Когато се прави проверка на съответствието на серийно произвеждано превозно средство, компонент или ЕМВ, се счита, че производството съответства на изискванията на настоящото правило по отношение на устойчивостта на електромагнитно излъчване, ако ЕМВ на превозното средство не оказва каквото и да е отрицателно въздействие върху непосредственото управление на превозното средство, което може да се забележи от водача или от останалите участници в движението, когато превозното средство се намира в определеното в точка 4 от приложение 6 състояние и е подложено на въздействието на поле, чиято напрегнатост, изразена във V/m, е до 80 % от базовите гранични стойности, предписани в точки 6.4.2.1 и 7.7.2.1 по-горе.

| 9.3.3. | Ако се извършва проверка на съответствието на серийно произвеждан компонент или отделен технически възел (ОТВ), се счита, че производството съответства на изискванията на настоящото правило по отношение на устойчивостта на разпространяваните по проводниците смущения и излъчванията, ако компонентът или отделният технически възел не показват влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“ до нивата, посочени в точка 6.8.1, и не превишават нивата, посочени в точка 6.9.1. |
| --- | --- |

9.3.3.

Ако се извършва проверка на съответствието на серийно произвеждан компонент или отделен технически възел (ОТВ), се счита, че производството съответства на изискванията на настоящото правило по отношение на устойчивостта на разпространяваните по проводниците смущения и излъчванията, ако компонентът или отделният технически възел не показват влошаване на показателите на „функциите, свързани с устойчивостта“ до нивата, посочени в точка 6.8.1, и не превишават нивата, посочени в точка 6.9.1.

10.   САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

| 10.1. | Одобрението, издадено по отношение на даден тип превозно средство, компонент или отделен технически възел съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията, изложени в точка 6 по-горе, или ако избраните превозни средства не преминат успешно изпитванията, предвидени в точка 6 по-горе. |
| --- | --- |

10.1.

Одобрението, издадено по отношение на даден тип превозно средство, компонент или отделен технически възел съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията, изложени в точка 6 по-горе, или ако избраните превозни средства не преминат успешно изпитванията, предвидени в точка 6 по-горе.

| 10.2. | Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени издадено преди това от нея одобрение, тя незабавно уведомява за това другите договарящи се страни, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложения 3А и 3Б към настоящото правило. |
| --- | --- |

10.2.

Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени издадено преди това от нея одобрение, тя незабавно уведомява за това другите договарящи се страни, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложения 3А и 3Б към настоящото правило.

11.   ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

Ако притежателят на одобрение окончателно прекрати производството на тип превозно средство или ЕМВ, одобрен(о) в съответствие с настоящото правило, той информира за това органа, издал одобрението, който на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложения 3А и 3Б към настоящото правило.

12.   ИЗМЕНЕНИЕ И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО НА ТИПА НА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО ИЛИ ЕМВ

| 12.1. | Всяко изменение на типа на превозното средство или ЕМВ се съобщава на органа по одобряването на типа, който е издал одобрението на типа превозно средство. В такъв случай той може:






  12.1.1. | да счете, че няма вероятност направените изменения да окажат съществено неблагоприятно въздействие и че във всички случаи превозното средство или ЕМВ продължават да отговарят на изискванията; или |
| --- | --- | --- |

12.1.

Всяко изменение на типа на превозното средство или ЕМВ се съобщава на органа по одобряването на типа, който е издал одобрението на типа превозно средство. В такъв случай той може:

12.1.1.

да счете, че няма вероятност направените изменения да окажат съществено неблагоприятно въздействие и че във всички случаи превозното средство или ЕМВ продължават да отговарят на изискванията; или

| 12.1.2. | да изиска допълнителен протокол за изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията. |
| --- | --- |

12.1.2.

да изиска допълнителен протокол за изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.

| 12.2. | Потвърждението на одобрението или отказа на одобрение, придружено от подробности относно измененията, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точка 4 по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило. |
| --- | --- |

12.2.

Потвърждението на одобрението или отказа на одобрение, придружено от подробности относно измененията, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точка 4 по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.

| 12.3. | Компетентният орган, който издава разширение на одобрението, определя сериен номер на това разширение и уведомява за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образците от приложения 3А и 3Б към настоящото правило. |
| --- | --- |

12.3.

Компетентният орган, който издава разширение на одобрението, определя сериен номер на това разширение и уведомява за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образците от приложения 3А и 3Б към настоящото правило.

13.   ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ

| 13.1. | Считано от официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 03, никоя договаряща се страна, прилагаща настоящото правило, не трябва да отказва да издава одобрение на ИКЕ съгласно настоящото правило, изменено със серия от изменения 03. |
| --- | --- |

13.1.

Считано от официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 03, никоя договаряща се страна, прилагаща настоящото правило, не трябва да отказва да издава одобрение на ИКЕ съгласно настоящото правило, изменено със серия от изменения 03.

| 13.2. | След изтичане на 12 месеца след датата на влизане в сила на настоящото правило, изменено със серия от изменения 03, договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, трябва да издават одобрения на типа само ако одобряваният тип превозно средство, компонент или отделен технически възел отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 03. |
| --- | --- |

13.2.

След изтичане на 12 месеца след датата на влизане в сила на настоящото правило, изменено със серия от изменения 03, договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, трябва да издават одобрения на типа само ако одобряваният тип превозно средство, компонент или отделен технически възел отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 03.

| 13.3. | Договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, не трябва да отказват да издават разширения на одобрение, издадено в съответствие с предшестващи серии от изменения на настоящото правило. |
| --- | --- |

13.3.

Договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, не трябва да отказват да издават разширения на одобрение, издадено в съответствие с предшестващи серии от изменения на настоящото правило.

| 13.4. | 48 месеца след датата на влизане в сила на серия от изменения 03 на настоящото правило договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, могат да отказват първа национална регистрация (първо пускане в експлоатация) на превозно средство, компонент или отделен технически възел, който(което) не отговаря на изискванията на серия от изменения 03 на настоящото правило. |
| --- | --- |

13.4.

48 месеца след датата на влизане в сила на серия от изменения 03 на настоящото правило договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, могат да отказват първа национална регистрация (първо пускане в експлоатация) на превозно средство, компонент или отделен технически възел, който(което) не отговаря на изискванията на серия от изменения 03 на настоящото правило.

| 13.5. | След изтичане на 36 месеца след официалната дата на влизане в сила на настоящото правило, изменено със серия от изменения 04, договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, трябва да издават одобрения на типа само ако одобряваният тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 04. |
| --- | --- |

13.5.

След изтичане на 36 месеца след официалната дата на влизане в сила на настоящото правило, изменено със серия от изменения 04, договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, трябва да издават одобрения на типа само ако одобряваният тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 04.

| 13.6. | До 36 месеца след датата на влизане в сила на серия от изменения 04 договарящите се страни не трябва да отказват национално или регионално одобрение на превозно средство, одобрено в съответствие с предшестващи серии от изменения на настоящото правило. |
| --- | --- |

13.6.

До 36 месеца след датата на влизане в сила на серия от изменения 04 договарящите се страни не трябва да отказват национално или регионално одобрение на превозно средство, одобрено в съответствие с предшестващи серии от изменения на настоящото правило.

| 13.7. | След изтичане на 60 месеца след датата на влизане в сила на серия от изменения 04 договарящите се страни могат да отказват първа регистрация на ново превозно средство, което не отговаря на изискванията на серия от изменения 04 на настоящото правило. |
| --- | --- |

13.7.

След изтичане на 60 месеца след датата на влизане в сила на серия от изменения 04 договарящите се страни могат да отказват първа регистрация на ново превозно средство, което не отговаря на изискванията на серия от изменения 04 на настоящото правило.

| 13.8. | Независимо от точки 13.6 и 13.7 одобренията на превозни средства, издадени съгласно предшестващи серии от изменения на правилото, които не са засегнати от серия от изменения 04, продължават да са валидни и договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, продължават да ги приемат. |
| --- | --- |

13.8.

Независимо от точки 13.6 и 13.7 одобренията на превозни средства, издадени съгласно предшестващи серии от изменения на правилото, които не са засегнати от серия от изменения 04, продължават да са валидни и договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, продължават да ги приемат.

14.   НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ПРОВЕЖДАЩИ ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ, И НА ОРГАНИТЕ ПО ОДОБРЯВАНЕТО НА ТИПА

Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, провеждащи изпитванията за одобрение, и на органите по одобряването на типа, които издават одобренията и на които следва да се изпращат формулярите, удостоверяващи издаването, разширението, отказването или отменянето на одобрение, издавани в други държави.

---

(1)  Съгласно определението в Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3) (документ ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, параграф 2).

(2)  Отличителните номера на договарящите се страни по Спогодбата от 1958 г. са дадени в приложение 3 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3), документ ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.

---

Допълнение 1

Списък на стандартите, на които се прави позоваване в настоящото правило

| 1. | CISPR 12 „Характеристики на радиосмущенията, генерирани от превозни средства, плавателни съдове и устройства, задвижвани от двигатели с принудително запалване — гранични стойности и методи на измерване“, пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005. |
| --- | --- |

1.

CISPR 12 „Характеристики на радиосмущенията, генерирани от превозни средства, плавателни съдове и устройства, задвижвани от двигатели с принудително запалване — гранични стойности и методи на измерване“, пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005.

| 2. | CISPR 16-1-4 „Спецификации за апаратура и методи за измерване на радиосмущения и устойчивост — част 1: Апаратура за измерване на радиосмущения и устойчивост — антени и изпитвателни площадки за измерване на излъчени смущения“, трето издание, 2010 г. |
| --- | --- |

2.

CISPR 16-1-4 „Спецификации за апаратура и методи за измерване на радиосмущения и устойчивост — част 1: Апаратура за измерване на радиосмущения и устойчивост — антени и изпитвателни площадки за измерване на излъчени смущения“, трето издание, 2010 г.

| 3. | CISPR 25 „Гранични стойности и методи на измерване на характеристиките на радиосмущения за защита на приемници, използвани в превозни средства“, второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г. |
| --- | --- |

3.

CISPR 25 „Гранични стойности и методи на измерване на характеристиките на радиосмущения за защита на приемници, използвани в превозни средства“, второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г.

| 4. | ISO 7637-1 „Пътни превозни средства. Електрически смущения, предизвикани от електропроводящите устройства и свързването — част 1: Определения и общи съображения“, второ издание, 2002 г. |
| --- | --- |

4.

ISO 7637-1 „Пътни превозни средства. Електрически смущения, предизвикани от електропроводящите устройства и свързването — част 1: Определения и общи съображения“, второ издание, 2002 г.

| 5. | ISO 7637-2 „Пътни превозни средства. Електрически смущения, предизвикани от електропроводящите устройства и свързването — част 2: Електрически преходни процеси, разпространяващи се по захранващите линии само на превозни средства със захранване с номинално напрежение 12 V или 24 V“, второ издание, 2004 г. |
| --- | --- |

5.

ISO 7637-2 „Пътни превозни средства. Електрически смущения, предизвикани от електропроводящите устройства и свързването — част 2: Електрически преходни процеси, разпространяващи се по захранващите линии само на превозни средства със захранване с номинално напрежение 12 V или 24 V“, второ издание, 2004 г.

| 6. | ISO-EN 17025 „Общи изисквания относно компетентността на лаборатории за изпитване и калибриране“, второ издание, 2005 г. и поправка: 2006 г. |
| --- | --- |

6.

ISO-EN 17025 „Общи изисквания относно компетентността на лаборатории за изпитване и калибриране“, второ издание, 2005 г. и поправка: 2006 г.

| 7. | ISO 11451 „Пътни превозни средства — електрически смущения от излъчена теснолентова електромагнитна енергия — методи на изпитване на превозни средства“: | Част 1: Обща информация и определения (ISO 11451-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008); |
| --- | --- | --- |

7.

ISO 11451 „Пътни превозни средства — електрически смущения от излъчена теснолентова електромагнитна енергия — методи на изпитване на превозни средства“:

Част 1: Обща информация и определения (ISO 11451-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008);

| | Част 2: Източник на излъчване извън превозното средство (ISO 11451-2, трето издание, 2005 г.); |
| --- | --- |

Част 2: Източник на излъчване извън превозното средство (ISO 11451-2, трето издание, 2005 г.);

| | Част 4: Инжектиране на сумарен ток (BCI) (ISO 11451-4, трето издание, 1995 г.). |
| --- | --- |

Част 4: Инжектиране на сумарен ток (BCI) (ISO 11451-4, трето издание, 1995 г.).

| 8. | ISO 11452 „Пътни превозни средства — електрически смущения от излъчена теснолентова електромагнитна енергия — методи на изпитване на компоненти“: | Част 1: Обща информация и определения (ISO 11452-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008); |
| --- | --- | --- |

8.

ISO 11452 „Пътни превозни средства — електрически смущения от излъчена теснолентова електромагнитна енергия — методи на изпитване на компоненти“:

Част 1: Обща информация и определения (ISO 11452-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008);

| | Част 2: Камера с поглъщаща облицовка (ISO 11452-2, второ издание, 2004 г.); |
| --- | --- |

Част 2: Камера с поглъщаща облицовка (ISO 11452-2, второ издание, 2004 г.);

| | Част 3: Коаксиална ТЕМ камера (за напречни електромагнитни вълни) (ISO 11452-3, трето издание, 2001 г.); |
| --- | --- |

Част 3: Коаксиална ТЕМ камера (за напречни електромагнитни вълни) (ISO 11452-3, трето издание, 2001 г.);

| | Част 4: Инжектиране на сумарен ток (BCI) (ISO 11452-4, трето издание, 2005 г. и поправка 1: 2009); |
| --- | --- |

Част 4: Инжектиране на сумарен ток (BCI) (ISO 11452-4, трето издание, 2005 г. и поправка 1: 2009);

| | Част 5: Отворена електромагнитна камера (ISO 11452-5, второ издание, 2002 г.). |
| --- | --- |

Част 5: Отворена електромагнитна камера (ISO 11452-5, второ издание, 2002 г.).

| 9. | Радиорегламенти на Международния съюз по далекосъобщения (ITU), издание 2008 г. |
| --- | --- |

9.

Радиорегламенти на Международния съюз по далекосъобщения (ITU), издание 2008 г.

| 10. | IEC 61000-3-2 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 3-2: Норми за генерирането на хармонични съставящи на тока (входен ток на апаратите ≤ 16 A на фаза)“, издание 3.2 – 2005 г. + A1: 2008 + A2: 2009. |
| --- | --- |

10.

IEC 61000-3-2 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 3-2: Норми за генерирането на хармонични съставящи на тока (входен ток на апаратите ≤ 16 A на фаза)“, издание 3.2 – 2005 г. + A1: 2008 + A2: 2009.

| 11. | IEC 61000-3-3 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 3-3: Гранични стойности. Определяне на граничните стойности на измененията на напрежението, флуктуациите на напрежението и фликера в обществени мрежи ниско напрежение за устройства с входен ток ≤ 16 A на фаза, които не подлежат на условно свързване“, издание 2.0 – 2008 г. |
| --- | --- |

11.

IEC 61000-3-3 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 3-3: Гранични стойности. Определяне на граничните стойности на измененията на напрежението, флуктуациите на напрежението и фликера в обществени мрежи ниско напрежение за устройства с входен ток ≤ 16 A на фаза, които не подлежат на условно свързване“, издание 2.0 – 2008 г.

| 12. | IEC 61000-3-11 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 3-11: Гранични стойности. Определяне на граничните стойности на измененията на напрежението, на флуктуациите на напрежението и на фликера в обществени захранващи системи ниско напрежение. Устройства/съоръжения с номинален ток ≤ 75 А на фаза, които подлежат на условно свързване“, издание 1.0 – 2000 г. |
| --- | --- |

12.

IEC 61000-3-11 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 3-11: Гранични стойности. Определяне на граничните стойности на измененията на напрежението, на флуктуациите на напрежението и на фликера в обществени захранващи системи ниско напрежение. Устройства/съоръжения с номинален ток ≤ 75 А на фаза, които подлежат на условно свързване“, издание 1.0 – 2000 г.

| 13. | IEC 61000-3-12 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 3-12: Гранични стойности на хармонични съставящи на тока, създавани от съоръжения, свързани към обществени захранващи системи ниско напрежение с входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза“, издание 1.0 – 2004 г. |
| --- | --- |

13.

IEC 61000-3-12 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 3-12: Гранични стойности на хармонични съставящи на тока, създавани от съоръжения, свързани към обществени захранващи системи ниско напрежение с входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза“, издание 1.0 – 2004 г.

| 14. | IEC 61000-4-4 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 4-4: Методи за изпитване и измерване. Изпитване на устойчивост на електрически бърз преходен процес/пакет импулси“, издание 2.0 – 2004 г. |
| --- | --- |

14.

IEC 61000-4-4 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 4-4: Методи за изпитване и измерване. Изпитване на устойчивост на електрически бърз преходен процес/пакет импулси“, издание 2.0 – 2004 г.

| 15. | IEC 61000-4-5 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 4-5: Методи за изпитване и измерване. Изпитване на устойчивост на отскок“, издание 2.0 – 2005 г. |
| --- | --- |

15.

IEC 61000-4-5 „Електромагнитна съвместимост (ЕМС). Част 4-5: Методи за изпитване и измерване. Изпитване на устойчивост на отскок“, издание 2.0 – 2005 г.

| 16. | IEC 61000-6-2 „Електромагнитна съвместимост (EMC). Част 6-2: Общи стандарти. Устойчивост на смущаващи въздействия за промишлени среди“, издание 2.0 – 2005 г. |
| --- | --- |

16.

IEC 61000-6-2 „Електромагнитна съвместимост (EMC). Част 6-2: Общи стандарти. Устойчивост на смущаващи въздействия за промишлени среди“, издание 2.0 – 2005 г.

| 17. | IEC 61000-6-3 „Електромагнитна съвместимост (EMC). Част 6-3: Общи стандарти. Стандарт за излъчване за жилищни, търговски и лекопромишлени среди“, издание 2.0 – 2006 г. |
| --- | --- |

17.

IEC 61000-6-3 „Електромагнитна съвместимост (EMC). Част 6-3: Общи стандарти. Стандарт за излъчване за жилищни, търговски и лекопромишлени среди“, издание 2.0 – 2006 г.

| 18. | CISPR 16–2–1 „Технически изисквания за уредите и методите за измерване на радиочестотни смущаващи въздействия и на устойчивост. Част 2-1: Методи за измерване на радиочестотни смущаващи въздействия и на устойчивост. Измерване на кондуктивни смущаващи въздействия“, издание 2.0 – 2008 г. |
| --- | --- |

18.

CISPR 16–2–1 „Технически изисквания за уредите и методите за измерване на радиочестотни смущаващи въздействия и на устойчивост. Част 2-1: Методи за измерване на радиочестотни смущаващи въздействия и на устойчивост. Измерване на кондуктивни смущаващи въздействия“, издание 2.0 – 2008 г.

| 19. | CISPR 22 „Устройства за обработка на информация. Характеристики на радиочестотно смущаващо въздействие. Гранични стойности и методи за измерване“, издание 6.0 – 2008 г. |
| --- | --- |

19.

CISPR 22 „Устройства за обработка на информация. Характеристики на радиочестотно смущаващо въздействие. Гранични стойности и методи за измерване“, издание 6.0 – 2008 г.

| 20. | CISPR 16-1-2 „Технически изисквания за уредите и методите за измерване на радиочестотни смущаващи въздействия и на устойчивост. Част 1-2: Уреди за измерване на радиочестотни смущаващи въздействия и на устойчивост. Спомагателни устройства. Кондуктивни смущения“, издание 1.2: 2006 г. |
| --- | --- |

20.

CISPR 16-1-2 „Технически изисквания за уредите и методите за измерване на радиочестотни смущаващи въздействия и на устойчивост. Част 1-2: Уреди за измерване на радиочестотни смущаващи въздействия и на устойчивост. Спомагателни устройства. Кондуктивни смущения“, издание 1.2: 2006 г.

---

Допълнение 2

Базови гранични стойности за широколентовото електромагнитно излъчване от превозните средства

Разстояние между антената и превозното средство: 10 m

| Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz) |
| --- |
| 30—75 MHz | 75—400 MHz | 400—1 000 MHz |
| E = 32 | E = 32 + 15,13 log (F/75) | E = 43 |

Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz)

30—75 MHz

75—400 MHz

400—1 000 MHz

E = 32

E = 32 + 15,13 log (F/75)

E = 43

Image

---

Допълнение 3

Базови гранични стойности за широколентовото електромагнитно излъчване от превозните средства

Разстояние между антената и превозното средство: 3 m

| Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz) |
| --- |
| 30—75 MHz | 75—400 MHz | 400—1 000 MHz |
| E = 42 | E = 42 + 15,13 log (F/75) | E = 53 |

Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz)

30—75 MHz

75—400 MHz

400—1 000 MHz

E = 42

E = 42 + 15,13 log (F/75)

E = 53

Image

---

Допълнение 4

Базови гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване от превозните средства

Разстояние между антената и превозното средство: 10 m

| Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz) |
| --- |
| 30—75 MHz | 75—400 MHz | 400—1 000 MHz |
| E = 22 | E = 22 + 15,13 log (F/75) | E = 33 |

Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz)

30—75 MHz

75—400 MHz

400—1 000 MHz

E = 22

E = 22 + 15,13 log (F/75)

E = 33

Image

---

Допълнение 5

Базови гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване от превозните средства

Разстояние между антената и превозното средство: 3 m

| Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz) |
| --- |
| 30—75 MHz | 75—400 MHz | 400—1 000 MHz |
| E = 32 | E = 32 + 15,13 log (F/75) | E = 43 |

Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz)

30—75 MHz

75—400 MHz

400—1 000 MHz

E = 32

E = 32 + 15,13 log (F/75)

E = 43

Image

---

Допълнение 6

Електрически/електронен монтажен възел

Базови гранични стойности за широколентовото електромагнитно излъчване

| Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz) |
| --- |
| 30—75 MHz | 75—400 MHz | 400—1 000 MHz |
| E = 62 – 25,13 log (F/30) | E = 52 + 15,13 log (F/75) | E = 63 |

Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz)

30—75 MHz

75—400 MHz

400—1 000 MHz

E = 62 – 25,13 log (F/30)

E = 52 + 15,13 log (F/75)

E = 63

Image

---

Допълнение 7

Електрически/електронен монтажен възел

Базови гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване

| Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz) |
| --- |
| 30—75 MHz | 75—400 MHz | 400—1 000 MHz |
| E = 52 – 25,13 log (F/30) | E = 42 + 15,13 log (F/75) | E = 53 |

Гранична стойност E (dBμV/m) при честота F (MHz)

30—75 MHz

75—400 MHz

400—1 000 MHz

E = 52 – 25,13 log (F/30)

E = 42 + 15,13 log (F/75)

E = 53

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 1

ПРИМЕРИ ЗА МАРКИРОВКИ ЗА ОДОБРЕНИЕ

Образец A

(вж. точка 5.2 от настоящото правило)

Image

Показаната по-горе маркировка за одобрение, поставена на превозно средство или ЕМВ, показва, че съответният тип превозно средство е бил одобрен по отношение на електромагнитната съвместимост в Нидерландия (E4) съгласно Правило No 10 с номер на одобрение 042439. Номерът на одобрението указва, че одобрението е било издадено в съответствие с изискванията на Правило No 10, изменено със серия от изменения 04.

Образец Б

(вж. точка 5.2 от настоящото правило)

Image

Показаната по-горе маркировка за одобрение, поставена на превозно средство или ЕМВ, показва, че съответният тип превозно средство е бил одобрен по отношение на електромагнитната съвместимост в Нидерландия (E4) съгласно Правила No 10 и 33 (1)

Цифрите на номерата на одобренията указват, че към датата, на която са били издадени съответните одобрения, Правило No 10 е включвало серия от изменения 04, а Правило No 33 все още е било в първоначалния си вид.

---

(1)  Вторият номер е даден само като пример.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 2А

Информационен документ за одобрение на типа на превозно средство по отношение на електромагнитната съвместимост

Следната информация трябва да бъде предоставена в три екземпляра и да включва списък на съдържанието.

Всички чертежи се предоставят в подходящ мащаб и достатъчно подробно във формат А4 или в папка с формат А4.

Снимките, ако има такива, трябва да показват достатъчно подробности.

Ако системите, компонентите или отделните технически възли имат електронни органи за управление, трябва да бъде предоставена информация относно тяхната работа.

ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

| 1. | Марка (търговско наименование на производителя): ... |
| --- | --- |

1.

Марка (търговско наименование на производителя): ...

| 2. | Тип: ... |
| --- | --- |

2.

Тип: ...

| 3. | Категория на превозното средство: ... |
| --- | --- |

3.

Категория на превозното средство: ...

| 4. | Име и адрес на производителя: ...
  Име и адрес на упълномощения представител на производителя, ако има такъв: ... |
| --- | --- |

4.

Име и адрес на производителя: ...

Име и адрес на упълномощения представител на производителя, ако има такъв: ...

| 5. | Адрес(и) на монтажното(ите) предприятие(я): ... |
| --- | --- |

5.

Адрес(и) на монтажното(ите) предприятие(я): ...

ОБЩИ КОНСТРУКТИВНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО

| 6. | Снимка(и) и/или чертеж(и) на представително превозно средство: ... |
| --- | --- |

6.

Снимка(и) и/или чертеж(и) на представително превозно средство: ...

| 7. | Местоположение и разположение на двигателя: ... |
| --- | --- |

7.

Местоположение и разположение на двигателя: ...

СИЛОВА УРЕДБА

| 8. | Производител: ... |
| --- | --- |

8.

Производител: ...

| 9. | Код на производителя за двигателя, както е нанесен върху двигателя: ... |
| --- | --- |

9.

Код на производителя за двигателя, както е нанесен върху двигателя: ...

| 10. | Двигател с вътрешно горене: ... |
| --- | --- |

10.

Двигател с вътрешно горене: ...

| 11. | Принцип на действие: с принудително запалване/със запалване чрез сгъстяване, четиритактов/двутактов (1) |
| --- | --- |

11.

Принцип на действие: с принудително запалване/със запалване чрез сгъстяване, четиритактов/двутактов (1)

| 12. | Брой и разположение на цилиндрите: ... |
| --- | --- |

12.

Брой и разположение на цилиндрите: ...

| 13. | Захранване с гориво: ... |
| --- | --- |

13.

Захранване с гориво: ...

| 14. | Чрез впръскване на гориво (само за двигатели със запалване чрез сгъстяване): да/не (1). |
| --- | --- |

14.

Чрез впръскване на гориво (само за двигатели със запалване чрез сгъстяване): да/не (1).

| 15. | Електронен блок за управление: ... |
| --- | --- |

15.

Електронен блок за управление: ...

| 16. | Марка(и): ... |
| --- | --- |

16.

Марка(и): ...

| 17. | Описание на системата: ... |
| --- | --- |

17.

Описание на системата: ...

| 18. | Чрез впръскване на гориво (само за двигатели с принудително запалване): да/не (1). |
| --- | --- |

18.

Чрез впръскване на гориво (само за двигатели с принудително запалване): да/не (1).

| 19. | Електрическа система: ... |
| --- | --- |

19.

Електрическа система: ...

| 20. | Номинално напрежение: ... V, масата е положителният/отрицателният полюс (1) |
| --- | --- |

20.

Номинално напрежение: ... V, масата е положителният/отрицателният полюс (1)

| 21. | Генератор: ... |
| --- | --- |

21.

Генератор: ...

| 22. | Тип: ... |
| --- | --- |

22.

Тип: ...

| 23. | Запалване: ... |
| --- | --- |

23.

Запалване: ...

| 24. | Марка(и): ... |
| --- | --- |

24.

Марка(и): ...

| 25. | Тип(ове): ... |
| --- | --- |

25.

Тип(ове): ...

| 26. | Принцип на действие: ... |
| --- | --- |

26.

Принцип на действие: ...

| 27. | Горивна система с втечнен нефтен газ (ВНГ): да/не (1). |
| --- | --- |

27.

Горивна система с втечнен нефтен газ (ВНГ): да/не (1).

| 28. | Електронен блок за управление на двигателя при използване на захранване с втечнен нефтен газ: ... |
| --- | --- |

28.

Електронен блок за управление на двигателя при използване на захранване с втечнен нефтен газ: ...

| 29. | Марка(и): ... |
| --- | --- |

29.

Марка(и): ...

| 30. | Тип(ове): ... |
| --- | --- |

30.

Тип(ове): ...

| 31. | Горивна система с природен газ (ПГ): да/не (1). |
| --- | --- |

31.

Горивна система с природен газ (ПГ): да/не (1).

| 32. | Електронен блок за управление на двигателя при използване на захранване с природен газ: ... |
| --- | --- |

32.

Електронен блок за управление на двигателя при използване на захранване с природен газ: ...

| 33. | Марка(и): ... |
| --- | --- |

33.

Марка(и): ...

| 34. | Тип(ове): ... |
| --- | --- |

34.

Тип(ове): ...

| 35. | Електродвигател: ... |
| --- | --- |

35.

Електродвигател: ...

| 36. | Тип (намотка, възбуждане): ... |
| --- | --- |

36.

Тип (намотка, възбуждане): ...

| 37. | Работно напрежение: ... |
| --- | --- |

37.

Работно напрежение: ...

ДВИГАТЕЛИ, ИЗПОЛЗВАЩИ ЗА ГОРИВО ГАЗ (ПРИ СИСТЕМИ С ДРУГА КОНФИГУРАЦИЯ ДА СЕ ПРЕДОСТАВИ РАВНОСТОЙНА ИНФОРМАЦИЯ)

| 38. | Електронен блок за управление (ECU): |
| --- | --- |

38.

Електронен блок за управление (ECU):

| 39. | Марка(и): ... |
| --- | --- |

39.

Марка(и): ...

| 40. | Тип(ове): ... |
| --- | --- |

40.

Тип(ове): ...

СИЛОВО ПРЕДАВАНЕ

| 41. | Тип (механично, хидравлично, електрическо и др.): ... |
| --- | --- |

41.

Тип (механично, хидравлично, електрическо и др.): ...

| 42. | Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ... |
| --- | --- |

42.

Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...

ОКАЧВАНЕ

| 43. | Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ... |
| --- | --- |

43.

Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...

КОРМИЛНО УПРАВЛЕНИЕ

| 44. | Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ... |
| --- | --- |

44.

Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...

СПИРАЧКИ

| 45. | Антиблокираща спирачна система: да/не/по избор (1) |
| --- | --- |

45.

Антиблокираща спирачна система: да/не/по избор (1)

| 46. | За превозни средства с антиблокиращи системи — описание на работата на системата (включително всички електронни части), схема на електрическия блок, схема на хидравличния или пневматичния кръг: ... |
| --- | --- |

46.

За превозни средства с антиблокиращи системи — описание на работата на системата (включително всички електронни части), схема на електрическия блок, схема на хидравличния или пневматичния кръг: ...

КАРОСЕРИЯ

| 47. | Тип каросерия: ... |
| --- | --- |

47.

Тип каросерия: ...

| 48. | Използвани материали и начини на изработка: ... |
| --- | --- |

48.

Използвани материали и начини на изработка: ...

| 49. | Предно стъкло и други стъкла: |
| --- | --- |

49.

Предно стъкло и други стъкла:

| 50. | Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива) на задвижващия механизъм на стъклата: ... |
| --- | --- |

50.

Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива) на задвижващия механизъм на стъклата: ...

| 51. | Огледала за виждане назад (дава се информация за всяко от огледалата): ... |
| --- | --- |

51.

Огледала за виждане назад (дава се информация за всяко от огледалата): ...

| 52. | Кратко описание на електронните компоненти (ако има такива) на системата за регулиране: ... |
| --- | --- |

52.

Кратко описание на електронните компоненти (ако има такива) на системата за регулиране: ...

| 53. | Предпазни колани и/или други системи за задържане: ... |
| --- | --- |

53.

Предпазни колани и/или други системи за задържане: ...

| 54. | Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ... |
| --- | --- |

54.

Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...

| 55. | Потискане на радиосмущенията: |
| --- | --- |

55.

Потискане на радиосмущенията:

| 56. | Описание и чертежи/снимки на формите и съставните материали на частта от каросерията, формираща отделението на двигателя, и частта от отделението за пътници, която е най-близо до него: ... |
| --- | --- |

56.

Описание и чертежи/снимки на формите и съставните материали на частта от каросерията, формираща отделението на двигателя, и частта от отделението за пътници, която е най-близо до него: ...

| 57. | Чертежи или снимки на положението на металните компоненти, които се намират в отделението на двигателя (например отоплителни устройства, резервно колело, въздушен филтър, кормилен механизъм и т.н.): ... |
| --- | --- |

57.

Чертежи или снимки на положението на металните компоненти, които се намират в отделението на двигателя (например отоплителни устройства, резервно колело, въздушен филтър, кормилен механизъм и т.н.): ...

| 58. | Таблица и чертеж на оборудването за управление на потискането на радиосмущения: ... |
| --- | --- |

58.

Таблица и чертеж на оборудването за управление на потискането на радиосмущения: ...

| 59. | Данни за номиналната стойност на съпротивлението за постоянен ток, а в случай на съпротивителни кабели на запалването — за тяхното номинално съпротивление на метър: ... |
| --- | --- |

59.

Данни за номиналната стойност на съпротивлението за постоянен ток, а в случай на съпротивителни кабели на запалването — за тяхното номинално съпротивление на метър: ...

УСТРОЙСТВА ЗА ОСВЕТЯВАНЕ И СВЕТЛИННА СИГНАЛИЗАЦИЯ

| 60. | Кратко описание на електрическите/електронните компоненти, различни от лампи (ако има такива): ... |
| --- | --- |

60.

Кратко описание на електрическите/електронните компоненти, различни от лампи (ако има такива): ...

РАЗНИ

| 61. | Устройства за защита срещу неразрешено използване на превозното средство: ... |
| --- | --- |

61.

Устройства за защита срещу неразрешено използване на превозното средство: ...

| 62. | Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ... |
| --- | --- |

62.

Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...

| 63. | Таблица за монтиране и използване на радиопредаватели в превозното(ите) средство(а), когато е приложимо (вж. точка 3.1.8 от настоящото правило): ...







  Честотни ленти (Hz) | Максимална изходна мощност (W) | Разположение на антената в превозното средство, специфични условия за монтиране и/или използване |
| --- | --- | --- | --- |

63.

Таблица за монтиране и използване на радиопредаватели в превозното(ите) средство(а), когато е приложимо (вж. точка 3.1.8 от настоящото правило): ...

Честотни ленти (Hz)

Максимална изходна мощност (W)

Разположение на антената в превозното средство, специфични условия за монтиране и/или използване

| 64. | Превозно средство, оборудвано с късообхватно радарно устройство, работещо в обхвата 24 GHz: да/не/по избор (1)

  Заявителят на одобрение на типа трябва също така да предостави, когато е приложимо: | Допълнение 1: Списък с марката(те) и типа(овете) на всички електрически и/или електронни компоненти, по отношение на които се прилага настоящото правило (вж. точки 2.9 и 2.10 от настоящото правило) и които не са посочени преди това. |
| --- | --- | --- |

64.

Превозно средство, оборудвано с късообхватно радарно устройство, работещо в обхвата 24 GHz: да/не/по избор (1)

Заявителят на одобрение на типа трябва също така да предостави, когато е приложимо:

Допълнение 1: Списък с марката(те) и типа(овете) на всички електрически и/или електронни компоненти, по отношение на които се прилага настоящото правило (вж. точки 2.9 и 2.10 от настоящото правило) и които не са посочени преди това.

| | Допълнение 2: Схеми или чертежи на общото разположение на електрическите и/или електронните компоненти (по отношение на които се прилага настоящото правило) и общото разположение на съответните кабелни снопове. |
| --- | --- |

Допълнение 2: Схеми или чертежи на общото разположение на електрическите и/или електронните компоненти (по отношение на които се прилага настоящото правило) и общото разположение на съответните кабелни снопове.

| | Допълнение 3: Описание на превозното средство, избрано като представително за типа: | Вид каросерия: ... |
| --- | --- | --- |

Допълнение 3: Описание на превозното средство, избрано като представително за типа:

Вид каросерия: ...

| | Ляво или дясно разположение на волана: ... |
| --- | --- |

Ляво или дясно разположение на волана: ...

| | Колесна база: ... |
| --- | --- |

Колесна база: ...

| | Допълнение 4: Приложим(и) протокол(и) от изпитване(ия), предоставен(и) от производителя и издаден(и) от изпитвателна лаборатория, акредитирана съгласно стандарт ISO 17025 и призната от органа по одобряването с цел изготвянето на сертификата за одобряване на типа. |
| --- | --- |

Допълнение 4: Приложим(и) протокол(и) от изпитване(ия), предоставен(и) от производителя и издаден(и) от изпитвателна лаборатория, акредитирана съгласно стандарт ISO 17025 и призната от органа по одобряването с цел изготвянето на сертификата за одобряване на типа.

| 65. | Зарядно устройство: бордово/външно/без такова устройство (1) ... |
| --- | --- |

65.

Зарядно устройство: бордово/външно/без такова устройство (1) ...

| 66. | Ток на зареждане: постоянен ток/променлив ток (брой фази/честота) (1): ... |
| --- | --- |

66.

Ток на зареждане: постоянен ток/променлив ток (брой фази/честота) (1): ...

| 67. | Максимален номинален ток (във всеки режим, ако е необходимо): |
| --- | --- |

67.

Максимален номинален ток (във всеки режим, ако е необходимо):

| 68. | Номинално напрежение на зареждане: ... |
| --- | --- |

68.

Номинално напрежение на зареждане: ...

| 69. | Основни функции на интерфейса на превозното средство: например L1/L2/L3/N/E/управляващо устройство: ... |
| --- | --- |

69.

Основни функции на интерфейса на превозното средство: например L1/L2/L3/N/E/управляващо устройство: ...

---

(1)  Ненужното се зачерква.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 2Б

Информационен документ за одобрение на типа на електрически/електронен монтажен възел по отношение на електромагнитната съвместимост

Следната информация, когато е приложимо, трябва да бъде предоставена в три екземпляра и да включва списък на съдържанието. Всички чертежи се предоставят в подходящ мащаб и достатъчно подробно във формат А4 или в папка с формат А4. Снимките, ако има такива, трябва да показват достатъчно подробности.

Ако системите, компонентите или отделните технически възли имат електронни органи за управление, трябва да бъде предоставена информация относно тяхната работа.

| 1. | Марка (търговско наименование на производителя): ... |
| --- | --- |

1.

Марка (търговско наименование на производителя): ...

| 2. | Тип: ... |
| --- | --- |

2.

Тип: ...

| 3. | Начини за идентификация на типа, когато той е обозначен върху компонента/отделния технически възел (1): |
| --- | --- |

3.

Начини за идентификация на типа, когато той е обозначен върху компонента/отделния технически възел (1):

| 3.1. | Местоположение на тази маркировка: ... |
| --- | --- |

3.1.

Местоположение на тази маркировка: ...

| 4. | Име и адрес на производителя: ...
  Име и адрес на упълномощения представител, ако има такъв: ... |
| --- | --- |

4.

Име и адрес на производителя: ...

Име и адрес на упълномощения представител, ако има такъв: ...

| 5. | При компоненти и отделни технически възли местоположение и начин на поставяне на маркировката за одобрение:
  ... |
| --- | --- |

5.

При компоненти и отделни технически възли местоположение и начин на поставяне на маркировката за одобрение:

...

| 6. | Адрес(и) на монтажното(ите) предприятие(я): ... |
| --- | --- |

6.

Адрес(и) на монтажното(ите) предприятие(я): ...

| 7. | Този ЕМВ се одобрява в качеството му на компонент/отделен технически възел (1) |
| --- | --- |

7.

Този ЕМВ се одобрява в качеството му на компонент/отделен технически възел (1)

| 8. | Всички ограничения при употреба и условия за монтиране: ... |
| --- | --- |

8.

Всички ограничения при употреба и условия за монтиране: ...

| 9. | Номинално напрежение на електрическата инсталация: ... V, масата е положителният/отрицателният (2) полюс ... |
| --- | --- |

9.

Номинално напрежение на електрическата инсталация: ... V, масата е положителният/отрицателният (2) полюс ...

Допълнение 1: Описание на ЕМВ, избран да представлява типа (електронна блоксхема и списък на основните компоненти, съставящи ЕМВ (например марка и тип на микропроцесора, пиезоелектричния резонатор, и т.н.).

Допълнение 2: Приложим(и) протокол(и) от изпитване(ия), предоставен(и) от производителя и издаден(и) от изпитвателна лаборатория, акредитирана съгласно стандарт ISO 17025 и призната от органа по одобряването с цел изготвянето на сертификата за одобряване на типа.

---

(1)  Ако начините за идентификация на типа съдържат знаци, които не се отнасят до описанието на типовете на компонента или отделния технически възел, обхванати от настоящия информационен документ, тези знаци трябва да се отбележат в документацията със символа „?“. (например АБB??123??).

(2)  Ненужното се зачерква.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 3А

СЪОБЩЕНИЕ

(максимален формат: A4 (210 × 297 mm)

Image

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 3Б

СЪОБЩЕНИЕ

(максимален формат: A4 (210 × 297 mm)

Image

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 4

Метод за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания от превозните средства

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, се прилага само за превозни средства.

Този метод се отнася и за двете конфигурации на превозното средство:

| а) | конфигурация, различна от „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“; |
| --- | --- |

а)

конфигурация, различна от „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“;

| б) | „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“. |
| --- | --- |

б)

„режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

1.2.   Метод на изпитване

Това изпитване е предназначено за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания, генерирани от електрическите или електронните системи, монтирани на превозното средство (например запалителна система или електродвигатели).

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005).

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА

2.1.   Превозно средство в конфигурация, различна от „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

2.1.1.   Двигател

Двигателят трябва да работи съгласно CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005).

2.1.2.   Други системи на превозното средство

Всяко оборудване, което е в състояние да генерира широколентови излъчвания и което може да бъде включено постоянно от водача или пътник, трябва да е пуснато в действие с максимално натоварване, като например двигателите за задвижване на чистачките или вентилаторите. Клаксонът и електродвигателите за стъклата се изключват, тъй като те не се използват непрекъснато.

2.2.   Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

Превозното средство трябва да е в режим на зареждане на акумулаторната батерия при номинална мощност, докато променливият или постоянният ток достигне най-малко 80 % от първоначалната си стойност. Схемата на изпитване на връзката на превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ е показана на фигура 3 от допълнението към настоящото приложение.

3.   МЯСТО НА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗМЕРВАНИЯТА

3.1   Като алтернатива на изискванията на CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005) за превозни средства от категория L, като изпитвателна повърхност може да се използва всяко място, което отговаря на условията, посочени на фигура 1 от допълнението към настоящото приложение. В такъв случай измервателното оборудване трябва да бъде разположено извън частта, показана на фигура 1 от допълнението към настоящото приложение.

3.2.   Може да се извършва изпитване в затворени помещения, ако може да бъде установена зависимост между резултатите, получени при изпитване в затвореното помещение, и резултатите, получени на площадка на открито. Не е необходимо затворените помещения за изпитване да отговарят на изискванията по отношение на размерите на площадката на открито освен на изискванията за разстоянието между антената и превозното средство и за височината на антената.

4.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНЕТО

4.1.   Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz за измерванията, извършени в полубезехова камера или на площадка за изпитване на открито.

4.2.   Измерванията могат да бъдат осъществени с квазипикови детектори или с пикови детектори. Граничните стойности, посочени в точки 6.2 и 6.5 от настоящото правило, са за квазипикови детектори. Ако се използват пикови детектори, се прилага корекционен коефициент от 20 dB, както е определено в CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005).

4.3.   Измервания

Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарта CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005) за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz.

Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (второ издание, 2005 г. и поправка: 2006) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да раздели честотния диапазон на 14 честотни ленти (30—34, 34—45, 45—60, 60—80, 80—100, 100—130, 130—170, 170—225, 225—300, 300—400, 400—525, 525—700, 700—850, 850—1 000 MHz) и да извърши изпитванията при 14-те честоти, при които се получават най-високи нива на излъчване в рамките на всяка лента, за да се потвърди, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящото приложение.

Ако по време на изпитването граничната стойност бъде превишена, трябва да се направят проучвания, за да се гарантира, че това се дължи на превозното средство, а не на фоновото излъчване.

4.4.   Показания

Максималната стойност на показанията по отношение на граничната стойност (хоризонтална и вертикална поляризация и разположение на антената отляво и отдясно на превозното средство) във всяка от 14-те честотни ленти се взема като характеристично показание за честотата, при която са направени измерванията.

Допълнение

Фигура 1

Хоризонтална повърхност, в която няма отразяване на електромагнитни вълни. Определяне на границите на повърхността посредством елипса

Image

Фигура 2

Разположение на антената спрямо превозното средство

Диполна антена в положение за измерване на вертикалните съставящи на вълната

Image

Диполна антена в положение за измерване на хоризонталните съставящи на вълната

Image

Фигура 3

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“

Изглед отпред

Image

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 5

Метод за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания от превозните средства

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, се прилага само за превозни средства.

Този метод се отнася само за конфигурация на превозното средство, различна от „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

1.2.   Метод на изпитване

Това изпитване е предназначено за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания, които биха могли да се излъчват от микропроцесорни системи или от друг източник на теснолентово излъчване.

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005) или CISPR 25 (и поправка: 2004).

1.3.   Като начален етап се измерват нивата на излъчване в обхвата с честотна модулация (FM) (от 76 до 108 MHz) при излъчващата радиоантена на превозното средство с помощта на детектор за средна стойност. Ако нивото, указано в точка 6.3.2.4 от настоящото правило, не е превишено, се счита, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящото приложение по отношение на тази честотна лента и не е необходимо да се провежда пълното изпитване.

1.4.   Като алтернатива за превозните средства от категория L мястото на измерване може да бъде избрано в съответствие с приложение 4, точки 3.1 и 3.2.

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА

2.1.   Ключът за запалване трябва да е в положение „контакт“. Двигателят не трябва да работи.

2.2.   Всички електронни системи на превозното средство трябва да са в нормален режим на работа, като превозното средство е в неподвижно състояние.

2.3.   Всяко оборудване, което може да бъде включено постоянно от водача или пътник, с вътрешни автогенератори с честота > 9 kHz или със сигнали с повторно включване, трябва да бъде в нормален режим на работа.

3.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНЕТО

3.1.   Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz за измервания, извършени в полубезехова камера или на площадка за изпитване на открито.

3.2.   Измерванията се извършват с детектор за средна стойност.

3.3.   Измервания

Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарта CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005) за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz.

Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (второ издание, 2005 г. и поправка: 2006) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да раздели честотния диапазон на 14 честотни ленти (30—34, 34—45, 45—60, 60—80, 80—100, 100—130, 130—170, 170—225, 225—300, 300—400, 400—525, 525—700, 700—850, 850—1 000 MHz) и да извърши изпитванията при 14-те честоти, при които се получават най-високи нива на излъчване в рамките на всяка лента, за да се потвърди, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящото приложение.

Ако по време на изпитването граничната стойност бъде превишена, трябва да се направят проучвания, за да се гарантира, че това се дължи на превозното средство, а не на фоновото излъчване, включително на широколентовото излъчване от който и да е ЕМВ.

3.4.   Показания

Максималната стойност на показанията по отношение на граничната стойност (хоризонтална и вертикална поляризация и разположение на антената отляво и отдясно на превозното средство) във всяка от 14-те честотни ленти се взема като характеристично показание за честотата, при която са направени измерванията.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 6

Метод на изпитване на устойчивостта на превозните средства на електромагнитно излъчване

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, се прилага само за превозни средства. Този метод се отнася и за двете конфигурации на превозното средство:

| а) | конфигурация, различна от „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“; |
| --- | --- |

а)

конфигурация, различна от „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“;

| б) | „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“. |
| --- | --- |

б)

„режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

1.2.   Метод на изпитване

Това изпитване е предназначено да докаже устойчивостта на електронните системи на превозното средство. Превозното средство се подлага на въздействието на електромагнитни полета, както е описано в настоящото приложение. По време на изпитванията превозното средство трябва да се наблюдава.

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие със стандарт ISO 11451-2, трето издание, 2005 г.

1.3.   Алтернативни методи на изпитване

Като алтернатива, изпитването може да бъде извършено на площадка за изпитване на открито за всички превозни средства. Изпитвателното съоръжение трябва да отговаря на (националните) правни изисквания по отношение на излъчването на електромагнитни полета.

Ако превозното средство е по-дълго от 12 m и/или по-широко от 2,60 m и/или по-високо от 4,00 m, методът с инжектиране на сумарен ток в съответствие със стандарт ISO 11451-4 (първо издание, 1995 г.) може да бъде използван в честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz за нивата, определени в точка 6.7.2.1 от настоящото правило.

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА

2.1.   Превозно средство в конфигурация, различна от „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

2.1.1.   Превозното средство трябва да бъде в ненатоварено състояние с изключение на необходимото за изпитването оборудване.

2.1.1.1.   Двигателят трябва да задвижва нормално задвижващите колела с постоянна скорост от 50 km/h, ако няма техническа причина, свързана с превозното средство, за определяне на друго условие. За превозните средства от категории L1 и L2 по принцип постоянната скорост трябва да е равна на 25 km/h. Превозното средство трябва да бъде поставено на динамометър с подходящ товар или, като алтернатива, да бъде поддържано на електрически изолирани опори за мостовете на минимално разстояние от земята, ако не е наличен динамометър. Когато това е необходимо, предавателните валове, ремъци или вериги могат да бъдат разединени (например при камиони и дву- и триколесни превозни средства).

2.1.1.2.   Основни условия, прилагани по отношение на превозното средство

В тази точка се определят минималните условия на изпитванията (доколкото те са приложими) и критериите, при които изпитванията относно устойчивостта на превозното средство се считат за неуспешни. Другите системи на превозното средство, които могат да повлияят на функциите, свързани с устойчивостта, трябва да бъдат изпитвани по начин, който се съгласува между производителя и техническата служба.

| Условия за изпитване на превозното средство при цикъл „50 km/h“ | Критерии, при които изпитването е неуспешно |
| --- | --- |
| Скорост на превозното средство 50 km/h (съответно 25 km/h за превозните средства от категории L1 и L2) ± 20 % (като превозното средство задвижва валове). Ако превозното средство е оборудвано със система за регулиране на скоростта, тя трябва да е в работно състояние. | Изменение на скоростта с повече от ± 10 % от номиналната скорост. В случай на автоматична скоростна кутия: промяна на предавателното число, водеща до изменение на скоростта с повече от ± 10 % от номиналната скорост. |
| Включени къси светлини (ръчен режим) | Изключване на светлините |
| Включени чистачки на предното стъкло с максимална скорост (ръчен режим) | Пълно спиране на чистачките на предното стъкло |
| Включен пътепоказател от страната на водача | Промяна на честотата (по-малка от 0,75 Hz или по-голяма от 2,25 Hz). Промяна на работния цикъл (по-малка от 25 % или по-голяма от 75 %) |
| Регулируемото окачване е в нормално положение | Неочаквано значително изменение |
| Седалката на водача и кормилното колело са в средно положение | Неочаквано изменение с повече от 10 % от общата амплитуда |
| Дезактивирана аларма | Неочаквано задействане на алармата |
| Изключен клаксон | Неочаквано задействане на клаксона |
| Системата с въздушни възглавници и обезопасителната система за задържане са в работно състояние с изключена въздушна възглавница на пътника, ако такава функция съществува | Неочаквано задействане |
| Затворени автоматични врати | Неочаквано отваряне |
| Лост на регулируемата спирачка-забавител в нормално положение | Неочаквано задействане |

Условия за изпитване на превозното средство при цикъл „50 km/h“

Критерии, при които изпитването е неуспешно

Скорост на превозното средство 50 km/h (съответно 25 km/h за превозните средства от категории L1 и L2) ± 20 % (като превозното средство задвижва валове). Ако превозното средство е оборудвано със система за регулиране на скоростта, тя трябва да е в работно състояние.

Изменение на скоростта с повече от ± 10 % от номиналната скорост. В случай на автоматична скоростна кутия: промяна на предавателното число, водеща до изменение на скоростта с повече от ± 10 % от номиналната скорост.

Включени къси светлини (ръчен режим)

Изключване на светлините

Включени чистачки на предното стъкло с максимална скорост (ръчен режим)

Пълно спиране на чистачките на предното стъкло

Включен пътепоказател от страната на водача

Промяна на честотата (по-малка от 0,75 Hz или по-голяма от 2,25 Hz). Промяна на работния цикъл (по-малка от 25 % или по-голяма от 75 %)

Регулируемото окачване е в нормално положение

Неочаквано значително изменение

Седалката на водача и кормилното колело са в средно положение

Неочаквано изменение с повече от 10 % от общата амплитуда

Дезактивирана аларма

Неочаквано задействане на алармата

Изключен клаксон

Неочаквано задействане на клаксона

Системата с въздушни възглавници и обезопасителната система за задържане са в работно състояние с изключена въздушна възглавница на пътника, ако такава функция съществува

Неочаквано задействане

Затворени автоматични врати

Неочаквано отваряне

Лост на регулируемата спирачка-забавител в нормално положение

Неочаквано задействане

| Условия за изпитване на превозното средство при „цикъл на спиране“ | Критерии, при които изпитването е неуспешно |
| --- | --- |
| Подлежи на определяне в плана за изпитване при цикъл на спиране. Той трябва да включва задействане на спирачния педал (освен ако има технически причини това да не се прави), но не непременно действие на антиблокиращото спирачно устройство. | Стопсветлините не се задействат по време на цикъла.
  Предупредителната светлина на спирачката се включва със загуба на функционалност.
  Неочаквано задействане. |

Условия за изпитване на превозното средство при „цикъл на спиране“

Критерии, при които изпитването е неуспешно

Подлежи на определяне в плана за изпитване при цикъл на спиране. Той трябва да включва задействане на спирачния педал (освен ако има технически причини това да не се прави), но не непременно действие на антиблокиращото спирачно устройство.

Стопсветлините не се задействат по време на цикъла.

Предупредителната светлина на спирачката се включва със загуба на функционалност.

Неочаквано задействане.

2.1.1.3.   Всяко оборудване, което може да бъде включено постоянно от водача или пътник, трябва да бъде в нормален режим на работа.

2.1.1.4.   Всички останали системи, които оказват въздействие върху управлението на превозното средство от водача, трябва да бъдат (включени), както при нормално функциониране на превозното средство.

2.1.2.   При наличие на електрически/електронни системи на превозното средство, които са неразделна част от непосредственото управление на превозното средство, но които няма да функционират при условията, описани в точка 2.1, на производителя се разрешава да представи протокол или допълнителни доказателства на техническата служба, че електрическата/електронната система на превозното средство отговаря на изискванията на настоящото правило. Тези доказателства се прилагат към документацията за одобрение на типа.

2.1.3.   За наблюдение на превозното средство се използва само оборудване, което не предизвиква смущения. За да се определи дали са изпълнени изискванията на настоящото приложение, трябва да се извършва наблюдение от външната страна на превозното средство и на отделението за пътници (например чрез използването на видеокамера(и), микрофон и др.).

2.2.   Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

2.2.1.   Превозното средство трябва да е в ненатоварено състояние с изключение на необходимото за изпитването оборудване.

2.2.1.1.   Превозното средство трябва да е неподвижно, при изключен двигател и в режим на зареждане.

2.2.1.2.   Основни условия, прилагани по отношение на превозното средство

В тази точка се определят минималните условия на изпитванията (доколкото те са приложими) и критериите, при които изпитванията относно устойчивостта на превозното средство се считат за неуспешни. Другите системи на превозното средство, които могат да повлияят на функциите, свързани с устойчивостта, трябва да бъдат изпитвани по начин, който се съгласува между производителя и техническата служба.

| Изпитвателни условия на превозното средство в „режим на зареждане на ПСНЕ“ | Критерии, при които изпитването е неуспешно |
| --- | --- |
| ПСНЕ трябва да е в режим на зареждане. Степента на зареждане на ПСНЕ трябва да се съгласува между производителя и техническата служба. | Превозното средство започва да се движи. |

Изпитвателни условия на превозното средство в „режим на зареждане на ПСНЕ“

Критерии, при които изпитването е неуспешно

ПСНЕ трябва да е в режим на зареждане. Степента на зареждане на ПСНЕ трябва да се съгласува между производителя и техническата служба.

Превозното средство започва да се движи.

2.2.1.3.   Всяко друго оборудване, което може да бъде пуснато за постоянно от водача или пътник, трябва да бъде изключено.

2.2.2.   За наблюдение на превозното средство се използва само оборудване, което не предизвиква смущения. За да се определи дали са изпълнени изискванията на настоящото приложение, трябва да се извършва наблюдение от външната страна на превозното средство и на отделението за пътници (например чрез използването на видеокамера(и), микрофон и др.).

3.   БАЗОВА ТОЧКА

3.1.   За целите на настоящото приложение базовата точка е точката, в която трябва да се измери напрегнатостта на полето. Тя се определя, както следва:

3.2.   За превозни средства от категориите M, N и O в съответствие със стандарт ISO 11451-2, трето издание, 2005 г.

3.3.   За превозни средства от категория L:

| 3.3.1. | най-малко на 2 m хоризонтално от фазовия център на антената или най-малко на 1 m вертикално от излъчващите елементи на системата на предавателна линия (СПЛ); |
| --- | --- |

3.3.1.

най-малко на 2 m хоризонтално от фазовия център на антената или най-малко на 1 m вертикално от излъчващите елементи на системата на предавателна линия (СПЛ);

| 3.3.2. | върху осевата линия на превозното средство (равнината на надлъжна симетрия); |
| --- | --- |

3.3.2.

върху осевата линия на превозното средство (равнината на надлъжна симетрия);

| 3.3.3. | на височина 1,0 ± 0,05 m над равнината, на която е разположено превозното средство, или на 2,0 ± 0,05 m, ако минималната височина на тавана на което и да е превозно средство от моделната гама превишава 3,0 m; |
| --- | --- |

3.3.3.

на височина 1,0 ± 0,05 m над равнината, на която е разположено превозното средство, или на 2,0 ± 0,05 m, ако минималната височина на тавана на което и да е превозно средство от моделната гама превишава 3,0 m;

| 3.3.4. | или на 1,0 ± 0,2 m зад вертикалната осева линия на предното колело на превозното средство (точка C на фигура 1 от допълнението към настоящото приложение) в случай на триколесни превозни средства;
  или на 0,2 ± 0,2 m зад вертикалната осева линия на предното колело на превозното средство (точка D на фигура 2 от допълнението към настоящото приложение) в случай на двуколесни превозни средства. |
| --- | --- |

3.3.4.

или на 1,0 ± 0,2 m зад вертикалната осева линия на предното колело на превозното средство (точка C на фигура 1 от допълнението към настоящото приложение) в случай на триколесни превозни средства;

или на 0,2 ± 0,2 m зад вертикалната осева линия на предното колело на превозното средство (точка D на фигура 2 от допълнението към настоящото приложение) в случай на двуколесни превозни средства.

| 3.3.5. | Ако бъде взето решение за подлагане на излъчване на задната част на превозното средство, базовата точка се избира, както е описано в точки от 3.3.1 до 3.3.4. В този случай задната част на превозното средство трябва да бъде обърната към антената и то да е разположено така, че все едно е било завъртяно хоризонтално на 180 градуса около централната си точка, т.е. по такъв начин, че разстоянието от антената до най-близо разположената точка от външната повърхност на каросерията на превозното средство да остава едно и също. Това е показано на фигура 3 от допълнението към настоящото приложение. |
| --- | --- |

3.3.5.

Ако бъде взето решение за подлагане на излъчване на задната част на превозното средство, базовата точка се избира, както е описано в точки от 3.3.1 до 3.3.4. В този случай задната част на превозното средство трябва да бъде обърната към антената и то да е разположено така, че все едно е било завъртяно хоризонтално на 180 градуса около централната си точка, т.е. по такъв начин, че разстоянието от антената до най-близо разположената точка от външната повърхност на каросерията на превозното средство да остава едно и също. Това е показано на фигура 3 от допълнението към настоящото приложение.

4.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНЕТО

4.1.   Честотен диапазон, продължителност на излъчването, поляризация

Превозното средство се подлага на електромагнитно излъчване в честотните диапазони от 20 до 2 000 MHz с вертикална поляризация.

Изпитвателният сигнал е със следната модулация:

| а) | амплитудна модулация (AM) с модулираща честота 1 kHz и дълбочина на модулацията 80 % в честотния диапазон от 20 до 800 MHz, и |
| --- | --- |

а)

амплитудна модулация (AM) с модулираща честота 1 kHz и дълбочина на модулацията 80 % в честотния диапазон от 20 до 800 MHz, и

| б) | фазова модулация (PM) с t равно на 577 μѕ, период 4 600 μѕ в честотния диапазон от 800 до 2 000 MHz, |
| --- | --- |

б)

фазова модулация (PM) с t равно на 577 μѕ, период 4 600 μѕ в честотния диапазон от 800 до 2 000 MHz,

ако не е уговорено друго между техническата служба и производителя на превозното средство.

Стъпката, с която се изменя честотата, и продължителността на излъчването се избират в съответствие със стандарт ISO 11451-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008.

4.1.1.   Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарт ISO 11451-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008 за целия честотен диапазон от 20 до 2 000 MHz.

Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (второ издание, 2005 г. и поправка: 2006) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да избере намален брой фиксирани честоти в рамките на диапазона, например 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 и 1 800 MHz, за да се потвърди, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящото приложение.

Ако превозно средство не премине успешно изпитването, определено в настоящото приложение, трябва да се удостовери, че неуспехът е възникнал при прилагане на предписаните условия на изпитването, а не е резултат от генериране на неконтролируеми полета.

5.   ГЕНЕРИРАНЕ НА ИЗИСКВАНАТА НАПРЕГНАТОСТ НА ПОЛЕТО

5.1.   Методика на изпитване

5.1.1.   За създаване на условията на полето за изпитването се използва заместващият метод съгласно стандарт ISO 11451-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008.

5.1.2.   Калибриране

За системи на предавателни линии се използва една сонда за измерване на полето в базовата точка на съоръжението.

За антени се използват четири сонди за измерване на полето в базовата линия на съоръжението.

5.1.3.   Етап на изпитване

Превозното средство се поставя по такъв начин, че осевата му линия да се намира на базовата точка или линия на съоръжението. Превозното средство обикновено е обърнато с предната си част към стационарна антена. Независимо от това, когато електронните блокове за управление и съответните кабелни снопове са разположени преимуществено в задната част на превозното средство, изпитването обикновено се провежда като превозното средство е обърнато със задната си част към антената. При дълги превозни средства (т.е. с изключение на превозните средства от категории L, M1 и N1), чиито електронни блокове за управление и съответните кабелни снопове са разположени преимуществено в средната част на превозното средство, може да се определи базова точка от дясната или лявата страна на превозното средство. Тази базова точка трябва да се намира в средата на надлъжната ос на превозното средство или в точка върху едната от страните на превозното средство, избрана съвместно от производителя и компетентния орган, след като бъде проучено разположението на електронните системи и всички кабелни снопове.

Такива изпитвания могат да се извършват само ако физическата конструкция на камерата го позволява. Местоположението на антената трябва да бъде отбелязано в протокола от изпитването.

Допълнение

Фигура 1

Image

Фигура 2

Image

Фигура 3

Image

Фигура 4

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 7

Метод за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания от електрическите/електронните монтажни възли

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, може да се прилага към ЕМВ, които впоследствие могат да се монтират на превозни средства, отговарящи на изискванията на приложение 4.

1.2.   Метод на изпитване

Това изпитване е предназначено за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания от ЕМВ (например запалителни системи, електродвигатели и др.).

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 25 (второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г.).

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ЕМВ ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА

2.1.   Изпитваният ЕМВ трябва да е в нормален режим на работа, за предпочитане при максимално натоварване.

3.   ПОДГОТОВКА НА ИЗПИТВАНЕТО

3.1.   Изпитването се извършва в съответствие с CISPR 25 (второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г.), точка 6.4 — метод с използване на екранирана камера с поглъщаща облицовка (ALSE).

3.2.   Алтернативно място на провеждане на измерванията

Като алтернатива на метода с използване на екранирана камера с поглъщаща облицовка (ALSE) изпитването може да се проведе на площадка за изпитване на открито, която отговаря на изискванията на CISPR 16-1-4 (трето издание, 2010 г.) (вж. допълнението към настоящото приложение).

3.3.   Околна среда

За да се гарантира, че няма шум или сигнал от външни източници с големина, която е достатъчна, за да повлияе съществено на измерването, измерванията се правят преди или след основното изпитване. При това измерване шумът или сигналът от външни източници трябва да бъде най-малко с 6 dB по-нисък от граничните стойности на смущенията, посочени в точка 6.5.2.1 от настоящото правило, с изключение на целенасочените теснолентови излъчвания от околната среда.

4.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНЕТО

4.1.   Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz за измерванията, извършени в полубезехова камера или на площадка за изпитване на открито.

4.2.   Измерванията могат да бъдат осъществени с квазипикови детектори или с пикови детектори. Граничните стойности, посочени в точки 6.2 и 6.5 от настоящото правило, са за квазипикови детектори. Ако се използват пикови детектори, се прилага корекционен коефициент от 20 dB, както е определено в CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005).

4.3.   Измервания

Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарта CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005) за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz.

Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (второ издание, 2005 г. и поправка: 2006) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да раздели честотния диапазон на 14 честотни ленти (30—34, 34—45, 45—60, 60—80, 80—100, 100—130, 130—170, 170—225, 225—300, 300—400, 400—525, 525—700, 700—850, 850—1 000 MHz) и да извърши изпитванията при 14-те честоти, при които се получават най-високи нива на излъчване в рамките на всяка лента, за да се потвърди, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящото приложение.

Ако по време на изпитването граничната стойност бъде превишена, трябва да се направят проучвания, за да се гарантира, че това се дължи на ЕМВ, а не на фоновото излъчване.

4.4.   Показания

Максималната стойност на показанията по отношение на граничната стойност (хоризонтална/вертикална поляризация) във всяка от 14-те честотни ленти се взема като характеристично показание за честотата, при която са направени измерванията.

Допълнение

Площадка за изпитване на открито: граница на участъка за изпитване на електрически/електронен монтажен възел

Хоризонтален участък, в който няма повърхности, отразяващи електромагнитни вълни

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 8

Метод за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания от електрическите/електронните монтажни възли

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, може да се прилага за ЕМВ, които впоследствие могат да се монтират на превозни средства, отговарящи на изискванията на приложение 4.

1.2.   Метод на изпитване

Това изпитване е предназначено за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания, които биха могли да се излъчват от микропроцесорна система.

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 25 (второ издание, 2002 г. и поправка: 2004).

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ЕМВ ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА

Изпитваният ЕМВ трябва да е в нормален режим на работа.

3.   ПОДГОТОВКА НА ИЗПИТВАНЕТО

3.1.   Изпитването се извършва в съответствие с CISPR 25 (второ издание, 2002 г. и поправка: 2004) точка 6.4 — метод с използване на екранирана камера с поглъщаща облицовка (ALSE).

3.2.   Алтернативно място на провеждане на измерванията

Като алтернатива на метода с използване на екранирана камера с поглъщаща облицовка (ALSE) изпитването може да се проведе на площадка за изпитване на открито, която отговаря на изискванията на CISPR 16-1-4 (трето издание, 2010 г.) (вж. допълнението към приложение 7).

3.3.   Околна среда

За да се гарантира, че няма шум или сигнал от външни източници с големина, която е достатъчна, за да повлияе съществено на измерването, измерванията се правят преди или след основното изпитване. При това измерване шумът или сигналът от външни източници трябва да бъде най-малко с 6 dB по-нисък от граничните стойности на смущенията, посочени в точка 6.6.2.1 от настоящото правило, с изключение на целенасочените теснолентови излъчвания от околната среда.

4.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНЕТО

4.1.   Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz за измерванията, извършени в полубезехови камери или на площадки за изпитване на открито.

4.2.   Измерванията се извършват с детектор за средна стойност.

4.3.   Измервания

Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарта CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005) за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz.

Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (второ издание, 2005 г. и поправка: 2006) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да раздели честотния диапазон на 14 честотни ленти (30—34, 34—45, 45—60, 60—80, 80—100, 100—130, 130—170, 170—225, 225—300, 300—400, 400—525, 525—700, 700—850, 850—1 000 MHz) и да извърши изпитванията при 14-те честоти, при които се получават най-високи нива на излъчване в рамките на всяка лента, за да се потвърди, че ЕМВ отговаря на изискванията на настоящото приложение. Ако по време на изпитването граничната стойност бъде превишена, трябва да се направят проучвания, за да се гарантира, че това се дължи на ЕМВ, а не на фоновото излъчване, включително на широколентовото излъчване от ЕМВ.

4.4.   Показания

Максималната стойност на показанията по отношение на граничната стойност (хоризонтална/вертикална поляризация) във всяка от 14-те честотни ленти се взема като характеристично показание за честотата, при която са направени измерванията.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 9

Метод(и) на изпитване на устойчивостта на електрическите/електронните монтажни възли на електромагнитно излъчване

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът(ите) на изпитване, описан(и) в настоящото приложение, се прилага(т) към ЕМВ.

1.2.   Методи на изпитване

1.2.1.   ЕМВ могат да отговарят на изискванията на която и да е комбинация от следните методи на изпитване по преценка на производителя, при условие че резултатите покриват целия честотен диапазон, посочен в точка 3.1 от настоящото приложение:

| а) | изпитване в камера с поглъщаща облицовка съгласно стандарт ISO 11452-2, второ издание, 2004 г.; |
| --- | --- |

а)

изпитване в камера с поглъщаща облицовка съгласно стандарт ISO 11452-2, второ издание, 2004 г.;

| б) | изпитване в коаксиална ТЕМ камера (за напречни електромагнитни вълни) съгласно стандарт ISO 11452-3, трето издание, 2001 г.; |
| --- | --- |

б)

изпитване в коаксиална ТЕМ камера (за напречни електромагнитни вълни) съгласно стандарт ISO 11452-3, трето издание, 2001 г.;

| в) | изпитване с инжектиране на сумарен ток (BCI) съгласно ISO 11452-4, трето издание, 2005 г. и поправка 1: 2009; |
| --- | --- |

в)

изпитване с инжектиране на сумарен ток (BCI) съгласно ISO 11452-4, трето издание, 2005 г. и поправка 1: 2009;

| г) | изпитване в отворена електромагнитна камера съгласно стандарт ISO 11452-5, второ издание, 2002 г.; |
| --- | --- |

г)

изпитване в отворена електромагнитна камера съгласно стандарт ISO 11452-5, второ издание, 2002 г.;

| д) | изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера съгласно точка 5 от настоящото приложение. |
| --- | --- |

д)

изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера съгласно точка 5 от настоящото приложение.

(Честотният диапазон и общите условия на изпитване се основават на стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008).

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ЕМВ ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА

2.1.   Условията на изпитване трябва да отговарят на стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008.

2.2.   Изпитваният ЕМВ трябва да е включен и да бъде стимулиран да е в нормален режим на работа. Той трябва да бъде разположен по начина, определен в настоящото приложение, освен ако отделните методи на изпитване налагат друго разположение.

2.3.   Цялото външно оборудване, необходимо за работата на изпитвания ЕМВ, не трябва да се намира на мястото на изпитването по време на фазата на калибриране. По време на калибрирането не трябва да има външно оборудване на разстояние, по-близко от 1 m от базовата точка.

2.4.   За да се осигури получаването на възпроизводими резултати от измерванията при повтаряне на измерванията и изпитванията, оборудването за генериране на изпитвателен сигнал и неговото разположение трябва да съответстват на едни и същи спецификации като използваните при всяка необходима фаза на калибриране.

2.5.   Ако изпитваният ЕМВ се състои от повече от един блок, свързващите кабели трябва в идеалния случай да бъдат кабелните снопове, предвидени за използване в превозното средство. Ако последните не са налични, дължината на свързването между електронния блок за управление и мрежата за стабилизиране на импеданса на линията трябва да бъде както е определено в стандарта. Всички кабели от кабелния сноп следва да са свързани по начин, който е максимално близък до реалните условия, като за предпочитане е да се използват действителни товари и изпълнителни устройства.

3.   ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНИЯТА

3.1.   Честотен диапазон, продължителност на излъчването

Измерванията се извършват в честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz със стъпки на честотата съгласно стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008.

Изпитвателният сигнал е със следната модулация:

| а) | амплитудна модулация (AM) с модулираща честота 1 kHz и дълбочина на модулацията 80 % в честотния диапазон от 20 до 800 MHz; |
| --- | --- |

а)

амплитудна модулация (AM) с модулираща честота 1 kHz и дълбочина на модулацията 80 % в честотния диапазон от 20 до 800 MHz;

| б) | фазова модулация (PM) с t равно на 577 μѕ, период 4 600 μѕ в честотния диапазон от 800 до 2 000 MHz,
  ако не е уговорено друго между техническата служба и производителя на ЕМВ. |
| --- | --- |

б)

фазова модулация (PM) с t равно на 577 μѕ, период 4 600 μѕ в честотния диапазон от 800 до 2 000 MHz,

ако не е уговорено друго между техническата служба и производителя на ЕМВ.

Стъпката, с която се изменя честотата, и продължителността на излъчването се избират в съответствие със стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008.

3.2.   Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г. и изменение 1: 2008, за целия честотен диапазон от 20 до 2 000 MHz.

Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (второ издание, 2005 г. и поправка: 2006) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да избере намален брой фиксирани честоти в рамките на диапазона, например 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 и 1 800 MHz, за да се потвърди, че ЕМВ отговаря на изискванията на настоящото приложение.

3.3.   Ако ЕМВ не премине успешно изпитванията, определени в настоящото приложение, трябва да се удостовери, че неуспехът е възникнал при прилагане на предписаните условия на изпитването, а не е резултат от генериране на неконтролируеми полета.

4.   СПЕЦИФИЧНИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНИЯТА

4.1.   Изпитване в камера с поглъщаща облицовка

4.1.1.   Метод на изпитване

Този метод на изпитване позволява да бъдат изпитвани електрическите/електронните системи на превозно средство чрез подлагане на ЕМВ на електромагнитно излъчване, генерирано от антена.

4.1.2.   Методика на изпитване

За създаване на условията на полето за изпитването съгласно стандарт ISO 11452-2, второ издание, 2004 г., се използва заместващият метод.

Изпитването се извършва при вертикална поляризация.

4.2.   Изпитване в коаксиална ТЕМ камера (за напречни електромагнитни вълни) (вж. допълнение 2 към настоящото приложение)

4.2.1.   Метод на изпитване

В коаксиалната ТЕМ камера (за напречни електромагнитни вълни) се генерират хомогенни полета между вътрешния проводник (septum) и корпуса (заземителна повърхност).

4.2.2.   Методика на изпитване

Изпитването се извършва в съответствие със стандарт ISO 11452-3, трето издание, 2001 г.

В зависимост от изпитвания ЕМВ техническата служба избира метода на максимално поле, въздействащо върху ЕМВ или кабелите вътре в ТЕМ камерата.

4.3.   Изпитване с инжектиране на сумарен ток

4.3.1.   Метод на изпитване

Това е метод на провеждане на изпитвания за устойчивост чрез индуктиране на токове директно в кабелен сноп с помощта на сонда за инжектиране (индуктиране) на ток.

4.3.2.   Методика на изпитване

Изпитването се извършва на изпитвателен стенд в съответствие със стандарт ISO 11452-4, трето издание, 2005 г. и поправка 1: 2009. Като алтернатива, ЕМВ може да бъде изпитан, докато е монтиран в превозното средство съгласно стандарт ISO 11451-4 (първо издание, 1995 г.) при спазване на следните условия:

| а) | сондата за инжектиране се поставя на разстояние 150 mm от изпитвания ЕМВ; |
| --- | --- |

а)

сондата за инжектиране се поставя на разстояние 150 mm от изпитвания ЕМВ;

| б) | за изчисляване на инжектираните токове като функция от подаваната мощност се използва стандартният метод; |
| --- | --- |

б)

за изчисляване на инжектираните токове като функция от подаваната мощност се използва стандартният метод;

| в) | честотният диапазон на метода се ограничава от спецификацията за сондата за инжектиране. |
| --- | --- |

в)

честотният диапазон на метода се ограничава от спецификацията за сондата за инжектиране.

4.4.   Изпитване в отворена електромагнитна камера

4.4.1.   Метод на изпитване

Този метод се състои в подлагане на кабелния сноп, свързващ компонентите на ЕМВ, на въздействието на полета с определена напрегнатост.

4.4.2.   Методика на изпитване

Изпитването се извършва в съответствие със стандарт ISO 11452-5, второ издание, 2002 г.

4.5.   Изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера

4.5.1.   Метод на изпитване

Отворената електромагнитна камера се състои от две успоредни метални плочи, отдалечени една от друга на 800 mm. Изпитваното оборудване се разполага по средата между тези плочи и се подлага на въздействието на електромагнитно поле (вж. допълнение 1 към настоящото приложение).

Този метод позволява да се изпитват комплектовани електронни системи, включително датчици и изпълнителни устройства, както и управляващия блок и кабелния сноп. Методът е подходящ за уреди, чийто максимален размер е по-малък от една трета от разстоянието между плочите.

4.5.2.   Методика на изпитване

4.5.2.1.   Разположение на отворената електромагнитна камера

Отворената електромагнитна камера трябва да бъде поместена в екранирано помещение (за защита от външни излъчвания) и разположена на 2 m от стени или всякакви метални прегради, за да се предотврати отразяването на електромагнитните вълни. За намаляване на това отразяване може да се използва материал, който поглъща вълните. Отворената електромагнитна камера се поставя върху опори от непроводящ материал на разстояние най-малко 0,4 m от пода.

4.5.2.2.   Калибриране на отворената електромагнитна камера

Една сонда за измерване на полето се разполага в рамките на средната една трета от надлъжния, вертикалния и напречния размери на пространството между успоредните плочи в отсъствието на изпитваната система.

Свързаното с нея измервателно оборудване се разполага извън границите на екранираното помещение. При всяка от желаните изпитвателни честоти към отворената електромагнитна камера се подава мощност с определено ниво за генериране на изискваната напрегнатост на полето при антената. Това ниво на подаваната мощност или друг параметър, непосредствено свързан с подаваната мощност и необходим за определяне на характеристиките на полето, се използва за изпитванията за одобрение на типа, освен ако са направени промени в съоръженията или оборудването, които налагат тази процедура да бъде повторена.

4.5.2.3.   Монтиране на изпитвания ЕМВ

Основният блок за управление се разполага в рамките на средната една трета от надлъжния, вертикалния и напречния размери на пространството между успоредните плочи. Блокът се поставя върху опора, изработена от непроводящ материал.

4.5.2.4.   Основен кабелен сноп и кабели за свързване с датчиците/изпълнителните устройства

Основният кабелен сноп и всички кабели за свързване с датчиците/изпълнителните устройства трябва да се издигат вертикално от блока за управление към горната заземена плоча (това допринася за постигане на максимално взаимодействие с електромагнитното поле). След това те трябва да следват долната част на плочата до един от нейните свободни краища, където трябва да завият и да следват горната част на заземената плоча до точките на свързване с фидера на отворената електромагнитна камера. След това кабелите трябва да се насочват към допълнителното оборудване, което трябва да бъде разположено в зона извън влиянието на електромагнитното поле, например на пода на екранираното помещение на 1 m в надлъжно направление от отворената електромагнитна камера.

Допълнение 1

Фигура 1

Изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера

Image

Фигура 2

Размери на 800-милиметровата отворена електромагнитна камера

Image

Image

Допълнение 2

Типични размери на коаксиална ТЕМ камера

В таблицата по-долу са посочени размерите на камерата в зависимост от указаните горни гранични стойности на честотата:

| Горна честота
  (MHz) | Коефициент на формата на камерата
  Ш: b | Коефициент на формата на камерата
  Д/Ш | Разстояние между плочите b
  (cm) | Вътрешен проводник S
  (cm) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 200 | 1,69 | 0,66 | 56 | 70 |
| 200 | 1,00 | 1 | 60 | 50 |

Горна честота

(MHz)

Коефициент на формата на камерата

Ш: b

Коефициент на формата на камерата

Д/Ш

Разстояние между плочите b

(cm)

Вътрешен проводник S

(cm)

200

1,69

0,66

56

70

200

1,00

1

60

50

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 10

Метод(и) на изпитване на електрическите/електронните монтажни възли за устойчивост на смущения от преходни процеси и за излъчване на смущения от преходни процеси

1.   Обща информация

Този метод на изпитване има за цел да гарантира устойчивостта на ЕМВ на разпространяващи се по проводниците смущения от преходни процеси в електрозахранването на превозното средство и да ограничи генерираните от ЕМВ разпространяващи се по проводниците смущения от преходни процеси към електрозахранването на превозното средство.

2.   Устойчивост на смущения от преходни процеси, разпространяващи се по захранващите линии

Изпитвателните импулси 1, 2а, 2б, 3а, 3б и 4 съгласно международен стандарт ISO 7637-2: (второ издание, 2004 г. и изменение 1: 2008) се подават към захранващите линии, както и към останалите електрически връзки на ЕМВ, които могат да бъдат свързани в режим на функциониране към захранващите линии.

3.   Излъчване на разпространяващи се по проводниците смущения от преходни процеси, генерирани от ЕМВ по захранващите линии

Измерване съгласно международен стандарт ISO 7637-2 (второ издание, 2004 г. и изменение 1: 2008) на захранващите линии, както и на останалите електрически връзки на ЕМВ, които могат да бъдат свързани в режим на функциониране към захранващите линии.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 11

Метод(и) на изпитване за създаването на хармоници, генерирани от превозното средство по захранващите линии за променливо напрежение

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, който е описан в настоящото приложение, се прилага за превозните средства в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

1.2.   Метод на изпитване

С това изпитване се цели да се измери нивото на хармоници, генерирани от превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ по неговите захранващи линии за променливо напрежение, за да се гарантира, че то е съвместимо с условията в жилищни, търговски и лекопромишлени среди.

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с:

| а) | IEC 61000-3-2 (издание 3.2 — 2005 г., изменение 1: 2008 и изменение 2: 2009) за входен ток в режим на зареждане ≤ 16 A на фаза за оборудване от клас A; |
| --- | --- |

а)

IEC 61000-3-2 (издание 3.2 — 2005 г., изменение 1: 2008 и изменение 2: 2009) за входен ток в режим на зареждане ≤ 16 A на фаза за оборудване от клас A;

| б) | IEC 61000-3-12 (издание 1.0 — 2004 г.) за входен ток в режим на зареждане > 16 A и ≤ 75 A на фаза. |
| --- | --- |

б)

IEC 61000-3-12 (издание 1.0 — 2004 г.) за входен ток в режим на зареждане > 16 A и ≤ 75 A на фаза.

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА

2.1.   Превозното средство трябва да е в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ при номинална мощност, докато променливият ток достигне най-малко 80 % от първоначалната си стойност.

3.   ПОДГОТОВКА НА ИЗПИТВАНЕТО

3.1.   Продължителността на наблюдението при измерванията трябва да бъде тази за полустационарното оборудване, определена в IEC 61000-3-2 (издание 3.2 — 2005 г., изменение 1: 2008 и изменение 2: 2009), таблица 4.

3.2.   Схемата на изпитването за монофазно зарядно устройство на превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ е показана на фигура 1 от допълнението към настоящото приложение.

3.3.   Схемата на изпитването за трифазно зарядно устройство на превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ е показана на фигура 2 от допълнението към настоящото приложение.

4.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНЕТО

4.1.   Измерванията на четните и нечетните хармоници се извършват до четиридесетия хармоник.

4.2.   Граничните стойности за монофазно или трифазно зарядно устройство в „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ с входен ток ≤ 16 A на фаза са дадени в точка 7.3.2.1, таблица 3.

4.3.   Граничните стойности за монофазно зарядно устройство в „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ с входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза са дадени в точка 7.3.2.2, таблица 4.

4.4.   Граничните стойности за трифазно зарядно устройство в „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ с входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза са дадени в точка 7.3.2.2, таблица 5.

4.5.   За трифазно зарядно устройство в „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ с входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза, когато поне едно от трите условия по букви а), б) и в), описани в IEC 61000-3-12 (издание 1.0 — 2004 г.), точка 5.2, е изпълнено, могат да се прилагат граничните стойности от точка 7.3.2.2, таблица 6.

Допълнение

Фигура 1

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ — схема на изпитването за монофазно зарядно устройство

Image

Фигура 2

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ — схема на изпитването за трифазно зарядно устройство

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 12

Метод(и) на изпитване за пораждане на изменения на напрежението, флуктуации на напрежението и фликер от превозното средство по захранващите линии за променливо напрежение

1.   Обща информация

1.1.   Методът на изпитване, който е описан в настоящото приложение, се прилага за превозните средства в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

1.2.   Метод на изпитване

С това изпитване се цели да се измери нивото на измененията на напрежението, флуктуациите на напрежението и фликера, генерирани от превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ по неговите захранващи линии за променливо напрежение, за да се гарантира, че то е съвместимо с условията в жилищни, търговски и лекопромишлени среди.

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие със:

| а) | IEC 61000-3-3 (издание 2.0 — 2008 г.) за номинален ток в „режим на зареждане на ПСНЕ“ ≤ 16 A на фаза и за устройства/съоръжения, неподлежащи на условно свързване; |
| --- | --- |

а)

IEC 61000-3-3 (издание 2.0 — 2008 г.) за номинален ток в „режим на зареждане на ПСНЕ“ ≤ 16 A на фаза и за устройства/съоръжения, неподлежащи на условно свързване;

| б) | IEC 61000-3-11 (издание 1.0 — 2000 г.) за номинален ток в „режим на зареждане на ПСНЕ“ > 16 A и ≤ 75 A на фаза и за устройства/съоръжения, подлежащи на условно свързване. |
| --- | --- |

б)

IEC 61000-3-11 (издание 1.0 — 2000 г.) за номинален ток в „режим на зареждане на ПСНЕ“ > 16 A и ≤ 75 A на фаза и за устройства/съоръжения, подлежащи на условно свързване.

2.   Състояние на превозното средство по време на изпитванията

2.1.   Превозното средство трябва да е в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ при номинална мощност, докато променливият ток достигне най-малко 80 % от първоначалната си стойност.

3.   Подготовка на изпитването

3.1.   Изпитванията на превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ с номинален ток ≤ 16 A на фаза и за устройства/съоръжения, неподлежащи на условно свързване, се извършват съгласно IEC 61000-3-3 (издание 2.0 — 2008 г.), точка 4.

3.2.   Изпитванията на превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ с номинален ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза и за устройства/съоръжения, подлежащи на условно свързване, се извършват съгласно IEC 61000-3-11 (издание 1.0 — 2000 г.), точка 6.

3.3.   Схемата на изпитването за превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ е показана на фигурата от допълнението към настоящото приложение.

4.   Изисквания към изпитването

4.1.   Времевите параметри, които трябва да се определят, са „краткосрочна стойност на фликера“, „дългосрочна стойност на фликера“ и „относително отклонение на напрежението“.

4.2.   Граничните стойности за превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ с входен ток ≤ 16 A на фаза и за устройства/съоръжения, неподлежащи на условно свързване, са дадени в точка 7.4.2.1, таблица 7.

4.3.   Граничните стойности за превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ с входен ток > 16 A и ≤ 75 A на фаза и за устройства/съоръжения, подлежащи на условно свързване, са дадени в точка 7.4.2.2, таблица 8.

Допълнение

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 13

Метод(и) на изпитване за генерирането от превозното средство на радиочестотни смущения, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо или постоянно напрежение

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, който е описан в настоящото приложение, се прилага за превозните средства в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

1.2.   Метод на изпитване

С това изпитване се цели да се измери нивото на радиочестотните разпространяващи се по проводниците смущения, генерирани от превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ по неговите захранващи линии за променливо или постоянно напрежение, за да се гарантира, че то е съвместимо с условията в жилищни, търговски и лекопромишлени среди.

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 16-2-1 (издание 2.0 — 2008 г.).

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА

2.1.   Превозното средство трябва да е в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ при номинална мощност, докато променливият или постоянният ток достигне най-малко 80 % от първоначалната си стойност.

3.   ПОДГОТОВКА НА ИЗПИТВАНЕТО

3.1.   Изпитването се извършва в съответствие с CISPR 16-2-1 (издание 2.0 — 2008 г.), точка 7.4.1, както за поставено на земята оборудване.

3.2.   Еквивалентът на електрическа мрежа, който трябва да се използва за измерването върху превозното средство, е определеният в CISPR 16-1-2 (издание 1.2: 2006 г.), точка 4.3.

3.3.   Схемата на изпитването за връзката на превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ е показана на фигурата от допълнението към настоящото приложение.

3.4.   Измерванията се извършват със спектрален анализатор или сканиращ приемник. Параметрите, които трябва да се използват, са определени съответно в CISPR 25 (второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г.), точки 4.5.1 (таблица 1) и 4.5.2 (таблица 2).

4.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНЕТО

4.1.   Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 0,15 до 30 MHz за измерванията, извършени в полубезехова камера или на площадка за изпитване на открито.

4.2.   Измерванията могат да бъдат осъществени както с детектори за средна стойност, така и с квазипикови или пикови детектори. Граничните стойности са дадени в точка 7.5, таблица 9 за линии за променливо напрежение и таблица 10 за линии за постоянно напрежение. Ако се използват пикови детектори, се прилага корекционен коефициент 20 dB, както е определено в CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005).

Допълнение

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 14

Метод(и) на изпитване за генерирането от превозното средство на радиочестотни смущения, разпространяващи се по проводниците през порта за мрежова връзка и комуникация

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, който е описан в настоящото приложение, се прилага за превозните средства в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

1.2.   Метод на изпитване

С това изпитване се цели да се измери нивото на радиочестотните разпространяващи се по проводниците смущения, генерирани от превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ през неговия порт за мрежова връзка и комуникация, за да се гарантира, че то е съвместимо с условията в жилищни, търговски и лекопромишлени среди.

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 22 (издание 6.0 — 2008 г.).

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО/ЕМВ ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА

2.1.   Превозното средство трябва да е в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ при номинална мощност, докато променливият или постоянният ток достигне най-малко 80 % от първоначалната си стойност.

3.   ПОДГОТОВКА НА ИЗПИТВАНЕТО

3.1.   Схемата на изпитването се изготвя съгласно CISPR 22 (издание 6.0 — 2008 г.), точка 5 за разпространяващи се по проводниците смущения.

3.2.   Стабилизиращата импеданса верига, която трябва да се използва за измерването върху превозното средство, е определената в CISPR 22 (издание 6.0 — 2008 г.), точка 9.6.2.

3.3.   Схемата на изпитването за връзката на превозното средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ е показана на фигурата от допълнението към настоящото приложение.

3.4.   Измерванията се извършват със спектрален анализатор или сканиращ приемник. Параметрите, които трябва да се използват, са определени съответно в CISPR 25 (второ издание, 2002 г. и поправка, 2004 г.), точки 4.5.1 (таблица 1) и 4.5.2 (таблица 2).

4.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ИЗПИТВАНЕТО

4.1.   Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 0,15 до 30 MHz за измерванията, извършени в полубезехова камера или на площадка за изпитване на открито.

4.2.   Измерванията могат да бъдат осъществени както с детектори за средна стойност, така и с квазипикови или пикови детектори. Граничните стойности са дадени в точка 7.6, таблица 11. Ако се използват пикови детектори, се прилага корекционен коефициент 20 dB, както е определено в CISPR 12 (пето издание, 2001 г. и изменение 1: 2005).

Допълнение

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 15

Метод(и) на изпитване на устойчивостта на превозните средства на смущения от вида на електрически бързи преходни процеси/пакети импулси, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо и постоянно напрежение

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, се прилага само за превозни средства. Този метод се отнася само за конфигурацията на превозното средство „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

1.2.   Метод на изпитване

Това изпитване е предназначено да докаже устойчивостта на електронните системи на превозното средство. Превозното средство се подлага на електрически бързи преходни процеси/пакети импулси, разпространяващи се по проводниците на захранващите го линии за променливо и постоянно напрежение, както е описано в настоящото приложение. По време на изпитванията превозното средство трябва да се следи.

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с IEC 61000-4-4: второ издание, 2004 г.

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА В КОНФИГУРАЦИЯТА „РЕЖИМ НА ЗАРЕЖДАНЕ НА ПСНЕ ОТ ЕЛЕКТРИЧЕСКАТА МРЕЖА“.

2.1.   Превозното средство трябва да е в ненатоварено състояние с изключение на необходимото за изпитването оборудване.

2.1.1.   Превозното средство трябва да е неподвижно, а двигателят да е изключен и в режим на зареждане.

2.1.2.   Основни условия, прилагани по отношение на превозното средство

В тази точка се определят минималните условия на изпитванията (доколкото те са приложими) и критериите, при които изпитванията относно устойчивостта на превозното средство се считат за неуспешни. Другите системи на превозното средство, които могат да повлияят на функциите, свързани с устойчивостта, трябва да бъдат изпитвани по начин, който се съгласува между производителя и техническата служба.

| Изпитвателни условия за превозното средство в „режим на зареждане на ПСНЕ“ | Критерии, при които изпитването е неуспешно |
| --- | --- |
| ПСНЕ трябва да е в режим на зареждане. Степента на зареждане на ПСНЕ трябва да се съгласува между производителя и техническата служба. | Превозното средство започва да се движи. |

Изпитвателни условия за превозното средство в „режим на зареждане на ПСНЕ“

Критерии, при които изпитването е неуспешно

ПСНЕ трябва да е в режим на зареждане. Степента на зареждане на ПСНЕ трябва да се съгласува между производителя и техническата служба.

Превозното средство започва да се движи.

2.1.3.   Всяко друго оборудване, което може да бъде включено постоянно от водача или пътник, трябва да бъде изключено.

2.2.   За наблюдение на превозното средство се използва само оборудване, което не предизвиква смущения. За да се определи дали са изпълнени изискванията на настоящото приложение, следене трябва да се извършва от външната страна на превозното средство и на отделението за пътници (например чрез използването на видеокамера(и), микрофон и др.).

3.   ОБОРУДВАНЕ ЗА ИЗПИТВАНЕТО

3.1.   Оборудването се състои от заземителна повърхност с базов потенциал (не е необходима екранирана стая), генератор на преходни процеси/пакети импулси, верига за електрическо свързване/развързване (CDN) и щипка за капацитивна връзка.

3.2.   Генераторът на преходни процеси/пакети импулси трябва да отговаря на условието, определено в точка 6.1 от IEC 61000-4-4: второ издание, 2004 г.

3.3.   Веригата за електрическо свързване/развързване трябва да отговаря на условието, определено в точка 6.2 от IEC 61000-4-4: второ издание, 2004 г. Когато върху захранващите линии за променливо или постоянно напрежение не може да се използва верига за електрическо свързване/развързване, може да се използва щипката за капацитивна връзка, определена в точка 6.3 от IEC 61000-4-4: второ издание, 2004 г.

4.   СХЕМА НА ИЗПИТВАНЕТО

4.1.   Схемата на изпитването на превозното средство се основава на лабораторната постановка, описана в точка 7.2 от IEC 61000-4-4: второ издание, 2004 г.

4.2.   Превозното средство се поставя директно върху заземителната повърхност.

4.3.   Техническата служба извършва изпитването, както е описано в точка 7.7.2.1.

Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (второ издание, 2005 г. и поправка: 2006) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да реши да не извършва изпитването, за да провери дали превозното средство отговаря на изискванията от настоящото приложение.

Допълнение

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“, свързано към захранващите линии за променливо или постоянно напрежение

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 16

Метод(и) на изпитване на устойчивостта на превозните средства на отскоци на напрежението, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо и постоянно напрежение

1.   ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ

1.1.   Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, се прилага само за превозни средства. Този метод се отнася само за конфигурацията на превозното средство „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“.

1.2.   Метод на изпитване

Това изпитване е предназначено да докаже устойчивостта на електронните системи на превозното средство на смущения. Превозното средство се подлага на отскоци на напрежението, разпространяващи се по проводниците на захранващите линии за променливо и постоянно напрежение, както е описано в настоящото приложение. По време на изпитванията превозното средство трябва да се следи.

Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с IEC 61000-4-5: второ издание, 2005 г.

2.   СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА В КОНФИГУРАЦИЯТА „РЕЖИМ НА ЗАРЕЖДАНЕ НА ПСНЕ ОТ ЕЛЕКТРИЧЕСКАТА МРЕЖА“

2.1.   Превозното средство трябва да е в ненатоварено състояние с изключение на необходимото за изпитването оборудване.

2.1.1.   Превозното средство трябва да е неподвижно, а двигателят да е изключен и в режим на зареждане.

2.1.2.   Основни условия, прилагани по отношение на превозното средство

В тази точка се определят минималните условия на изпитванията (доколкото те са приложими) и критериите, при които изпитванията относно устойчивостта на превозното средство се считат за неуспешни. Другите системи на превозното средство, които могат да повлияят на функциите, свързани с устойчивостта, трябва да бъдат изпитвани по начин, който се съгласува между производителя и техническата служба.

| Изпитвателни условия за превозното средство в „режим на зареждане на ПСНЕ“ | Критерии, при които изпитването е неуспешно |
| --- | --- |
| ПСНЕ трябва да е в режим на зареждане. Степента на зареждане на ПСНЕ трябва да се съгласува между производителя и техническата служба. | Превозното средство започва да се движи. |

Изпитвателни условия за превозното средство в „режим на зареждане на ПСНЕ“

Критерии, при които изпитването е неуспешно

ПСНЕ трябва да е в режим на зареждане. Степента на зареждане на ПСНЕ трябва да се съгласува между производителя и техническата служба.

Превозното средство започва да се движи.

2.1.3.   Всяко друго оборудване, което може да бъде пуснато за постоянно от водача или пътник, трябва да бъде изключено.

2.2.   За наблюдение на превозното средство се използва само оборудване, което не предизвиква смущения. За да се определи дали са изпълнени изискванията на настоящото приложение, трябва да се извършва следене от външната страна на превозното средство и на отделението за пътници (например чрез използването на видеокамера(и), микрофон и др.).

3.   ОБОРУДВАНЕ ЗА ИЗПИТВАНЕТО

3.1.   Оборудването се състои от заземителна повърхност с базов потенциал (не е необходимо екранирано помещение), генератор на импулси на пренапрежение и верига за електрическа връзка/развързване (CDN).

3.2.   Генераторът на импулси на пренапрежение трябва да отговаря на условието, определено в точка 6.1 от IEC 61000-4-5: второ издание, 2005 г.

3.3.   Веригата за електрическа връзка/развързване трябва да отговаря на условието, определено в точка 6.3 от IEC 61000-4-5: второ издание, 2005 г.

4.   СХЕМА НА ИЗПИТВАНЕТО

4.1.   Схемата на изпитването на превозното средство се основава на схемата, описана в точка 7.2. от IEC 61000-4-5: второ издание, 2005 г.

4.2.   Превозното средство се поставя директно върху заземителната повърхност.

4.3.   Техническата служба извършва изпитването, както е описано в точка 7.8.2.1.

Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (второ издание, 2005 г. и поправка: 2006) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да реши да не извършва изпитването, за да провери дали превозното средство отговаря на изискванията от настоящото приложение.

5.   ИЗБОР НА ИЗПИТВАТЕЛНО НИВО

5.1.   Методика на изпитване

5.1.1.   Използва се методиката на изпитване съгласно IEC 61000-4-5: второ издание, 2005 г., за да се установят изискванията по отношение на изпитвателното ниво.

5.1.2.   Етап на изпитване

Превозното средство се поставя върху заземителната повърхност. Отскокът на напрежението трябва да се подаде към превозното средство по захранващите линии за променливо/постоянно напрежение между всяка линия и земя и между линиите, като се използва веригата за електрическа връзка/развързване, описана в допълнението към настоящото приложение.

Допълнение

Фигура 1

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ — свързване между линия и неутрала при захранващи линии за постоянно или променливо напрежение (монофазни)

Image

Фигура 2

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ — свързване между всяка линия и земя при захранващи линии за постоянно или променливо напрежение (монофазни)

Image

Фигура 3

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ — свързване между линиите при захранващи линии за променливо напрежение (трифазни)

Image

Фигура 4

Превозно средство в конфигурацията „режим на зареждане на ПСНЕ от електрическата мрежа“ — свързване между всяка линия и земя при захранващи линии за променливо напрежение (трифазни)

Image

---

| 20.9.2012 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | L 254/77 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2012

BG

Официален вестник на Европейския съюз

L 254/77

---

Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило трябва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута — TRANS/WP.29/343/, който е на разположение на електронен адрес:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Правило No 94 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобрение на превозни средства по отношение на защитата на пътниците в случай на челен удар

Включващо всички текстове в сила до:

| | Притурка 4 към серия от изменения 01 — Дата на влизане в сила: 26 юли 2012 г. |
| --- | --- |

Притурка 4 към серия от изменения 01 — Дата на влизане в сила: 26 юли 2012 г.

| | Притурка 2 към серия от изменения 02 — Дата на влизане в сила: 26 юли 2012 г. |
| --- | --- |

Притурка 2 към серия от изменения 02 — Дата на влизане в сила: 26 юли 2012 г.

СЪДЪРЖАНИЕ

ПРАВИЛО

| 1. | Обхват |
| --- | --- |

1.

| 2. | Определения |
| --- | --- |

2.

| 3. | Заявление за одобрение |
| --- | --- |

3.

| 4. | Одобрение |
| --- | --- |

4.

| 5. | Спецификации |
| --- | --- |

5.

| 6. | Инструкции за пътниците в превозни средства, оборудвани с въздушни възглавници |
| --- | --- |

6.

| 7. | Промяна и разширение на одобрение на тип превозно средство |
| --- | --- |

7.

| 8. | Съответствие на производството |
| --- | --- |

8.

| 9. | Санкции при несъответствие на производството |
| --- | --- |

9.

| 10. | Окончателно прекратяване на производството |
| --- | --- |

10.

| 11. | Преходни разпоредби |
| --- | --- |

11.

| 12. | Наименования и адреси на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитвания за одобрение, както и на административните отдели |
| --- | --- |

12.

ПРИЛОЖЕНИЯ

| Приложение 1 — | Съобщение относно одобрението, разширението, отказа или отмяната на одобрение или окончателното прекратяване на производството на тип превозно средство по отношение защитата на пътниците в случай на челен удар съгласно Правило No 94 |
| --- | --- |

Приложение 1 —

| Приложение 2 — | Оформление на маркировката за одобрение |
| --- | --- |

Приложение 2 —

| Приложение 3 — | Процедура на изпитването |
| --- | --- |

Приложение 3 —

| Приложение 4 — | Определяне на експлоатационните показатели |
| --- | --- |

Приложение 4 —

| Приложение 5 — | Разполагане и монтиране на манекени и регулиране на системите за обезопасяване |
| --- | --- |

Приложение 5 —

| Приложение 6 — | Процедура за определяне на точката „H“ и действителния ъгъл на наклон на торса за места за сядане в моторни превозни средства |
| --- | --- |

Приложение 6 —

| Допълнение 1 — | Описание на тримерната машина за определяне на точка H |
| --- | --- |

Допълнение 1 —

| Допълнение 2 — | Тримерна координатна система |
| --- | --- |

Допълнение 2 —

| Допълнение 3 — | Контролни данни относно местата за сядане |
| --- | --- |

Допълнение 3 —

| Приложение 7 — | Процедура за изпитване с количка |
| --- | --- |

Приложение 7 —

| Допълнение — | Крива на еквивалентност — Интервал на допустимите отклонения за крива ΔV = f(t) |
| --- | --- |

Допълнение —

| Приложение 8 — | Методи на измерване по време на изпитвания: измервателна апаратура |
| --- | --- |

Приложение 8 —

| Приложение 9 — | Определение на деформируемата преграда |
| --- | --- |

Приложение 9 —

| Приложение 10 — | Процедура за сертифициране на долната част на крака и стъпалото на манекена |
| --- | --- |

Приложение 10 —

| Приложение 11 — | Процедури за изпитване на защитата на пътниците в превозни средства, работещи с електрическа енергия, срещу високо напрежение и разливане на електролит |
| --- | --- |

Приложение 11 —

| Допълнение — | Шарнирен изпитвателен пръст (IPXXB) |
| --- | --- |

Допълнение —

1.   ОБХВАТ

1.1.   Настоящото правило се прилага за превозни средства от категория M1 (1) с обща допустима маса, непревишаваща 2,5 тона; по искане на производителя могат да бъдат одобрени и други превозни средства.

1.2.   По искане на производителя то се прилага за одобрение на превозно средство по отношение на защитата на пътниците на предните странични седалки в случай на челен удар.

2.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ

За целите настоящото правило:

2.1.   „Система за защита“ означава вътрешно оборудване или устройства, предназначени да обезопасяват пътниците и да допринесат за гарантиране спазването на изискванията, изложени в точка 5 по-долу.

2.2.   „Тип система за защита“ означава категория защитни устройства, които не се различават по отношение на такива основни характеристики, като:

| | технология; |
| --- | --- |

технология;

| | геометрия; |
| --- | --- |

геометрия;

| | градивни материали. |
| --- | --- |

градивни материали.

2.3.   „Широчина на превозно средство“ означава разстоянието между две равнини, успоредни на надлъжната средна равнина (на превозното средство) и допиращи превозното средство от двете страни на надлъжната средна равнина, но които изключват огледалата за обратно виждане, страничните габаритни светлини, индикаторите за налягане в гумите, пътепоказателните светлини, габаритите, гумените калобрани и деформираната част на страничните стени на гумата непосредствено над точката на контакт със земната повърхност.

2.4.   „Припокриване“ означава процента на широчината на превозното средство директно на една линия с лицевата страна на преградата.

2.5.   „Деформируема лицева страна на преградата“ означава частта, която може да се смачка при удар, монтирана на предната страна на твърд блок.

2.6.   „Тип превозно средство“ означава категория моторни превозни средства, които не се различават съществено по отношение на:

| 2.6.1. | дължината и широчината на превозното средство, доколкото те имат отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило; |
| --- | --- |

2.6.1.

дължината и широчината на превозното средство, доколкото те имат отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило;

| 2.6.2. | конструкцията, размерите, формата и материалите на частта на превозното средство пред напречната равнина през точката „R“ на седалката на водача, доколкото те имат отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило; |
| --- | --- |

2.6.2.

конструкцията, размерите, формата и материалите на частта на превозното средство пред напречната равнина през точката „R“ на седалката на водача, доколкото те имат отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило;

| 2.6.3. | формата и вътрешните размери на отделението за пътници и типа на системата за защита, доколкото те имат отрицателно въздействие върху резултатите на изпитването на удар, предписано в настоящото правило; |
| --- | --- |

2.6.3.

формата и вътрешните размери на отделението за пътници и типа на системата за защита, доколкото те имат отрицателно въздействие върху резултатите на изпитването на удар, предписано в настоящото правило;

| 2.6.4. | местоположението (отпред, отзад или централно) и разположението (напречно или надлъжно) на двигателя, доколкото те имат отрицателно въздействие върху резултатите от процедурата за изпитване на удар, предписана в настоящото правило; |
| --- | --- |

2.6.4.

местоположението (отпред, отзад или централно) и разположението (напречно или надлъжно) на двигателя, доколкото те имат отрицателно въздействие върху резултатите от процедурата за изпитване на удар, предписана в настоящото правило;

| 2.6.5. | ненатоварената маса, доколкото тя има отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило; |
| --- | --- |

2.6.5.

ненатоварената маса, доколкото тя има отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило;

| 2.6.6. | допълнителното обзавеждане или оборудване, осигурявано от производителя, доколкото то има отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило; |
| --- | --- |

2.6.6.

допълнителното обзавеждане или оборудване, осигурявано от производителя, доколкото то има отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило;

| 2.6.7. | местоположението на ПСНЕ, доколкото то има отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило. |
| --- | --- |

2.6.7.

местоположението на ПСНЕ, доколкото то има отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило.

2.7.   Отделение за пътници

2.7.1.   „Отделение за пътници по отношение защитата на пътниците“ означава пространството за настаняване на пътници, ограничено от тавана, пода, страничните стени, вратите, външните стъкла, предната ограничителна стена и равнината на задната ограничителна стена или равнината на облегалката на задната седалка.

2.7.2.   „Отделение за пътници във връзка с оценката на електробезопасността“ означава пространството за настаняване на пътници, ограничено от тавана, пода, страничните стени, вратите, външните стъкла и предната и задната ограничителна стена или задната врата, както и преградите за електрическа защита и обвивките, предвидени за защитата на силовото предаване срещу пряк допир до части под напрежение.

2.8.   „Точка „R“ “ означава базова точка, определена от производителя на превозното средство за всяка седалка по отношение на конструкцията на превозното средство, както е указано в приложение 6.

2.9.   „Точка Н“ означава базова точка, определена за всяка седалка от службата, отговаряща за изпитванията за одобрение, в съответствие с процедурата, описана в приложение 6.

2.10.   „Маса на ненатовареното превозно средство“ означава масата на превозното средство в работно състояние, без водач и пътници и ненатоварено, но комплектовано с гориво, охладителна течност, масло, инструменти и резервна гума (ако те се осигуряват като стандартно оборудване от производителя на превозното средство).

2.11.   „Въздушна възглавница“ означава приспособление, инсталирано, за да допълва обезопасителните колани и системите за обезопасяване в моторни превозни средства, т. е. система, която в случай на силен удар на превозното средство автоматично разтваря еластична конструкция, предназначена да ограничи, чрез нагнетяване на газ, който се съдържа в нея, силата на съприкосновението на една или повече части на тялото на пътник в превозното средство с интериора на отделението за пътници.

2.12.   „Въздушна възглавница за пътник“ означава комплект въздушна възглавница, предназначена за предпазване на пътника(пътниците) на седалките, различни от тази за водача, в случай на челен удар.

2.13.   „Система за обезопасяване на деца“ означава комплект от компоненти, който може да се състои от комбинация от ремъци или гъвкави компоненти със заключваща ключалка, регулиращи устройства, приспособления за закрепване и в някои случаи допълнителен стол и/или противоударна преграда, които могат да се закрепят в моторното превозно средство. Тя е проектирана така, че да намали опасността от нараняване на ползвателя в случай на сблъсък или рязко отрицателно ускорение на превозното средство, като ограничава възможностите за движение на тялото на ползвателя.

2.14.   „Гледащ назад“ означава гледащ в посока, обратна на нормалната посока на движение на превозното средство.

2.15.   „Високо напрежение“ означава класификацията на електрически компонент или верига, ако ефективната стойност на неговото/нейното работно напрежение е > 60 V и ≤ 1 500 V– или > 30 V и ≤ 1 000 V~.

2.16.   „Презаредима система за натрупване на енергия (ПСНЕ)“ означава презаредимата система за натрупване на енергия, която осигурява електрическа енергия за задвижване.

2.17.   „Преграда за електрическа защита“ означава част, която осигурява защита срещу пряк допир до части под високо напрежение.

2.18.   „Електрическо силово предаване“ означава електрическата верига, включваща тяговия(те) двигател(и) и която може да включва системата за преобразуване на електрическата енергия, електронните преобразуватели, съответните кабелни снопове и електрически съединители и свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ.

2.19.   „Тоководещи части под напрежение“ означава всеки тоководещ елемент, предназначен да бъде захранван електрически при условия на нормална експлоатация.

2.20.   „Открита тоководеща част“ означава открита тоководеща част, която може да се докосне в съответствие с предписанията за защита IPXXB, но която попада под напрежение в случай на нарушаване на изолацията. Това включва части, намиращи се под капак, които могат да се свалят без използването на инструменти.

2.21.   „Пряк допир“ означава допирането на лица до тоководещи части под високо напрежение.

2.22.   „Непряк допир“ означава допирането на лица до открити тоководещи части.

2.23.   „Защита IPXXB“ означава защита срещу допир до части под високо напрежение, осигурена от преграда за електрическа защита или обвивка и която се изпитва с шарнирния изпитвателен пръст (IPXXB), описан в точка 4 от приложение 11.

2.24.   „Работно напрежение“ означава най-високата ефективна стойност на напрежението в електрическа верига, посочена от производителя, която може да възникне между които и да били тоководещи части в условия на отворена верига или в нормални условия на функциониране. Ако електрическата верига е разделена галванично, работното напрежение се определя съответно за всяка част на разделената верига.

2.25.   „Свързващо устройство за зареждане на презаредимата система за натрупване на енергия (ПСНЕ)“ означава електрическа верига, използвана за зареждане на ПСНЕ от външен източник на захранване с електрическа енергия, включително щепсела на превозното средство.

2.26.   „Електрическо шаси“ означава съвкупността от електрически свързани тоководещи части, чийто потенциал се приема за базов.

2.27.   „Електрическа верига“ означава съвкупността от свързани тоководещи части, предназначени за осигуряване протичането на електрически ток при нормални условия на работа.

2.28.   „Система за преобразуване на електрическата енергия“означава система (напр. горивен елемент) за генериране и подаване на електрическа енергия за електрическо задвижване.

2.29.   „Електронен преобразувател“ означава устройство, което позволява управлението и/или преобразуването на електрическата енергия за електрическо задвижване.

2.30.   „Обвивка“ означава част, в която са поместени вътрешните блокове, като тя осигурява защита срещу всякакъв пряк допир.

2.31.   „Шина с високо напрежение“ означава електрическата верига, включително свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ, която работи с високо напрежение.

2.32.   „Твърд изолатор“ означава изолационната обвивка на кабелните снопове, предвидена да покрива и предпазва частите под високо напрежение от всякакъв пряк допир. Това включва капаци за изолирането на частите (под високо напрежение) на съединителите, както и лак или боя, които служат за изолация.

2.33.   „Автоматичен прекъсвач“ означава устройство, което при задействане разделя галванично източниците на електрическа енергия от останалата част на веригата с високо напрежение на електрическото силово предаване.

2.34.   „Нехерметична тягова акумулаторна батерия“ означава тип батерия, която изисква доливане на течност и отделя водород, изпускан в атмосферата.

3.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ

3.1.   Заявлението за одобрение на тип превозно средство по отношение на защитата на пътниците в случай на челен удар се подава от производителя на превозното средство или от негов надлежно упълномощен представител.

3.2.   То се придружава от споменатите по-долу документи в три екземпляра, съдържащи следните данни:

| 3.2.1. | подробно описание на типа превозно средство по отношение на неговите конструкция, размери, формa и градивни материали; |
| --- | --- |

3.2.1.

подробно описание на типа превозно средство по отношение на неговите конструкция, размери, формa и градивни материали;

| 3.2.2. | снимки и/или диаграми и чертежи на превозното средство, показващи типа превозно средство в изглед отпред, отстрани и отзад, и данни по проект за предната част на конструкцията; |
| --- | --- |

3.2.2.

снимки и/или диаграми и чертежи на превозното средство, показващи типа превозно средство в изглед отпред, отстрани и отзад, и данни по проект за предната част на конструкцията;

| 3.2.3. | данни относно масата на ненатовареното превозно средство; |
| --- | --- |

3.2.3.

данни относно масата на ненатовареното превозно средство;

| 3.2.4. | формата и вътрешните размери на отделението за пътници; |
| --- | --- |

3.2.4.

формата и вътрешните размери на отделението за пътници;

| 3.2.5. | описание на вътрешното оборудване и системи за защита, монтирани в превозното средство; |
| --- | --- |

3.2.5.

описание на вътрешното оборудване и системи за защита, монтирани в превозното средство;

| 3.2.6. | общо описание на източника на електрозахранване: тип, местоположение, и на електрическото силово предаване (напр. хибридно, електрическо). |
| --- | --- |

3.2.6.

общо описание на източника на електрозахранване: тип, местоположение, и на електрическото силово предаване (напр. хибридно, електрическо).

3.3.   Заявителят на одобрение има правото да представи всякакви данни и резултати от проведени изпитвания, които позволяват да се установи, че съответствие с изискванията може да бъде постигнато с достатъчна степен на надеждност.

3.4.   На техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитвания за одобрение, се предоставя превозно средство, представително за подлежащия на одобрение тип превозно средство.

3.4.1.   Превозно средство, което не включва всички съответстващи на типа компоненти, може да бъде прието за изпитване, при условие че може да бъде доказано, че липсата на компонентите няма да се отрази на резултатите от проверките, що се отнася до изискванията на настоящото правило.

3.4.2.   Отговорност на лицето, подаващо заявление за одобрение, е да докаже, че прилагането на точка 3.4.1 е съвместимо със спазването на изискванията на настоящото правило.

4.   ОДОБРЕНИЕ

4.1.   Ако типът превозно средство, представено за одобрение съгласно настоящото правило, отговаря на изискванията на настоящото правило, за съответния тип превозно средство се издава одобрение.

4.1.1.   Техническата служба, назначена в съответствие с точка 10 по-долу, трябва да удостовери дали са удовлетворени необходимите изисквания.

4.1.2.   В случай на съмнение при удостоверяване съответствието на превозното средство с изискванията на настоящото правило трябва да се държи сметка за всякакви данни или резултати от изпитвания, предоставени от производителя, които могат да бъдат взети под внимание при утвърждаване на изпитванията за издаване на одобрение, проведени от техническата служба.

4.2.   На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите две цифри от този номер (понастоящем 01, съответстващи на серията от изменения 01) означават серията от изменения, включваща най-новите основни технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по Спогодбата не може да присвоява един и същи номер на одобрение на друг тип превозно средство.

4.3.   Съобщение за одобрение, разширение или отказ на одобрение на тип превозно средство в съответствие с настоящото правило трябва да бъде изпратено на страните по спогодбата, прилагащи настоящото правило, чрез формуляр, съответстващ на образеца от приложение 1 към настоящото правило, и чрез предоставени от заявителя на одобрение снимки и/или диаграми и чертежи в подходящ мащаб във формат, който не надхвърля A4 (210 × 297 mm), или които са сгънати до този формат.

4.4.   Върху всяко превозно средство, което съответства на тип превозно средство, одобрено по настоящото правило, на видно и леснодостъпно място се нанася маркировка за международно одобрение, която се състои от:

| 4.4.1. | оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (2); |
| --- | --- |

4.4.1.

оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (2);

| 4.4.2. | номера на настоящото правило, следван от буква „R“, тире и номера на одобрение, вдясно от окръжността, предписана в точка 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2.

номера на настоящото правило, следван от буква „R“, тире и номера на одобрение, вдясно от окръжността, предписана в точка 4.4.1.

4.5.   Ако превозното средство съответства на тип превозно средство, одобрен по едно или няколко правила, приложени към Спогодбата, в държавата, издала одобрението по настоящото правило, не е необходимо да се повтаря символът, предписан в точка 4.4.1; в този случай номерът на правилото и номерата на одобренията, както и допълнителните символи за всички правила, по които е издадено одобрение в държавата, издала одобрението по настоящото правило, се поставят във вертикални колони отдясно на символа, предписан в точка 4.4.1.

4.6.   Маркировката за одобрение трябва да е ясна, четлива и незаличима.

4.7.   Маркировката за одобрение се поставя в близост до или на табелката с данни за превозното средство, поставена от производителя.

4.8.   Приложение 2 към настоящото правило дава примери за маркировки за одобрение.

5.   СПЕЦИФИКАЦИИ

5.1.   Общи спецификации, приложими към всички изпитвания

5.1.1.   Точката „H“ за всяка седалка е определена в съответствие с процедурата, описана в приложение 6.

5.1.2.   Когато обезопасителната система за предните места за сядане включва колани, компонентите на коланите трябва да отговарят на изискванията на Правило No 16.

5.1.3.   Местата за сядане, на които е монтиран манекен и чиято обезопасителна система включва колани, трябва да бъдат снабдени с точки на закрепване съобразно Правило No 14.

5.2.   Спецификации

Изпитването на превозното средство, извършено в съответствие с метода, описан в приложение 3, трябва да бъде считано за удовлетворително, ако всички условия, изложени в точки 5.2.1—5.2.6, са едновременно удовлетворени.

Освен това превозните средства, оборудвани с електрическо силово предаване, трябва да отговарят на изискванията на точка 5.2.8. Това може да се постигне чрез отделно изпитване на удар по искане на производителя и след утвърждаването му от техническата служба, при условие че електрическите компоненти не влияят на експлоатационните показатели на защитата на пътниците за типа превозно средство, определени в точки 5.2.1—5.2.5 от настоящото правило. При наличието на това условие изискванията на точка 5.2.8 трябва да се проверяват в съответствие с методите, посочени в приложение 3 към настоящото правило, с изключение на точки 2, 5 и 6 от приложение 3. Манекен, съответстващ на спецификациите за Хибрид III (вж. бележка по линия 1 от приложение 3), оборудван с глезен на 45° и съответстващ на спецификациите за неговото регулиране, трябва да бъде инсталиран на всяка от предните странични седалки.

5.2.1.   Експлоатационните показатели, записани в съответствие с приложение 8, на манекените на предните странични седалки трябва да отговарят на следните условия:

| 5.2.1.1. | Експлоатационният показател за главата (HPC) не трябва да надвишава 1 000 и резултантното ускорение на главата не трябва да надвишава 80 g за повече от 3 ms. Последното следва да бъде изчислено общо, като се изключи отскачането на главата. |
| --- | --- |

5.2.1.1.

Експлоатационният показател за главата (HPC) не трябва да надвишава 1 000 и резултантното ускорение на главата не трябва да надвишава 80 g за повече от 3 ms. Последното следва да бъде изчислено общо, като се изключи отскачането на главата.

| 5.2.1.2. | Показателите за травмиране на врата (NIC) не трябва да надвишават стойностите, показани на фигури 1 и 2.

  Фигура 1


  Показатели за опън във врата





  Фигура 2


  Показатели за усилие на срязване във врата |
| --- | --- |

5.2.1.2.

Показателите за травмиране на врата (NIC) не трябва да надвишават стойностите, показани на фигури 1 и 2.

Фигура 1

Показатели за опън във врата

Image

Фигура 2

Показатели за усилие на срязване във врата

Image

| 5.2.1.3. | Огъващият момент във врата спрямо оста у не трябва да надвишава 57 Nm при разпъване (3). |
| --- | --- |

5.2.1.3.

Огъващият момент във врата спрямо оста у не трябва да надвишава 57 Nm при разпъване (3).

| 5.2.1.4. | Показателят за натиск на гръдния кош (ThCC) не трябва да надвишава 50 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.4.

Показателят за натиск на гръдния кош (ThCC) не трябва да надвишава 50 mm.

| 5.2.1.5. | Показателят за вискозитета (V * C) за гръдния кош не трябва да надвишава 1,0 m/s. |
| --- | --- |

5.2.1.5.

Показателят за вискозитета (V * C) за гръдния кош не трябва да надвишава 1,0 m/s.

| 5.2.1.6. | Показателят за усилие върху бедрената кост (FFC) не трябва да надвишава експлоатационния показател сила-време, показан на фигура 3.

  Фигура 3


  Показател за усилие върху бедрената кост |
| --- | --- |

5.2.1.6.

Показателят за усилие върху бедрената кост (FFC) не трябва да надвишава експлоатационния показател сила-време, показан на фигура 3.

Фигура 3

Показател за усилие върху бедрената кост

Image

| 5.2.1.7. | Показателят за усилие на натиск върху пищяла (TCFC) не трябва да надвишава 8 kN. |
| --- | --- |

5.2.1.7.

Показателят за усилие на натиск върху пищяла (TCFC) не трябва да надвишава 8 kN.

| 5.2.1.8. | Индексът на пищяла (ИП), измерен в горната част и в основата на всеки пищял, не трябва да надвишава 1,3 при всяко положение. |
| --- | --- |

5.2.1.8.

Индексът на пищяла (ИП), измерен в горната част и в основата на всеки пищял, не трябва да надвишава 1,3 при всяко положение.

| 5.2.1.9. | Преместването в плъзгащите коленни стави не трябва да надвишава 15 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.9.

Преместването в плъзгащите коленни стави не трябва да надвишава 15 mm.

5.2.2.   Остатъчното преместване на волана, измерено в центъра на главината на волана, не трябва да надвишава 80 mm в посока вертикално нагоре и 100 mm в посока хоризонтално назад.

5.2.3.   По време на изпитването не трябва да се отваря нито една врата.

5.2.4.   По време на изпитването не трябва да бъде извършвано заключване на заключващите системи на предните врати.

5.2.5.   След удара, без използване на инструменти, с изключение на тези, необходими да поддържат тежестта на манекена, трябва да бъде възможно:

| 5.2.5.1. | да се отвори поне една врата, ако има такава, за всяка редица седалки и, когато няма такава врата, да се преместят седалките или да се наклонят техните облегалки, според нуждите, за да се позволи излизането на всички пътници; това обаче важи само за превозни средства, които имат покрив с твърда конструкция; |
| --- | --- |

5.2.5.1.

да се отвори поне една врата, ако има такава, за всяка редица седалки и, когато няма такава врата, да се преместят седалките или да се наклонят техните облегалки, според нуждите, за да се позволи излизането на всички пътници; това обаче важи само за превозни средства, които имат покрив с твърда конструкция;

| 5.2.5.2 | да се освободят манекените от системата за обезопасяване, която, ако е заключена, трябва да може да се отвори със сила най-много 60 N, приложена в центъра на устройството за управление на отварянето; |
| --- | --- |

5.2.5.2

да се освободят манекените от системата за обезопасяване, която, ако е заключена, трябва да може да се отвори със сила най-много 60 N, приложена в центъра на устройството за управление на отварянето;

| 5.2.5.3. | да се извадят манекените от превозното средство без регулиране на седалките. |
| --- | --- |

5.2.5.3.

да се извадят манекените от превозното средство без регулиране на седалките.

5.2.6.   За превозно средство, задвижвано с течно гориво, при удара се допуска само слаб теч на гориво от горивната уредба.

5.2.7.   В случай на постоянно изтичане на гориво от горивната уредба след удара скоростта на изтичане не трябва да надвишава 30 g/min; ако горивото от горивната уредба се смеси с течности от други уредби и при условие че различните течности не могат да бъдат лесно разделени и идентифицирани, всички течности се вземат предвид при оценяване на постоянното изтичане.

5.2.8.   След изпитването, проведено в съответствие с процедурата, определена в приложение 3 към настоящото правило, електрическото силово предаване, работещо с високо напрежение, и компонентите и системите с високо напрежение, които са галванично свързани към шината с високо напрежение на електрическо силово предаване, трябва да отговарят на следните изисквания:

5.2.8.1.   Защита срещу поражение от електрически ток

След удара трябва да бъде спазен поне един от четирите критерия, определени в точки 5.2.8.1.1—5.2.8.1.4.2.

Ако превозното средство има функция за автоматично прекъсване или устройство(устройства), което(които) разделя(т) галванично веригата на електрическото силово предаване по време на движение, след задействането на функцията за прекъсване поне един от критериите, описани по-долу, се прилага за прекъснатата верига или за всяка разделена верига поотделно.

Критериите, определени в точка 5.2.8.1.4, обаче не се прилагат, ако повече от един потенциал на част от шината с високо напрежение е незащитен съгласно условията на защита IPXXB.

В случай че изпитването се провежда при условия, при които част(и) на системата с високо напрежение не е(са) захранена(и), за съответната(ите) част(и) защитата срещу поражение от електрически ток трябва да се докаже съгласно точка 5.2.8.1.3 или точка 5.2.8.1.4.

5.2.8.1.1.   Отсъствие на високо напрежение

Напреженията Vb, V1 и V2 на шините с високо напрежение трябва да са по-малки или равни на 30 V– и 60 V~, както е определено в точка 2 от приложение 11.

5.2.8.1.2.   Понижена електрическа енергия

Общата енергия (TE) на шините с високо напрежение трябва да бъде по-малка от 2,0 J при измерване съгласно процедурата на изпитване, посоченa в точка 3 от приложение 11, по формула (а). Като алтернатива общата енергия (TE) може да се изчисли от измереното напрежение Vb на шината с високо напрежение и капацититета на Х-кондензаторите (Cx), посочен от производителя в съответствие с формула (б) от приложение 11, точка 3.

Енергията, натрупана в Y-кондензаторите (TEy1, TEy2), също трябва да бъде по-малка от 2,0 J. Тя се изчислява чрез измерване на напреженията V1 и V2 на шините с високо напрежение и електрическото шаси, както и капацитета на Y-кондензаторите, посочен от производителя, съгласно формула (в) от приложение 11, точка 3.

5.2.8.1.3.   Физическа защита

За защита срещу пряк допир до части под високо напрежение трябва да бъде предвидена защитата IPXXB.

Освен това за защита от поражение от електрически ток, което може да възникне при непряк допир, съпротивлението между всички открити тоководещи части и електрическото шаси трябва да бъде по-малко от 0,1 Ω при измерване с ток с големина най-малко 0,2 А.

Това изискване е удовлетворено, ако галваничната връзка е постигната чрез заваряване.

5.2.8.1.4.   Изолационно съпротивление

Трябва да бъдат спазени критериите, определени в точки 5.2.8.1.4.1 и 5.2.8.1.4.2 по-долу.

Измерването се извършва в съответствие с точка 5 от приложение 11.

5.2.8.1.4.1.   Електрическо силово предаване, съставено от отделни шини за постоянен ток и шини за променлив ток

Ако шините за променлив ток с високо напрежение и шините за постоянен ток с високо напрежение са галванично разделени една от друга, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси (Ri, определено в точка 5 от приложение 11) трябва да бъде минимум 100 Ω на всеки волт от работното напрежение за шините за постоянен ток и минимум 500 Ω на всеки волт от работното напрежение за шините за променлив ток.

5.2.8.1.4.2.   Електрическо силово предаване, съставено от комбинирани шини за постоянен ток и шини за променлив ток

Ако шините за променлив ток с високо напрежение и шините за постоянен ток с високо напрежение са галванично свързани, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси (Ri, определено в точка 5 от приложение 11) трябва да бъде минимум 500 Ω на всеки волт от работното напрежение.

Ако изискването за защита IPXXB е удовлетворено за всички шини за променлив ток с високо напрежение или променливото напрежение е равно или по-малко от 30 V след удара на превозното средство, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси (Ri, определено в точка 5 от приложение 11) трябва да бъде минимум 100 Ω на всеки волт от работното напрежение.

5.2.8.2.   Разливане на електролит

В периода от 30 минути след удара не трябва да има разливане на електролит от ПСНЕ в отделението за пътници, като се допуска разливането на не повече от 7 % от електролита на ПСНЕ, с изключение на нехерметични тягови акумулаторни батерии извън отделението за пътници. При нехерметични тягови акумулаторни батерии се допуска разливането на не повече от 7 % с максимум 5,0 l извън отделението за пътници.

Производителят трябва да докаже съответствието съобразно точка 6 от приложение 11.

5.2.8.3.   Задържане на ПСНЕ

ПСНЕ, разположено в отделението за пътници, трябва да остава на мястото, на което е монтирано, като не се допуска излизането на неговите компоненти от неговия обхват.

Нито една част на ПСНЕ, разположено извън отделението за пътници за оценка на електробезопасността, не трябва да прониква в отделението за пътници по време или след изпитването на удар.

Производителят трябва да докаже съответствието съобразно точка 7 от приложение 11.

6.   ИНСТРУКЦИИ ЗА ПЪТНИЦИТЕ В ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА, ОБОРУДВАНИ С ВЪЗДУШНИ ВЪЗГЛАВНИЦИ

6.1.   Превозното средство трябва да съдържа информация, в която се посочва, че е оборудвано с въздушни възглавници за седалките.

6.1.1.   За превозно средство, оборудвано с комплект въздушна възглавница, предназначена за предпазване на водача, тази информация трябва да се състои от надписа „AIRBAG“, поставен във вътрешността на обръча на волана; този надпис трябва да бъде трайно поставен и да се вижда лесно.

6.1.2.   За превозно средство, оборудвано с въздушна възглавница за пътници, различни от водача, тази информация трябва да се състои от предупредителния етикет, описан в точка 6.2 по-долу.

6.2.   Превозно средство, което е оборудвано с една или повече въздушни възглавници за предна защита на пътници, трябва да съдържа информация за изключителната опасност, свързана с използването на гледащи назад системи за обезопасяване на деца на седалки, оборудвани с комплекти въздушна възглавница.

6.2.1.   Като минимум тази информация трябва да се състои от етикет, съдържащ пиктограми с ясно предупреждение, както е указано по-долу.

Image

Общите размери трябва да бъдат най-малко 120 × 60 mm или еквивалентната на това площ.

Горепосоченият етикет може да бъде променян по такъв начин, че оформлението да се различава от примера по-горе; съдържанието на текста обаче трябва да отговаря на предписанията по-горе.

6.2.2.   В случай на въздушна възглавница за предна защита на предна пътническа седалка предупреждението трябва да бъде трайно закрепено на всяка страна на предните сенници в такова положение, че поне едно предупреждение да бъде видимо през цялото време, независимо от положението на сенника. Като алтернатива едно предупреждение може да бъде поставено на видимата страна на прибрания сенник, а друго предупреждение — на тавана зад сенника, така че поне едно предупреждение да бъде видимо през цялото време. Не трябва да бъде възможно лесното сваляне на предупредителния етикет от сенника и покрива без ясно видима с невъоръжено око трайна повреда на сенника или покрива във вътрешността на превозното средство.

В случай на въздушна възглавница за предна защита на други седалки на превозното средство предупреждението трябва да бъде точно отпред на съответната седалка и във всеки момент ясно видимо за този, който монтира гледаща назад система за обезопасяване на деца. Изискванията на точки 6.2.1 и 6.2.2 не се прилагат за местата за сядане, оборудвани с устройство, което автоматично дезактивира комплекта въздушна възглавница за предна защита, когато е монтирана гледаща назад система за обезопасяване на деца.

6.2.3.   Ръководството за експлоатация на превозното средство трябва да включва подробна информация, в която да е посочено предупреждението; то трябва да включва най-малко следния текст на всички официални езици на държавата или държавите, в които е логично да се очаква, че превозното средство ще бъде регистрирано (напр. на територията на Европейския съюз, в Япония, в Руската федерация или в Нова Зеландия и т.н.):

„НИКОГА да не се използва гледаща назад система за обезопасяване на деца на седалка, защитена с ДЕЙСТВАЩА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА пред нея. Това може да доведе до СМЪРТ или СЕРИОЗНО НАРАНЯВАНЕ на детето.“

Текстът трябва да бъде придружен от илюстрация на предупреждението, което се намира на превозното средство. Информацията трябва да се открива лесно в ръководството за експлоатация на превозното средство (напр. специална препратка към информацията, отпечатана на първата страница, заглавен показалец или отделна брошура и др.).

Изискванията на точка 6.2.3 не се прилагат за превозни средства, чиито места за сядане са оборудвани с устройство, което автоматично дезактивира комплекта въздушна възглавница за предна защита, когато е монтирана гледаща назад система за обезопасяване на деца.

7.   ПРОМЯНА И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО

7.1.   Всяка промяна, засягаща конструкцията, броя на седалките, тапицерията или оборудването или положението на органите за управление на превозното средство, или положението на механични части, която може да повлияе на способността за поглъщане на енергия на предната част на превозното средство, трябва да бъде сведена до знанието на административния орган, издаващ одобрението. Тогава органът може:

7.1.1.   да прецени, че е малко вероятно направените промени да оказват съществено неблагоприятно въздействие и че при всички положения превозното средство продължава да съответства на изискванията; или

7.1.2.   да изиска техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията, да извърши допълнително някое от описаните по-долу изпитвания, съгласно естеството на промените.

7.1.2.1.   Всяка промяна на превозното средство, засягаща общата форма на конструкцията на превозното средство, и/или всяко увеличение на масата, по-голямо от 8 %, които по преценка на техническата служба биха оказали значително влияние върху резултатите от изпитването, изискват повторение на изпитването, описано в приложение 3.

7.1.2.2.   Ако промените се отнасят само до вътрешното оборудване, ако масата не се различава с повече от 8 % и броят на предните седалки, първоначално монтирани в превозното средство, остава същият, трябва да се извърши следното:

| 7.1.2.2.1. | опростено изпитване, предвидено в приложение 7; и/или |
| --- | --- |

7.1.2.2.1.

опростено изпитване, предвидено в приложение 7; и/или

| 7.1.2.2.2. | определено от техническата служба частично изпитване във връзка с направените промени. |
| --- | --- |

7.1.2.2.2.

определено от техническата служба частично изпитване във връзка с направените промени.

7.2.   Потвърждението или отказът на одобрение, в което се посочват измененията, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точка 4.3 по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.

7.3.   Компетентният орган, който издава разширение на одобрението, присвоява сериен номер на това разширение и уведомява за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образеца от приложение 1 към настоящото правило.

8.   СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

Процедурите за съответствие на производството трябва да съответстват на определените в Спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), с отчитане на следните изисквания:

| 8.1. | Всяко превозно средство, одобрено по настоящото правило, трябва да съответства на одобрения тип по отношение на характеристиките, които допринасят за защитата на пътниците в моторни превозни средства в случай на челен удар. |
| --- | --- |

8.1.

Всяко превозно средство, одобрено по настоящото правило, трябва да съответства на одобрения тип по отношение на характеристиките, които допринасят за защитата на пътниците в моторни превозни средства в случай на челен удар.

| 8.2. | Титулярят на одобрението трябва да гарантира, че за всеки тип превозно средство се провеждат най-малкото изпитванията, при които се правят измервания. |
| --- | --- |

8.2.

Титулярят на одобрението трябва да гарантира, че за всеки тип превозно средство се провеждат най-малкото изпитванията, при които се правят измервания.

| 8.3. | Органът, издал одобрението на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко производствено съоръжение. Нормалната честота на тези проверки е веднъж на две години. |
| --- | --- |

8.3.

Органът, издал одобрението на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко производствено съоръжение. Нормалната честота на тези проверки е веднъж на две години.

9.   САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

9.1.   Одобрението, издадено по отношение на тип превозно средство съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не е спазено изискването, заложено в точка 8.1 по-горе, или избраното(ите) превозно(и) средство(а) не е(са) преминало(и) успешно проверките, предписани в точка 8.2 по-горе.

9.2.   Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени дадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, отговарящ на образеца, даден в приложение 1 към настоящото правило.

10.   ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип превозно средство, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението, който при получаването на съответното съобщение на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца в приложение 1 към настоящото правило.

11.   ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ

11.1.   Считано от официалната дата на влизане в сила на допълнение 1 към серия от изменения 01, никоя страна по договора, прилагаща настоящото правило, не може да отказва да издаде одобрение на ИКЕ по настоящото правило, изменено с допълнение 1 към серия от изменения 01.

11.2.   Считано от 1 октомври 2002 г. страните по договора, прилагащи настоящото правило, издават одобрения на ИКЕ само за типове превозни средства, които съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено с допълнение 1 към серия от изменения 01.

11.3   За времето, за което в настоящото правило няма изисквания по отношение на защитата на пътниците посредством пълно изпитване на челен удар, страните по договора могат да продължат да прилагат изискванията в сила за тази цел към момента на присъединяване към настоящото правило.

11.4.   Считано от официалната дата на влизане в действие на серия от изменения 02, никоя страна по договора, прилагаща настоящото правило, не може да отказва да издаде одобрение на ИКЕ по настоящото правило, изменено със серия от изменения 02.

11.5.   Считано от 24 месеца след официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 02, страните по договора, прилагащи настоящото правило, издават одобрения на ИКЕ само на тези типове превозни средства, които съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02.

В случай обаче на превозни средства с електрическо силово предаване, работещо с високо напрежение, се предоставя допълнителен период от 12 месеца, при условие че производителят докаже по задоволителен за техническата служба начин, че превозното средство осигурява нива на безопасност, еквивалентни на изискваните от настоящото правило, изменено със серия от изменения 02.

11.6.   Страните по договора, прилагащи настоящото правило, не могат да отказват да издават разширения на одобрения, издадени в съответствие с предходни серии от изменения на настоящото правило, когато съответното разширение не води до изменение на системата за задвижване на превозното средство.

Считано обаче от 48 месеца след официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 02, по отношение на превозните средства с електрическо силово предаване, работещо с високо напрежение, не се предоставят разширения на одобрения, издадени съгласно предходните серии от изменения.

11.7.   Когато към момента на влизане в сила на серия от изменения 02 към настоящото правило съществуват национални изисквания по отношение на предписанията за безопасност на превозните средства с електрическо силово предаване, работещо с високо напрежение, съответните страни по договора, прилагащи настоящото правило, могат да отказват национална регистрация на тези превозни средства, които не отговарят на националните изисквания, освен ако превозните средства не са одобрени по серия изменения 02 към настоящото правило.

11.8.   Считано от 48 месеца след влизането в сила на серия от изменения 02 на настоящото правило, страните по договора, прилагащи настоящото правило, могат да отказват национално или регионално одобрение на типа или могат да отказват първа национална или регионална регистрация (първо пускане в експлоатация) на превозно средство с електрическо силово предаване, работещо с високо напрежение, което не отговаря на изискванията на серия от изменения 02 към настоящото правило.

11.9.   Одобренията на превозни средства съгласно серия от изменения 01 към настоящото правило, които не са засегнати от серия от изменения 02, остават валидни, като страните по договора, прилагащи правилото, продължават да ги приемат.

12.   НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ

Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на ООН наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитванията, на производителите, упълномощени да провеждат изпитвания, както и на административните отдели, издаващи одобрение и на които се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение, издадени в други страни.

---

(1)  Съгласно определението в приложение 7 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, последно изменена с изменение 4).

1

(2)  Отличителните номера на страните по Спогодбата от 1958 г. са дадени в приложение 3 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозни средства (R.E.3), документ TRANS/WP.29/78/Rev.2./изменение 1.

2

(3)  До 1 октомври 1998 г. стойностите, получени за врата, не трябва да бъдат критерии за успешно или неуспешно преминаване на изпитване за целите на издаване на одобрение. Получените резултати трябва да бъдат записани в протокола от изпитването и регистрирани от органите по одобрението. След тази дата стойностите, посочени в тази точка, трябва да бъдат прилагани като критерии за успешно или неуспешно преминаване на изпитване, освен ако са приети други стойности или докато бъдат приети такива.

3

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 1

(максимален формат: A4 (210 × 297 mm)

СЪОБЩЕНИЕ

Image

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 2

ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКATA ЗА ОДОБРЕНИЕ

Образец А

(вж. точка 4.4 от настоящото правило)

Image

Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен по отношение на защитата на пътниците в случай на челен удар в Нидерландия (E4) съгласно Правило No 94 с одобрение No 021424. Номерът на одобрението указва, че то е издадено в съответствие с изискванията на Правило No 94, изменено със серия от изменения 02.

Образец Б

(вж. точка 4.5 от настоящото правило)

Image

Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен в Нидерландия (E4) съгласно правила No 94 и No11 (1). Първите две цифри на номерата на одобрението указват, че към датите на издаване на съответните одобрения в Правило No 94 и в Правило No 11 вече е включена серия от изменения 02.

---

(1)  Последният номер е даден само като пример.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 3

ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ

1.   ИНСТАЛИРАНЕ И ПОДГОТОВКА НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО

1.1.   Изпитвателен участък

Изпитвателният участък трябва да бъде с такива размери, че да помества пистата за ускоряване, преградата и техническите инсталации, необходими за изпитването. Крайната част от пистата, най-малко 5 m преди преградата, трябва да бъде хоризонтална, плоска и гладка.

1.2.   Преграда

Предната страна на преградата се състои от деформируема конструкция, определена в приложение 9 към настоящото правило. Предната страна на деформируемата конструкция е перпендикулярна в граници ± 1° на посоката на движение на изпитваното превозно средство. Преградата е закрепена за маса не по-малка от 7 × 104 kg, чиято предната страна е вертикална в граници ± 1°. Тази маса е закрепена към земята или е поставена на земята, ако е необходимо, с допълнителни застопоряващи устройства, които да ограничават преместването ѝ.

1.3.   Разположение на преградата

Разположението на преградата е такова, че първият контакт на превозното средство с преградата да бъде от страната на кормилната колона. Когато има избор между провеждане на изпитване с превозно средство с десен или ляв волан, изпитването трябва да се проведе с по-малко благоприятната страна на волана, определена от техническата служба, отговаряща за изпитванията.

1.3.1.   Поставяне на превозното средство спрямо преградата

Превозното средство трябва да припокрива предната страна на преградата с 40 % ± 20 mm.

1.4.   Състояние на превозното средство

1.4.1.   Обща спецификация

Изпитваното превозно средство трябва да бъде представителен образец за серийното производство, да включва цялото обичайно присъстващо оборудване и да бъде в готовност за движение. Някои компоненти могат да бъдат заменени от еквивалентни маси, когато тази замяна очевидно няма забележим ефект върху резултатите, измерени съгласно точка 6.

При съгласие между производителя и техническата служба се разрешава промяна на горивната система, така че да се използва подходящо количество гориво за работата на двигателя или на системата за преобразуване на електрическата енергия.

1.4.2.   Маса на превозното средство

1.4.2.1.   За изпитването масата на предоставеното превозно средство трябва да бъде маса на ненатоварено превозно средство.

1.4.2.2.   Резервоарът за гориво трябва да бъде напълнен с вода до 90 % от масата на пълен резервоар с гориво, както е определено от производителя, с допустимо отклонение от ± 1 %.

Това изискване не се прилага за резервоари за водородно гориво.

1.4.2.3.   Всички други системи (спирачна, охладителна и др.) могат да бъдат празни, като масата на течностите им трябва да бъде точно компенсирана.

1.4.2.4.   Ако масата на измервателната апаратура в превозното средство надвишава разрешените 25 kg, тя може да бъде компенсирана чрез намалявания, които нямат забележим ефект върху резултатите, измерени съгласно точка 6 по-долу.

1.4.2.5.   Масата на измервателната апаратура не трябва да променя базовия товар на всяка ос с повече от 5 %, като отклонението не трябва да надвишава 20 kg.

1.4.2.6.   Масата на превозното средство съгласно разпоредбите на точка 1.4.2.1 по-горе трябва да бъде указана в протокола.

1.4.3.   Регулировки в отделението за пътници

1.4.3.1.   Положение на волана

Воланът, ако е регулируем, трябва да бъде поставен в нормалното положение, указано от производителя, или в случай че такова не е отбелязано, в средата между границите на неговия(те) обхват(и) на регулиране. Накрая на пробег с външно задвижване воланът трябва да бъде оставен свободен, със спици в положение, което според производителя съответства на движение на превозното средство напред.

1.4.3.2.   Стъкла

Подвижните стъкла на превозното средство трябва да бъдат в затворено положение. За целите на изпитвателните измервания и със съгласието на производителя подвижните стъкла могат да бъдат свалени, при условие че положението на ръчката за вдигане на стъклото съответства на затвореното положение.

1.4.3.3.   Лост за превключване на предавките

Лостът за превключване на предавките трябва да бъде в неутрално положение.

1.4.3.4.   Педали

Педалите трябва да бъдат в нормално положение на покой. Ако са регулируеми, трябва да бъдат поставени в средно положение, освен ако не е определено друго положение от производителя.

1.4.3.5.   Врати

Вратите трябва да бъдат затворени, но не и заключени.

1.4.3.6.   Отварящ се покрив

Ако е монтиран отварящ се или свалящ се покрив, той трябва да бъде монтиран и в затворено положение. За целите на изпитвателните измервания и със съгласието на производителя той може да бъде отворен.

1.4.3.7.   Сенник

Сенниците трябва да бъдат в прибрано положение.

1.4.3.8.   Огледало за обратно виждане

Вътрешното огледало за обратно виждане трябва да бъде в нормално положение за употреба.

1.4.3.9.   Подлакътници

Облегалките за ръце отпред и отзад, ако са подвижни, трябва да бъдат в снижено положение, освен ако това се възпрепятства от положенията на манекените в превозните средства.

1.4.3.10.   Облегалки за глава

Облегалките за глава, които са регулируеми на височина, трябва да бъдат в своето най-горно положение.

1.4.3.11.   Седалки

1.4.3.11.1.   Положение на предните седалки

Седалки, които са надлъжно регулируеми, трябва да бъдат поставени така, че тяхната точка „Н“, определена в съответствие с процедурата, изложена в приложение 6, да бъде в средно положение на преместване или в най-близкото до него заключващо положение и в положението на височина, определено от производителя (ако са независимо регулируеми на височина). В случай на седалка тип пейка базата трябва да бъде в точката „Н“ на мястото на водача.

1.4.3.11.2.   Положение на облегалките на предните седалки

Ако са регулируеми, облегалките трябва да бъдат регулирани така, че резултантният наклон на торса на манекена да бъде възможно най-близо до препоръчания от производителя за нормална употреба или, при отсъствие на конкретна препоръка от производителя, до 25° назад от вертикалното положение.

1.4.3.11.3.   Задни седалки

Ако са регулируеми, задните седалки или задните седалки тип пейка трябва да бъдат поставени в най-задно положение.

1.4.4.   Регулировка на електрическото силово предаване

1.4.4.1.   Степента на зареждане на ПСНЕ трябва да бъде такава, че да позволява нормалната експлоатация на силовото предаване, препоръчана от производителя.

1.4.4.2.   Електрическото силово предаване трябва да бъде захранено със или без използването на оригиналните източници на електрическа енергия (напр. двигател-генератор, ПСНЕ или системата за преобразуване на електрическата енергия), като все пак:

1.4.4.2.1.   При съгласие между техническата служба и производителя е допустимо изпитването да бъде извършено, без да бъдат захранени всички или някои части на силовото предаване, доколкото това няма отрицателно влияние върху резултата от изпитването. За частите на електрическото силово предаване, които не са захранени, защитата срещу поражение от електрически ток трябва да бъде доказана посредством физическа защита или изолационно съпротивление, или подходящи допълнителни доказателства.

1.4.4.2.2.   В случай на наличие на автоматично прекъсване, по искане на производителя се допуска изпитването да бъде извършено със задействано автоматично прекъсване. В този случай трябва да се докаже, че автоматичното прекъсване ще се е задействало по време на изпитването на удар. Това включва сигнала за автоматично задействане, както и галваничното разделяне, като се отчитат условията по време на удара.

2.   МАНЕКЕНИ

2.1.   Предни седалки

2.1.1.   Манекен, съответстващ на спецификациите за Хибрид III (1), оборудван с глезен на 45° и съответстващ на спецификациите за неговото регулиране, трябва да бъде инсталиран на всяка от предните странични седалки в съответствие с условията, изложени в приложение 5. Глезенът на манекена следва да бъде сертифициран в съответствие с процедурите в приложение 10.

2.1.2.   Превозното средство се изпитва със системите за обезопасяване, предоставени от производителя.

3.   ЗАДВИЖВАНЕ И ПРОБЕГ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО

3.1.   Превозното средство трябва да бъде задвижвано от собствения си двигател или от друго устройство за задвижване.

3.2.   В момента на удара превозното средство не трябва да бъде подложено на действието на друго допълнително устройство за управление или за задвижване.

3.3.   Пробегът на превозното средство трябва да бъде такъв, че да отговаря на изискванията на точки 1.2 и 1.3.1.

4.   СКОРОСТ НА ИЗПИТВАНЕТО

Скоростта на превозното средство в момента на удара трябва да бъде 56 - 0, + 1 km/h. Ако обаче изпитването е проведено при по-висока скорост на удара и превозното средство е изпълнило изискванията, изпитването се приема за задоволително.

5.   ИЗМЕРВАНИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ НАПРАВЕНИ ВЪРХУ МАНЕКЕНА НА ПРЕДНИТЕ СЕДАЛКИ

5.1.   Всички измервания, необходими за проверката на експлоатационните показатели, трябва да бъдат направени с измервателни системи, съответстващи на спецификациите от приложение 8.

5.2.   Различните параметри трябва да бъдат записвани чрез независими канали за данни със следните CFC (честотен клас на канала):

5.2.1.   Измервания в главата на манекена

Ускорението (а), разглеждано за центъра на тежестта, се изчислява от съставките на ускорението по трите оси, измерено с CFC 1 000.

5.2.2.   Измервания във врата на манекена

5.2.2.1.   Осовото усилие на опън и усилието на срязване пред/след връзката врат/глава се измерват с CFC 1 000.

5.2.2.2.   Огъващият моментът спрямо напречна ос на връзката глава/врат се измерва с CFC 600.

5.2.3.   Измервания в гръдния кош на манекена

Деформацията на гръдния кош между гръдната кост и гръбнака се измерва с CFC 180.

5.2.4.   Измервания в бедрената кост и пищяла на манекена

5.2.4.1.   Осовото усилие на натиск и огъващите моменти се измерват с CFC 600.

5.2.4.2.   Преместването на пищяла по отношение на бедрената кост се измерва при плъзгащата се колянна става с CFC 800.

6.   ИЗМЕРВАНИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ НАПРАВЕНИ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО

6.1.   За да стане възможно извършването на опростеното изпитване, описано в приложение 7, кривата на намаляване на скоростта на конструкцията трябва да бъде определена въз основа на стойността на надлъжните акселерометри в основата на „Б“ колоната на ударената страна на превозното средство с CFC 180 чрез канали за данни, съответстващи на изискванията, изложени в приложение 8.

6.2.   Диаграмата скорост/време, която се използва при процедурата на изпитване, описана в приложение 7, трябва да бъде получена чрез надлъжен акселерометър в основата на „Б“ колоната на ударената страна на превозното средство.

---

(1)  Техническите спецификации и подробните чертежи на Хибрид III, съответстващи на основните размери на 50-ия процентил за мъж в САЩ, и спецификациите за неговото регулиране за това изпитване са депозирани при генералния секретар на Обединените нации и при поискване могат да бъдат предмет на справка в секретариата на Икономическата комисия за Европа, Двореца на нациите, Женева, Швейцария.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 4

ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЕКСПЛОАТАЦИОННИТЕ ПОКАЗАТЕЛИ

1.   ЕСПЛОАТАЦИОНЕН ПОКАЗАТЕЛ ЗА ГЛАВАТА (HPC) И УСКОРЕНИЕ НА ГЛАВАТА ЗА 3 ms

| 1.1. | Счита се, че експлоатационният показател за главата (HPC) е изпълнен, когато по време на изпитването няма контакт между главата и съставна част на превозното средство. |
| --- | --- |

1.1.

Счита се, че експлоатационният показател за главата (HPC) е изпълнен, когато по време на изпитването няма контакт между главата и съставна част на превозното средство.

| 1.2. | Ако по време на изпитването има контакт между главата и съставна част на превозното средство, HPC се изчислява въз основа на ускорението (а), измерено според точка 5.2.1 от приложение 3, по следната формула:



  където:






  1.2.1. | членът „а“ е резултантното ускорение, измерено според точка 5.2.1 от приложение 3, и е измерено в единици за тегло, g (1 g = 9,81 m/s2); |
| --- | --- | --- |

1.2.

Ако по време на изпитването има контакт между главата и съставна част на превозното средство, HPC се изчислява въз основа на ускорението (а), измерено според точка 5.2.1 от приложение 3, по следната формула:

Formula

където:

1.2.1.

членът „а“ е резултантното ускорение, измерено според точка 5.2.1 от приложение 3, и е измерено в единици за тегло, g (1 g = 9,81 m/s2);

| 1.2.2. | ако началото на контакта на главата може да бъде определено задоволително, t1 и t2 са двата момента във времето, изразени в секунди, определящи интервал между началото на контакта на главата и края на записа, за който стойността на HPC е максимална; |
| --- | --- |

1.2.2.

ако началото на контакта на главата може да бъде определено задоволително, t1 и t2 са двата момента във времето, изразени в секунди, определящи интервал между началото на контакта на главата и края на записа, за който стойността на HPC е максимална;

| 1.2.3. | ако началото на контакта на главата не може да бъде определено, t1 и t2 са двата момента във времето, изразени в секунди, определящи времевия интервал между началото и края на записа, за който стойността на HPC е максимална; |
| --- | --- |

1.2.3.

ако началото на контакта на главата не може да бъде определено, t1 и t2 са двата момента във времето, изразени в секунди, определящи времевия интервал между началото и края на записа, за който стойността на HPC е максимална;

| 1.2.4. | стойностите на HPC, за които времевият интервал (t1 — t2) е по-голям от 36 ms, се игнорират при изчисляването на максималната стойност. |
| --- | --- |

1.2.4.

стойностите на HPC, за които времевият интервал (t1 — t2) е по-голям от 36 ms, се игнорират при изчисляването на максималната стойност.

| 1.3. | Стойността на резултантното ускорение на главата по време на удар напред, която е надвишена общо за 3 ms, се изчислява от резултантното ускорение на главата, измерено съгласно точка 5.2.1 от приложение 3. |
| --- | --- |

1.3.

Стойността на резултантното ускорение на главата по време на удар напред, която е надвишена общо за 3 ms, се изчислява от резултантното ускорение на главата, измерено съгласно точка 5.2.1 от приложение 3.

2.   ПОКАЗАТЕЛИ ЗА ТРАВМИРАНЕ НА ВРАТА (NIC)

| 2.1. | Тези показатели се определят от осовото усилие на натиск, осовото усилие на опън и усилията на срязване пред/след връзката врат/глава, изразени в kN и измерени съгласно точка 5.2.2 от приложение 3, и от времетраенето на тези усилия, изразено в ms. |
| --- | --- |

2.1.

Тези показатели се определят от осовото усилие на натиск, осовото усилие на опън и усилията на срязване пред/след връзката врат/глава, изразени в kN и измерени съгласно точка 5.2.2 от приложение 3, и от времетраенето на тези усилия, изразено в ms.

| 2.2. | Показателят за огъващия момент във врата се определя от огъващия момент във врата, изразен в Nm, спрямо странична ос във връзката глава/врат, измерен съгласно точка 5.2.2 от приложение 3. |
| --- | --- |

2.2.

Показателят за огъващия момент във врата се определя от огъващия момент във врата, изразен в Nm, спрямо странична ос във връзката глава/врат, измерен съгласно точка 5.2.2 от приложение 3.

| 2.3. | Огъващият момент във врата, изразен в Nm, трябва да бъде записан. |
| --- | --- |

2.3.

Огъващият момент във врата, изразен в Nm, трябва да бъде записан.

3.   ПОКАЗАТЕЛ НА НАТИСК НА ГРЪДНИЯ КОШ (ThCC) И ПОКАЗАТЕЛ ЗА ВИСКОЗИТЕТА (V * C)

| 3.1. | Показателят за натиска на гръдния кош се определя от абсолютната стойност на деформацията на гръдния кош, изразена в mm и измерена съгласно точка 5.2.3 от приложение 3. |
| --- | --- |

3.1.

Показателят за натиска на гръдния кош се определя от абсолютната стойност на деформацията на гръдния кош, изразена в mm и измерена съгласно точка 5.2.3 от приложение 3.

| 3.2. | Показателят за вискозитета (V * C) се изчислява като произведение от моментните стойности на натиска и степента на деформация на гръдната кост, измерена съгласно точка 6 и също точка 5.2.3 от приложение 3. |
| --- | --- |

3.2.

Показателят за вискозитета (V * C) се изчислява като произведение от моментните стойности на натиска и степента на деформация на гръдната кост, измерена съгласно точка 6 и също точка 5.2.3 от приложение 3.

4.   ПОКАЗАТЕЛ ЗА УСИЛИЕ ВЪРХУ БЕДРЕНАТА КОСТ (FFC)

| 4.1. | Този показател се определя от усилието на натиск, изразено в kN, предавано аксиално на всяка бедрена кост на манекена и измервано съгласно точка 5.2.4 от приложение 3, и от времетраенето на усилието на натиск, изразено в ms. |
| --- | --- |

4.1.

Този показател се определя от усилието на натиск, изразено в kN, предавано аксиално на всяка бедрена кост на манекена и измервано съгласно точка 5.2.4 от приложение 3, и от времетраенето на усилието на натиск, изразено в ms.

5.   ПОКАЗАТЕЛ ЗА УСИЛИЕ НА НАТИСК ВЪРХУ ПИЩЯЛА (TCFC) И ИНДЕКС НА ПИЩЯЛА (TI)

| 5.1. | Показателят за усилието на натиск върху пищяла се определя от усилието на натиск (Fz), изразено в kN, предавано аксиално на всеки пищял на манекена и измервано съгласно точка 5.2.4 от приложение 3. |
| --- | --- |

5.1.

Показателят за усилието на натиск върху пищяла се определя от усилието на натиск (Fz), изразено в kN, предавано аксиално на всеки пищял на манекена и измервано съгласно точка 5.2.4 от приложение 3.

| 5.2. | Индексът на пищяла се изчислява въз основа на огъващите моменти (Mx и My), измерени съгласно точка 5.1, по следната формула:



  където:







  Mx | = | огъващ момент спрямо оста х; |
| --- | --- | --- | --- |
| My | = | огъващ момент спрямо оста у; |
| (Mc)R | = | критичен огъващ момент, който се приема, че е 225 Nm; |
| Fz | = | осовото усилие на натиск в посоката z; |
| (Fc)z | = | критично усилие на натиск в посоката z, което се приема, че е 35,9 kN; и |

5.2.

Индексът на пищяла се изчислява въз основа на огъващите моменти (Mx и My), измерени съгласно точка 5.1, по следната формула:

Formula

където:

Mx

=

огъващ момент спрямо оста х;

My

=

огъващ момент спрямо оста у;

(Mc)R

=

критичен огъващ момент, който се приема, че е 225 Nm;

Fz

=

осовото усилие на натиск в посоката z;

(Fc)z

=

критично усилие на натиск в посоката z, което се приема, че е 35,9 kN; и

Formula

Индексът на пищяла се изчислява в горния край и при основата на всеки пищял; Fz обаче може да бъде измерено в едно от тези две места. Получената стойност се използва за изчисляването на TI в горния край и при основата на пищяла. Моментите Мx и My се измерват поотделно в двете места.

6.   ПРОЦЕДУРА ЗА ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ПОКАЗАТЕЛИТЕ ЗА ВИСКОЗИТЕТА (V * C) ЗА МАНЕКЕН ХИБРИД III

| 6.1. | Показателят за вискозитета се изчислява като произведение на моментните стойности на натиска и степента на деформация на гръдната кост. И двете се получават от измерването на деформацията на гръдната кост. |
| --- | --- |

6.1.

Показателят за вискозитета се изчислява като произведение на моментните стойности на натиска и степента на деформация на гръдната кост. И двете се получават от измерването на деформацията на гръдната кост.

| 6.2. | Реакцията на деформация на гръдната кост се филтрира веднъж при CFC 180. Натискът за време t се изчислява от този филтриран сигнал като:



  Скоростта на деформация на гръдната кост за време t се изчислява от филтрираната деформация като:



  където D(t) е деформацията за време t в метри, а δt е времевият интервал в секунди между измерванията на деформацията. Максималната стойност на δt е 1,25 × 10-4 секунди. Процесът на изчисление е показан по-долу под формата на диаграма: |
| --- | --- |

6.2.

Реакцията на деформация на гръдната кост се филтрира веднъж при CFC 180. Натискът за време t се изчислява от този филтриран сигнал като:

Formula

Скоростта на деформация на гръдната кост за време t се изчислява от филтрираната деформация като:

Formula

където D(t) е деформацията за време t в метри, а δt е времевият интервал в секунди между измерванията на деформацията. Максималната стойност на δt е 1,25 × 10-4 секунди. Процесът на изчисление е показан по-долу под формата на диаграма:

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 5

РАЗПОЛАГАНЕ И МОНТИРАНЕ НА МАНЕКЕНИ И РЕГУЛИРАНЕ НА СИСТЕМИТЕ ЗА ОБЕЗОПАСЯВАНЕ

1.   РАЗПОЛАГАНЕ НА МАНЕКЕНИТЕ

1.1.   Самостоятелни седалки

Равнината на симетрия на манекена трябва да съвпада с вертикалната средна равнина на седалката.

1.2.   Предна седалка тип пейка

1.2.1.   Водач

Равнината на симетрия на манекена трябва да лежи във вертикалната равнина, минаваща през центъра на волана и паралелна на надлъжната средна равнина на превозното средство. Ако мястото за сядане е определено от формата на пейката, такава седалка трябва да се счита за самостоятелна седалка.

1.2.2.   Пътник

Равнината на симетрия на манекена пътник трябва да бъде симетрична на тази на манекена водач спрямо надлъжната средна равнина на превозното средство. Ако мястото за сядане е определено от формата на пейката, такава седалка трябва да се счита за самостоятелна седалка.

1.3.   Предна седалка тип пейка за пътници (водачът не се включва)

Равнините на симетрия на манекена трябва да съвпадат със средните равнини на местата за сядане, определени от производителя.

2.   МОНТИРАНЕ НА МАНЕКЕНИ

2.1.   Глава

Напречната платформа с измервателна апаратура на главата трябва да бъде хоризонтална в граници 2,5°. За да се нивелира главата на изпитвателния манекен в превозни средства с прави седалки с нерегулируеми облегалки, трябва да се спазва следната последователност. Първо се регулира положението на точката „Н“ в границите, посочени в точка 2.4.3.1 по-долу, за да се нивелира напречната платформа с измервателна апаратура на главата на изпитвателния манекен. Ако напречната платформа с измервателна апаратура на главата все още не е нивелирана, тогава се регулира тазовият ъгъл на изпитвателния манекен в границите, посочени в точка 2.4.3.2 по-долу. Ако напречната платформа с измервателна апаратура на главата все още не е нивелирана, тогава се регулира минимално скобата на врата на изпитвателния манекен, колкото е необходимо, за да се гарантира, че напречната платформа с измервателна апаратура на главата е хоризонтална в граници 2,5°.

2.2.   Ръце

2.2.1.   Горните части на ръцете на изпитвателния манекен водач трябва да бъдат близо до торса, а осевите им линии — възможно най-близо до вертикалната равнина.

2.2.2.   Горните части на ръцете на изпитвателния манекен пътник трябва да бъдат в контакт с облегалката на седалката и страните на торса.

2.3.   Ръце (от китката надолу)

2.3.1.   Дланите на изпитвателния манекен водач трябва да бъдат в контакт с външната част на обръча на волана на хоризонталния диаметър на обръча. Палците трябва да бъдат над обръча на волана и да бъдат леко закрепени с лепенка към обръча на волана, така че ако ръката на изпитвателния манекен бъде бутната напред със сила не по-малка от 9 N и не по-голяма от 22 N, лепенката да освобождава ръката от обръча на волана.

2.3.2.   Дланите на изпитвателния манекен пътник трябва да бъдат в контакт с външната страна на бедрата. Малкият пръст трябва да бъде в контакт с възглавницата на седалката.

2.4.   Торс

2.4.1.   В превозни средства, оборудвани със седалки тип пейка, горната част на торса на водача и пътниците изпитвателни манекени трябва да е облегната на облегалката на седалката. Средната сагитална равнина на манекена водач трябва да бъде вертикална и паралелна на надлъжната осева линия на превозното средство и да минава през центъра на обръча на волана. Средната сагитална равнина на манекена пътник трябва да бъде вертикална и паралелна на надлъжната осева линия на превозното средство и на същото разстояние от надлъжната централна линия на превозното средство, както средната сагитална равнина на манекена водач.

2.4.2.   В превозни средства, оборудвани с индивидуална(и) седалка(и), горната част на торса на водача и пътниците изпитвателни манекени трябва да е облегната на облегалката на седалката. Средната сагитална равнина на манекена водач и на манекените пътници трябва да бъде вертикална и да съвпада с надлъжната осева линия на индивидуалната(ите) седалка(и).

2.4.3.   Долна част на торса

2.4.3.1.   Точка „Н“

Точката „Н“ на водача и пътниците изпитвателни манекени трябва да съвпада, в граници 13 mm вертикално и в граници 13 mm хоризонтално, с точка на 6 mm под местоположението на точката „Н“, определена, като се използва процедурата, описана в приложение 6, с изключение на това, че дължината на долната част на крака и сегментите на бедрото на тримерната машина за определяне на точката „Н“ трябва да бъдат регулирани на 414 и 401 mm вместо съответно на 417 и 432 mm.

2.4.3.2.   Тазов ъгъл

Определен с помощта на устройството за измерване на тазовия ъгъл (GM) (чертеж 78051-532, включен за справка в част 572), което се вкарва в отвора за измерване на точката „Н“ на манекена, ъгълът, измерен от хоризонталата върху 76,2-милиметровата плоска повърхност на устройството, трябва да бъде 22,5° ± 2,5°.

2.5.   Крака

Горната част на краката на изпитвателните манекени на водача и пътниците трябва да бъдат поставени на възглавницата на седалката, доколкото позволява положението на стъпалата. Първоначалното разстояние между повърхностите на външните планки на коленните вилки трябва да бъде 270 mm ± 10 mm. Доколкото е осъществимо, левият крак на манекена водач и двата крака на манекена пътник следва да бъдат във вертикални надлъжни равнини. Доколкото е осъществимо, десният крак на манекена водач трябва да бъде във вертикална равнина. Разрешено е окончателно регулиране, за да се поставят стъпалата в положението в съответствие с точка 2.6 за различни конфигурации на отделението за пътници.

2.6.   Стъпала

2.6.1.   Дясното стъпало на изпитвателния манекен водач трябва да е поставено върху ненатиснатия педал на газта, а най-задната точка на петата да е опряна на подовата повърхност в равнината на педала. Ако стъпалото не може да бъде поставено върху педала на газта, то трябва да бъде поставено перпендикулярно на пищяла и възможно най-напред по посока на осевата линия на педала, като най-задната точка на петата е опряна на подовата повърхност. Петата на лявото стъпало трябва да е поставена възможно най-напред и да е опряна на подовата плоскост. Лявото стъпало трябва да е поставено възможно най-хоризонтално върху повърхността за опора на стъпалата. Надлъжната осева линия на лявото стъпало трябва да бъде поставена възможно най-успоредно на надлъжната осева линия на превозното средство.

2.6.2.   Петите на двете стъпала на изпитвателния манекен пътник трябва да бъдат поставени възможно най-напред и да бъдат опрени на подовата плоскост. И двете стъпала следва да бъдат поставени възможно най-хоризонтално върху повърхността за опора на стъпалата. Надлъжната осева линия на стъпалата трябва да бъде поставена възможно най-успоредно на надлъжната осева линия на превозното средство.

2.7.   Инсталираните измервателни уреди не трябва по никакъв начин да влияят на движението на манекена по време на удар.

2.8.   Температурата на манекените и на системата от измервателни уреди трябва да бъде стабилизирана преди изпитването и поддържана, доколкото е възможно, в интервала между 19 и 22 °С.

2.9.   Облекло на манекена

2.9.1.   Манекените, оборудвани с измервателни уреди, следва да бъдат облечени в плътно прилепващи памучни еластични дрехи с подходящ размер, с къси ръкави и панталони с дължина до средата на прасеца, определени в FMVSS 208, чертежи 78051-292 и 293, или техен еквивалент.

2.9.2.   Обувка с размер 11XW, която отговаря на спецификациите на военния стандарт на САЩ MIL-S 131192, преработка „Р“, за размера, дебелината на подметката и тока и която тежи 0,57 ± 0,1 kg, се поставя и закрепва на всяко стъпало на манекените за изпитването.

3.   РЕГУЛИРАНЕ НА СИСТЕМИТЕ ЗА ОБЕЗОПАСЯВАНЕ

Обезопасителният колан се поставя около изпитвателния манекен на мястото, определено за сядане, както е посочено в съответните изисквания на точки 2.1—2.6, и се закопчава. Цялата хлабина на надбедрения колан се обира. Лентата на горната част на торса се изтегля навън от прибиращото устройство и след това се оставя да се прибере. Тази операция се повтаря четири пъти. Към надбедрения колан се прилага усилие на опън от 9 до 18 N. Ако системата на коланите е снабдена с устройство за отпускане, се въвежда максималната хлабина на колана на горната част на торса, препоръчана от производителя за нормална употреба в ръководството за експлоатация на превозното средство. Ако системата на коланите не е снабдена с устройство за отпускане, излишната лента от колана на рамото се оставя да бъде прибрана от силата на опън на прибиращото устройство.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 6

ПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКАТА „H“ И ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА НАКЛОН НА ТОРСА ЗА МЕСТА ЗА СЯДАНЕ В МОТОРНИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА

1.   ЦЕЛ

Процедурата, описана в настоящото приложение, се използва, за да се установят местоположението на точката „Н“ и действителният ъгъл на наклона на торса за едно или няколко места за сядане в моторно превозно средство и за да се провери съотношението между измерените параметри и проектните спецификации, дадени от производителя на превозното средство (1).

2.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ

За целите на настоящото приложение:

| 2.1. | „Контролни данни“ означава една или няколко от следните характеристики на място за сядане:






  2.1.1. | точката „H“ и точката „R“ и тяхното взаимно местоположение; |
| --- | --- | --- |

2.1.

„Контролни данни“ означава една или няколко от следните характеристики на място за сядане:

2.1.1.

точката „H“ и точката „R“ и тяхното взаимно местоположение;

| 2.1.2. | действителния ъгъл на наклон на торса и проектния ъгъл на наклон на торса и тяхната зависимост. |
| --- | --- |

2.1.2.

действителния ъгъл на наклон на торса и проектния ъгъл на наклон на торса и тяхната зависимост.

| 2.2. | „Тримерна машина за определяне на точка „H“ (тримерна Н-машина) означава устройство, използвано за определяне на точките H и на действителните ъгли на наклон на торса. Това устройство е описано в допълнение 1 към настоящото приложение. |
| --- | --- |

2.2.

„Тримерна машина за определяне на точка „H“ (тримерна Н-машина) означава устройство, използвано за определяне на точките H и на действителните ъгли на наклон на торса. Това устройство е описано в допълнение 1 към настоящото приложение.

| 2.3. | „Точка „H“ означава центъра на въртене на торса и бедрата на тримерната Н-машина, инсталирана върху седалката на превозно средство в съответствие с точка 4 по-долу. Точката „H“ се намира в центъра на осевата линия на устройството, която преминава между визуалните маркери на точката „H“ от двете страни на тримерната Н-машина. Точката „H“ съответства теоретично на точката „R“ (за допуските вж. точка 3.2.2 по-долу). След определянето на положението на точката „Н“ в съответствие с описаната в точка 4 процедура тази точка се счита за неподвижна спрямо конструкцията седалка—възглавница, а също че се движи заедно с нея, когато седалката бива регулирана. |
| --- | --- |

2.3.

„Точка „H“ означава центъра на въртене на торса и бедрата на тримерната Н-машина, инсталирана върху седалката на превозно средство в съответствие с точка 4 по-долу. Точката „H“ се намира в центъра на осевата линия на устройството, която преминава между визуалните маркери на точката „H“ от двете страни на тримерната Н-машина. Точката „H“ съответства теоретично на точката „R“ (за допуските вж. точка 3.2.2 по-долу). След определянето на положението на точката „Н“ в съответствие с описаната в точка 4 процедура тази точка се счита за неподвижна спрямо конструкцията седалка—възглавница, а също че се движи заедно с нея, когато седалката бива регулирана.

| 2.4. | „Точка „R'“ или „базова точка на седалката“ означава проектна точка, определена от производителя на превозното средство за всяко място за сядане и установена по отношение на тримерната координатна система. |
| --- | --- |

2.4.

„Точка „R'“ или „базова точка на седалката“ означава проектна точка, определена от производителя на превозното средство за всяко място за сядане и установена по отношение на тримерната координатна система.

| 2.5. | „Линия на торса“ означава осевата линия на сондата на тримерната Н-машина, когато сондата е в крайно задно положение. |
| --- | --- |

2.5.

„Линия на торса“ означава осевата линия на сондата на тримерната Н-машина, когато сондата е в крайно задно положение.

| 2.6. | „Действителен ъгъл на наклон на торса“ означава ъгъла между вертикалната линия, преминаваща през точката „H“, и линията на торса, измерен с помощта на задната ъглова скала на тримерната Н-машина; действителният ъгъл на наклон на торса съответства теоретично на проектния ъгъл на наклон на торса (за допуските вж. точка 3.2.2 по-долу). |
| --- | --- |

2.6.

„Действителен ъгъл на наклон на торса“ означава ъгъла между вертикалната линия, преминаваща през точката „H“, и линията на торса, измерен с помощта на задната ъглова скала на тримерната Н-машина; действителният ъгъл на наклон на торса съответства теоретично на проектния ъгъл на наклон на торса (за допуските вж. точка 3.2.2 по-долу).

| 2.7. | „Проектен ъгъл на наклон на торса“ означава ъгъла между вертикална линия, преминаваща през точката „R“, и линията на торса в положение, което отговаря на проектното положение на облегалката на седалката, определено от производителя на превозното средство. |
| --- | --- |

2.7.

„Проектен ъгъл на наклон на торса“ означава ъгъла между вертикална линия, преминаваща през точката „R“, и линията на торса в положение, което отговаря на проектното положение на облегалката на седалката, определено от производителя на превозното средство.

| 2.8. | „Централна равнина на пътника“ (C/LO) означава средната равнина на тримерната Н-машина, разположена на всяко място, определено за сядане; тя е представена като координатата на точката „H“ по оста „Y“. За индивидуалните седалки централната равнина на седалката съвпада с централната равнина на пътника. За останалите седалки централната равнина на пътника се определя от производителя. |
| --- | --- |

2.8.

„Централна равнина на пътника“ (C/LO) означава средната равнина на тримерната Н-машина, разположена на всяко място, определено за сядане; тя е представена като координатата на точката „H“ по оста „Y“. За индивидуалните седалки централната равнина на седалката съвпада с централната равнина на пътника. За останалите седалки централната равнина на пътника се определя от производителя.

| 2.9. | „Тримерна координатна система“ означава система, описана в допълнение 2 към настоящото приложение. |
| --- | --- |

2.9.

„Тримерна координатна система“ означава система, описана в допълнение 2 към настоящото приложение.

| 2.10. | „Репери“ означава физически точки (отвори, повърхности, отметки или вдлъбнатини), отбелязани на каросерията на превозното средство по данни на производителя. |
| --- | --- |

2.10.

„Репери“ означава физически точки (отвори, повърхности, отметки или вдлъбнатини), отбелязани на каросерията на превозното средство по данни на производителя.

| 2.11. | „Положение на превозното средство за измерване“ означава положението на превозното средство, определено въз основа на координатите на реперите в тримерната координатна система. |
| --- | --- |

2.11.

„Положение на превозното средство за измерване“ означава положението на превозното средство, определено въз основа на координатите на реперите в тримерната координатна система.

3.   ИЗИСКВАНИЯ

3.1.   Представяне на данните

За всяко място за сядане, когато се изискват контролни данни, за да се демонстрира съответствието с разпоредбите на настоящото правило, трябва да се представят във вида, посочен в допълнение 3 към настоящото приложение, всички или целесъобразен набор от следните данни:

| 3.1.1. | координатите на точката „R“ в тримерната координатна система; |
| --- | --- |

3.1.1.

координатите на точката „R“ в тримерната координатна система;

| 3.1.2. | проектния ъгъл на наклона на торса; |
| --- | --- |

3.1.2.

проектния ъгъл на наклона на торса;

| 3.1.3. | всички указания, необходими за регулиране на седалката (ако е регулируема) в положението за измерване, посочено в точка 4.3 по-долу. |
| --- | --- |

3.1.3.

всички указания, необходими за регулиране на седалката (ако е регулируема) в положението за измерване, посочено в точка 4.3 по-долу.

3.2.   Съотношение между измерените данни и проектните спецификации

3.2.1.   Координатите на точката „H“ и стойността на действителния ъгъл на наклон на торса, получени посредством процедурата по точка 4 по-долу, се сравняват съответно с координатите на точката „R“ и стойността на проектния ъгъл на наклон на торса, посочени от производителя на превозното средство.

3.2.2.   Относителните положения на точките „R“ и „H“ и съотношението между проектния и действителния ъгъл на наклон на торса се приемат за задоволителни по отношение на въпросното място за сядане, ако точката „H“, определена с нейните координати, попада в очертанията на квадрат със страна 50 mm, с хоризонтални и вертикални страни, чиито диагонали се пресичат в точката „R“, и ако действителният ъгъл на наклон на торса остава в граници 5° от проектния ъгъл на торса.

3.2.3.   Ако тези условия са изпълнени, точката „R“ и проектният ъгъл на наклон на торса се използват за проверка на съответствието с разпоредбите на настоящото правило.

3.2.4.   Ако точката „H“ или действителният ъгъл на торса не удовлетворяват изискванията по точка 3.2.2 по-горе, точката „H“ и действителният ъгъл на торса се определят още два пъти (общо три пъти). Ако резултатите от две от тези три измервания удовлетворяват изискванията, то биват прилагани условията от точка 3.2.3 по-горе.

3.2.5.   Ако резултатите от поне две от трите измервания, описани в точка 3.2.4 по-горе, не удовлетворяват изискванията от точка 3.2.2 по-горе или ако проверката не може да се проведе, тъй като производителят на превозното средство не е предоставил информация относно положението на точката „R“ или относно проектния ъгъл на наклон на торса, то се използва центърът на тежестта на фигурата с върхове трите измерени точки или средноаритметична стойност на трите измерени ъгъла, като тези стойности се считат за приложими във всички случаи, когато в текста на настоящото правило се говори за точката „R“ или действителния ъгъл на наклон на торса.

4.   ПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКАТА „H“ И ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА НАКЛОН НА ТОРСА

4.1.   По усмотрение на производителя превозното средство се подготвя за изпитването, като се поставя в среда с температура 20° С ± 10 °C, за да може материалът, от който е изработена седалката, да достигне стайна температура. Ако на седалката, която ще се изследва, никога не е било сядано, върху нея трябва да седне човек или да се постави предмет с тегло 70—80 kg два пъти за по една минута, за да се огънат възглавницата и облегалката. По искане на производителя всички комплекти седалки остават ненатоварени в продължение на най-малко 30 минути преди поставянето на тримерната Н-машина.

4.2.   Превозното средство трябва да бъде в положението за измерване, определено в точка 2.11 по-горе.

4.3.   Ако седалката е регулируема, тя се поставя в най-задното нормално положение за шофиране или пътуване съгласно указанията на производителя на превозното средство, като се взема предвид само надлъжното регулиране на седалката, но не и възможността за преместването ѝ за цели, различни от поставяне в нормално положение за шофиране или пътуване. Когато съществуват други възможности за регулиране на седалката (вертикално, ъглово, наклоняване на облегалката и т.н.), седалката се регулира и спрямо тях до положение, посочено от производителя. При седалки с окачване седалката се фиксира неподвижно във вертикалното положение, съответстващо на нормалното положение за шофиране, посочено от производителя.

4.4.   Площта на мястото за сядане, която влиза в съприкосновение с тримерната Н-машина, се покрива с памучен муселинен плат с достатъчни размери и подходяща структура на тъканта, отговарящ на следните спецификации: гладък памучен плат с плътност 18,9 нишки на cm2 и тегло 0,228 kg/m2, или плетено или нетъкано платно с еквивалентни характеристики. Ако изпитването се провежда върху седалка извън превозното средство, подът, на който е поставена седалката, трябва да има същите основни характеристики (2) като пода на превозното средство, за което е предназначена седалката.

4.5.   Седалището и гърбът на тримерната H-машина се поставят така, че централната равнина на заемащия мястото (C/LO) да съвпада с централната равнина на тримерната H-машина. По искане на производителя тримерната Н-машина може да бъде преместена навътре по отношение на централната равнина на C/LO, ако тримерната Н-машина е поставена толкова далече от средната линия на превозното средство, че краят на седалката да не позволява нивелиране на тримерната Н-машина.

4.6.   Стъпалата и подбедриците се прикрепват към основата на корпуса на седалката или поотделно, или като се използва T-образната стойка и конструкцията за подбедриците. Линията, преминаваща през визуалните маркери на точката „H“, трябва да бъде хоризонтална и перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката.

4.7.   Положението на стъпалата и краката на тримерната Н-машина се регулира, както следва:

4.7.1.   Места, определени за сядане: водач и пътник, седящ до него

| 4.7.1.1. | Както стъпалата, така и краката се придвижват напред по такъв начин, че стъпалата да заемат естествено положение върху пода, ако е необходимо, между педалите за управление. Когато е възможно, лявото стъпало трябва да бъде разположено на приблизително същото разстояние отляво на централната равнина на тримерната Н-машина, на което дясното стъпало е разположено отдясно на тази равнина. Нивелирът, с чиято помощ се установява напречното разположение на тримерната Н-машина, при необходимост се довежда до хоризонтално положение посредством регулиране положението на корпуса на седалката или преместване назад на краката и стъпалата на машината. Линията, преминаваща през визуалните маркери на точката „H“, трябва да остане перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката. |
| --- | --- |

4.7.1.1.

Както стъпалата, така и краката се придвижват напред по такъв начин, че стъпалата да заемат естествено положение върху пода, ако е необходимо, между педалите за управление. Когато е възможно, лявото стъпало трябва да бъде разположено на приблизително същото разстояние отляво на централната равнина на тримерната Н-машина, на което дясното стъпало е разположено отдясно на тази равнина. Нивелирът, с чиято помощ се установява напречното разположение на тримерната Н-машина, при необходимост се довежда до хоризонтално положение посредством регулиране положението на корпуса на седалката или преместване назад на краката и стъпалата на машината. Линията, преминаваща през визуалните маркери на точката „H“, трябва да остане перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката.

| 4.7.1.2. | Ако левият крак не може да бъде задържан успореден на десния, а лявото стъпало не може да бъде поддържано от конструкцията, то се премества, докато получи опора. При това трябва да се запази хоризонталността на линията, свързваща визуалните маркери. |
| --- | --- |

4.7.1.2.

Ако левият крак не може да бъде задържан успореден на десния, а лявото стъпало не може да бъде поддържано от конструкцията, то се премества, докато получи опора. При това трябва да се запази хоризонталността на линията, свързваща визуалните маркери.

4.7.2.   Места, определени за сядане: отзад встрани

За задните или допълнителните седалки краката се разполагат според указанията на производителя. Ако при това стъпалата се опират в части от пода, които са на различни нива, стъпалото, което влиза първо в съприкосновение с предната седалка, е отправно, а другото стъпало трябва да се нагласи, така че нивелирът, показващ напречното разположение на седалищната част на устройството, да показва хоризонтално положение.

4.7.3.   Други места, определени за сядане:

Спазва се общата процедура, указана в точка 4.7.1 по-горе, като единственото изключение е, че стъпалата се разполагат, както е определено от производителя.

4.8.   На подбедриците и бедрата се поставят тежести и се нивелира тримерната Н-машина.

4.9.   Задната част на основата се накланя напред срещу предния упор и тримерната Н-машина се издърпва назад от гърба на седалката, като използва Т-образния лост, тримерната Н-машина се поставя отново на седалката посредством един от следните методи:

| 4.9.1. | Ако тримерната Н-машина се плъзга назад, се използва следната процедура: на тримерната Н-машина се дава възможност да се плъзга назад дотогава, докато вече не се налага използването на предна ограничителна хоризонтална тежест върху Т-образната стойка, т. е. докато седалищната плоскост на машината не влезе в съприкосновение с облегалката. Ако е необходимо, положението на стъпалата и подбедриците се изменя. |
| --- | --- |

4.9.1.

Ако тримерната Н-машина се плъзга назад, се използва следната процедура: на тримерната Н-машина се дава възможност да се плъзга назад дотогава, докато вече не се налага използването на предна ограничителна хоризонтална тежест върху Т-образната стойка, т. е. докато седалищната плоскост на машината не влезе в съприкосновение с облегалката. Ако е необходимо, положението на стъпалата и подбедриците се изменя.

| 4.9.2. | Ако тримерната Н-машина не се плъзга назад, се използва следната процедура: тримерната Н-машина се плъзва назад, като се прилага хоризонтално, насочено назад усилие върху Т-образната стойка, докато седалищната плоскост не влезе в съприкосновение с облегалката на седалката (вж. фигура 2 от допълнение 1 към настоящото приложение). |
| --- | --- |

4.9.2.

Ако тримерната Н-машина не се плъзга назад, се използва следната процедура: тримерната Н-машина се плъзва назад, като се прилага хоризонтално, насочено назад усилие върху Т-образната стойка, докато седалищната плоскост не влезе в съприкосновение с облегалката на седалката (вж. фигура 2 от допълнение 1 към настоящото приложение).

4.10.   Към блока, съставен от гръбната и седалищната плоскост на тримерната Н-машина, в точката на пресичане на ъгловата скала на бедрото и корпуса на Т-образната стойка се прилага усилие 100 N ± 10 N. Направлението на прилаганото усилие трябва да бъде през цялото време по линия, преминаваща от указаната по-горе точка на пресичане до точка, разположена точно над корпуса на бедрената щанга (вж. фигура 2 в допълнение 1 към настоящото приложение). След това гръбната плоскост внимателно се връща назад до съприкосновение с облегалката на седалката. През цялата останала част на процедура трябва да се внимава, за да се предотврати плъзгане на тримерната Н-машина напред.

4.11.   От лявата и дясната страна на основата на торса се поставят тежести, а след това една след друга се поставят осемте тежести на торса. Тримерната Н-машина се поддържа нивелирана.

4.12.   Гръбната плоскост се накланя напред, за да се отстрани напрежението върху облегалката на седалката. Тримерната Н-машина се разклаща настрани, описвайки дъга от 10° (5° на всяка страна от вертикалната централна равнина), така че да се осъществят три пълни цикъла на това движение, с цел да се освободи евентуално натрупаното фрикционно напрежение между тримерната Н-машина и седалката.

По време на разклащането T-образната стойка на тримерната Н-машина може да се отклони от предписаните хоризонтално и вертикално положение. Поради това T-образната стойка трябва да бъде удържана посредством прилагане на подходящо странично усилие по време на разклащанията. Удържането на T-образната стойка и разклащането на тримерната Н-машина трябва да се извършват внимателно, за да се избегне прилагане на случайни външни усилия във вертикално или надлъжно направление.

При това не е необходимо стъпалата на тримерната Н-машина да се удържат или обездвижват. Ако стъпалата променят положението си, те се оставят в това положение за момента.

Гръбната плоскост се връща внимателно до облегалката и се проверява дали двата нивелира показват хоризонтално положение. Ако по време на разклащането на тримерната Н-машина стъпалата са се преместили, те трябва да се наместят по следния начин:

Стъпалата се повдигат от пода едно по едно на минималната необходима височина, за да се избегне допълнителното им преместване. При това повдигане те трябва да се въртят свободно, като същевременно не се допуска прилагане на надлъжни или странични усилия. Когато всяко стъпало е поставено обратно в своето най-долно положение, петата трябва да е в съприкосновение с предвидената за това конструкция.

Трябва да се провери дали напречният нивелир показва неутрално положение; при необходимост върху горната част на гръбната плоскост на тримерната Н-машина се прилага странично усилие, достатъчно за нивелиране на седалищната ѝ плоскост върху седалката.

4.13.   Задържайки T-образната стойка, с цел да се предотврати плъзгане на тримерната Н-машина напред по възглавницата на седалката, се извършват следните действия:

| a) | гръбната плоскост се връща назад до съприкосновение с облегалката на седалката; |
| --- | --- |

a)

гръбната плоскост се връща назад до съприкосновение с облегалката на седалката;

| б) | последователно се прилага и отстранява хоризонтално усилие, действащо в задно направление и ненадвишаващо 25 N, върху задната ъглова щанга, приблизително на височината на центъра на тежестите на торса, докато ъгловата скала на бедрото не покаже, че машината е установена в устойчиво положение след премахване на усилието. Трябва да се внимава и да се направи така, че върху тримерната Н-машина да не се прилагат външни усилия в посока надолу и в странично направление. Ако е необходимо повторно да се регулира нивелировката на тримерната Н-машина, гръбната плоскост се накланя напред, нивелира се отново и се повтаря процедурата от точка 4.12. |
| --- | --- |

б)

последователно се прилага и отстранява хоризонтално усилие, действащо в задно направление и ненадвишаващо 25 N, върху задната ъглова щанга, приблизително на височината на центъра на тежестите на торса, докато ъгловата скала на бедрото не покаже, че машината е установена в устойчиво положение след премахване на усилието. Трябва да се внимава и да се направи така, че върху тримерната Н-машина да не се прилагат външни усилия в посока надолу и в странично направление. Ако е необходимо повторно да се регулира нивелировката на тримерната Н-машина, гръбната плоскост се накланя напред, нивелира се отново и се повтаря процедурата от точка 4.12.

4.14.   Правят се всички измервания:

| 4.14.1. | координатите на точката „H“ се измерват в тримерната координатна система; |
| --- | --- |

4.14.1.

координатите на точката „H“ се измерват в тримерната координатна система;

| 4.14.2. | действителният ъгъл на наклон на торса се отчита в задната ъглова скала на тримерната Н-машина, когато сондата е в крайно задно положение. |
| --- | --- |

4.14.2.

действителният ъгъл на наклон на торса се отчита в задната ъглова скала на тримерната Н-машина, когато сондата е в крайно задно положение.

4.15.   Ако е необходимо повторно установяване на тримерната Н-машина, седалката трябва да остане в ненатоварено положение в продължение на минимум 30 мин, преди да се пристъпи към повторно установяване. Тримерната Н-машина не трябва да остава върху седалката по-дълго от времето, необходимо за провеждането на изпитването.

4.16.   Ако седалките в един и същ ред могат да се приемат за сходни (многоместна седалка, еднакви седалки и т.н.), за всеки ред седалки се определят само една точка „H“ и един „действителен ъгъл на наклон на торса“, като тримерната Н-машина, описана в допълнение 1 към настоящото приложение, се поставя на място за сядане, за което се приема, че е представително за целия ред. Това място е:

| 4.16.1. | в случай на преден ред — мястото на водача; |
| --- | --- |

4.16.1.

в случай на преден ред — мястото на водача;

| 4.16.2. | в случай на заден ред или редове — едно от крайните места. |
| --- | --- |

4.16.2.

в случай на заден ред или редове — едно от крайните места.

---

(1)  За всяко седящо място, освен предните седалки, където точката „H“ не може да бъде определена с помощта на „тримерната машина за определяне на точка „H“ или на съответните процедури, по усмотрение на компетентния орган като базова точка може да бъде използвана посочената от производителя точка „R“.

(2)  Ъгъл на наклона, разлика във височината с монтажната опора на седалката, структура на повърхността и др.

Допълнение 1

Описание на тримерната машина за определяне на точка „H“
   (1)

(Тримерна Н-машина)

1.   ГРЪБНА И СЕДАЛИЩНА ПЛОСКОСТ

Гръбната и седалищната плоскост се изработват от армирана пластмаса и метал; те имитират човешки торс и бедра и са свързани шарнирно в точката „H“. Към свързаната шарнирно в точката „H“ сонда за измерване на действителния ъгъл на наклон на торса е монтирана ъглова скала. Осевата линия на бедрото се определя от регулируема бедрена щанга, която е прикрепена към седалищната част и служи като базова линия за ъгловата скала за измерване наклона на бедрото.

2.   ЕЛЕМЕНТИ НА ТЯЛОТО И КРАКАТА

Елементите, моделиращи подбедриците, са свързани със седалищната плоскост чрез T-образна стойка, която съединява коленете и представлява странично удължение на регулируемата бедрена щанга. За измерване на ъгъла на сгъване на коляното в елементите на подбедриците са поставени ъглови скали. Елементите, моделиращи обувки и стъпала, са калибрирани с цел измерване на ъгъла на стъпалото. Ориентирането на устройството в пространството се извършва с помощта на два нивелира. Тежестите за тялото се поставят в съответните центрове на тежестта, така че да се обезпечава смачкване на седалката, еквивалентно на натоварването от пътник мъж с тегло 76 kg. Всички подвижни връзки на тримерната Н-машина се проверяват, за да се гарантира свободното им движение при пренебрежимо триене.

Машината съответства на машината, описана в стандарта ISO 6549—1980.

Image

Image

---

(1)  За подробна информация относно конструкцията на тримерната Н-машина се обръщайте към Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, United States of America.

Допълнение 2

Тримерна координатна система

| 1. | Тримерната координатна система е определена от три взаимноперпендикулярни равнини, определени от производителя на превозното средство (вж. фигурата) (1) |
| --- | --- |

1.

Тримерната координатна система е определена от три взаимноперпендикулярни равнини, определени от производителя на превозното средство (вж. фигурата) (1)

| 2. | Положението за измерване на превозното средство се определя посредством позиционирането му върху опорната повърхност, така че координатите на реперите да отговарят на стойностите, указани от производителя. |
| --- | --- |

2.

Положението за измерване на превозното средство се определя посредством позиционирането му върху опорната повърхност, така че координатите на реперите да отговарят на стойностите, указани от производителя.

| 3. | Координатите на точката „R“ и точката „H“ се установяват по отношение на реперите, определени от производителя на превозното средство. |
| --- | --- |

3.

Координатите на точката „R“ и точката „H“ се установяват по отношение на реперите, определени от производителя на превозното средство.

Image

---

(1)  Координатната система съответства на ISO 4130:1978.

Допълнение 3

Контролни данни относно местата за сядане

1.   Кодиране на контролните данни

Контролните данни се дават последователно за всяко място за сядане. Местата за сядане се обозначават с двуразряден код. Първият символ е арабска цифра и обозначава реда седалки, като броенето в превозното средство се извършва отпред назад. Вторият символ е главна буква, която обозначава мястото за сядане в реда, като отчитането се извършва по посоката на движение на превозното средство напред; използват се следните букви:

| L | = | ляво |
| --- | --- | --- |
| C | = | среда |
| R | = | дясно |

L

=

ляво

C

=

среда

R

=

дясно

2.   Описание на положението на превозното средство за измерване

2.1.   Координати на реперите

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   Списък на контролните данни

3.1.   Място за сядане: ...

3.1.1.   Координати на точката „R“

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2.   Проектен ъгъл на наклон на торса: ...

3.1.3.   Спецификации за регулиране на седалката (1)

хоризонтална: ...

вертикално: ...

ъглова: ...

ъгъл на наклон на торса: ...

Бележка: Контролните данни за други места за сядане се посочват в точки 3.2, 3.3 и т.н.

---

(1)  Ненужното се зачерква.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 7

ПРОЦЕДУРА ЗА ИЗПИТВАНЕ С КОЛИЧКА

1.   ПОДГОТОВКА НА ИЗПИТВАНЕТО И ПРОЦЕДУРА

1.1.   Количка

Количката трябва да бъде конструирана така, че да няма остатъчна деформация след изпитването. Тя трябва да бъде насочена така, че по време на етапа на удара отклонението да не надвишава 5° във вертикалната равнина и 2° в хоризонталната равнина.

1.2.   Състояние на конструкцията

1.2.1.   Общи положения

Изпитваната конструкция трябва да бъде представителна за серийното производство на съответните превозни средства. Някои компоненти може да бъдат заменени или отстранени, когато е явно, че такава замяна или отстраняване няма ефект върху резултатите от изпитванията.

1.2.2.   Регулировки

Регулировките трябва да съответстват на тези, изложени в точка 1.4.3 от приложение 3 към настоящото правило, като се взема предвид формулираното в точка 1.2.1.

1.3.   Прикрепване на конструкцията

1.3.1.   Конструкцията трябва да бъде здраво прикрепена към количката по такъв начин, че да не възниква относително преместване по време на изпитването.

1.3.2.   Методът, използван за закрепване на конструкцията към количката, не трябва да има ефекта на укрепване на устройствата за закрепване на седалката или устройствата за обезопасяване, или да води до нехарактерна деформация на конструкцията.

1.3.3.   Препоръчаното прикачващо устройство е това, чрез което конструкцията е поставена на подпори, поставени приблизително по оста на колелата, или ако е възможно, чрез което конструкцията е закрепена за количката чрез закрепващите елементи на системата на окачването.

1.3.4.   Ъгълът между надлъжната ос на превозното средство и посоката на движение на количката трябва да бъде 0° ± 2°.

1.4.   Манекени

Манекените и тяхното поставяне трябва да съответстват на спецификациите в приложение 3, точка 2.

1.5.   Апаратура за измерване

1.5.1.   Отрицателно ускорение на конструкцията

Положението на датчиците, измерващи отрицателното ускорение на конструкцията по време на удара, трябва да бъде паралелно на надлъжната ос на количката според спецификациите в приложение 8 (CFC 180).

1.5.2.   Измервания, които трябва да бъдат направени на манекените

Всички измервания, необходими за проверка на изброените показатели, са изложени в приложение 3, точка 5.

1.6.   Крива на отрицателното ускорение на конструкцията

Кривата на отрицателното ускорение на конструкцията по време на етапа на удара трябва да бъде такава, че кривата на „изменението на скоростта като функция на времето“, получена чрез интегриране, да не се различава в нито една точка с повече от ± 1 m/s от еталонната крива на „изменение на скоростта като функция на времето“ на съответното превозно средство, определена в допълнение към настоящото приложение. Може да бъде използвано преместване спрямо времевата ос на еталонната крива, за да се получи скоростта на конструкцията вътре в коридора.

1.7.   Еталонната крива ΔV = f(t) на съответното превозно средство

Еталонната крива се получава чрез интегриране на кривата на отрицателното ускорение на съответното превозно средство, измерено в изпитване на челен удар в преграда, предвидено в точка 6 от приложение 3 към настоящото правило.

1.8.   Еквивалентен метод

Изпитването може да бъде извършено, като се следва друг метод, различен от метода на отрицателно ускорение на количка, при условие че този метод съответства на изискванията за диапазона на изменение на скоростта, описан в точка 1.6.

Допълнение

Крива на еквивалентност — интервал на допустимите отклонения за крива ΔV = f(t)

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 8

МЕТОДИ НА ИЗМЕРВАНЕ ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯ: ИЗМЕРВАТЕЛНА АПАРАТУРА

1.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ

1.1.   Канал за предаване на данни

Каналът за предаване на данни включва цялата измервателна апаратура от датчика (или множество датчици, чиито изходни сигнали са комбинирани по точно определен начин) до и включително всички устройства за анализиране, които могат да променят честотата и амплитудата на получения сигнал.

1.2.   Датчик

Датчикът е първото устройство от канала за предаване на данни, използван за преобразуване на физическа величина за измерване във вторична величина (напр. електрическо напрежение), което може да бъде преработено от останалата част от канала.

1.3.   Амплитуден клас на канала: CAC

САС съответства на характеристиките за амплитуда на канала за предаване на данни, посочена в настоящото приложение. CAC е числено равно на горната граница на обхвата на измерване.

1.4.   Характерни честоти FH, FL, FN

Тези честоти са определени на фигурата.

1.5.   Честотен клас на канала: CFC

Честотният клас на канала се означава с число, показващо, че честотната характеристика на канала е в границите, посочени на фигурата. Това число и стойността на честотата FH в Нz са числено равни.

1.6.   Коефициент на чувствителност

Наклонът на правата линия, който се доближава в най-голяма степен до стойностите на калибриране, определени чрез метода на най-малките квадрати за амплитудния клас на канала.

1.7.   Коефициент на калибриране на канал за предаване на данни

Средната стойност на коефициентите на чувствителност, изчислени за честоти, които са равномерно разпределени при логаритмична скала между FL и FH/2,5

1.8.   Грешка от нелинейност

Отношението, в проценти, на максималната разлика между стойността на калибриране към съответстващата стойност, отчетена от правата линия, определена в точка 1.6, при горната граница на амплитудния клас на канала.

1.9.   Напречна чувствителност

Отношението на изходния сигнал към входния сигнал, когато датчикът се възбужда по направление, перпендикулярно на оста на измерване. То се изразява като процент от чувствителността по оста на измерване.

1.10.   Фазово закъснение

Фазовото закъснение на канал за предаване на данни е равно на закъснението по фаза (в радиани) на синусоидален сигнал, отнесено към кръговата честота на този сигнал (в радиани/s).

1.11.   Околна среда

Съвкупността на всички външни условия и влияния в даден момент, на които каналът за предаване на данни е изложен.

2.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ЕКСПЛОАТАЦИОННИТЕ ХАРАКТЕРИСТИКИ НА СИСТЕМАТА

2.1.   Грешка от нелинейност

Абсолютната стойност на грешката от нелинейност на канал за предаване на данни при всяка честота в честотния клас на канала (CFC) трябва да бъде по-малка или равна на 2,5 % от стойността на CAC за целия обхват на измерване.

2.2.   Амплитудно-честотна характеристика

Честотната характеристика на канала за предаване на данни трябва да се намира в границите, посочени на фигурата. Линия, съответстваща на 0 dB, се определя от коефициента на калибриране.

2.3.   Фазово закъснение

Фазовото закъснение между входните и изходните сигнали на канал за предаване на данни трябва да бъде определено и не трябва да се мени с повече от 1/10 FH секунди между 0,03 FH и FH.

2.4.   Време

2.4.1.   Опорно време

Трябва да се следи опорно време, което да съответства поне на 1/100 s с точност 1 %.

2.4.2.   Относително закъснение

Относителното закъснение между сигналите на два или повече канала за предаване на данни, независимо от техния честотен клас, не трябва да надвишава 1 ms, като се изключи закъснението, причинено от дефазиране.

Два или повече канала за предаване на данни, чиито сигнали са комбинирани, трябва да имат същия честотен клас и не трябва да имат относително закъснение, по-голямо от 1/10 FH (s).

Това изискване се отнася за аналогови сигнали, както и за синхронизиращи импулси и цифрови сигнали.

2.5.   Напречна чувствителност на датчик

Напречната чувствителност на датчик трябва да бъде по-малка от 5 % във всяка посока.

2.6.   Калибриране

2.6.1.   Общи положения

Каналът за предаване на данни трябва да се калибрира поне веднъж годишно спрямо еталонна апаратура, проследима до известни еталони. Методите, използвани, за да се проведе сравнение с еталонна апаратура, не трябва да въвеждат грешка, по-голяма от 1 % от CAC. Използването на еталонна апаратура е ограничено до честотния диапазон, за който тя е била калибрирана. Подсистемите на даден канал за предаване на данни могат да бъдат оценени индивидуално, а резултатите — вкарани като коефициенти в грешката на целия канал за предаване на данни. Това може да бъде направено например чрез електрически сигнал с известна амплитуда, симулиращ изходния сигнал на датчика, което позволява да бъде направена проверка на коефициента на усилване на канала за предаване на данни без датчика.

2.6.2.   Грешка на еталонното оборудване за калибриране

Грешката на еталонната апаратура трябва да бъде сертифицирана или потвърдена от официална метрологична служба.

2.6.2.1.   Статично калибриране

2.6.2.1.1.   Ускорения

Грешките трябва да бъдат по-малки от ± 1,5 % от амплитудния клас на канала.

2.6.2.1.2.   Сили

Грешката трябва да бъде по-малка от ± 1 % от амплитудния клас на канала.

2.6.2.1.3.   Премествания

Грешката трябва да бъде по-малка от ± 1 % от амплитудния клас на канала.

2.6.2.2.   Динамично калибриране

2.6.2.2.1.   Ускорения

Грешката в контролните ускорения, изразена като процент от амплитудния клас на канала, трябва да бъде по-малка от ± 1,5 % под 400 Нz, по-малка от ± 2 % между 400 Нz и 900 Нz, и по-малка от ± 2,5 % над 900 Нz.

2.6.2.3.   Време

Относителната грешка в еталонното време трябва да бъде по-малка от 10–5.

2.6.3.   Коефициент на чувствителност и грешка от нелинейност

Коефициентът на чувствителност и грешката от нелинейност трябва да бъдат определени чрез измерване на изходния сигнал на канал за предаване на данни спрямо известен входен сигнал за различни стойности на този сигнал. Калибрирането на канала за предаване на данни трябва да покрива целия диапазон на амплитудния клас.

За двупосочни канали трябва да се използват и положителната, и отрицателната стойност.

Ако оборудването за калибриране не може да осигури необходимите входни сигнали поради прекомерно високите стойности на величината, която трябва да се измери, калибриранията трябва да се провеждат в границите на стандартите за калибриране и тези граници да бъдат записани в протокола от изпитването.

Цялостният канал за предаване на данни трябва да бъде калибриран при честота или спектър от честоти със значителна стойност между FL и (FH/2,5).

2.6.4.   Калибриране на честотната характеристика

Характеристиките, даващи зависимостта на фазата и амплитудата от честотата, се определят чрез измерване на изходните сигнали на канала за предаване на данни под формата на фаза и амплитуда спрямо известен входен сигнал, за различни стойности на този сигнал, изменящи се между FL и 10 пъти CFC или 3 000 Нz, в зависимост от това кое ще се окаже по-ниско.

2.7.   Влияние на околната среда

Трябва да се извършва редовна проверка, за да се идентифицира всяко влияние на околната среда (като поток на електричната индукция или магнитен поток, скорост на разпространение по кабелите и т.н.). Това може да бъде направено например чрез записване на изходния сигнал на резервни канали, оборудвани с фиктивни датчици. Ако се получат значителни изходни сигнали, трябва да бъдат предприети коригиращи действия, например подмяна на кабели.

2.8.   Избор и обозначаване на канала за предаване на данни

CAC и CFC определят канала за предаване на данни.

CAC трябва да бъде 1, 2 или 5 на десета степен.

3.   МОНТИРАНЕ НА ДАТЧИЦИ

Датчиците трябва да бъдат здраво закрепени, така че техните отчитания да се влияят възможно най-малко от вибрации. Всеки монтаж, чиято най-ниска резонансна честота е равна на най-малко 5 пъти честотата FH на разглеждания канал за предаване на данни, се счита за валиден. По-специално датчиците за ускорение трябва да бъдат монтирани по такъв начин, че началният ъгъл на оста на действително измерване спрямо съответната ос на еталонната система от оси да е не по-голям от 5°, освен ако не е направена аналитична или експериментална оценка на ефекта на монтажа върху събраните данни. Когато трябва да бъдат измерени ускорения по няколко оси в дадена точка, всяка ос на датчик за ускорение трябва да минава на разстояние до 10 mm от тази точка, а центърът на сеизмичната маса на всеки акселерометър трябва да бъде на разстояние до 30 mm от тази точка.

4.   ЗАПИСВАНЕ

4.1.   Аналогово магнитно записващо устройство

Скоростта на лентата трябва да бъде стабилна в рамките на не повече от 0,5 % от използваната скорост на лентата. Отношението сигнал-шум на записващото устройство не трябва да бъде по-малко от 42 dB при максималната скорост на лентата. Коефициентът на нелинейни изкривявания трябва да бъде по-малък от 3 %, а грешката от нелинейност трябва да бъде по-малка от 1 % от обхвата на измерването.

4.2.   Цифрово магнитно записващо устройство

Скоростта на лентата трябва да бъде стабилна в рамките на не повече от 10 % от използваната скорост на лентата.

4.3.   Самопишещо устройство с хартиена лента

В случай на директно записване на данни скоростта на хартията в mm/s трябва да бъде най-малко 1,5 пъти числото, изразяващо FH в Нz. В други случаи скоростта на хартията трябва да бъде такава, че да се получи еквивалентна разделителна способност.

5.   ОБРАБОТКА НА ДАННИ

5.1.   Филтриране

По време на записването или обработката на данни трябва да бъде извършвано филтриране, което отговаря на честотите на класа на канала за предаване на данни. Преди записването обаче трябва да бъде извършено аналогово филтриране на по-високо от CFC ниво, за да се използват най-малко 50 процента от динамичния обхват на записващото устройство и да се намали рискът от това високите честоти да наситят записващото устройство или в процеса на преобразуване в цифров вид да причинят грешки от налагане на спектрите при прекалено ниска честота на дискретизация.

5.2.   Преобразуване в цифров вид

5.2.1.   Честота на дискретизация

Честотата на дискретизация трябва да бъде равна поне на 8 FH. При аналогово записване, когато скоростите на записване и четене са различни, честотата на дискретизация трябва да бъде разделена на отношението между двете скорости.

5.2.2.   Разделителна способност по амплитуда (квантоване)

Размерът на цифровите думи трябва да бъде най-малко 7 бита и бит за четност.

6.   ПРЕДСТАВЯНЕ НА РЕЗУЛТАТИТЕ

Резултатите трябва да бъдат представени на хартия формат А4 (ISO/R 216). Представените като графики резултати трябва да имат разграфени координатни оси в мерна единица, съответстваща на подходяща кратна на избраната единица (напр. 1, 2, 5, 10, 20 милиметра). Трябва да се използват единици от системата SI, с изключение на скоростта на превозното средство, която може да бъде изразена в km/h, и на ускоренията, дължащи се на удара, които могат да бъдат изразени в g (g = 9,81 m/s2).

Амплитудно-честотна характеристика

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 9

ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ДЕФОРМИРУЕМАТА ПРЕГРАДА

1.   СПЕЦИФИКАЦИИ НА КОМПОНЕНТИТЕ И МАТЕРИАЛА

Размерите на преградата са показани на фигура 1 от настоящото приложение. Размерите на отделните компоненти на преградата са изброени поотделно по-долу.

1.1.   Основен блок от шестоъгълни клетки

Размери:

| Височина | : | 650 mm (по оста на лентата с шестоъгълни клетки) |
| --- | --- | --- |
| Широчина | : | 1 000 mm |
| Дълбочина | : | 450 mm (по осите на шестоъгълните клетки) |

Височина

:

650 mm (по оста на лентата с шестоъгълни клетки)

Широчина

:

1 000 mm

Дълбочина

:

450 mm (по осите на шестоъгълните клетки)

Всички размери по-горе следва да бъдат с допустимо отклонение ± 2,5 mm.

| Материал | : | алуминий 3003 (ISO 209, част 1) |
| --- | --- | --- |
| Дебелина на фолиото | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Размер на клетката | : | 19,1 mm ± 20 % |
| Плътност | : | 28,6 kg/m3 ± 20 % |
| Якост на смачкване | : | 0,342 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Материал

:

алуминий 3003 (ISO 209, част 1)

Дебелина на фолиото

:

0,076 mm ± 15 %

Размер на клетката

:

19,1 mm ± 20 %

Плътност

:

28,6 kg/m3 ± 20 %

Якост на смачкване

:

0,342 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.2.   Буферен елемент

Размери

| Височина | : | 330 mm (по оста на лентата с шестоъгълни клетки) |
| --- | --- | --- |
| Широчина | : | 1 000 mm |
| Дълбочина | : | 90 mm (по осите на шестоъгълните клетки) |

Височина

:

330 mm (по оста на лентата с шестоъгълни клетки)

Широчина

:

1 000 mm

Дълбочина

:

90 mm (по осите на шестоъгълните клетки)

Всички размери по-горе следва да бъдат с допустимо отклонение ± 2,5 mm.

| Материал | : | алуминий 3003 (ISO 209, част 1) |
| --- | --- | --- |
| Дебелина на фолиото | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Размер на клетката | : | 6,4 mm ± 20 % |
| Плътност | : | 82,6 kg/m3 ± 20 % |
| Якост на смачкване | : | 1,711 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Материал

:

алуминий 3003 (ISO 209, част 1)

Дебелина на фолиото

:

0,076 mm ± 15 %

Размер на клетката

:

6,4 mm ± 20 %

Плътност

:

82,6 kg/m3 ± 20 %

Якост на смачкване

:

1,711 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.3.   Основен лист

Размери

| Височина | : | 800 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Широчина | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Дебелина | : | 2,0 mm ± 0,1 mm |

Височина

:

800 mm ± 2,5 mm

Широчина

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Дебелина

:

2,0 mm ± 0,1 mm

1.4.   Покриващ лист

Размери

| Дължина | : | 1 700 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Широчина | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Дебелина | : | 0,81 ± 0,07 mm |
| Материал | : | алуминий 5251/5052 (ISO 209, част 1) |

Дължина

:

1 700 mm ± 2,5 mm

Широчина

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Дебелина

:

0,81 ± 0,07 mm

Материал

:

алуминий 5251/5052 (ISO 209, част 1)

1.5.   Лицева страна на буфера

| | Размери







  Височина | : | 330 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- | --- |
| Широчина | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Дебелина | : | 0,81 mm ± 0,07 mm |
| Материал | : | алуминий 5251/5052 (ISO 209, част 1) |

Размери

Височина

:

330 mm ± 2,5 mm

Широчина

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Дебелина

:

0,81 mm ± 0,07 mm

Материал

:

алуминий 5251/5052 (ISO 209, част 1)

| | Свързващо вещество
  Свързващото вещество, което трябва да се използва през цялото време, трябва бъде двукомпонентен полиуретан (като смола Ciba-Geigy XB5090/1 с втвърдител XB5304, или еквивалентни). |
| --- | --- |

Свързващо вещество

Свързващото вещество, което трябва да се използва през цялото време, трябва бъде двукомпонентен полиуретан (като смола Ciba-Geigy XB5090/1 с втвърдител XB5304, или еквивалентни).

2.   СЕРТИФИЦИРАНЕ НА АЛУМИНИЕВ ЕЛЕМЕНТ ОТ ШЕСТОЪГЪЛНИ КЛЕТКИ

Пълна процедура за изпитване за сертифициране на алуминиев елемент от шестоъгълни клетки е посочена в NHTSA TP-214D. Следва обобщение на процедурата, която трябва да се прилага за материали за преграда за челен удар, с якост на смачкване съответно 0,342 МРa и 1,711 МРа.

2.1.   Място на вземане на образците

За да се гарантира еднаквост на якостта на смачкване по цялата лицева страна на преградата, трябва да бъдат взети осем образеца от четири места, равномерно разположени в блока от шестоъгълни клетки. За да премине блок това сертифициране, седем от осемте образеца трябва да отговарят на изискванията за якост в следващите раздели.

Местоположението на образците зависи от размера на блока от шестоъгълни клетки. Първо, четири образеца, всеки с размери 300 mm × 300 mm × 50 mm дебелина, трябва да бъдат изрязани от блока на лицевия материал на преградата. Следва да се направи справка с фигура 2, на която е показано как се определят тези участъци в блока от шестоъгълни клетки. Всеки от тези по-големи образци трябва да бъде нарязан на образци за изпитване за сертифициране (150 mm × 150 mm × 50 mm). Сертифицирането трябва да се основава на изпитването на два образеца от всяко от тези четири места. Другите два трябва да бъдат предоставени при поискване на заявителя.

2.2.   Размери на образеца

Трябва да се използват образци за изпитване със следните размери:

| Дължина | : | 150 mm ± 6 mm |
| --- | --- | --- |
| Широчина | : | 150 mm ± 6 mm |
| Дебелина | : | 50 mm ± 2 mm |

Дължина

:

150 mm ± 6 mm

Широчина

:

150 mm ± 6 mm

Дебелина

:

50 mm ± 2 mm

Стените на незавършени клетки по ръба на образеца трябва да бъдат подрязани, както следва:

| | в посока „W“ краищата не трябва да бъдат по-големи от 1,8 mm (вж. фигура 3), |
| --- | --- |

в посока „W“ краищата не трябва да бъдат по-големи от 1,8 mm (вж. фигура 3),

| | в посока „L“ половината от дължината на стената на една свързана клетка (по посока на лентата) трябва да бъде оставена от всеки край на образеца (вж. фигура 3). |
| --- | --- |

в посока „L“ половината от дължината на стената на една свързана клетка (по посока на лентата) трябва да бъде оставена от всеки край на образеца (вж. фигура 3).

2.3.   Измерване на площта

Дължината на образеца трябва да бъде измерена в три места, на 12,7 mm от всеки край и в средата, и да се запише като L1, L2 и L3 (фигура 3). По същия начин широчината трябва да бъде измерена и записана като W1, W2 и W3 (фигура 3). Тези измервания трябва да бъдат направени на осева линия на дебелината. Площта на смачкване тогава се изчислява като:

Formula

2.4.   Скорост на смачкване и разстояние

Образецът трябва да бъде смачкан при скорост не по-малка от 5,1 mm/min и не по-голяма от 7,6 mm/min.

2.5.   Събиране на данни

Данни за зависимостта усилие—деформация трябва да бъдат събрани в аналогова или цифрова форма за всеки изпитан образец. Ако са събрани аналогови данни, трябва да има средство за тяхното преобразуване в цифрови данни. Всички цифрови данни трябва да бъдат събрани при скорост не по-малка от 5 Нz (5 точки за секунда).

2.6.   Определяне на якостта на смачкване

Не трябва да се вземат предвид данните, получени преди 6,4 mm смачкване и след 16,5 mm смачкване. Останалите данни се разделят в три групи или интервали на преместване (n = 1,2,3) (вж. фигура 4), както следва:

| 1. | 06,4 mm — 09,7 mm включително, |
| --- | --- |

1.

06,4 mm — 09,7 mm включително,

| 2. | 09,7 mm — 13,2 mm включително, |
| --- | --- |

2.

09,7 mm — 13,2 mm включително,

| 3. | 13,2 mm — 16,5 mm включително. |
| --- | --- |

3.

13,2 mm — 16,5 mm включително.

Изчислява се средната стойност за всяка група, както следва:

Formula; m = 1,2,3

където m представлява броят на данните, измерени във всеки от трите интервала. Изчислява се якостта на смачкване за всяка група, както следва:

Formula; n = 1,2,3

2.7.   Спецификации за якостта на смачкване на образец

За да премине образец с шестоъгълни клетки това сертифициране, трябва да бъдат изпълнени следните условия:

| | 0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa за материал с 0,342 MPa; |
| --- | --- |

0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa за материал с 0,342 MPa;

| | 1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa за материал с 1,711 MPa; |
| --- | --- |

1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa за материал с 1,711 MPa;

| | n = 1, 2, 3. |
| --- | --- |

n = 1, 2, 3.

2.8.   Спецификации на якостта на смачкване на блок

Трябва да бъдат изпитани осем образеца, взети от четири места, равномерно разположени в блока. За да премине блок това сертифициране, седем от осемте образеца трябва да отговарят на спецификацията за якост на смачкване от предходния раздел.

3.   ПРОЦЕДУРА ЗА СВЪРЗВАНЕ ЧРЕЗ ЛЕПЕНЕ

3.1.   Непосредствено преди свързване повърхностите на алуминиевите листове, които трябва да бъдат свързани, трябва да бъдат напълно почистени, като се използва подходящ разтворител, като 1-1-1 трихлоретан. Това трябва да бъде извършено поне два пъти или както се изисква, за да се премахнат натрупвания на мазнина или нечистотии. Почистените повърхности трябва тогава да бъдат изтъркани с хартиена шкурка 120. Не трябва да се използва шкурка от метален/силициев карбид. Повърхностите трябва да бъдат напълно изтъркани и шкурката на хартиена основа трябва да се подменя редовно по време на процеса, за да се избегне напластяване на материал върху нея, което може да доведе до полиращ ефект. След като са изтъркани, повърхностите трябва да бъдат напълно изчистени отново, както по-горе. Общо повърхностите трябва да бъдат почистени с разтворител най-малко четири пъти. Прахта и натрупванията, останали в резултат на процеса на изтъркване, трябва да бъдат премахнати, тъй като имат неблагоприятен ефект върху свързването.

3.2.   Слепващото вещество трябва да се полага само върху едната от повърхностите, като се използва оребрен гумен валяк. В случаите, когато лист от шестоъгълни клетки трябва да бъде свързан с алуминиев лист, слепващото вещество трябва да се полага само върху алуминиевия лист.

Трябва да бъде положено слепващо вещество най-много 0,5 kg/m2 равномерно по повърхността, като максималната дебелина на филма е 0,5 mm.

4.   КОНСТРУКЦИЯ

4.1.   Главният блок от шестоъгълни клетки трябва да бъде свързан към основния лист със слепващо вещество така, че осите на клетките да бъдат перпендикулярни на листа. Покриващият лист трябва да бъде залепен към предната повърхност на блока от шестоъгълни клетки. Горната и долната повърхност на покриващия лист не трябва да бъдат залепени към главния блок от шестоъгълни клетки, а да бъдат разположени близко до него. Покриващият лист трябва да бъде свързван чрез слепване с основния лист при монтажните планки.

4.2.   Буферният елемент трябва да бъде свързан чрез слепване с предната стена на покриващия лист, така че осите на клетките да бъдат перпендикулярни на листа. Дъното на буферния елемент трябва да бъде монтирано наравно с долната повърхност на покриващия лист. Лицевата страна на буфера трябва да бъде свързана чрез слепване към предната страна на буферния елемент.

4.3.   Буферният елемент трябва да бъде разделен на три еднакви сектора чрез два хоризонтални шлица. Тези шлицове трябва да бъдат прорязани през цялата дълбочина на буферния сектор и да обхващат цялата широчина на буфера. Шлицовете трябва да бъдат прорязани с трион; тяхната широчина трябва да бъде широчината на използвания нож и не трябва да надвишава 4 mm.

4.4.   Отворите на просвета за монтиране на преградата трябва да бъдат пробити в монтажните планки (показани на фигура 5). Отворите трябва да бъдат с диаметър 9,5 mm. Пет отворa трябва да бъдат пробити в горната планка на разстояние 40 mm от горния край на планката, и пет — в долната планка на 40 mm от долния край на тази планка. Отворите трябва да бъдат на 100 mm, 300 mm, 500 mm, 700 mm, 900 mm от всеки край на преградата. Всички отвори трябва да бъдат пробити с точност до ± 1 mm от номиналните разстояния. Разположението на отворите е само препоръчително. Могат да бъдат използвани различни положения, които предлагат поне същата здравина на монтиране и закрепване, предвидена в изискванията за монтиране по-горе.

5.   МОНТИРАНЕ

5.1.   Деформируемата преграда трябва да бъде здраво закрепена към края на маса, не по-малка от 7 × 104 kg, или към някаква конструкция, закрепена към нея. Прикрепването на лицето на преградата следва да бъде такова, че превозното средство не следва да влиза в контакт с никоя част от конструкцията, която е на повече от 75 mm от горната повърхност на преградата (изключвайки горната планка) по време на всеки етап на удара (2). Предното лице на повърхността, към която е закрепена деформируемата преграда, следва да бъде плоско, да продължава над височината и широчината на лицевата повърхност и да бъде вертикално ± 1° и перпендикулярно ± 1° на оста на пистата за ускоряване. Закрепващата повърхност не трябва да бъде изместена с повече от 10 mm по време на изпитването. Ако е необходимо, трябва да се използват допълнителни скрепления или задържащи устройства, за да се избегне преместване на бетонния блок. Краят на деформируемата преграда трябва да бъде изравнен спрямо ръба на съответния бетонен блок, в зависимост от страната на превозното средство, която ще бъде изпитвана.

5.2.   Деформируемата преграда трябва да бъде закрепена към бетонния блок посредством десет болта, пет в горната монтажна планка и пет в долната. Тези болтове трябва да бъдат с диаметър най-малко 8 mm. Стоманени стягащи ленти трябва да бъдат използвани и за горната, и за долната монтажна планка (вж. фигури 1 и 5). Тези ленти следва да бъдат 60 mm високи и 1 000 mm широки и да имат дебелина най-малко 3 mm. Краищата на стягащите ленти трябва да бъдат закръглени, за да се предотврати разкъсването на преградата от лентата по време на удар. Краят на лентата трябва да бъде разположен на не повече от 5 mm над основата на горната монтажна планка и 5 mm над върха на долната монтажна планка. В двете ленти трябва да бъдат пробити пет отвора с диаметър 9,5 mm, така че да съответстват на тези в монтажната планка на преградата (вж. точка 4). Отворите на монтажната лента и планката на преградата могат да бъдат разширени от 9,5 mm до максимум 25 mm, за да бъдат съобразени с различното разположение на задната плоча и/или конфигурациите на отворите на стената на тензодатчика. Нито една част от фиксиращите и затягащи приспособления не трябва да се повреди при изпитването на удар. В случай, когато деформируемата преграда е монтирана на стената на тензодатчик, трябва да се отбележи, че посочените по-горе изисквания за размерите на монтажните елементи се смятат за минимални. При наличие на стена на тензодатчик монтажните ленти могат да бъдат уголемени, за да бъдат съобразени с по-широките отвори за болтовете. Ако е необходимо лентите да се уголемят, тогава трябва съответно да се използва стомана с по-голяма дебелина, така че бариерата да не се отделя от стената, огъва или разкъсва по време на удар. Ако се използва алтернативен метод за монтиране на бариерата, той трябва да бъде поне толкова сигурен, колкото посочения в точките по-горе.

Фигура 1

Деформируема преграда за изпитване на челен удар

Image

Фигура 2

Места на взетите образци за сертифициране

Image

Image

Фигура 3

Оси на шестоъгълните клетки и измерени размери

Image

Фигура 4

Сила на смачкване и преместване

Image

Фигура 5

Разположение на отворите за монтиране на преградата

Image

---

(1)  В съответствие с процедурата за сертифициране, описана в точка 2 от настоящото приложение.

(2)  Маса, чийто горен край е между 125 mm и 925 mm и долен край на поне 1 000 mm, се счита, че удовлетворява това изискване.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 10

ПРОЦЕДУРА ЗА СЕРТИФИЦИРАНЕ НА ДОЛНАТА ЧАСТ НА КРАКА И СТЪПАЛОТО НА МАНЕКЕНА

1.   ИЗПИТВАНЕ НА УДАР ВЪРХУ ГОРНАТА ЧАСТ НА СТЪПАЛОТО

1.1.   Целта на това изпитване е да се измери реакцията на стъпалото и глезена на манекена Хибрид III на измерени удари, предизвикани от махало с твърда повърхност.

1.2.   За изпитването се използва долната част на краката на Хибрид III, ляв (86-5001-001) и десен (86-5001-002), снабдени със стъпало и глезен, леви (78051-614) и десни (78051-615), включително коляното.

Коляното (78051-16 Rev B) е закрепено към опората за изпитване с помощта на динамометричен симулатор (79051-319 Rev A).

1.3.   Процедура на изпитването

| 1.3.1. | Преди изпитването всеки крак се поддържа в продължение на четири часа при температура 22 °C ± 3 °C и относителна влажност 40 ± 30 %. Времетраенето на задържане при тези условия не включва времето, което е необходимо за достигане на стационарните условия. |
| --- | --- |

1.3.1.

Преди изпитването всеки крак се поддържа в продължение на четири часа при температура 22 °C ± 3 °C и относителна влажност 40 ± 30 %. Времетраенето на задържане при тези условия не включва времето, което е необходимо за достигане на стационарните условия.

| 1.3.2. | Преди изпитването се почиства повърхността на нанасяне на удар върху кожата, а също и лицевата страна на ударния елемент с изопропилов алкохол или с еквивалентно средство. Посипват се с талк. |
| --- | --- |

1.3.2.

Преди изпитването се почиства повърхността на нанасяне на удар върху кожата, а също и лицевата страна на ударния елемент с изопропилов алкохол или с еквивалентно средство. Посипват се с талк.

| 1.3.3. | Изравнява се акселерометърът на ударния елемент, така че чувствителната му ос да е успоредна на посоката на удара при контакта с крака. |
| --- | --- |

1.3.3.

Изравнява се акселерометърът на ударния елемент, така че чувствителната му ос да е успоредна на посоката на удара при контакта с крака.

| 1.3.4. | Кракът се монтира върху опората, показана на фигура 1. Изпитвателната опора трябва да бъде закрепена здраво, за да се избегне движение по време на изпитването на удар. Средната ос на динамометричния симулатор на бедрената кост (78051-319) трябва да бъде вертикална ± 0,5°. Стойката се регулира така, че линията, съединяваща колянната вилка и болта за прикрепване на глезена, да е хоризонтална с допустимо отклонение ±3°, като петата е поставена върху два листа от материал с понижено триене (тефлонов лист). Проверява се плътта на пищяла да се намира изцяло откъм коляното. Глезенът се регулира така, че равнината на долната страна на стъпалото да е вертикална и перпендикулярна на посоката на удара с допустимо отклонение ±3°, а средната сагитална равнина на стъпалото да е изравнена с рамото на махалото. Преди всяко изпитване колянната става се регулира в обхвата 1,5 ± 0,5 g. Глезенната става се регулира така, че движенията на глезена да бъдат свободни, а след това се пристяга точно колкото е достатъчно, за да се стабилизира стъпалото върху тефлоновия лист. |
| --- | --- |

1.3.4.

Кракът се монтира върху опората, показана на фигура 1. Изпитвателната опора трябва да бъде закрепена здраво, за да се избегне движение по време на изпитването на удар. Средната ос на динамометричния симулатор на бедрената кост (78051-319) трябва да бъде вертикална ± 0,5°. Стойката се регулира така, че линията, съединяваща колянната вилка и болта за прикрепване на глезена, да е хоризонтална с допустимо отклонение ±3°, като петата е поставена върху два листа от материал с понижено триене (тефлонов лист). Проверява се плътта на пищяла да се намира изцяло откъм коляното. Глезенът се регулира така, че равнината на долната страна на стъпалото да е вертикална и перпендикулярна на посоката на удара с допустимо отклонение ±3°, а средната сагитална равнина на стъпалото да е изравнена с рамото на махалото. Преди всяко изпитване колянната става се регулира в обхвата 1,5 ± 0,5 g. Глезенната става се регулира така, че движенията на глезена да бъдат свободни, а след това се пристяга точно колкото е достатъчно, за да се стабилизира стъпалото върху тефлоновия лист.

| 1.3.5. | Твърдият ударен елемент включва хоризонтален цилиндър с диаметър 50 ± 2 mm и носещото рамо на махалото с диаметър 19 ± 1 mm (фигура 4). Цилиндърът има маса 1,25 ± 0,02 kg, включваща измервателната апаратура и всяка част от поддържащото рамо вътре в цилиндъра. Рамото на махалото е с маса 285 ± 5 g. Масата на никоя въртяща се част на оста, за която е прикрепено носещото рамо, не трябва да бъде повече от 100 g. Дължината между централната хоризонтална ос на цилиндъра на ударния елемент и оста на въртене на цялото махало трябва да бъде 1 250 ± 1 mm. Ударният цилиндър е монтиран с надлъжната си ос хоризонтално и перпендикулярно на посоката на удар. Махалото трябва да удари долната страна на стъпалото, на разстояние 185 ± 2 mm от основата на петата, поставена върху твърда хоризонтална платформа, така че при удара надлъжната осева линия на рамото на махалото да попада в рамките на 1° спрямо вертикалата. Ударният елемент трябва да се насочва, за да се изключи значително странично, вертикално или въртеливо движение. |
| --- | --- |

1.3.5.

Твърдият ударен елемент включва хоризонтален цилиндър с диаметър 50 ± 2 mm и носещото рамо на махалото с диаметър 19 ± 1 mm (фигура 4). Цилиндърът има маса 1,25 ± 0,02 kg, включваща измервателната апаратура и всяка част от поддържащото рамо вътре в цилиндъра. Рамото на махалото е с маса 285 ± 5 g. Масата на никоя въртяща се част на оста, за която е прикрепено носещото рамо, не трябва да бъде повече от 100 g. Дължината между централната хоризонтална ос на цилиндъра на ударния елемент и оста на въртене на цялото махало трябва да бъде 1 250 ± 1 mm. Ударният цилиндър е монтиран с надлъжната си ос хоризонтално и перпендикулярно на посоката на удар. Махалото трябва да удари долната страна на стъпалото, на разстояние 185 ± 2 mm от основата на петата, поставена върху твърда хоризонтална платформа, така че при удара надлъжната осева линия на рамото на махалото да попада в рамките на 1° спрямо вертикалата. Ударният елемент трябва да се насочва, за да се изключи значително странично, вертикално или въртеливо движение.

| 1.3.6. | Изчаква се поне 30 минути между две последователни изпитвания на един и същ крак. |
| --- | --- |

1.3.6.

Изчаква се поне 30 минути между две последователни изпитвания на един и същ крак.

| 1.3.7. | Системата за събиране на данни, включително датчици, трябва да съответства на спецификациите за CFC 600, описани в приложение 8. |
| --- | --- |

1.3.7.

Системата за събиране на данни, включително датчици, трябва да съответства на спецификациите за CFC 600, описани в приложение 8.

1.4.   Спецификация на експлоатационните характеристики

| 1.4.1. | Когато стъпалото на всеки крак бива ударено с 6,7 (± 0,1) m/s в съответствие с точка 1.3, максималният огъващ момент на долната част на пищяла около оста y (My) трябва да бъде 120 Nm ± 25 Nm. |
| --- | --- |

1.4.1.

Когато стъпалото на всеки крак бива ударено с 6,7 (± 0,1) m/s в съответствие с точка 1.3, максималният огъващ момент на долната част на пищяла около оста y (My) трябва да бъде 120 Nm ± 25 Nm.

2.   ИЗПИТВАНЕ НА УДАР ВЪРХУ ДОЛНАТА ЧАСТ НА КРАКА БЕЗ ОБУВКА

2.1.   Целта на това изпитване е да се измери реакцията на кожата и покритието на стъпалото на манекена Хибрид III на измерени удари, предизвикани от махало с твърда повърхност.

2.2.   За изпитването се използва долната част на краката на Хибрид III, ляв (86-5001-001) и десен (86-5001-002), снабдени със стъпало и глезен, леви (78051-614) и десни (78051-615), включително коляното.

Коляното (78051-16 Rev B) е закрепено към опората за изпитване с помощта на динамометричен симулатор (79051-319 Rev A).

2.3.   Процедура на изпитването

| 2.3.1. | Преди изпитването всеки крак се поддържа в продължение на четири часа при температура 22 ± 3 °С и относителна влажност 40 ± 30 %. Времетраенето на задържане при тези условия не включва времето, което е необходимо за достигане на стационарните условия. |
| --- | --- |

2.3.1.

Преди изпитването всеки крак се поддържа в продължение на четири часа при температура 22 ± 3 °С и относителна влажност 40 ± 30 %. Времетраенето на задържане при тези условия не включва времето, което е необходимо за достигане на стационарните условия.

| 2.3.2. | Преди изпитването се почиства повърхността на нанасяне на удар върху кожата, а също и лицевата страна на ударния елемент с изопропилов алкохол или с еквивалентно средство. Посипват се с талк. Проверява се дали има видима повреда на енергопоглъщащото устройство, поставено в петата. |
| --- | --- |

2.3.2.

Преди изпитването се почиства повърхността на нанасяне на удар върху кожата, а също и лицевата страна на ударния елемент с изопропилов алкохол или с еквивалентно средство. Посипват се с талк. Проверява се дали има видима повреда на енергопоглъщащото устройство, поставено в петата.

| 2.3.3. | Изравнява се акселерометърът на махалото, така че чувствителната му ос да е успоредна на надлъжната средна ос на махалото. |
| --- | --- |

2.3.3.

Изравнява се акселерометърът на махалото, така че чувствителната му ос да е успоредна на надлъжната средна ос на махалото.

| 2.3.4. | Кракът се монтира върху опората, показана на фигура 2. Изпитвателната опора трябва да бъде закрепена здраво, за да се избегне движение по време на изпитването на удар. Средната ос на динамометричния симулатор на бедрената кост (78051-319) трябва да бъде вертикална ± 0,5°. Стойката се регулира така, че линията, съединяваща колянната вилка и болта за прикрепване на глезена, да е хоризонтална с допустимо отклонение ±3°, като петата е поставена върху два листа от материал с понижено триене (тефлонов лист). Проверява се плътта на пищяла да се намира изцяло откъм коляното. Глезенът се регулира така, че равнината на долната страна на стъпалото да е вертикална и перпендикулярна на посоката на удара с допустимо отклонение ±3°, а средната сагитална равнина на стъпалото да е изравнена с рамото на махалото. Преди всяко изпитване колянната става се регулира в обхвата 1,5 ± 0,5 g. Глезенната става се регулира така, че движенията на глезена да бъдат свободни, а след това се пристяга точно колкото е достатъчно, за да се стабилизира стъпалото върху тефлоновия лист. |
| --- | --- |

2.3.4.

Кракът се монтира върху опората, показана на фигура 2. Изпитвателната опора трябва да бъде закрепена здраво, за да се избегне движение по време на изпитването на удар. Средната ос на динамометричния симулатор на бедрената кост (78051-319) трябва да бъде вертикална ± 0,5°. Стойката се регулира така, че линията, съединяваща колянната вилка и болта за прикрепване на глезена, да е хоризонтална с допустимо отклонение ±3°, като петата е поставена върху два листа от материал с понижено триене (тефлонов лист). Проверява се плътта на пищяла да се намира изцяло откъм коляното. Глезенът се регулира така, че равнината на долната страна на стъпалото да е вертикална и перпендикулярна на посоката на удара с допустимо отклонение ±3°, а средната сагитална равнина на стъпалото да е изравнена с рамото на махалото. Преди всяко изпитване колянната става се регулира в обхвата 1,5 ± 0,5 g. Глезенната става се регулира така, че движенията на глезена да бъдат свободни, а след това се пристяга точно колкото е достатъчно, за да се стабилизира стъпалото върху тефлоновия лист.

| 2.3.5. | Твърдият ударен елемент включва хоризонтален цилиндър с диаметър 50 ± 2 mm и носещо рамо на махалото с диаметър 19 ± 1 mm (фигура 4). Цилиндърът има маса 1,25 ± 0,02 kg, включваща измервателната апаратура и всяка част от носещото рамо вътре в цилиндъра. Рамото на махалото е с маса 285 ± 5 g. Масата на никоя въртяща се част на оста, за която е прикрепено носещото рамо, не трябва да бъде повече от 100 g. Дължината между централната хоризонтална ос на цилиндъра на ударния елемент и оста на въртене на цялото махало трябва да бъде 1 250 ± 1 mm. Ударният цилиндър е монтиран с надлъжната си ос хоризонтално и перпендикулярно на посоката на удар. Махалото трябва да удари долната страна на стъпалото на разстояние 62 ± 2 mm от основата на петата, поставена върху твърда хоризонтална платформа, така че при удара надлъжната осева линия на рамото на махалото да попада в рамките на 1° спрямо вертикалата. Ударният елемент трябва да се насочва, за да се изключи значително странично, вертикално или въртеливо движение. |
| --- | --- |

2.3.5.

Твърдият ударен елемент включва хоризонтален цилиндър с диаметър 50 ± 2 mm и носещо рамо на махалото с диаметър 19 ± 1 mm (фигура 4). Цилиндърът има маса 1,25 ± 0,02 kg, включваща измервателната апаратура и всяка част от носещото рамо вътре в цилиндъра. Рамото на махалото е с маса 285 ± 5 g. Масата на никоя въртяща се част на оста, за която е прикрепено носещото рамо, не трябва да бъде повече от 100 g. Дължината между централната хоризонтална ос на цилиндъра на ударния елемент и оста на въртене на цялото махало трябва да бъде 1 250 ± 1 mm. Ударният цилиндър е монтиран с надлъжната си ос хоризонтално и перпендикулярно на посоката на удар. Махалото трябва да удари долната страна на стъпалото на разстояние 62 ± 2 mm от основата на петата, поставена върху твърда хоризонтална платформа, така че при удара надлъжната осева линия на рамото на махалото да попада в рамките на 1° спрямо вертикалата. Ударният елемент трябва да се насочва, за да се изключи значително странично, вертикално или въртеливо движение.

| 2.3.6. | Изчаква се поне 30 минути между две последователни изпитвания на един и същ крак. |
| --- | --- |

2.3.6.

Изчаква се поне 30 минути между две последователни изпитвания на един и същ крак.

| 2.3.7. | Системата за събиране на данни, включително датчици, трябва да съответства на спецификациите за CFC 600, описани в приложение 8. |
| --- | --- |

2.3.7.

Системата за събиране на данни, включително датчици, трябва да съответства на спецификациите за CFC 600, описани в приложение 8.

2.4.   Спецификация на експлоатационните характеристики

| 2.4.1. | Когато петата на всяко стъпало бива ударена с 4,4 ± 0,1 m/s в съответствие с точка 2.3, максималното ускорение на ударния елемент е 295 ± 50 g. |
| --- | --- |

2.4.1.

Когато петата на всяко стъпало бива ударена с 4,4 ± 0,1 m/s в съответствие с точка 2.3, максималното ускорение на ударния елемент е 295 ± 50 g.

3.   ИЗПИТВАНЕ НА УДАР ВЪРХУ ДОЛНАТА ЧАСТ НА КРАКА (С ОБУВКА)

3.1.   Целта на това изпитване е да се измери реакцията на обувката и на плътта на петата и на глезенната става на манекена Хибрид III на измерени удари, предизвикани от махало с твърда повърхност.

3.2.   За изпитването се използва долната част на краката на Хибрид III, ляв (86-5001-001) и десен (86-5001-002), снабдени със стъпало и глезен, леви (78051-614) и десни (78051-615), включително коляното. Коляното (78051-16 Rev B) е закрепено към опората за изпитване с помощта на динамометричен симулатор (79051-319 Rev A). Стъпалото е снабдено с обувката, определена в приложение 5, точка 2.9.2.

3.3.   Процедура на изпитването

| 3.3.1. | Преди изпитването всеки крак се поддържа в продължение на четири часа при температура 22 ± 3 °С и относителна влажност 40 ± 30 %. Времетраенето на задържане при тези условия не включва времето, което е необходимо за достигане на стационарните условия. |
| --- | --- |

3.3.1.

Преди изпитването всеки крак се поддържа в продължение на четири часа при температура 22 ± 3 °С и относителна влажност 40 ± 30 %. Времетраенето на задържане при тези условия не включва времето, което е необходимо за достигане на стационарните условия.

| 3.3.2. | Преди изпитването се почиства повърхността на нанасяне на удара върху кожата, а също и лицевата страна на ударния елемент с изопропилов алкохол или с еквивалентно средство. Проверява се дали има видима повреда на енергопоглъщащото устройство, поставено в петата. |
| --- | --- |

3.3.2.

Преди изпитването се почиства повърхността на нанасяне на удара върху кожата, а също и лицевата страна на ударния елемент с изопропилов алкохол или с еквивалентно средство. Проверява се дали има видима повреда на енергопоглъщащото устройство, поставено в петата.

| 3.3.3. | Изравнява се акселерометърът на махалото, така че чувствителната му ос да е успоредна на надлъжната средна ос на махалото. |
| --- | --- |

3.3.3.

Изравнява се акселерометърът на махалото, така че чувствителната му ос да е успоредна на надлъжната средна ос на махалото.

| 3.3.4. | Кракът се монтира върху опората, показана на фигура 3. Изпитвателната опора трябва да бъде закрепена здраво, за да се избегне движение по време на изпитването на удар. Средната ос на динамометричния симулатор на бедрената кост (78051-319) трябва да бъде вертикална ± 0,5°. Стойката се регулира така, че линията, съединяваща колянната вилка и болта за прикрепване на глезена, да е хоризонтална с допустимо отклонение ±3°, като токът на обувката е поставен върху два листа от материал с понижено триене (тефлонов лист). Проверява се плътта на пищяла да се намира изцяло откъм коляното. Глезенът се регулира така, че равнината в контакт с тока и подметката на обувката да е вертикална и перпендикулярна на посоката на удара с допустимо отклонение ± 3°, а средната сагитална равнина на стъпалото и обувката да е изравнена с рамото на махалото. Преди всяко изпитване колянната става се регулира в обхвата 1,5 ± 0,5 g. Глезенната става се регулира така, че движенията на глезена да бъдат свободни, а след това се пристяга точно колкото е достатъчно, за да се стабилизира стъпалото върху тефлоновия лист. |
| --- | --- |

3.3.4.

Кракът се монтира върху опората, показана на фигура 3. Изпитвателната опора трябва да бъде закрепена здраво, за да се избегне движение по време на изпитването на удар. Средната ос на динамометричния симулатор на бедрената кост (78051-319) трябва да бъде вертикална ± 0,5°. Стойката се регулира така, че линията, съединяваща колянната вилка и болта за прикрепване на глезена, да е хоризонтална с допустимо отклонение ±3°, като токът на обувката е поставен върху два листа от материал с понижено триене (тефлонов лист). Проверява се плътта на пищяла да се намира изцяло откъм коляното. Глезенът се регулира така, че равнината в контакт с тока и подметката на обувката да е вертикална и перпендикулярна на посоката на удара с допустимо отклонение ± 3°, а средната сагитална равнина на стъпалото и обувката да е изравнена с рамото на махалото. Преди всяко изпитване колянната става се регулира в обхвата 1,5 ± 0,5 g. Глезенната става се регулира така, че движенията на глезена да бъдат свободни, а след това се пристяга точно колкото е достатъчно, за да се стабилизира стъпалото върху тефлоновия лист.

| 3.3.5. | Твърдият ударен елемент включва хоризонтален цилиндър с диаметър 50 ± 2 mm и носещо рамо на махалото с диаметър 19 ± 1 mm (фигура 4). Цилиндърът има маса 1,25 ± 0,02 kg, включваща измервателната апаратура и всяка част от носещото рамо вътре в цилиндъра. Рамото на махалото е с маса 285 ± 5 g. Масата на никоя въртяща се част на оста, за която е прикрепено носещото рамо, не трябва да бъде повече от 100 g. Дължината между централната хоризонтална ос на цилиндъра на ударния елемент и оста на въртене на цялото махало трябва да бъде 1 250 ± 1 mm. Ударният цилиндър е монтиран с надлъжната си ос хоризонтално и перпендикулярно на посоката на удар. Махалото трябва да удари тока на обувката във вертикална равнина, на разстояние 62 ± 2 mm от основата на петата на манекена, като обувката е поставена върху твърда хоризонтална платформа, така че при удара надлъжната осева линия на рамото на махалото да попада в рамките на 1° спрямо вертикалата. Ударният елемент трябва да се насочва, за да се изключи значително странично, вертикално или въртеливо движение. |
| --- | --- |

3.3.5.

Твърдият ударен елемент включва хоризонтален цилиндър с диаметър 50 ± 2 mm и носещо рамо на махалото с диаметър 19 ± 1 mm (фигура 4). Цилиндърът има маса 1,25 ± 0,02 kg, включваща измервателната апаратура и всяка част от носещото рамо вътре в цилиндъра. Рамото на махалото е с маса 285 ± 5 g. Масата на никоя въртяща се част на оста, за която е прикрепено носещото рамо, не трябва да бъде повече от 100 g. Дължината между централната хоризонтална ос на цилиндъра на ударния елемент и оста на въртене на цялото махало трябва да бъде 1 250 ± 1 mm. Ударният цилиндър е монтиран с надлъжната си ос хоризонтално и перпендикулярно на посоката на удар. Махалото трябва да удари тока на обувката във вертикална равнина, на разстояние 62 ± 2 mm от основата на петата на манекена, като обувката е поставена върху твърда хоризонтална платформа, така че при удара надлъжната осева линия на рамото на махалото да попада в рамките на 1° спрямо вертикалата. Ударният елемент трябва да се насочва, за да се изключи значително странично, вертикално или въртеливо движение.

| 3.3.6. | Изчаква се поне 30 минути между две последователни изпитвания на един и същ крак. |
| --- | --- |

3.3.6.

Изчаква се поне 30 минути между две последователни изпитвания на един и същ крак.

| 3.3.7. | Системата за събиране на данни, включително датчици, трябва да съответства на спецификациите за CFC 600, описани в приложение 8. |
| --- | --- |

3.3.7.

Системата за събиране на данни, включително датчици, трябва да съответства на спецификациите за CFC 600, описани в приложение 8.

3.4.   Спецификация на експлоатационните характеристики

| 3.4.1. | Когато токът на обувката бива ударен с 6,7 ± 0,1 m/s в съответствие с точка 3.3, максималното усилие на натиск върху пищяла (Fz) трябва да бъде 3,3 ± 0,5 kN. |
| --- | --- |

3.4.1.

Когато токът на обувката бива ударен с 6,7 ± 0,1 m/s в съответствие с точка 3.3, максималното усилие на натиск върху пищяла (Fz) трябва да бъде 3,3 ± 0,5 kN.

Фигура 1

Изпитване на удар върху горната част на стъпалото

Спецификации за постановката на изпитване

Image

Фигура 2

Изпитване на удар върху долната част на стъпалото (без обувка)

Спецификации за постановката на изпитване

Image

Фигура 3

Изпитване на удар върху долната част на стъпалото (с обувка)

Спецификации за постановката на изпитване

Image

Фигура 4

Махало

Image

---

ПРИЛОЖЕНИЕ 11

ПРОЦЕДУРИ ЗА ИЗПИТВАНЕ НА ЗАЩИТАТА НА ПЪТНИЦИТЕ В ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА, РАБОТЕЩИ С ЕЛЕКТРИЧЕСКА ЕНЕРГИЯ, СРЕЩУ ВИСОКО НАПРЕЖЕНИЕ И РАЗЛИВАНЕ НА ЕЛЕКТРОЛИТ

Настоящото приложение описва процедурите за изпитване за доказване съответствието с изискванията за електробезопасност от точка 5.2.8. Измерванията например с мегаомметър или осцилоскоп са подходяща алтернатива на процедурата, описана по-долу, за измерване съпротивлението на изолацията. В този случай може да е необходимо да се дезактивира бордовата система за следене на съпротивлението на изолацията.

Преди провеждането на изпитването на удар на превозното средство напрежението на шината с високо напрежение (Vb) (вж. фигура 1) се измерва и се записва, за да се потвърди, че то е в границите на работно напрежение на превозното средство, посочени от производителя на превозното средство.

1.   ПОСТАНОВКА И ОБОРУДВАНЕ НА ИЗПИТВАНЕТО

Ако се използва функция за прекъсване на високото напрежение, трябва да бъдат направени измервания от двете страни на устройство, което изпълнява функцията на прекъсване.

Ако обаче прекъсването на високото напрежение представлява неотделима част от ПСНЕ или системата за преобразуване на енергия и ако шината с високо напрежение на ПСНЕ или системата за преобразуване на енергия е защитена при степен на защита IPXXB след изпитването на удар, могат да бъдат направени измервания само между устройството, което изпълнява функцията на прекъсване, и електрическите товари.

Използваният за това измерване волтметър трябва да измерва постоянни напрежения и да има вътрешно съпротивление не по-малко от 10 MΩ.

2.   ПРИ ИЗМЕРВАНЕ НА НАПРЕЖЕНИЕ МОГАТ ДА БЪДАТ ИЗПОЛЗВАНИ СЛЕДНИТЕ ИНСТРУКЦИИ

След изпитването на удар се определят напреженията (Vb, V1, V2) на шината с високо напрежение (вж. фигура 1).

Измерването на напрежението се извършва не по-рано от 5 и не по-късно от 60 секунди след удара.

Тази процедура не е приложима, ако изпитването се провежда при условия, при които електрическото силово предаване не е захранено.

Фигура 1

Измерване на Vb, V1, V2

Image

3.   ПРОЦЕДУРА ЗА ОЦЕНКА ПРИ ПОНИЖЕНА ЕЛЕКТРИЧЕСКА ЕНЕРГИЯ

Преди удара прекъсвач S1 и разрядно съпротивление с известна стойност Re се свързват успоредно на съответния кондензатор (вж. фигура 2).

Не по-рано от 5 и не по-късно от 60 секунди след удара прекъсвачът S1 се затваря, като напрежението Vb и токът Ie се измерват и записват. Произведението на напрежението Vb и тока Ie се интегрира за периода, който започва от момента на затваряне на прекъсвача S1 (tc) до падането на напрежението Vb под граничната стойност 60 V(th) на високото напрежение. Резултатът от интегрирането е равен на общата енергия (TE) в джаули.

| a) | |
| --- | --- |

a)

Formula

Когато напрежението Vb се измерва в определен момент от периода между 5 секунди и 60 секунди след удара и капацитетът на Х-кондензаторите (Cx) е посочен от производителя, общата енергия (TE) се изчислява по следната формула:

| б) | TE = 0,5 × Cx × (Vb
  2 – 3 600) |
| --- | --- |

б)

TE = 0,5 × Cx × (Vb
  2 – 3 600)

Когато напреженията V1 и V2 (вж. фигура 1) се измерват в определен момент от периода между 5 секунди и 60 секунди след удара и капацитетите на Y-кондензаторите (Cy1, Cy2) са посочени от производителя, общата енергия (TEy1, TEy2) се изчислява по следните формули:

| в) | TEy1 = 0,5 × Cy1 × (V1
  2 – 3 600)
  TEy2 = 0,5 × Cy2 × (V2
  2 – 3 600) |
| --- | --- |

в)

TEy1 = 0,5 × Cy1 × (V1
  2 – 3 600)

TEy2 = 0,5 × Cy2 × (V2
  2 – 3 600)

Тази процедура не е приложима, ако изпитването се провежда при условия, при които електрическото силово предаване не е захранено.

Фигура 2

Примерно измерване на енергията на шина с високо напрежение, натрупана в Х-кондензатори

Image

4.   ФИЗИЧЕСКА ЗАЩИТА

След изпитването на удар на превозното средство частите в съседство с компонентите с високо напрежение се отварят, демонтират или свалят без използване на инструменти. Всички останали съседни части трябва да се считат за част от физическата защита.

Шарнирният изпитвателен пръст, описан във фигурата от допълнението, се вкарва във всички междини или отвори на физическата защита със сила на изпитване 10 N ± 10 % с цел оценка на електробезопасността. Ако шарнирният изпитвателен пръст проникне частично или пълно във физическата защита, пръстът трябва да се постави във всяко положение, както е посочено по-долу.

От напълно изправено изходно положение всяко рамо на шарнирния изпитвателен пръст трябва да бъде последователно сгъвано до образуване на ъгъл от 90o спрямо оста на прилежащата секция от пръста и трябва да бъде поставяно във всички възможни положения.

Счита се, че вътрешните прегради за електрическа защита са част от обвивката.

Ако е необходимо, захранващ източник с понижено напрежение (в границите между 40 и 50 V), свързан последователно на подходяща лампа, следва да бъде свързан между шарнирния изпитвателен пръст и тоководещите части под напрежение във вътрешността на преградата за електрическа защита или обвивката.

4.1.   Условия за приемане

Изискванията на точка 5.2.8.1.3 се считат за изпълнени, ако шарнирният изпитвателен пръст, описан във фигурата от допълнението, не може да се допира до части под високо напрежение.

При необходимост, за да се провери дали шарнирният изпитвателен пръст се допира до шини с високо напрежение, може да се използва огледало или фиброскоп.

Ако това изискване се проверява посредством сигнализационна верига между шарнирния изпитвателен пръст и части под високо напрежение, лампата не трябва да светва.

5.   ИЗОЛАЦИОННО СЪПРОТИВЛЕНИЕ

Изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси може да бъде доказано с измерване или комбинация от измерване и изчисляване.

Ако изолационното съпротивление се доказва чрез измерване, следва да се използват следните указания:

измерва се и се записва напрежението (Vb) между отрицателния и положителния полюс на шината с високо напрежение (вж. фигура 1);

измерва се и се записва напрежението (V1) между отрицателния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси (вж. фигура 1);

измерва се и се записва напрежението (V2) между положителния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси (вж. фигура 1).

Ако V1 е по-голямо или равно на V2, между отрицателния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси трябва да се свърже стандартно известно съпротивление (Ro). След свързването на Ro се измерва и се записва напрежението (V1’) между отрицателния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси (вж. фигура 3). Изолационното съпротивление (Ri) се изчислява съгласно дадената по-долу формула.

Ri = Ro*(Vb/V1’ – Vb/V1) или Ri = Ro*Vb*(1/V1’ – 1/V1)

Резултатът Ri, който е стойността на изолационното съпротивление (Ω), се разделя на номиналното работно напрежение (V) на шината с високо напрежение.

Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/номинално работно напрежение (V)

Фигура 3

Измерване на V1’

Image

Ако V2 е по-голямо от V1, между положителния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси трябва да се свърже стандартно известно съпротивление (Ro). След свързването на Ro се измерва и се записва напрежението (V2’) между положителния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси (вж. фигура 4).

Изолационното съпротивление (Ri) се изчислява съгласно показаната по-долу формула.

Ri = Ro*(Vb/V2’ – Vb/V2) или Ri = Ro*Vb*(1/V2’ – 1/V2)

Резултатът Ri, който е стойността на изолационното съпротивление (Ω), се разделя на номиналното работно напрежение (V) на шината с високо напрежение.

Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/номинално работно напрежение (V)

Фигура 4

Измерване на V2’

Image

Забележка: Стандартното известно съпротивление Ro (Ω) трябва да бъде минималното необходимо отнесено към напрежението изолационно съпротивление (Ω/V), умножено по работното напрежение на превозното средство ± 20 % (V). Не се изисква Ro да има точно тази стойност, тъй като формулите са валидни за всяка стойност на Ro; стойността за Ro обаче в този обхват следва да осигури добра разделителна способност за измерване на напрежението.

6.   РАЗЛИВАНЕ НА ЕЛЕКТРОЛИТ

Ако е необходимо, физическата защита се покрива с подходящо покритие с цел потвърждаване разливането на електролит от ПСНЕ след изпитването на удар.

Освен ако производителят не осигури начин за разграничаване на разливането на различни течности, всяко разливане на течност се счита за разливане на електролит.

7.   ЗАДЪРЖАНЕ НА ПСНЕ

Съответствието се определя с визуална проверка.

Допълнение

Шарнирен изпитвателен пръст (IPXXB)

Шарнирен изпитвателен пръст

Image

Материал: метал, освен ако е посочено друго.

Линейни размери в mm.

Допустимо отклонение в размерите, за които не е указан толеранс:

| a) | за ъгли: 0/– 10° |
| --- | --- |

a)

за ъгли: 0/– 10°

| б) | за линейните размери: до 25 mm: 0/– 0,05 mm над 25 mm: ± 0,2 mm |
| --- | --- |

б)

за линейните размери: до 25 mm: 0/– 0,05 mm над 25 mm: ± 0,2 mm

Двете шарнирни съединения трябва да позволяват движение от 90° в една и съща равнина и в една и съща посока с допустимо отклонение от 0 до + 10°.

---