# Euroopa Liidu L 289/2012

| | ISSN 1977-0650
  doi:10.3000/19770650.L_2012.289.est |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | L 289 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Õigusaktid | 55. köide19. oktoober 2012 |

ISSN 1977-0650

doi:10.3000/19770650.L_2012.289.est

Euroopa Liidu

Teataja

L 289

Eestikeelne väljaanne

Õigusaktid

55. köide19. oktoober 2012

---

| Sisukord | | II   Muud kui seadusandlikud aktid | Lehekülg |
| --- | --- | --- | --- |
| | | OTSUSED |
| | | 2012/636/EL |
| | * | Komisjoni otsus, 25. jaanuar 2012, meetme C 36/07 (ex NN 25/07) kohta, mida Saksamaa on rakendanud äriühingu Deutsche Post AG kasuks
  (teatavaks tehtud numbri C(2012) 184 all)

   (
  1
  ) | 1 |
| | | 2012/637/EL |
| | * | Komisjoni otsus, 21. märts 2012, Riigiabi SA.29864 (C 6/10) (ex NN 1/10) kohta, mida Tšehhi Vabariik andis ettevõtjale České aerolinie, a. s. (ČSA – Czech Airlines a.s. – võimalikud Riigiabi mõjud ettevõtja Osinek a.s. antud laenu puhul)
  (teatavaks tehtud numbri C(2012) 1664 all)

   (
  1
  ) | 56 |

Sisukord

II   Muud kui seadusandlikud aktid

Lehekülg

OTSUSED

2012/636/EL

*

Komisjoni otsus, 25. jaanuar 2012, meetme C 36/07 (ex NN 25/07) kohta, mida Saksamaa on rakendanud äriühingu Deutsche Post AG kasuks
  (teatavaks tehtud numbri C(2012) 184 all)

   (
  1
  )

ex

(teatavaks tehtud numbri C(2012) 184 all)

1

1

2012/637/EL

*

Komisjoni otsus, 21. märts 2012, Riigiabi SA.29864 (C 6/10) (ex NN 1/10) kohta, mida Tšehhi Vabariik andis ettevõtjale České aerolinie, a. s. (ČSA – Czech Airlines a.s. – võimalikud Riigiabi mõjud ettevõtja Osinek a.s. antud laenu puhul)
  (teatavaks tehtud numbri C(2012) 1664 all)

   (
  1
  )

ex

(teatavaks tehtud numbri C(2012) 1664 all)

1

56

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.
  Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn. |
| --- | --- |

ET

Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.

Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn.

---

II Muud kui seadusandlikud aktid

OTSUSED

| 19.10.2012 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 289/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.10.2012

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 289/1

---

KOMISJONI OTSUS,

25. jaanuar 2012,

meetme C 36/07 (ex NN 25/07) kohta, mida Saksamaa on rakendanud äriühingu Deutsche Post AG kasuks

(teatavaks tehtud numbri C(2012) 184 all)

(Ainult saksakeelne tekst on autentne)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2012/636/EL)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (1), eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,

olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool osutatud sätetele (2) ja võttes nende märkusi arvesse,

võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,

ning arvestades järgmist:

I.   MENETLUS

I.1.   Riigiabi menetlus

I.1.1.   1999. aasta menetluse algatamise otsus ja 2002. aasta negatiivne otsus

| (1) | 1994. aastal esitas United Parcel Service (edaspidi „UPS”) kaebuse, milles väitis, et äriühingule Deutsche Bundespost Postdienst (edaspidi „Postdienst”) oli antud õigusvastast abi. |
| --- | --- |

(1)

1994. aastal esitas United Parcel Service (edaspidi „UPS”) kaebuse, milles väitis, et äriühingule Deutsche Bundespost Postdienst (edaspidi „Postdienst”) oli antud õigusvastast abi.

| (2) | Seoses riigiabi menetluse algatamisega 23. oktoobril 1999 (edaspidi „1999. aasta menetluse algatamise otsus”) esitas Saksamaa 16. septembril 1999 oma seisukoha. Pärast 1999. aasta menetluse algatamise otsuse avaldamist esitasid 14 huvitatud isikut komisjonile oma märkused, mille komisjon edastas 15. detsembri 1999. aasta kirjaga Saksa valitsusele, et anda talle võimalus esitada oma märkused. Saksamaa vastas 1. veebruari 2000. aasta kirjaga, mille komisjon registreeris 2. veebruaril 2000. |
| --- | --- |

(2)

Seoses riigiabi menetluse algatamisega 23. oktoobril 1999 (edaspidi „1999. aasta menetluse algatamise otsus”) esitas Saksamaa 16. septembril 1999 oma seisukoha. Pärast 1999. aasta menetluse algatamise otsuse avaldamist esitasid 14 huvitatud isikut komisjonile oma märkused, mille komisjon edastas 15. detsembri 1999. aasta kirjaga Saksa valitsusele, et anda talle võimalus esitada oma märkused. Saksamaa vastas 1. veebruari 2000. aasta kirjaga, mille komisjon registreeris 2. veebruaril 2000.

| (3) | Komisjon võttis 19. juunil 2002 vastu negatiivse otsuse (3) (edaspidi „2002. aasta negatiivne otsus”), milles märkis, et Postdienst ja tema õigusjärglane Deutsche Post AG (edaspidi „DPAG”; Postdienst ja DPAG koos edaspidi „Deutsche Post”) määrasid rändmüügi saadetistele hinna, mis ei hõlmanud lisakulusid, ning et selline agressiivne hinnapoliitika ei ole kooskõlas Deutsche Posti universaalteenuse osutamise kohustusega. Sellest tulenev 572 miljoni euro suurune kahjum kaeti lõpuks Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikleid 106 ja 107 rikkudes riigi rahalistest vahenditest, mis anti Deutsche Postile mitmel eri kujul (nt riiklikud hüvitised sidusettevõtjalt Deutsche Bundespost Telekom (edaspidi „Telekom”), riigigarantiid ja postiametnike pensionide rahastamise riiklik toetamine (edaspidi „pensionitoetus”)). |
| --- | --- |

(3)

Komisjon võttis 19. juunil 2002 vastu negatiivse otsuse (3) (edaspidi „2002. aasta negatiivne otsus”), milles märkis, et Postdienst ja tema õigusjärglane Deutsche Post AG (edaspidi „DPAG”; Postdienst ja DPAG koos edaspidi „Deutsche Post”) määrasid rändmüügi saadetistele hinna, mis ei hõlmanud lisakulusid, ning et selline agressiivne hinnapoliitika ei ole kooskõlas Deutsche Posti universaalteenuse osutamise kohustusega. Sellest tulenev 572 miljoni euro suurune kahjum kaeti lõpuks Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikleid 106 ja 107 rikkudes riigi rahalistest vahenditest, mis anti Deutsche Postile mitmel eri kujul (nt riiklikud hüvitised sidusettevõtjalt Deutsche Bundespost Telekom (edaspidi „Telekom”), riigigarantiid ja postiametnike pensionide rahastamise riiklik toetamine (edaspidi „pensionitoetus”)).

| (4) | Komisjoni soovil nõudis Saksamaa siseturuga kokkusobimatu 572 miljoni euro suuruse riigiabi DPAG-lt tagasi. Deutsche Post esitas otsuse peale kaebuse Euroopa Liidu kohtutele. |
| --- | --- |

(4)

Komisjoni soovil nõudis Saksamaa siseturuga kokkusobimatu 572 miljoni euro suuruse riigiabi DPAG-lt tagasi. Deutsche Post esitas otsuse peale kaebuse Euroopa Liidu kohtutele.

| (5) | Euroopa Liidu Üldkohus (edaspidi „Üldkohus”) tühistas oma 2008. aasta otsusega (4) 2002. aasta negatiivse otsuse, kuna komisjon ei olnud põhjalikult analüüsinud kõiki universaalteenustest saadud tulusid ja kulusid, et teha kindlaks, kas Deutsche Postile maksti liiga väikest või liiga suurt hüvitist. |
| --- | --- |

(5)

Euroopa Liidu Üldkohus (edaspidi „Üldkohus”) tühistas oma 2008. aasta otsusega (4) 2002. aasta negatiivse otsuse, kuna komisjon ei olnud põhjalikult analüüsinud kõiki universaalteenustest saadud tulusid ja kulusid, et teha kindlaks, kas Deutsche Postile maksti liiga väikest või liiga suurt hüvitist.

| (6) | Seejärel maksis Saksamaa tagasinõutud 572 miljoni euro suuruse riigiabi (millele lisandus intress) Deutsche Postile tagasi. |
| --- | --- |

(6)

Seejärel maksis Saksamaa tagasinõutud 572 miljoni euro suuruse riigiabi (millele lisandus intress) Deutsche Postile tagasi.

| (7) | Euroopa Kohus jättis 2. septembril 2010 rahuldamata komisjoni poolt Üldkohtu otsuse peale esitatud apellatsioonkaebuse (5). |
| --- | --- |

(7)

Euroopa Kohus jättis 2. septembril 2010 rahuldamata komisjoni poolt Üldkohtu otsuse peale esitatud apellatsioonkaebuse (5).

I.1.2.   Uued 2002. aasta negatiivse otsuse kohta esitatud kaebused

| (8) | UPS esitas 13. mail 2004 uue kaebuse, mille kohaselt anti Deutsche Postile pärast 2002. aasta negatiivset otsust õigusvastast abi. UPS väitis, et 2002. aasta negatiivses otsuses ei hinnatud kõiki esialgses 1994. aasta kaebuses käsitletud meetmeid ja Deutsche Postile antud rahalised soodustused olid tunduvalt suuremad kui riigiabieeskirjadega vastuolus olev 572 miljoni euro suurune abi. Deutsche Post kasutas riigi vahendeid oma pakiteenuse väljaarendamiseks (nt muude ettevõtjate omandamise kaudu) ja selleks, et müüa oma tütarettevõtjatele Postbank AG-le ja Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG-le (edaspidi „DPEED”), kes tegutsesid panganduse valdkonnas ja osutasid kaubamärgi DHL all pakiteenust äriklientidele, teenuseid põhjendamatult madala siirdehinnaga. |
| --- | --- |

(8)

UPS esitas 13. mail 2004 uue kaebuse, mille kohaselt anti Deutsche Postile pärast 2002. aasta negatiivset otsust õigusvastast abi. UPS väitis, et 2002. aasta negatiivses otsuses ei hinnatud kõiki esialgses 1994. aasta kaebuses käsitletud meetmeid ja Deutsche Postile antud rahalised soodustused olid tunduvalt suuremad kui riigiabieeskirjadega vastuolus olev 572 miljoni euro suurune abi. Deutsche Post kasutas riigi vahendeid oma pakiteenuse väljaarendamiseks (nt muude ettevõtjate omandamise kaudu) ja selleks, et müüa oma tütarettevõtjatele Postbank AG-le ja Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG-le (edaspidi „DPEED”), kes tegutsesid panganduse valdkonnas ja osutasid kaubamärgi DHL all pakiteenust äriklientidele, teenuseid põhjendamatult madala siirdehinnaga.

| (9) | Komisjon nõudis Saksamaalt 9. novembril 2004 ja 1. aprillil 2005 lisateavet. Saksamaa saatis oma vastused 2. detsembril 2004 ja 3. juunil 2005. |
| --- | --- |

(9)

Komisjon nõudis Saksamaalt 9. novembril 2004 ja 1. aprillil 2005 lisateavet. Saksamaa saatis oma vastused 2. detsembril 2004 ja 3. juunil 2005.

| (10) | TNT Post AG & Co KG (edaspidi „TNT”) esitas 16. juulil 2004 kaebuse, milles ta väitis samuti, et Deutsche Post on müünud Postbank AG-le teenuseid põhjendamatult madala siirdehinnaga. TNT sõnul tasus Postbank AG üksnes osutatud teenuste muutuvkulud, samal ajal kui Deutsche Post rahastas oma jaotusvõrgu üldised püsikulud täies ulatuses monopoolselt kirjateenuselt saadud tuludest. |
| --- | --- |

(10)

TNT Post AG & Co KG (edaspidi „TNT”) esitas 16. juulil 2004 kaebuse, milles ta väitis samuti, et Deutsche Post on müünud Postbank AG-le teenuseid põhjendamatult madala siirdehinnaga. TNT sõnul tasus Postbank AG üksnes osutatud teenuste muutuvkulud, samal ajal kui Deutsche Post rahastas oma jaotusvõrgu üldised püsikulud täies ulatuses monopoolselt kirjateenuselt saadud tuludest.

| (11) | Komisjon nõudis Saksamaalt 11. novembril 2004 ja 25. aprillil 2005 lisateavet. Saksamaa saatis oma vastused 17. detsembril 2004 ja 23. juunil 2005. |
| --- | --- |

(11)

Komisjon nõudis Saksamaalt 11. novembril 2004 ja 25. aprillil 2005 lisateavet. Saksamaa saatis oma vastused 17. detsembril 2004 ja 23. juunil 2005.

I.1.3.   2007. aasta menetluse pikendamise otsus

| (12) | Pärast seda, kui komisjonile saadeti uued kaebused, teatas komisjon 12. septembri 2007. aasta kirjas Saksamaale, et pikendab 1999. aastal algatatud menetlust (6) (edaspidi „2007. aasta menetluse pikendamise otsus”). 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse eesmärk oli võtta menetluses arvesse kogu uut esitatud teavet ja põhjalikult uurida kõiki võimalikke konkurentsimoonutusi, mida Deutsche Posti kasuks rakendatud riiklikud meetmed võisid põhjustada (riiklikke hüvitisi, riigigarantiisid, pensionitoetusi ja kirjateenuse osutamise ainulitsentsi on põhjalikumalt selgitatud punktis I.1.14). |
| --- | --- |

(12)

Pärast seda, kui komisjonile saadeti uued kaebused, teatas komisjon 12. septembri 2007. aasta kirjas Saksamaale, et pikendab 1999. aastal algatatud menetlust (6) (edaspidi „2007. aasta menetluse pikendamise otsus”). 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse eesmärk oli võtta menetluses arvesse kogu uut esitatud teavet ja põhjalikult uurida kõiki võimalikke konkurentsimoonutusi, mida Deutsche Posti kasuks rakendatud riiklikud meetmed võisid põhjustada (riiklikke hüvitisi, riigigarantiisid, pensionitoetusi ja kirjateenuse osutamise ainulitsentsi on põhjalikumalt selgitatud punktis I.1.14).

| (13) | Komisjoni arvates tuleks Deutsche Posti 1990.–2007. aasta raamatupidamist põhjalikult kontrollida, et teha kindlaks riiklike meetmete mõju Deutsche Posti osutatud eri teenuste tuludele ja kuludele. |
| --- | --- |

(13)

Komisjoni arvates tuleks Deutsche Posti 1990.–2007. aasta raamatupidamist põhjalikult kontrollida, et teha kindlaks riiklike meetmete mõju Deutsche Posti osutatud eri teenuste tuludele ja kuludele.

I.1.4.   Saksamaa märkused 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta

| (14) | Saksamaa esitas 14. detsembril 2007 oma märkused 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta ja Deutsche Post esitas selle kohta kaebuse (vt ka punkt I.3.1). |
| --- | --- |

(14)

Saksamaa esitas 14. detsembril 2007 oma märkused 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta ja Deutsche Post esitas selle kohta kaebuse (vt ka punkt I.3.1).

I.1.5.   Huvitatud isikute märkused 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta ja Saksamaa märkused huvitatud isikute märkuste kohta

| (15) | UPS ja TNT esitasid 16. novembril 2007 oma märkused. |
| --- | --- |

(15)

UPS ja TNT esitasid 16. novembril 2007 oma märkused.

| (16) | Saksamaa esitas 20. detsembril 2007 menetluse tähtaja pikendamise taotluse, misjärel edastas Saksa valitsus 12. märtsil 2008 oma märkused TNT ja UPSi esitatud märkuste kohta. |
| --- | --- |

(16)

Saksamaa esitas 20. detsembril 2007 menetluse tähtaja pikendamise taotluse, misjärel edastas Saksa valitsus 12. märtsil 2008 oma märkused TNT ja UPSi esitatud märkuste kohta.

I.1.6.   Väliseksperdi valimine

| (17) | Komisjon kuulutas 23. jaanuaril 2008 välja pakkumismenetluse eksperdi leidmiseks, kes aitaks komisjonil kindlaks teha, kas Deutsche Postile võidi 1990.–2007. aastal seoses universaalteenuse osutamise kohustusega ülemäärast hüvitist maksta (7). |
| --- | --- |

(17)

Komisjon kuulutas 23. jaanuaril 2008 välja pakkumismenetluse eksperdi leidmiseks, kes aitaks komisjonil kindlaks teha, kas Deutsche Postile võidi 1990.–2007. aastal seoses universaalteenuse osutamise kohustusega ülemäärast hüvitist maksta (7).

| (18) | Komisjon sõlmis 18. juunil 2008 lepingu ettevõtjaga WIK Consult GmbH, kes on spetsialiseerunud kuluarvestusele postisektoris. |
| --- | --- |

(18)

Komisjon sõlmis 18. juunil 2008 lepingu ettevõtjaga WIK Consult GmbH, kes on spetsialiseerunud kuluarvestusele postisektoris.

I.1.7.   Saksamaa märkused uurimisperioodi piisava pikkuse kohta

| (19) | Saksamaa avaldas oma 10. juuni 2008. aasta ja 18. juuni 2008. aasta kirjas vastuseisu komisjoni valitud uurimisperioodi pikkusele (1990–2007) ning leidis, et uurimise jaoks piisab 1990.–1994. aastast, mil maksti riiklikke hüvitisi; sel ajavahemikul oli kahjum riiklikest hüvitistest suurem, nii et Deutsche Post ei saanud ülemäärast hüvitist. Vastavalt ühenduse raamistikule riigiabi jaoks, mida antakse avalike teenuste eest makstava hüvitisena (8) (edaspidi „2005. aasta ühenduse raamistik”), on raamatupidamisandmete esitamine 1994. aastale järgneva ajavahemiku kohta ebaproportsionaalne, sest ülemäärase hüvitise arvutamise aluseks võetav ajavahemik ei tohi olla pikem kui neli aastat. |
| --- | --- |

(19)

Saksamaa avaldas oma 10. juuni 2008. aasta ja 18. juuni 2008. aasta kirjas vastuseisu komisjoni valitud uurimisperioodi pikkusele (1990–2007) ning leidis, et uurimise jaoks piisab 1990.–1994. aastast, mil maksti riiklikke hüvitisi; sel ajavahemikul oli kahjum riiklikest hüvitistest suurem, nii et Deutsche Post ei saanud ülemäärast hüvitist. Vastavalt ühenduse raamistikule riigiabi jaoks, mida antakse avalike teenuste eest makstava hüvitisena (8) (edaspidi „2005. aasta ühenduse raamistik”), on raamatupidamisandmete esitamine 1994. aastale järgneva ajavahemiku kohta ebaproportsionaalne, sest ülemäärase hüvitise arvutamise aluseks võetav ajavahemik ei tohi olla pikem kui neli aastat.

| (20) | Saksamaa esitas 27. juunil 2008 õigusliku hinnangu komisjoni kohustuse kohta hinnata eraldi riiklikke hüvitisi, riigigarantiisid ja pensionitoetust (9). Peale selle märkis Saksamaa, et raamatupidamisandmete kontrollimine ei ole riigigarantiide ja pensionitoetuse hindamiseks vajalik. |
| --- | --- |

(20)

Saksamaa esitas 27. juunil 2008 õigusliku hinnangu komisjoni kohustuse kohta hinnata eraldi riiklikke hüvitisi, riigigarantiisid ja pensionitoetust (9). Peale selle märkis Saksamaa, et raamatupidamisandmete kontrollimine ei ole riigigarantiide ja pensionitoetuse hindamiseks vajalik.

| (21) | Saksamaa oli samal seisukohal ka 29. mail 2008 ja 15. juulil 2008 peetud kohtumistel komisjoni talitustega. |
| --- | --- |

(21)

Saksamaa oli samal seisukohal ka 29. mail 2008 ja 15. juulil 2008 peetud kohtumistel komisjoni talitustega.

I.1.8.   17. juuli 2008. aasta teabenõue

| (22) | Komisjon esitas 17. juulil 2008 Saksamaale teabenõude, milles käsitleti kõiki uurimisaluseid riigiabimeetmeid ja sisaldas küsimustikku Deutsche Posti 1990.–2007. aasta tulude ja kulude kohta. Teabenõue koostati koostöös WIK Consult’iga. Saksamaa taotles 5. augustil 2008 tähtaja pikendamist määramata ajaks, sest kõigepealt tuli kindlaks teha, kas asjaomased andmed on kättesaadavad. |
| --- | --- |

(22)

Komisjon esitas 17. juulil 2008 Saksamaale teabenõude, milles käsitleti kõiki uurimisaluseid riigiabimeetmeid ja sisaldas küsimustikku Deutsche Posti 1990.–2007. aasta tulude ja kulude kohta. Teabenõue koostati koostöös WIK Consult’iga. Saksamaa taotles 5. augustil 2008 tähtaja pikendamist määramata ajaks, sest kõigepealt tuli kindlaks teha, kas asjaomased andmed on kättesaadavad.

I.1.9.   12. ja 22. augusti 2008. aasta meeldetuletuskirjad

| (23) | Komisjon selgitas 12. augustil 2008, miks Deutsche Posti tulude ja kulude kontroll peaks hõlmama 1990.–2007. aastat, ning nõudis asjaomase teabe esitamist. |
| --- | --- |

(23)

Komisjon selgitas 12. augustil 2008, miks Deutsche Posti tulude ja kulude kontroll peaks hõlmama 1990.–2007. aastat, ning nõudis asjaomase teabe esitamist.

| (24) | Saksamaa kinnitas oma 14. augusti 2008. aasta kirjas taas, et Deutsche Posti 1994. aasta järgsete tulude ja kulude kontrollimiseks puudub igasugune alus. Komisjon teatas 22. augustil 2008, et juhul kui Saksamaa ei esita nõutud teavet, on komisjonil nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EU asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (10) artikli 10 lõike 3 alusel õigus nõuda teabe esitamist otsusega. |
| --- | --- |

(24)

Saksamaa kinnitas oma 14. augusti 2008. aasta kirjas taas, et Deutsche Posti 1994. aasta järgsete tulude ja kulude kontrollimiseks puudub igasugune alus. Komisjon teatas 22. augustil 2008, et juhul kui Saksamaa ei esita nõutud teavet, on komisjonil nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EU asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (10) artikli 10 lõike 3 alusel õigus nõuda teabe esitamist otsusega.

| (25) | Saksamaa edastas oma seisukoha toetuseks 29. septembri 2008. aasta kirjaga (lõpuks 2. oktoobril 2008 kätte saadud) õigusliku hinnangu, mille kohaselt ei ole 1994. aastale järgnenud ajavahemiku raamatupidamise kontrollimine vajalik ja ajavahemik 1990–1994 on piisav uurimisperiood (11). |
| --- | --- |

(25)

Saksamaa edastas oma seisukoha toetuseks 29. septembri 2008. aasta kirjaga (lõpuks 2. oktoobril 2008 kätte saadud) õigusliku hinnangu, mille kohaselt ei ole 1994. aastale järgnenud ajavahemiku raamatupidamise kontrollimine vajalik ja ajavahemik 1990–1994 on piisav uurimisperiood (11).

| (26) | Saksamaa esitas 28. oktoobril 2008 riigigarantiisid ja pensionitoetust käsitleva teabe. |
| --- | --- |

(26)

Saksamaa esitas 28. oktoobril 2008 riigigarantiisid ja pensionitoetust käsitleva teabe.

I.1.10.   30. oktoobri 2008. aasta teabe esitamise korraldus

| (27) | Komisjon ei nõustunud Saksamaa väidetega ja leidis, et 2007. aastani ulatuvat ajavahemikku hõlmav analüüs on vajalik, et võtta täielikult arvesse rakendatud riigiabimeetmete mõju konkurentsile. Pärast kaht 12. augustil 2008 ja 22. augustil 2008 saadetud meeldetuletuskirja andis komisjon 30. oktoobril 2008 teabe esitamise korralduse, millega nõuti Saksamaalt ametlikult kõigi 1990.–2007. aasta raamatupidamisandmete esitamist. |
| --- | --- |

(27)

Komisjon ei nõustunud Saksamaa väidetega ja leidis, et 2007. aastani ulatuvat ajavahemikku hõlmav analüüs on vajalik, et võtta täielikult arvesse rakendatud riigiabimeetmete mõju konkurentsile. Pärast kaht 12. augustil 2008 ja 22. augustil 2008 saadetud meeldetuletuskirja andis komisjon 30. oktoobril 2008 teabe esitamise korralduse, millega nõuti Saksamaalt ametlikult kõigi 1990.–2007. aasta raamatupidamisandmete esitamist.

| (28) | Saksamaa ja Deutsche Post vaidlustasid teabe esitamise korralduse kehtivuse (vt punkt I.3.2). |
| --- | --- |

(28)

Saksamaa ja Deutsche Post vaidlustasid teabe esitamise korralduse kehtivuse (vt punkt I.3.2).

| (29) | Saksamaa esitas 27. novembril 2008 nõutud raamatupidamisandmed ajavahemiku 1990–1994 kohta. 5. ja 16. detsembril 2008 ajakohastas Saksamaa 27. novembril 2008 esitatud raamatupidamisandmeid. |
| --- | --- |

(29)

Saksamaa esitas 27. novembril 2008 nõutud raamatupidamisandmed ajavahemiku 1990–1994 kohta. 5. ja 16. detsembril 2008 ajakohastas Saksamaa 27. novembril 2008 esitatud raamatupidamisandmeid.

I.1.11.   1990.–2007. aasta raamatupidamisandmete esitamine

| (30) | Pärast Saksamaa riigisekretäri B. Pfaffenbachi, DPAG juhatuse esimehe F. Appeli ja komisjoni konkurentsivoliniku kohtumist 6. veebruaril 2009 teatasid Saksamaa ja Deutsche Post oma valmisolekust esitada raamatupidamisandmed 1994. aastale järgnenud ajavahemiku kohta. |
| --- | --- |

(30)

Pärast Saksamaa riigisekretäri B. Pfaffenbachi, DPAG juhatuse esimehe F. Appeli ja komisjoni konkurentsivoliniku kohtumist 6. veebruaril 2009 teatasid Saksamaa ja Deutsche Post oma valmisolekust esitada raamatupidamisandmed 1994. aastale järgnenud ajavahemiku kohta.

| (31) | Saksamaa esitas 3. märtsil 2009 esimese osa kogu uurimisperioodi 1990–2007 hõlmavatest raamatupidamisandmetest. |
| --- | --- |

(31)

Saksamaa esitas 3. märtsil 2009 esimese osa kogu uurimisperioodi 1990–2007 hõlmavatest raamatupidamisandmetest.

| (32) | Deutsche Post ja komisjoni talitused kohtusid 3. märtsil 2009 Brüsselis ning 12. märtsil 2009, 2. aprillil 2009, 28. mail 2009, 23. juunil 2009 ja 18. septembril 2009 Bonnis. Saksamaa edastas Deutsche Posti asjakohased märkused 26. märtsil 2009, 7. mail 2009 ja 22. juunil 2009. |
| --- | --- |

(32)

Deutsche Post ja komisjoni talitused kohtusid 3. märtsil 2009 Brüsselis ning 12. märtsil 2009, 2. aprillil 2009, 28. mail 2009, 23. juunil 2009 ja 18. septembril 2009 Bonnis. Saksamaa edastas Deutsche Posti asjakohased märkused 26. märtsil 2009, 7. mail 2009 ja 22. juunil 2009.

| (33) | Kõnealuste kohtumiste järel ja pärast seda, kui komisjoni talitused olid 4. juunil 2009 ning 30. juulil 2009 esitanud mitu Deutsche Postile mõeldud küsimust, edastas Saksamaa 9. juulil 2009, 31. juulil 2009, 17. augustil 2009, 8. septembril 2009, 10. septembril 2009 ja 15. oktoobril 2009 ajakohastatud raamatupidamisandmed ning lisaselgitused. |
| --- | --- |

(33)

Kõnealuste kohtumiste järel ja pärast seda, kui komisjoni talitused olid 4. juunil 2009 ning 30. juulil 2009 esitanud mitu Deutsche Postile mõeldud küsimust, edastas Saksamaa 9. juulil 2009, 31. juulil 2009, 17. augustil 2009, 8. septembril 2009, 10. septembril 2009 ja 15. oktoobril 2009 ajakohastatud raamatupidamisandmed ning lisaselgitused.

| (34) | Komisjoni talitused esitasid 16. ja 24. septembril 2009 lisaküsimusi, millele Saksamaa vastas 14. oktoobril 2009. |
| --- | --- |

(34)

Komisjoni talitused esitasid 16. ja 24. septembril 2009 lisaküsimusi, millele Saksamaa vastas 14. oktoobril 2009.

I.1.12.   WIKi hinnangu esitamine

| (35) | Raamatupidamisandmete esitamise viibimise tõttu tuli WIK Consultiga sõlmitud lepingut mitu korda pikendada. 9. novembril 2009 esitas WIK Consult lõpuks oma hinnangu (edaspidi „WIKi hinnang”). |
| --- | --- |

(35)

Raamatupidamisandmete esitamise viibimise tõttu tuli WIK Consultiga sõlmitud lepingut mitu korda pikendada. 9. novembril 2009 esitas WIK Consult lõpuks oma hinnangu (edaspidi „WIKi hinnang”).

| (36) | Saksamaa esitas 14. ja 21. jaanuaril 2010 oma märkused WIKi hinnangu kohta. 11. veebruaril 2010 esitas Saksamaa KPMG koostatud hinnangu (edaspidi „KPMG hinnang”) selliste tagasimaksete (12) õigusliku olemuse kohta, mida Deutsche Post pidi 1995. aastani riigile tegema, ja Deloitte’i koostatud hinnangu (13) (edaspidi „Deloitte’i esimene hinnang”) WIKi hinnangus kasutatud mõistliku kasumi võrdlusmäära kohta. |
| --- | --- |

(36)

Saksamaa esitas 14. ja 21. jaanuaril 2010 oma märkused WIKi hinnangu kohta. 11. veebruaril 2010 esitas Saksamaa KPMG koostatud hinnangu (edaspidi „KPMG hinnang”) selliste tagasimaksete (12) õigusliku olemuse kohta, mida Deutsche Post pidi 1995. aastani riigile tegema, ja Deloitte’i koostatud hinnangu (13) (edaspidi „Deloitte’i esimene hinnang”) WIKi hinnangus kasutatud mõistliku kasumi võrdlusmäära kohta.

| (37) | Saksamaa esitas 23. aprillil 2010 veel ühe Deloitte’i uuringu (edaspidi „Deloitte’i teine hinnang”) mõistliku kasumi suuruse kohta, millest tuleb Deutsche Posti universaalteenustega seoses lähtuda. |
| --- | --- |

(37)

Saksamaa esitas 23. aprillil 2010 veel ühe Deloitte’i uuringu (edaspidi „Deloitte’i teine hinnang”) mõistliku kasumi suuruse kohta, millest tuleb Deutsche Posti universaalteenustega seoses lähtuda.

| (38) | Saksamaa esitas 9. augustil 2010 lisamärkused ülemäärase hüvitise arvutamise kohta ja turumajandusliku investori põhimõtte rakendamise kohta riiklike hüvitiste hindamisel. |
| --- | --- |

(38)

Saksamaa esitas 9. augustil 2010 lisamärkused ülemäärase hüvitise arvutamise kohta ja turumajandusliku investori põhimõtte rakendamise kohta riiklike hüvitiste hindamisel.

I.1.13.   Pärast 2002. aasta negatiivse otsuse tühistamist esitatud märkused

| (39) | Saksamaa esitas 5. novembril 2010 õigusliku hinnangu, milles käsitletakse kohtuasjas C-399/08: komisjon vs. Deutsche Post (vt punkt I.3.5) tehtud otsuse tähendust käesoleva riigiabimenetluse jaoks (14). |
| --- | --- |

(39)

Saksamaa esitas 5. novembril 2010 õigusliku hinnangu, milles käsitletakse kohtuasjas C-399/08: komisjon vs. Deutsche Post (vt punkt I.3.5) tehtud otsuse tähendust käesoleva riigiabimenetluse jaoks (14).

I.1.14.   2011. aasta menetluse pikendamise otsus

| (40) | Komisjon teavitas 10. mai 2011. aasta kirjaga Saksamaad oma otsusest pikendada ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 ette nähtud ning 1999. aastal algatatud ja 2007. aastal pikendatud menetlust, et põhjalikult uurida pensionitoetust, mida Deutsche Post sai alates 1995. aastast (edaspidi „2011. aasta menetluse pikendamise otsus”). |
| --- | --- |

(40)

Komisjon teavitas 10. mai 2011. aasta kirjaga Saksamaad oma otsusest pikendada ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 ette nähtud ning 1999. aastal algatatud ja 2007. aastal pikendatud menetlust, et põhjalikult uurida pensionitoetust, mida Deutsche Post sai alates 1995. aastast (edaspidi „2011. aasta menetluse pikendamise otsus”).

| (41) | Saksamaa taotles kõigepealt 23. mail 2011 tähtaja pikendamist ja esitas seejärel 29. juulil 2011 oma märkused ning lisahinnangud, mis käsitlesid ülemäärase hüvitise arvutamise vajalikkust väidetava ristsubsideerimise tõendamiseks (15), Deutsche Posti tegelike sotsiaalkulude võrdlust turutingimustele vastavate sotsiaalkuludega (16) ning seda, mil määral ületavad Deutsche Posti kantud sotsiaalkulud turutingimustele vastavaid sotsiaalkulusid (17). |
| --- | --- |

(41)

Saksamaa taotles kõigepealt 23. mail 2011 tähtaja pikendamist ja esitas seejärel 29. juulil 2011 oma märkused ning lisahinnangud, mis käsitlesid ülemäärase hüvitise arvutamise vajalikkust väidetava ristsubsideerimise tõendamiseks (15), Deutsche Posti tegelike sotsiaalkulude võrdlust turutingimustele vastavate sotsiaalkuludega (16) ning seda, mil määral ületavad Deutsche Posti kantud sotsiaalkulud turutingimustele vastavaid sotsiaalkulusid (17).

| (42) | UPS esitas oma märkused 4. oktoobril 2011. Free and Fair Postal Initiative (edaspidi „FFPI”) esitas oma märkused 5. oktoobril 2011 ning Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (edaspidi „BIEK”) 7. oktoobril 2011. Komisjon edastas huvitatud isikute märkused 13. oktoobril 2011 Saksamaale. |
| --- | --- |

(42)

UPS esitas oma märkused 4. oktoobril 2011. Free and Fair Postal Initiative (edaspidi „FFPI”) esitas oma märkused 5. oktoobril 2011 ning Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (edaspidi „BIEK”) 7. oktoobril 2011. Komisjon edastas huvitatud isikute märkused 13. oktoobril 2011 Saksamaale.

| (43) | Saksamaa esitas 14. novembril 2011 oma märkused huvitatud isikute märkuste kohta. |
| --- | --- |

(43)

Saksamaa esitas 14. novembril 2011 oma märkused huvitatud isikute märkuste kohta.

| (44) | Komisjon esitas 18. novembril 2011 täiendava teabenõude, mis käsitles pensioniõiguste rahastamise üksikasju pärast 2007. aastat. Saksamaa vastas 2. ja 19. jaanuari 2012. aasta kirjaga. 16. detsembril 2011 esitas komisjon Saksamaale Charles River Associates’i hinnangu kasumi võrdlusmäära kohta (18) (edaspidi „CRA hinnang”), mille kohta Saksamaa esitas oma märkused 16. jaanuaril 2012. |
| --- | --- |

(44)

Komisjon esitas 18. novembril 2011 täiendava teabenõude, mis käsitles pensioniõiguste rahastamise üksikasju pärast 2007. aastat. Saksamaa vastas 2. ja 19. jaanuari 2012. aasta kirjaga. 16. detsembril 2011 esitas komisjon Saksamaale Charles River Associates’i hinnangu kasumi võrdlusmäära kohta (18) (edaspidi „CRA hinnang”), mille kohta Saksamaa esitas oma märkused 16. jaanuaril 2012.

I.2.   ELi toimimise lepingu artikli 102 kohane menetlus

| (45) | UPSi 1994. aasta kaebuse põhjal tegi komisjon kindlaks, et Deutsche Post oli 1990.–1995. aastal ettevõtjate poolt tarbijatele saadetavate postipakkide edastamise teenuse omahinnast madalamate hindade kasutamise poliitikaga rikkunud ELi toimimise lepingu artiklit 102. Deutsche Postile määrati 24 miljoni euro suurune trahv (19). |
| --- | --- |

(45)

UPSi 1994. aasta kaebuse põhjal tegi komisjon kindlaks, et Deutsche Post oli 1990.–1995. aastal ettevõtjate poolt tarbijatele saadetavate postipakkide edastamise teenuse omahinnast madalamate hindade kasutamise poliitikaga rikkunud ELi toimimise lepingu artiklit 102. Deutsche Postile määrati 24 miljoni euro suurune trahv (19).

| (46) | UPS esitas 22. aprillil 2004 ELi toimimise lepingu artikli 102 alusel uue kaebuse, kuna Deutsche Post oli kuritarvitanud oma turgu valitsevat seisundit. UPSi sõnul oli Deutsche Post kehtestanud reguleeritud kirjateenuse osutamise eest ülemäärase tasu. |
| --- | --- |

(46)

UPS esitas 22. aprillil 2004 ELi toimimise lepingu artikli 102 alusel uue kaebuse, kuna Deutsche Post oli kuritarvitanud oma turgu valitsevat seisundit. UPSi sõnul oli Deutsche Post kehtestanud reguleeritud kirjateenuse osutamise eest ülemäärase tasu.

| (47) | Komisjon sai uurimismenetluse käigus 5. novembril 2004 enda valdusse dokumendid, mis käsitlevad Saksa postivaldkonda reguleeriva asutuse (edaspidi „reguleeriv asutus”) otsust Deutsche Posti reguleeritud kirjateenusele hinnalae kehtestamise kohta alates 1. jaanuarist 2003 (edaspidi „2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”). Saksamaa teatas 13. juuni 2007. aasta kirjas, et ta on nõus kõnealuste dokumentide kasutamisega riigiabimenetluses. |
| --- | --- |

(47)

Komisjon sai uurimismenetluse käigus 5. novembril 2004 enda valdusse dokumendid, mis käsitlevad Saksa postivaldkonda reguleeriva asutuse (edaspidi „reguleeriv asutus”) otsust Deutsche Posti reguleeritud kirjateenusele hinnalae kehtestamise kohta alates 1. jaanuarist 2003 (edaspidi „2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”). Saksamaa teatas 13. juuni 2007. aasta kirjas, et ta on nõus kõnealuste dokumentide kasutamisega riigiabimenetluses.

| (48) | Komisjon otsustas 25. märtsil 2008 konkurentsimenetluse lõpetada, sest tema arvates oli sellise ELi toimimise lepingu artikli 102 rikkumise tõendamine ebatõenäoline (20). |
| --- | --- |

(48)

Komisjon otsustas 25. märtsil 2008 konkurentsimenetluse lõpetada, sest tema arvates oli sellise ELi toimimise lepingu artikli 102 rikkumise tõendamine ebatõenäoline (20).

I.3.   Kohtumenetlused

I.3.1.   Kohtuasi T-421/07: Deutsche Post AG vs. komisjon

| (49) | Deutsche Post vaidlustas 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse, väites, et 2002. aasta negatiivse otsusega loodi õiguspärane ootus, et komisjon ei korda tulevikus uurimist. |
| --- | --- |

(49)

Deutsche Post vaidlustas 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse, väites, et 2002. aasta negatiivse otsusega loodi õiguspärane ootus, et komisjon ei korda tulevikus uurimist.

| (50) | Üldkohus jättis 8. detsembril 2011 kõnealuse vaide vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata (21). |
| --- | --- |

(50)

Üldkohus jättis 8. detsembril 2011 kõnealuse vaide vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata (21).

I.3.2.   Kohtuasi T-570/08: Deutsche Post AG vs. komisjon ja kohtuasi T-571/08: Saksamaa vs. komisjon

| (51) | Saksamaa ja Deutsche Post vaidlustasid komisjoni 30. oktoobri 2008. aasta teabe esitamise korralduse, sest nende arvates nõuti selle korraldusega ebaolulist teavet ja korraldus tekitas Deutsche Postile ebaproportsionaalselt suuri kulusid. |
| --- | --- |

(51)

Saksamaa ja Deutsche Post vaidlustasid komisjoni 30. oktoobri 2008. aasta teabe esitamise korralduse, sest nende arvates nõuti selle korraldusega ebaolulist teavet ja korraldus tekitas Deutsche Postile ebaproportsionaalselt suuri kulusid.

| (52) | Üldkohus leidis 16. juulil 2010, et mõlemad hagid on vastuvõetamatud, sest Deutsche Posti ja Saksa menetlusõigusi ei olnud teabe esitamise korralduse andmisega rikutud. |
| --- | --- |

(52)

Üldkohus leidis 16. juulil 2010, et mõlemad hagid on vastuvõetamatud, sest Deutsche Posti ja Saksa menetlusõigusi ei olnud teabe esitamise korralduse andmisega rikutud.

I.3.3.   Kohtuasi C-463/10 P: Deutsche Post AG vs. komisjon ja kohtuasi C-475/10 P: Saksamaa vs. komisjon

| (53) | Deutsche Post ja Saksamaa esitasid 27. septembril 2010 Üldkohtu otsuse peale kaebuse ja olid endiselt seisukohal, et teabe esitamise korraldusega oli rikutud nende õigusi. Euroopa Kohus tühistas 13. oktoobril 2011 Üldkohtu 16. juuli 2010. aasta otsuse (22). Kohtuasi saadeti seega Üldkohtusse tagasi ja see on praegu menetluses. |
| --- | --- |

(53)

Deutsche Post ja Saksamaa esitasid 27. septembril 2010 Üldkohtu otsuse peale kaebuse ja olid endiselt seisukohal, et teabe esitamise korraldusega oli rikutud nende õigusi. Euroopa Kohus tühistas 13. oktoobril 2011 Üldkohtu 16. juuli 2010. aasta otsuse (22). Kohtuasi saadeti seega Üldkohtusse tagasi ja see on praegu menetluses.

I.3.4.   Kohtuasi T-344/10: UPS vs. komisjon

| (54) | UPS esitas 20. augustil 2010 Üldkohtusse hagi, mille aluseks oli komisjoni õigusvastane tegevusetus riigiabi hindamisel 2007. aastal. Kuna 2007. aasta menetluse pikendamise otsusest oli möödunud peaaegu kolm aastat, oli komisjonil olnud piisavalt võimalusi kõnealuseid meetmeid hinnata ja selgitada välja faktilised ning õiguslikud asjaolud, et teha lõplik otsus ja uurimismenetlus lõpetada. Kohtuasi on praegu menetluses. |
| --- | --- |

(54)

UPS esitas 20. augustil 2010 Üldkohtusse hagi, mille aluseks oli komisjoni õigusvastane tegevusetus riigiabi hindamisel 2007. aastal. Kuna 2007. aasta menetluse pikendamise otsusest oli möödunud peaaegu kolm aastat, oli komisjonil olnud piisavalt võimalusi kõnealuseid meetmeid hinnata ja selgitada välja faktilised ning õiguslikud asjaolud, et teha lõplik otsus ja uurimismenetlus lõpetada. Kohtuasi on praegu menetluses.

I.3.5.   Kohtuasi T-388/11: Deutsche Post AG vs. komisjon

| (55) | 22. juulil 2011 vaidlustas Deutsche Post 2011. aasta menetluse pikendamise otsuse põhjendusega, et komisjon eksis ilmselgelt, kui käsitas pensionitoetust oma esialgses hinnangus riigiabina ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ja uue abina ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 1 tähenduses. Kohtuasi on praegu menetluses. |
| --- | --- |

(55)

22. juulil 2011 vaidlustas Deutsche Post 2011. aasta menetluse pikendamise otsuse põhjendusega, et komisjon eksis ilmselgelt, kui käsitas pensionitoetust oma esialgses hinnangus riigiabina ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ja uue abina ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 1 tähenduses. Kohtuasi on praegu menetluses.

II.   RIIGIABIMEETMETE ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS

| (56) | Riik on 1989. aastast alates rakendanud Deutsche Posti kasuks eri meetmeid, nagu:






  — | pensioniõiguste riiklik rahastamine järgmiste õigusaktide alusel:






  — | 1994. aasta Personalrechtsgesetz (23) (Deutsche Bundesposti endiste töötajate õigusi ja kohustusi käsitlev seadus; edaspidi „1994. aasta postitöötajate seadus”); |
| --- | --- | --- | --- |

(56)

Riik on 1989. aastast alates rakendanud Deutsche Posti kasuks eri meetmeid, nagu:

—

pensioniõiguste riiklik rahastamine järgmiste õigusaktide alusel:

—

1994. aasta Personalrechtsgesetz (23) (Deutsche Bundesposti endiste töötajate õigusi ja kohustusi käsitlev seadus; edaspidi „1994. aasta postitöötajate seadus”);

| — | riiklikud hüvitised ja riigigarantiid järgmiste õigusaktide alusel:






  — | 1989. aasta Postverfassungsgesetz (24) (postikorralduse seadus; edaspidi „1989. aasta postikorralduse seadus”); |
| --- | --- | --- |

—

riiklikud hüvitised ja riigigarantiid järgmiste õigusaktide alusel:

—

1989. aasta Postverfassungsgesetz (24) (postikorralduse seadus; edaspidi „1989. aasta postikorralduse seadus”);

| — | 1994. aasta Postumwandlungsgesetz (25) (posti ümberkorraldamise seadus; edaspidi „1994. aasta posti ümberkorraldamise seadus”); |
| --- | --- |

—

1994. aasta Postumwandlungsgesetz (25) (posti ümberkorraldamise seadus; edaspidi „1994. aasta posti ümberkorraldamise seadus”);

| — | ainulitsents ja hindade reguleerimine järgmiste õigusaktide alusel:






  — | 1989. aasta Gesetz über das Postwesen (26) (postisüsteemi seadus; edaspidi „1989. aasta postisüsteemi seadus”) |
| --- | --- | --- |

—

ainulitsents ja hindade reguleerimine järgmiste õigusaktide alusel:

—

1989. aasta Gesetz über das Postwesen (26) (postisüsteemi seadus; edaspidi „1989. aasta postisüsteemi seadus”)

| — | 1997. aasta Postgesetz (postiseadus; edaspidi „1997. aasta postiseadus”). |
| --- | --- |

—

1997. aasta Postgesetz (postiseadus; edaspidi „1997. aasta postiseadus”).

II.1.   Pensionitoetus ametnikele ja lepingulistele töötajatele mõeldud sotsiaaltoetuste ja sotsiaalkindlustusmaksete süsteemi kontekstis

| (57) | Pensionitoetus katab 1995. aastast alates suure osa pensionile jäänud Deutsche Posti ametnikele tehtavatest pensionimaksetest. Selleks et võtta hindamisel täielikult arvesse pensionitoetuse mõju, kirjeldatakse järgmistes punktides põhjalikumalt ametnikele mõeldud sotsiaaltoetusi ja sotsiaalkindlustusmakseid ning võrreldakse neid erasektori töötajate (edaspidi „lepingulised töötajad”) kohustusliku sotsiaalkindlustusega. |
| --- | --- |

(57)

Pensionitoetus katab 1995. aastast alates suure osa pensionile jäänud Deutsche Posti ametnikele tehtavatest pensionimaksetest. Selleks et võtta hindamisel täielikult arvesse pensionitoetuse mõju, kirjeldatakse järgmistes punktides põhjalikumalt ametnikele mõeldud sotsiaaltoetusi ja sotsiaalkindlustusmakseid ning võrreldakse neid erasektori töötajate (edaspidi „lepingulised töötajad”) kohustusliku sotsiaalkindlustusega.

II.1.1.   Ametnikele ettenähtud sotsiaaltoetused

| (58) | Ametnikel on õigus saada vanaduspensioni ning toetust haiguse ja hooldusvajaduse korral. Deutsche Posti ametnikele ettenähtud toetused on samasugused kui kõigile teistele ametnikele ettenähtud toetused:






  — | pension on vastavalt riigi ning liidumaade ametnike ja kohtunike pensionide seaduse (27) §-le 14 teatud protsent ametniku viimasest ametipalgast. Ametnikud, kes jäid pensionile 2010. aastal ja olid töötanud ettenähtud arvu aastaid, saavad näiteks pensioni, mis vastab 71,75 %-le nende viimasest ametipalgast; |
| --- | --- | --- |

(58)

Ametnikel on õigus saada vanaduspensioni ning toetust haiguse ja hooldusvajaduse korral. Deutsche Posti ametnikele ettenähtud toetused on samasugused kui kõigile teistele ametnikele ettenähtud toetused:

—

pension on vastavalt riigi ning liidumaade ametnike ja kohtunike pensionide seaduse (27) §-le 14 teatud protsent ametniku viimasest ametipalgast. Ametnikud, kes jäid pensionile 2010. aastal ja olid töötanud ettenähtud arvu aastaid, saavad näiteks pensioni, mis vastab 71,75 %-le nende viimasest ametipalgast;

| — | ametnikel on õigus saada 50–70 % ulatuses hüvitist tervishoiu- ja hoolduskulude eest ning nad peavad ise kandma üksnes nimetatud piirmäära ületavad kulud. Tervishoiukulude hüvitamise konkreetne määr sõltub eri kriteeriumidest, näiteks laste arvust. Ametnikud võivad sõlmida vabatahtliku lisakindlustuse või kanda ise oma osa tervishoiukuludest. |
| --- | --- |

—

ametnikel on õigus saada 50–70 % ulatuses hüvitist tervishoiu- ja hoolduskulude eest ning nad peavad ise kandma üksnes nimetatud piirmäära ületavad kulud. Tervishoiukulude hüvitamise konkreetne määr sõltub eri kriteeriumidest, näiteks laste arvust. Ametnikud võivad sõlmida vabatahtliku lisakindlustuse või kanda ise oma osa tervishoiukuludest.

II.1.2.   Postdiensti ametnikele ettenähtud sotsiaaltoetuste rahastamine 1989.–1994. aastal

| (59) | Pärast esimest 1989. aasta postireformi pidid Postdienst, Telekom ja Postbank 1989. aasta postikorralduse seaduse § 54 lõike 2 kohaselt täies ulatuses rahastama pensionile jäänud ametnike pensionimakseid ja tervishoiukulusid, mis jaotati asjaomaste ettevõtjate vahel vastavalt iga üksiku ametniku varasemale töösuhtele. Selle sätte kohaselt on ametnikul – nagu varemgi – nõue riigi vastu, kes võib asjaomase summa Postdienstilt, Telekomilt või Postbankilt sisse nõuda. |
| --- | --- |

(59)

Pärast esimest 1989. aasta postireformi pidid Postdienst, Telekom ja Postbank 1989. aasta postikorralduse seaduse § 54 lõike 2 kohaselt täies ulatuses rahastama pensionile jäänud ametnike pensionimakseid ja tervishoiukulusid, mis jaotati asjaomaste ettevõtjate vahel vastavalt iga üksiku ametniku varasemale töösuhtele. Selle sätte kohaselt on ametnikul – nagu varemgi – nõue riigi vastu, kes võib asjaomase summa Postdienstilt, Telekomilt või Postbankilt sisse nõuda.

II.1.3.   DPAGi ametnikele ettenähtud sotsiaaltoetuste rahastamine alates 1995. aastast

| (60) | Teise 1994. aasta postireformi käigus anti Postdiensti ametnikud 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 1 alusel üle DPAG-le. Ametnikud säilitasid seejuures 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 alusel oma õigusliku staatuse. DPAG võttis 1994. aasta postitöötajate seaduse § 1 lõike 1 alusel riigilt üle kõik tööandja õigused ja kohustused ning 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 alusel kõik ametnike rahalised nõuded. |
| --- | --- |

(60)

Teise 1994. aasta postireformi käigus anti Postdiensti ametnikud 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 1 alusel üle DPAG-le. Ametnikud säilitasid seejuures 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 alusel oma õigusliku staatuse. DPAG võttis 1994. aasta postitöötajate seaduse § 1 lõike 1 alusel riigilt üle kõik tööandja õigused ja kohustused ning 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 alusel kõik ametnike rahalised nõuded.

| (61) | 1994. aasta postitöötajate seaduse § 15 kohaselt võttis pensionile jäänud ametnikele pensioni- ja tervishoiukulude tasumise üle uus, Deutsche Posti ametnike jaoks loodud pensionifond. 1. juulil 2001 liideti Deutsche Posti, Deutsche Telekom AG ja Postbank AG pensionifondid postiametnike pensionikassaks (edaspidi 1. jaanuarile 1995 järgneva ajavahemiku kohta koos „pensionifondid”). |
| --- | --- |

(61)

1994. aasta postitöötajate seaduse § 15 kohaselt võttis pensionile jäänud ametnikele pensioni- ja tervishoiukulude tasumise üle uus, Deutsche Posti ametnike jaoks loodud pensionifond. 1. juulil 2001 liideti Deutsche Posti, Deutsche Telekom AG ja Postbank AG pensionifondid postiametnike pensionikassaks (edaspidi 1. jaanuarile 1995 järgneva ajavahemiku kohta koos „pensionifondid”).

| (62) | 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 1 kohaselt pidi Deutsche Post 1995.–1999. aastal maksma pensionifondidesse igal aastal 2,045 miljardit eurot, mis teeb kokku 10,225 miljardit eurot. 2000. aastast alates pidi Deutsche Post 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 2 kohaselt maksma pensionifondidesse igal aastal 33 % ametnike arvestuslikust palgast (st sissemaksed vahemikus 735 miljonit eurot 2000. aastal kuni 540 miljonit eurot 2010. aastal). |
| --- | --- |

(62)

1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 1 kohaselt pidi Deutsche Post 1995.–1999. aastal maksma pensionifondidesse igal aastal 2,045 miljardit eurot, mis teeb kokku 10,225 miljardit eurot. 2000. aastast alates pidi Deutsche Post 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 2 kohaselt maksma pensionifondidesse igal aastal 33 % ametnike arvestuslikust palgast (st sissemaksed vahemikus 735 miljonit eurot 2000. aastal kuni 540 miljonit eurot 2010. aastal).

| (63) | Pensionitoetus katab 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 2 alusel tekkiva puudujäägi (s.o pensionile jäänud ametnike pensionimaksete ja Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtud sissemakse vahe). Pensionitoetus suurenes 151 miljonilt eurolt (1995. aastal) 3,203 miljardi euroni (2010. aastal) ja 1995.–2010. aastal maksti pensionitoetust kokku 37,121 miljardit eurot.

  Joonis 1


  Pensionifondide rahastamine (miljonites eurodes) |
| --- | --- |

(63)

Pensionitoetus katab 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 2 alusel tekkiva puudujäägi (s.o pensionile jäänud ametnike pensionimaksete ja Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtud sissemakse vahe). Pensionitoetus suurenes 151 miljonilt eurolt (1995. aastal) 3,203 miljardi euroni (2010. aastal) ja 1995.–2010. aastal maksti pensionitoetust kokku 37,121 miljardit eurot.

Joonis 1

Pensionifondide rahastamine (miljonites eurodes)

Image

II.1.4.   Lepinguliste töötajate kohustuslik sotsiaalkindlustus ja Deutsche Posti lepinguliste töötajate täiendav pensionikindlustus

| (64) | Sotsiaalkindlustus on lepinguliste töötajate jaoks kohustuslik ja neil peab olema neli kindlustust: pensionikindlustus, töötuskindlustus, ravikindlustus ja hoolduskindlustus (28). Lepinguliste töötajate kohustusliku sotsiaalkindlustussüsteemi pensioni- ja ravikindlustuse vallas on ette nähtud teistsugune kindlustuskaitse kui ametnikele kehtestatud süsteemis:






  — | pensioni suurus arvutatakse protsendina keskmisest sissetulekust, mitte viimasest kuupalgast; |
| --- | --- | --- |

(64)

Sotsiaalkindlustus on lepinguliste töötajate jaoks kohustuslik ja neil peab olema neli kindlustust: pensionikindlustus, töötuskindlustus, ravikindlustus ja hoolduskindlustus (28). Lepinguliste töötajate kohustusliku sotsiaalkindlustussüsteemi pensioni- ja ravikindlustuse vallas on ette nähtud teistsugune kindlustuskaitse kui ametnikele kehtestatud süsteemis:

—

pensioni suurus arvutatakse protsendina keskmisest sissetulekust, mitte viimasest kuupalgast;

| — | ravi- ja hoolduskindlustusele tehtud kulutused kaetakse täies ulatuses. |
| --- | --- |

—

ravi- ja hoolduskindlustusele tehtud kulutused kaetakse täies ulatuses.

| (65) | Ka sotsiaaltoetuste rahastamine erineb märkimisväärselt ametnike suhtes kohaldatavates õigusnormides sätestatust: lepinguliste töötajate kohustuslikku sotsiaalkindlustust rahastatakse töötajate tööelu jooksul töötajate ja tööandjate tehtud sissemaksetest (edaspidi „kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed”). Sissemaksete kogumäär jaotatakse ametlikult töötaja ja tööandja osaks, mis kumbki moodustab ligikaudu poole kogumäärast. Tööandja on siiski ametlikult kohustatud maksma sotsiaalkindlustusmaksete kogumäära.

  Joonis 2


  Kohustusliku sotsiaalkindlustusmakse määrad protsendina lepinguliste töötajate brutopalgast (vt ka lisa) |
| --- | --- |

(65)

Ka sotsiaaltoetuste rahastamine erineb märkimisväärselt ametnike suhtes kohaldatavates õigusnormides sätestatust: lepinguliste töötajate kohustuslikku sotsiaalkindlustust rahastatakse töötajate tööelu jooksul töötajate ja tööandjate tehtud sissemaksetest (edaspidi „kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed”). Sissemaksete kogumäär jaotatakse ametlikult töötaja ja tööandja osaks, mis kumbki moodustab ligikaudu poole kogumäärast. Tööandja on siiski ametlikult kohustatud maksma sotsiaalkindlustusmaksete kogumäära.

Joonis 2

Kohustusliku sotsiaalkindlustusmakse määrad protsendina lepinguliste töötajate brutopalgast (vt ka lisa)

Image

| (66) | Jooniselt 2 ilmneb, et kohustusliku sotsiaalkindlustusmakse määrad on 1995. aastast alates jäänud vahemikku 38–42 % brutopalgast (= netopalk + töötaja osa). Sotsiaalkindlustusmakse tööandja ja töötaja osad on vahemikus 19–21 % brutopalgast (üksikasjalikud aegread on esitatud lisas). |
| --- | --- |

(66)

Jooniselt 2 ilmneb, et kohustusliku sotsiaalkindlustusmakse määrad on 1995. aastast alates jäänud vahemikku 38–42 % brutopalgast (= netopalk + töötaja osa). Sotsiaalkindlustusmakse tööandja ja töötaja osad on vahemikus 19–21 % brutopalgast (üksikasjalikud aegread on esitatud lisas).

| (67) | Deutsche Posti lepingulistel töötajatel oli peale kohustusliku sotsiaalkindlustuse ka täiendav pensionikindlustus. Enne 1997. aastat tööle võetud lepingulistele töötajatele pakuti täiendavat pensionikindlustust, mille tulemusel võisid nad saada ametnikega võrreldavat pensioni. Täiendav pensionikindlustus kattis seega lepinguliste töötajate kohustusliku sotsiaalkindlustuse raames makstavat pensioni (s.o kindlaksmääratud protsent keskmisest sissetulekust) ja ametnike pensioni (s.o kindlaksmääratud protsent viimasest ametipalgast) vahe. Täpsed tingimused on sätestatud Deutsche Bundesposti pensionifondi põhikirjas (Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost; edaspidi „pensionifondi põhikiri”) (29). |
| --- | --- |

(67)

Deutsche Posti lepingulistel töötajatel oli peale kohustusliku sotsiaalkindlustuse ka täiendav pensionikindlustus. Enne 1997. aastat tööle võetud lepingulistele töötajatele pakuti täiendavat pensionikindlustust, mille tulemusel võisid nad saada ametnikega võrreldavat pensioni. Täiendav pensionikindlustus kattis seega lepinguliste töötajate kohustusliku sotsiaalkindlustuse raames makstavat pensioni (s.o kindlaksmääratud protsent keskmisest sissetulekust) ja ametnike pensioni (s.o kindlaksmääratud protsent viimasest ametipalgast) vahe. Täpsed tingimused on sätestatud Deutsche Bundesposti pensionifondi põhikirjas (Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost; edaspidi „pensionifondi põhikiri”) (29).

| (68) | Deutsche Post rahastas pensionile jäänud lepinguliste töötajate lisapensioni 1997. aastani sissemaksetega, mis moodustasid ligikaudu [5–10 %] (30) töötavate lepinguliste töötajate brutopalgast. 1997. aastast alates moodustas Deutsche Post pensionifondi põhikirja kohaste täitmata kohustuste katmiseks reservid (vt kohustuse nr 4 kirjeldus punktis II.3.1.3). |
| --- | --- |

(68)

Deutsche Post rahastas pensionile jäänud lepinguliste töötajate lisapensioni 1997. aastani sissemaksetega, mis moodustasid ligikaudu [5–10 %] (30) töötavate lepinguliste töötajate brutopalgast. 1997. aastast alates moodustas Deutsche Post pensionifondi põhikirja kohaste täitmata kohustuste katmiseks reservid (vt kohustuse nr 4 kirjeldus punktis II.3.1.3).

| (69) | 1997. aastast alates pakuti uutele lepingulistele töötajatele oluliselt väiksemat täiendavat pensionikindlustust, mille eest Deutsche Post maksis 1997.–2007. aastal [0–5 %] brutopalgast. |
| --- | --- |

(69)

1997. aastast alates pakuti uutele lepingulistele töötajatele oluliselt väiksemat täiendavat pensionikindlustust, mille eest Deutsche Post maksis 1997.–2007. aastal [0–5 %] brutopalgast.

II.2.   Riiklikud hüvitised ja riigigarantiid Deutsche Posti ainulitsentsi ja universaalteenuse osutamise kohustuse kontekstis

II.2.1.   Kuni 2007. aastani kehtinud ainulitsents

| (70) | Enne 1998. aastat oli tasulise kirjateenuse osutamine 1989. aasta postisüsteemi seaduse § 2 kohaselt reserveeritud Deutsche Postile. Muude postiteenuste osutamine, nt postipakkide, ajalehtede või ajakirjade edastamine, ei olnud Deutsche Postile reserveeritud ja neis valdkondades valitses konkurents. 1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 kohaselt tuli kõnealuse reserveeritud teenuse osutamisest saadud kasumit kasutada konkurentsipõhiste universaalteenuste valdkonnas kantud kahjumi rahastamiseks. 1994. aasta telekommunikatsiooni ja posti reguleerimise seaduse (31) § 4 kohaselt kuulus reserveeritud kirjateenuse tasu heakskiitmine Saksamaa Liitvabariigi posti- ja telekommunikatsiooniministri pädevusse. |
| --- | --- |

(70)

Enne 1998. aastat oli tasulise kirjateenuse osutamine 1989. aasta postisüsteemi seaduse § 2 kohaselt reserveeritud Deutsche Postile. Muude postiteenuste osutamine, nt postipakkide, ajalehtede või ajakirjade edastamine, ei olnud Deutsche Postile reserveeritud ja neis valdkondades valitses konkurents. 1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 kohaselt tuli kõnealuse reserveeritud teenuse osutamisest saadud kasumit kasutada konkurentsipõhiste universaalteenuste valdkonnas kantud kahjumi rahastamiseks. 1994. aasta telekommunikatsiooni ja posti reguleerimise seaduse (31) § 4 kohaselt kuulus reserveeritud kirjateenuse tasu heakskiitmine Saksamaa Liitvabariigi posti- ja telekommunikatsiooniministri pädevusse.

| (71) | 1997. aasta postiseaduse jõustumisega 1998. aastal piirati järk-järgult Deutsche Postile reserveeritud teenuste ulatust. 1997. aasta postiseaduse § 51 kohaselt hõlmas Deutsche Postile 1997. aastal antud ainulitsents kuni 200 grammi kaaluvate kirjade ja adresseeritud kataloogide edastamist, kuigi seda piirkaalu vähendati hiljem järk-järgult ja 2006. aastal kinnitati piirkaaluks 50 grammi. Ainulitsents aegus 31. detsembril 2007. |
| --- | --- |

(71)

1997. aasta postiseaduse jõustumisega 1998. aastal piirati järk-järgult Deutsche Postile reserveeritud teenuste ulatust. 1997. aasta postiseaduse § 51 kohaselt hõlmas Deutsche Postile 1997. aastal antud ainulitsents kuni 200 grammi kaaluvate kirjade ja adresseeritud kataloogide edastamist, kuigi seda piirkaalu vähendati hiljem järk-järgult ja 2006. aastal kinnitati piirkaaluks 50 grammi. Ainulitsents aegus 31. detsembril 2007.

II.2.2.   Kuni 2007. aastani kehtinud universaalse postiteenuse osutamise kohustus

| (72) | Universaalteenuse osutamise kohustus pandi Deutsche Postile ametlikult kahe järgmise õigusaktiga:






  — | Postdienst-Pflichtleistungsverordnung’iga (32) (kohustuslike postiteenuste määrus; edaspidi „kohustuslike teenuste määrus”) määrati Deutsche Post kirjade ja kuni 20 kg kaaluvate postipakkide puhul universaalteenuse osutajaks ning talle pandi kohustus osutada asjaomaseid teenuseid ühtse tasu eest kogu Saksamaal; |
| --- | --- | --- |

(72)

Universaalteenuse osutamise kohustus pandi Deutsche Postile ametlikult kahe järgmise õigusaktiga:

—

Postdienst-Pflichtleistungsverordnung’iga (32) (kohustuslike postiteenuste määrus; edaspidi „kohustuslike teenuste määrus”) määrati Deutsche Post kirjade ja kuni 20 kg kaaluvate postipakkide puhul universaalteenuse osutajaks ning talle pandi kohustus osutada asjaomaseid teenuseid ühtse tasu eest kogu Saksamaal;

| — | 1997. aasta postiseadusega ja selle 1999. aastal vastuvõetud rakendusmäärusega (33) (edaspidi „1999. aasta universaalteenuse määrus”) pikendati DPAG-le pandud universaalteenuse osutamise kohustust. |
| --- | --- |

—

1997. aasta postiseadusega ja selle 1999. aastal vastuvõetud rakendusmäärusega (33) (edaspidi „1999. aasta universaalteenuse määrus”) pikendati DPAG-le pandud universaalteenuse osutamise kohustust.

| (73) | 1997. aasta postiseaduse §-s 11 määratleti universaalteenus kui miinimumhulk postiteenuseid, mida tuleb osutada kõikjal taskukohase hinna eest. Selline teenus hõlmas muu hulgas kirjade, kuni 20 kg kaaluvate adresseeritud pakkide, raamatute, kataloogide, ajalehtede ja ajakirjade edastamist (edaspidi „universaalteenus”). |
| --- | --- |

(73)

1997. aasta postiseaduse §-s 11 määratleti universaalteenus kui miinimumhulk postiteenuseid, mida tuleb osutada kõikjal taskukohase hinna eest. Selline teenus hõlmas muu hulgas kirjade, kuni 20 kg kaaluvate adresseeritud pakkide, raamatute, kataloogide, ajalehtede ja ajakirjade edastamist (edaspidi „universaalteenus”).

| (74) | 1999. aasta universaalteenuse määruses sätestati universaalteenuse kvaliteedi miinimumnõuded:






  1) | kogu Saksamaal peab olema vähemalt 12 000 alalist postiasutust; |
| --- | --- | --- |

(74)

1999. aasta universaalteenuse määruses sätestati universaalteenuse kvaliteedi miinimumnõuded:

1)

kogu Saksamaal peab olema vähemalt 12 000 alalist postiasutust;

| 2) | aastas tuleb keskmiselt 80 % kirjadest ja pakkidest ettenähtud tähtaja jooksul (kirjade puhul üks tööpäev ja pakkide puhul kaks tööpäeva) kätte toimetada; peale selle peab kättetoimetamine toimuma vähemalt kord tööpäevas; |
| --- | --- |

2)

aastas tuleb keskmiselt 80 % kirjadest ja pakkidest ettenähtud tähtaja jooksul (kirjade puhul üks tööpäev ja pakkide puhul kaks tööpäeva) kätte toimetada; peale selle peab kättetoimetamine toimuma vähemalt kord tööpäevas;

| 3) | hoolimata üldnõudest, et universaalteenuse hind peab olema taskukohane, pidi DPAG kehtestama 2007. aastal aegunud ainulitsentsi alusel osutatud kirjateenuse jaoks ühtse hinna. DPAG-l oli siiski reserveeritud teenuste hinna määramisel teatav vabadus, sest ta võis sõlmida korraga vähemalt 50 üksust saatvate klientidega individuaalse hinnakokkuleppe. |
| --- | --- |

3)

hoolimata üldnõudest, et universaalteenuse hind peab olema taskukohane, pidi DPAG kehtestama 2007. aastal aegunud ainulitsentsi alusel osutatud kirjateenuse jaoks ühtse hinna. DPAG-l oli siiski reserveeritud teenuste hinna määramisel teatav vabadus, sest ta võis sõlmida korraga vähemalt 50 üksust saatvate klientidega individuaalse hinnakokkuleppe.

| (75) | 1997. aasta postiseaduse §-ga 52 pikendati DPAG-le pandud universaalteenuse osutamise kohustust 31. detsembrini 2007, st kuni tema kirjateenuse osutamise ainulitsentsi aegumiseni. Pärast ainulitsentsi aegumist ei ole Saksamaal ühelegi postiettevõtjale pandud universaalteenuse osutamise kohustust ja see tähendab, et kõik postiteenuste osutajad peavad pakkuma universaalset postiteenust („turujõud”). Kui on selge või võib oletada, et universaalteenust ei osutata piisavalt või asjakohaselt, on 1997. aasta postiseaduses kõnealuse teenuse osutamise tagamiseks ette nähtud õiguslikud vahendid. |
| --- | --- |

(75)

1997. aasta postiseaduse §-ga 52 pikendati DPAG-le pandud universaalteenuse osutamise kohustust 31. detsembrini 2007, st kuni tema kirjateenuse osutamise ainulitsentsi aegumiseni. Pärast ainulitsentsi aegumist ei ole Saksamaal ühelegi postiettevõtjale pandud universaalteenuse osutamise kohustust ja see tähendab, et kõik postiteenuste osutajad peavad pakkuma universaalset postiteenust („turujõud”). Kui on selge või võib oletada, et universaalteenust ei osutata piisavalt või asjakohaselt, on 1997. aasta postiseaduses kõnealuse teenuse osutamise tagamiseks ette nähtud õiguslikud vahendid.

| (76) | Nagu WIKi hinnangust (vt joonis 3) selgub, saadi 1990.–2007. aastal ligikaudu 88 % kogutulust universaalteenuse osutamisest. Enamiku universaalsete postiteenuste suhtes kohaldati Deutsche Posti turgu valitseva seisundi tõttu hindade reguleerimist (vt punkt II.2.1). Peale kõnealuste reguleeritud teenuste, mis andsid ligikaudu 62 % kogutulust, osutas Deutsche Post teiste teenuseosutajatega konkureerides universaalset pakiteenust (ligikaudu 15 % kogutulust) ja reguleerimata hindadega universaalset kirjateenust (ligikaudu 11 % kogutulust). |
| --- | --- |

(76)

Nagu WIKi hinnangust (vt joonis 3) selgub, saadi 1990.–2007. aastal ligikaudu 88 % kogutulust universaalteenuse osutamisest. Enamiku universaalsete postiteenuste suhtes kohaldati Deutsche Posti turgu valitseva seisundi tõttu hindade reguleerimist (vt punkt II.2.1). Peale kõnealuste reguleeritud teenuste, mis andsid ligikaudu 62 % kogutulust, osutas Deutsche Post teiste teenuseosutajatega konkureerides universaalset pakiteenust (ligikaudu 15 % kogutulust) ja reguleerimata hindadega universaalset kirjateenust (ligikaudu 11 % kogutulust).

| (77) | Peale selle pakkus Deutsche Post ka kommertsteenuseid (nt Postbanki jaepangandusteenused, Telekomi jaotusteenused, otsepostitusteenus). Kommertsteenused andsid ajavahemikul 1990–2007 ligikaudu 12 % Deutsche Posti kogutulust. |
| --- | --- |

(77)

Peale selle pakkus Deutsche Post ka kommertsteenuseid (nt Postbanki jaepangandusteenused, Telekomi jaotusteenused, otsepostitusteenus). Kommertsteenused andsid ajavahemikul 1990–2007 ligikaudu 12 % Deutsche Posti kogutulust.

II.2.3.   Riiklikud hüvitised

| (78) | Deutsche Bundespost oli alates selle asutamisest 1950. aastal riigi erifond. Saksa haldusõiguse kohaselt ei ole erifond riigist sõltumatu juriidiline isik, kuid tal on siiski oma eelarve ja ta ei vastuta riigi üldiste võlgade eest. |
| --- | --- |

(78)

Deutsche Bundespost oli alates selle asutamisest 1950. aastal riigi erifond. Saksa haldusõiguse kohaselt ei ole erifond riigist sõltumatu juriidiline isik, kuid tal on siiski oma eelarve ja ta ei vastuta riigi üldiste võlgade eest.

| (79) | Esimese 1989. aasta postireformiga nähti ette erifondi jagamine kolmeks osaks: Postdienst’iks, Postbank’iks ja Telekom’iks, mis klassifitseeriti avalik-õiguslikeks äriühinguteks, kuid mis ei olnud riigist sõltumatud juriidilised isikud. |
| --- | --- |

(79)

Esimese 1989. aasta postireformiga nähti ette erifondi jagamine kolmeks osaks: Postdienst’iks, Postbank’iks ja Telekom’iks, mis klassifitseeriti avalik-õiguslikeks äriühinguteks, kuid mis ei olnud riigist sõltumatud juriidilised isikud.

| (80) | 1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 lõigete 2 ja 3 kohaselt pidid kõnealused kolm äriühingut üldiselt katma iga üksiku teenuse kulud täies ulatuses asjaomastest tuludest, ja kolme äriühingu vaheline ristfinantseerimine oli lubatud juhul, kui äriühingul tekib universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise tõttu kahjum. Sellest tulenevalt sai Postdienst 1990.–1993. aastal Telekomilt oma kahjumi katmiseks kokku 2,844 miljardit eurot. |
| --- | --- |

(80)

1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 lõigete 2 ja 3 kohaselt pidid kõnealused kolm äriühingut üldiselt katma iga üksiku teenuse kulud täies ulatuses asjaomastest tuludest, ja kolme äriühingu vaheline ristfinantseerimine oli lubatud juhul, kui äriühingul tekib universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise tõttu kahjum. Sellest tulenevalt sai Postdienst 1990.–1993. aastal Telekomilt oma kahjumi katmiseks kokku 2,844 miljardit eurot.

| (81) | Teise postireformi käigus muudeti erifondi kolm osa 1. jaanuarist 1995 aktsiaseltsideks: Postdienst muudeti DPAG-ks, Postbank muudeti Postbank AG-ks ja Telekom muudeti Telekom AG-ks. Telekom AG võttis vastavalt 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõikele 2 üle kõik erifondi kui tervikuga seotud laenukohustused, kuid ta võis esitada nõude DPAG ja Postbank AG vastu ulatuses, milles sai laenukohustusi seostada nende õiguseellastega. |
| --- | --- |

(81)

Teise postireformi käigus muudeti erifondi kolm osa 1. jaanuarist 1995 aktsiaseltsideks: Postdienst muudeti DPAG-ks, Postbank muudeti Postbank AG-ks ja Telekom muudeti Telekom AG-ks. Telekom AG võttis vastavalt 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõikele 2 üle kõik erifondi kui tervikuga seotud laenukohustused, kuid ta võis esitada nõude DPAG ja Postbank AG vastu ulatuses, milles sai laenukohustusi seostada nende õiguseellastega.

| (82) | 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 7 kohaselt lõppes Telekom AG (1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõike 2 alusel saadud) õigus esitada nõue DPAG vastu Postdiensti kogunenud kahjumi ulatuses siiski 31. detsembril 1994. Selle tulemusel andis Telekom AG DPAG-le üle varad, mille väärtus oli 2,822 miljardit eurot. Saksamaa väitel oli selline varade üleandmine Telekom AG-lt DPAG-le – nagu ka varem 1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 lõike 3 alusel makstud hüvitised – DPAG universaalteenuse osutamise kohustuse täitmiseks vältimatu. |
| --- | --- |

(82)

1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 7 kohaselt lõppes Telekom AG (1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõike 2 alusel saadud) õigus esitada nõue DPAG vastu Postdiensti kogunenud kahjumi ulatuses siiski 31. detsembril 1994. Selle tulemusel andis Telekom AG DPAG-le üle varad, mille väärtus oli 2,822 miljardit eurot. Saksamaa väitel oli selline varade üleandmine Telekom AG-lt DPAG-le – nagu ka varem 1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 lõike 3 alusel makstud hüvitised – DPAG universaalteenuse osutamise kohustuse täitmiseks vältimatu.

| (83) | Postdienst sai 1990.–1995. aastal universaalteenuse osutamise kohustuse hüvituseks kokku 5,666 miljardit eurot. |
| --- | --- |

(83)

Postdienst sai 1990.–1995. aastal universaalteenuse osutamise kohustuse hüvituseks kokku 5,666 miljardit eurot.

II.2.4.   Riigigarantii enne 1995. aastat emiteeritud võlaväärtpaberitele

| (84) | Alates 1953. aastast on Deutsche Bundesposti võlaväärtpaberid 1953. aasta postihaldusseaduse (34) § 22 lõike 4 kohaselt samaväärsed riigi võlaväärtpaberitega. Kuna 1953. aasta postihaldusseadus tühistati 1989. aasta postikorralduse seadusega, võeti kõnealune tingimus üle 1989. aasta postikorralduse seaduse §-i 40. |
| --- | --- |

(84)

Alates 1953. aastast on Deutsche Bundesposti võlaväärtpaberid 1953. aasta postihaldusseaduse (34) § 22 lõike 4 kohaselt samaväärsed riigi võlaväärtpaberitega. Kuna 1953. aasta postihaldusseadus tühistati 1989. aasta postikorralduse seadusega, võeti kõnealune tingimus üle 1989. aasta postikorralduse seaduse §-i 40.

| (85) | Pärast erifondi jagamist kolmeks osaks 1989. aastal ei emiteerinud Postdienst võlaväärtpabereid ise, vaid Postbank tegi asjaomaseid tehinguid iseseisvalt kõigi kolme Deutsche Bundesposti ettevõtte eest. Seejärel jagati võlaväärtpaberid Postdiensti, Telekomi ja Postbanki vahel vastavalt nende rahalistele vajadustele. |
| --- | --- |

(85)

Pärast erifondi jagamist kolmeks osaks 1989. aastal ei emiteerinud Postdienst võlaväärtpabereid ise, vaid Postbank tegi asjaomaseid tehinguid iseseisvalt kõigi kolme Deutsche Bundesposti ettevõtte eest. Seejärel jagati võlaväärtpaberid Postdiensti, Telekomi ja Postbanki vahel vastavalt nende rahalistele vajadustele.

| (86) | Pärast 1995. aastat vastutas Saksamaa 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõike 4 kohaselt endiselt kõigi selliste kohustuste täitmise eest, mille Deutsche Bundespost oli võtnud enne 1995. aastat ja mis hiljem jagati Postdiensti, Telekomi ja Postbanki vahel. Saksamaa ei vastutanud siiski võlaväärtpaberite eest, mida DPAG oli hiljem emiteerinud. |
| --- | --- |

(86)

Pärast 1995. aastat vastutas Saksamaa 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõike 4 kohaselt endiselt kõigi selliste kohustuste täitmise eest, mille Deutsche Bundespost oli võtnud enne 1995. aastat ja mis hiljem jagati Postdiensti, Telekomi ja Postbanki vahel. Saksamaa ei vastutanud siiski võlaväärtpaberite eest, mida DPAG oli hiljem emiteerinud.

II.3.   Reguleeritud teenustelt saadud tulu kui lisahüvitis pensionikulude ja universaalteenuse netokulude eest

| (87) | Peale selle pandi 1997. aasta postiseadusega Bundesnetzagentur’ile (edaspidi „reguleeriv asutus”) kohustus teostada järelevalvet reserveeritud ja liberaliseeritud kirjaturu üle. 1997. aasta postiseaduse § 19 kohaselt reguleerib reguleeriv asutus Deutsche Posti küsitavat tasu kirjaturul, kus Deutsche Postil on turgu valitsev seisund. Deutsche Postil oli turgu valitsev seisund nii reserveeritud teenuste valdkonnas (vastavalt 1997. aasta postiseaduse §-le 51) kui ka praktiliselt kõigis muudes kirjateenusega seotud valdkondades, mis olid juba konkurentsile avatud. Hindu sai reguleerida kas varasema võrdlushindade kehtestamise kaudu või hilisema hinnakontrolli käigus. |
| --- | --- |

(87)

Peale selle pandi 1997. aasta postiseadusega Bundesnetzagentur’ile (edaspidi „reguleeriv asutus”) kohustus teostada järelevalvet reserveeritud ja liberaliseeritud kirjaturu üle. 1997. aasta postiseaduse § 19 kohaselt reguleerib reguleeriv asutus Deutsche Posti küsitavat tasu kirjaturul, kus Deutsche Postil on turgu valitsev seisund. Deutsche Postil oli turgu valitsev seisund nii reserveeritud teenuste valdkonnas (vastavalt 1997. aasta postiseaduse §-le 51) kui ka praktiliselt kõigis muudes kirjateenusega seotud valdkondades, mis olid juba konkurentsile avatud. Hindu sai reguleerida kas varasema võrdlushindade kehtestamise kaudu või hilisema hinnakontrolli käigus.

| (88) | Reguleeriva asutuse turu-uuringutest selgub, et Deutsche Posti osa reguleeritud kirjateenuste turul oli keskmiselt 90–97 %. Reguleeriv asutus väidab oma viimases aruandes, et 1997. aastal alanud turgude järkjärgulise avamisega ei ole õnnestunud saavutada toimivat konkurentsi Saksamaa kirjaturul (35). |
| --- | --- |

(88)

Reguleeriva asutuse turu-uuringutest selgub, et Deutsche Posti osa reguleeritud kirjateenuste turul oli keskmiselt 90–97 %. Reguleeriv asutus väidab oma viimases aruandes, et 1997. aastal alanud turgude järkjärgulise avamisega ei ole õnnestunud saavutada toimivat konkurentsi Saksamaa kirjaturul (35).

| (89) | Deutsche Post sai enamiku oma kogutulust reguleeritud kirjateenustelt (nt ligikaudu 62 % 1990.–2007. aastal saadud kogutulust (vt joonis 3) ja ligikaudu 56 % 2008.–2010. aastal saadud kogutulust). |
| --- | --- |

(89)

Deutsche Post sai enamiku oma kogutulust reguleeritud kirjateenustelt (nt ligikaudu 62 % 1990.–2007. aastal saadud kogutulust (vt joonis 3) ja ligikaudu 56 % 2008.–2010. aastal saadud kogutulust).

| (90) | Kõiki muid universaalteenuseid ja kommertsteenuseid, mille eest küsitavat tasu 1997. aasta postiseaduse §-de 19–27 kohaselt ei reguleerita (36), nimetatakse edaspidi reguleerimata hindadega teenusteks. |
| --- | --- |

(90)

Kõiki muid universaalteenuseid ja kommertsteenuseid, mille eest küsitavat tasu 1997. aasta postiseaduse §-de 19–27 kohaselt ei reguleerita (36), nimetatakse edaspidi reguleerimata hindadega teenusteks.

| (91) | Reguleeritud kirjateenuse kohta on 1997. aasta postiseaduse § 20 lõigetes 1 ja 2 sätestatud, et tasu peab põhinema tõhusalt osutatud teenuse kuludel. Kui see on objektiivselt põhjendatud, peab reguleeriv asutus võtma nõuetekohaselt arvesse muu hulgas järgmist:






  — | postiteenuste üleüldise kättesaadavuse tagamise kulud ja |
| --- | --- | --- |

(91)

Reguleeritud kirjateenuse kohta on 1997. aasta postiseaduse § 20 lõigetes 1 ja 2 sätestatud, et tasu peab põhinema tõhusalt osutatud teenuse kuludel. Kui see on objektiivselt põhjendatud, peab reguleeriv asutus võtma nõuetekohaselt arvesse muu hulgas järgmist:

—

postiteenuste üleüldise kättesaadavuse tagamise kulud ja

| — | Postdienstilt ülevõetud töötajate pensioni- ja ravikindlustuse kulud. |
| --- | --- |

—

Postdienstilt ülevõetud töötajate pensioni- ja ravikindlustuse kulud.

| (92) | 1997. aasta postiseaduse §-ga 57 ning Saksamaa Liitvabariigi majandus- ja tehnoloogiaministri 27. märtsi 2000. aasta suunistega külmutati reguleeritud hinnad 2002. aasta 31. detsembrini 1997. aasta tasemele. |
| --- | --- |

(92)

1997. aasta postiseaduse §-ga 57 ning Saksamaa Liitvabariigi majandus- ja tehnoloogiaministri 27. märtsi 2000. aasta suunistega külmutati reguleeritud hinnad 2002. aasta 31. detsembrini 1997. aasta tasemele.

II.3.1.   2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus

| (93) | Reguleeriv asutus võttis esimese otsuse reguleeritud kirjateenuse tasu ülemmäära kehtestamise kohta ajavahemikuks 1. jaanuarist 2003 kuni 31. detsembrini 2007 (edaspidi „2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”) vastu 2002. aastal. Nn hinnalae reguleerimine on teatavate teenuste pakme hinna reguleerimise menetlus, mille käigus kehtestatakse ülemmäärana kõigi asjaomasesse pakmesse kuuluvate teenuste hindade kaalutud keskmine, mitte ei kontrollita iga üksiku teenuse hinda. 1997. aasta postiseaduse § 19 kohaselt kohaldati varasemat võrdlushinna kehtestamist kõigi postiteenuste suhtes, mille puhul oli Deutsche Postil turgu valitsev seisund. |
| --- | --- |

(93)

Reguleeriv asutus võttis esimese otsuse reguleeritud kirjateenuse tasu ülemmäära kehtestamise kohta ajavahemikuks 1. jaanuarist 2003 kuni 31. detsembrini 2007 (edaspidi „2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”) vastu 2002. aastal. Nn hinnalae reguleerimine on teatavate teenuste pakme hinna reguleerimise menetlus, mille käigus kehtestatakse ülemmäärana kõigi asjaomasesse pakmesse kuuluvate teenuste hindade kaalutud keskmine, mitte ei kontrollita iga üksiku teenuse hinda. 1997. aasta postiseaduse § 19 kohaselt kohaldati varasemat võrdlushinna kehtestamist kõigi postiteenuste suhtes, mille puhul oli Deutsche Postil turgu valitsev seisund.

| (94) | 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse täitmise eesmärgil esitas Deutsche Post reguleerivale asutusele esimest korda regulatiivse tulu- ja kuluarvestuse (edaspidi „2002. aasta tulu- ja kuluarvestus”), mis hõlmas ajavahemikku 1998–2006. Tulu- ja kuluarvestus põhines 2001. aastale eelnevatel majandustulemustel ja sellele järgnevate aastate kohta tehtud prognoosidel. |
| --- | --- |

(94)

2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse täitmise eesmärgil esitas Deutsche Post reguleerivale asutusele esimest korda regulatiivse tulu- ja kuluarvestuse (edaspidi „2002. aasta tulu- ja kuluarvestus”), mis hõlmas ajavahemikku 1998–2006. Tulu- ja kuluarvestus põhines 2001. aastale eelnevatel majandustulemustel ja sellele järgnevate aastate kohta tehtud prognoosidel.

| (95) | Deutsche Post võttis 2002. aastal n-ö kohustuse osutada universaalteenust ning rakendada tööle Postdienstilt ülevõetud ametnikud ja lepingulised töötajad. Kõnealused kohustused hõlmavad kulusid, mida Deutsche Posti väitel ei oleks tal ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta ning Postdienstilt töötajaid ja taristut üle võtmata tekkinud (vt üksikasjalik loetelu tabelis 1).

  Tabel 1


  2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse alusel heaks kiidetud kohustused nimiväärtuses (miljonites eurodes)









  Nr | 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse kohased kohustused | Keskmine kohustus (1998–2006) miljonites eurodes | % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Konkurentsikeskkonnas tavatud palgakulud | [...] | [...] |
| 2 | Konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud | [...] | [...] |
| 3 | Postkontorite taristukulud | [...] | [...] |
| 4 | Töötajate täiendav pensionikindlustus | [...] | [...] |
| 5 | Postiveoteenusega seotud taristu kulud | [...] | [...] |
| 6 | Sotsiaal- ja tervishoiukulud | [...] | [...] |
| 7 | Personali ümberkorraldamine | [...] | [...] |
| 8 | Ametnike ravikindlustuse puudujäägi katmine | [...] | [...] |
| | Keskmine kogukulu | [...] | 100 % |

(95)

Deutsche Post võttis 2002. aastal n-ö kohustuse osutada universaalteenust ning rakendada tööle Postdienstilt ülevõetud ametnikud ja lepingulised töötajad. Kõnealused kohustused hõlmavad kulusid, mida Deutsche Posti väitel ei oleks tal ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta ning Postdienstilt töötajaid ja taristut üle võtmata tekkinud (vt üksikasjalik loetelu tabelis 1).

Tabel 1

2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse alusel heaks kiidetud kohustused nimiväärtuses (miljonites eurodes)

Nr

2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse kohased kohustused

Keskmine kohustus (1998–2006) miljonites eurodes

%

1

Konkurentsikeskkonnas tavatud palgakulud

[...]

[...]

2

Konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud

[...]

[...]

3

Postkontorite taristukulud

[...]

[...]

4

Töötajate täiendav pensionikindlustus

[...]

[...]

5

Postiveoteenusega seotud taristu kulud

[...]

[...]

6

Sotsiaal- ja tervishoiukulud

[...]

[...]

7

Personali ümberkorraldamine

[...]

[...]

8

Ametnike ravikindlustuse puudujäägi katmine

[...]

[...]

Keskmine kogukulu

[...]

100 %

| (96) | Reguleeriv asutus nõustus lõpuks Deutsche Posti väitega, et Deutsche Postil ei oleks ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta (kohustused nr 3 ja 5, universaalteenuse osutamisega seotud kulud) ning Postdienstilt ametnikke ja lepingulisi töötajaid üle võtmata (kohustused nr 1, 2, 4, 6, 7 ja 8) selliseid kulusid tekkinud. Peale selle kiitis reguleeriv asutus heaks suuremad reguleeritud kirjasaatmistasud, mille tulemusel kinnitati 2002.–2006. aastaks keskmiste iga-aastaste [...] miljardi euro suuruste kohustuste rahastamine reguleeritud kirjateenuselt saadavast tulust. 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse kohaselt kehtestatakse kõnealuste kohustuste täielikuks katmiseks hinnad, mille jaoks määratakse eelnevalt kindlaks võrdlushind. |
| --- | --- |

(96)

Reguleeriv asutus nõustus lõpuks Deutsche Posti väitega, et Deutsche Postil ei oleks ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta (kohustused nr 3 ja 5, universaalteenuse osutamisega seotud kulud) ning Postdienstilt ametnikke ja lepingulisi töötajaid üle võtmata (kohustused nr 1, 2, 4, 6, 7 ja 8) selliseid kulusid tekkinud. Peale selle kiitis reguleeriv asutus heaks suuremad reguleeritud kirjasaatmistasud, mille tulemusel kinnitati 2002.–2006. aastaks keskmiste iga-aastaste [...] miljardi euro suuruste kohustuste rahastamine reguleeritud kirjateenuselt saadavast tulust. 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse kohaselt kehtestatakse kõnealuste kohustuste täielikuks katmiseks hinnad, mille jaoks määratakse eelnevalt kindlaks võrdlushind.

II.3.1.1.   Konkurentsikeskkonnas tavatud põhipalgad (kohustus nr 1)

| (97) | Kohustus nr 1 on postitöötajate põhipalkade osa, mis ületab majandusharu keskmist põhipalka. Deutsche Post kehtestas konkurentsikeskkonnas tavapärase palga võrdlusaluseks palgad, mis lepiti ametiühingutega kokku kollektiivlepingus kõigi pärast 2002. aastat värvatud töötajate kohta. Kohustuse nr 1 suuruse arvutamisel kohaldatakse seda võrdlusalust siiski kõigi töötajate suhtes. Lisaks kohaldatakse seda esitatud tulu- ja kuluarvestuste suhtes tagasiulatuvalt kuni 1998. aastani. |
| --- | --- |

(97)

Kohustus nr 1 on postitöötajate põhipalkade osa, mis ületab majandusharu keskmist põhipalka. Deutsche Post kehtestas konkurentsikeskkonnas tavapärase palga võrdlusaluseks palgad, mis lepiti ametiühingutega kokku kollektiivlepingus kõigi pärast 2002. aastat värvatud töötajate kohta. Kohustuse nr 1 suuruse arvutamisel kohaldatakse seda võrdlusalust siiski kõigi töötajate suhtes. Lisaks kohaldatakse seda esitatud tulu- ja kuluarvestuste suhtes tagasiulatuvalt kuni 1998. aastani.

II.3.1.2.   Konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud (kohustus nr 2)

| (98) | Reguleeriv asutus nõustus ka Deutsche Posti väitega, et ta pidi oma lepinguliste töötajate ja ametnike eest tasuma suuremaid sotsiaalkindlustusmakseid kui tema erasektoris tegutsevad konkurendid üldiselt oma lepinguliste töötajate eest. |
| --- | --- |

(98)

Reguleeriv asutus nõustus ka Deutsche Posti väitega, et ta pidi oma lepinguliste töötajate ja ametnike eest tasuma suuremaid sotsiaalkindlustusmakseid kui tema erasektoris tegutsevad konkurendid üldiselt oma lepinguliste töötajate eest.

| (99) | Deutsche Post lähtub oma arvutustes sotsiaalkindlustusmakse määrast, mida ta pidas nii ametnike kui ka lepinguliste töötajate puhul konkurentsikeskkonnas tavapäraseks (edaspidi „tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär”). Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär määratletakse järgmiste maksete summana:






  — | lepingulise töötaja pealt tasutavate sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osa (ligikaudu 19–21 %, s.o – nagu on näidatud joonisel – ligikaudu pool sotsiaalkindlustusmakse kogumäärast; |
| --- | --- | --- |

(99)

Deutsche Post lähtub oma arvutustes sotsiaalkindlustusmakse määrast, mida ta pidas nii ametnike kui ka lepinguliste töötajate puhul konkurentsikeskkonnas tavapäraseks (edaspidi „tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär”). Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär määratletakse järgmiste maksete summana:

—

lepingulise töötaja pealt tasutavate sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osa (ligikaudu 19–21 %, s.o – nagu on näidatud joonisel – ligikaudu pool sotsiaalkindlustusmakse kogumäärast;

| — | õnnetusjuhtumikindlustusmakse ([0–5 %]; Deutsche Posti puhul hõlmab tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär kõnealust makset alates 2001. aastast, ja |
| --- | --- |

—

õnnetusjuhtumikindlustusmakse ([0–5 %]; Deutsche Posti puhul hõlmab tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär kõnealust makset alates 2001. aastast, ja

| — | täiendava pensionikindlustuse makse ([0–5 %]; Deutsche Posti puhul hõlmab tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär kõnealust makset alates 1997. aastast, kuna nii suurt täiendava pensionikindlustuse makset peetakse konkurentsikeskkonnas tavapäraseks. See määr põhineb täiendaval pensionikindlustusel, mida Deutsche Post pakkus 1997. aastast alates oma uutele lepingulistele töötajatele). |
| --- | --- |

—

täiendava pensionikindlustuse makse ([0–5 %]; Deutsche Posti puhul hõlmab tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär kõnealust makset alates 1997. aastast, kuna nii suurt täiendava pensionikindlustuse makset peetakse konkurentsikeskkonnas tavapäraseks. See määr põhineb täiendaval pensionikindlustusel, mida Deutsche Post pakkus 1997. aastast alates oma uutele lepingulistele töötajatele).

| (100) | Kõiki tulu- ja kuluarvestuse kohast maksemäära ületavaid sotsiaalkindlustusmakseid (edaspidi „konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkindlustusmaksed”) rahastatakse reguleeritud tuludest. Tabelis 2 näitab näiteks ametnike konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkindlustusmaksete arvutus 2001. aasta kohta, et ametnike tegelikud sotsiaalkindlustusmaksed olid peaaegu kaks korda suuremad kui tulu- ja kuluarvestuse kohasel maksemääral põhinevad ja konkurentsikeskkonnas tavapärasena liigitatavad sotsiaalkindlustusmaksed.

  Tabel 2


  Ametnikega seotud konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud 2001. aastal 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal (miljonites eurodes) | | | | | % arvestuslikest palkadest |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| (1) | | Pensionifondidesse tehtavate sissemaksete määr | 33 % | | |
| (2) | | Ametnike palgad kokku | [...] | | |
| (3) | =(1)*(2) | Pensionifondidesse tehtavad sissemaksed | [...] | | |
| (4) | | Tervishoiukulud | [...] | | |
| (5) | =(3)+(4) | Sotsiaalkulud kokku | | [...] | [40–45 %] |
| (6) | | Tööandja osa sotsiaalkindlustusmaksest | 20,43 % | | |
| (7) | | Õnnetusjuhtumikindlustus | [...] | | |
| (8) | | Täiendav pensionikindlustus | [...] | | |
| (9) | =(6)+(7)+(8) | Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär | [...] | | |
| (10) | =(2)*(9) | Tulu ja kuluarvestuse kohased sotsiaalkulud (võrdlusmäär) | | [...] | [20–25 %] |
| (11) | =(5)–(10) | Konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud | | [...] | [15–20 %] |

(100)

Kõiki tulu- ja kuluarvestuse kohast maksemäära ületavaid sotsiaalkindlustusmakseid (edaspidi „konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkindlustusmaksed”) rahastatakse reguleeritud tuludest. Tabelis 2 näitab näiteks ametnike konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkindlustusmaksete arvutus 2001. aasta kohta, et ametnike tegelikud sotsiaalkindlustusmaksed olid peaaegu kaks korda suuremad kui tulu- ja kuluarvestuse kohasel maksemääral põhinevad ja konkurentsikeskkonnas tavapärasena liigitatavad sotsiaalkindlustusmaksed.

Tabel 2

Ametnikega seotud konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud 2001. aastal 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal (miljonites eurodes)

% arvestuslikest palkadest

(1)

Pensionifondidesse tehtavate sissemaksete määr

33 %

(2)

Ametnike palgad kokku

[...]

(3)

=(1)*(2)

Pensionifondidesse tehtavad sissemaksed

[...]

(4)

Tervishoiukulud

[...]

(5)

=(3)+(4)

Sotsiaalkulud kokku

[...]

[40–45 %]

(6)

Tööandja osa sotsiaalkindlustusmaksest

20,43 %

(7)

Õnnetusjuhtumikindlustus

[...]

(8)

Täiendav pensionikindlustus

[...]

(9)

=(6)+(7)+(8)

Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär

[...]

(10)

=(2)*(9)

Tulu ja kuluarvestuse kohased sotsiaalkulud (võrdlusmäär)

[...]

[20–25 %]

(11)

=(5)–(10)

Konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud

[...]

[15–20 %]

| (101) | Sotsiaalkindlustusmaksete kogusumma sisaldab Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtud sissemakset, mis on 33 % töötavate ametnike arvestuslikust palgast (või ühekordseid 2,045 miljardi euro suuruseid iga-aastaseid makseid ajavahemikul 1995–1999), ja ametnike tervishoiukulude katmiseks tehtud makseid. 2001. aastal moodustasid sotsiaalkindlustusmaksed kokku [40–45 %] ametnike arvestuslikust palgast. |
| --- | --- |

(101)

Sotsiaalkindlustusmaksete kogusumma sisaldab Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtud sissemakset, mis on 33 % töötavate ametnike arvestuslikust palgast (või ühekordseid 2,045 miljardi euro suuruseid iga-aastaseid makseid ajavahemikul 1995–1999), ja ametnike tervishoiukulude katmiseks tehtud makseid. 2001. aastal moodustasid sotsiaalkindlustusmaksed kokku [40–45 %] ametnike arvestuslikust palgast.

| (102) | Kuigi sotsiaalkindlustusmakse määr on määratletud teatava protsendina lepinguliste töötajate brutopalgast (netopalk + töötaja osa sotsiaalkindlustusmaksest), korrutab Deutsche Post tulu- ja kuluarvestuse kohaste sotsiaalkulude (võrdlusmäära) arvutamiseks tulu- ja kuluarvestuse kohase [20–25 %] suuruse maksemäära ametnike arvestusliku palgaga. |
| --- | --- |

(102)

Kuigi sotsiaalkindlustusmakse määr on määratletud teatava protsendina lepinguliste töötajate brutopalgast (netopalk + töötaja osa sotsiaalkindlustusmaksest), korrutab Deutsche Post tulu- ja kuluarvestuse kohaste sotsiaalkulude (võrdlusmäära) arvutamiseks tulu- ja kuluarvestuse kohase [20–25 %] suuruse maksemäära ametnike arvestusliku palgaga.

II.3.1.3.   Lepinguliste töötajate täiendav pensionikindlustus (kohustus nr 4)

| (103) | Kohustus nr 4 hõlmab hüvitist, mille arvelt tuleb luua reserv enne 1997. aastat Deutsche Posti lepinguliste töötajate täiendavast pensionikindlustusest tulenenud kohustuste katmiseks. |
| --- | --- |

(103)

Kohustus nr 4 hõlmab hüvitist, mille arvelt tuleb luua reserv enne 1997. aastat Deutsche Posti lepinguliste töötajate täiendavast pensionikindlustusest tulenenud kohustuste katmiseks.

| (104) | Nagu punktis II.1.4 selgitatud, pakuti enne 1997. aastat värvatud Deutsche Posti lepingulistele töötajatele täiendavat pensionikindlustust, et tagada neile ametnike pensioniga võrdväärne pension. Postdienst oli jätnud siiski tulevaste pensionimaksete jaoks reservi loomata. Alles pärast DPAG asutamist loodi bilansis 8,153 miljardi euro suurune reserv. |
| --- | --- |

(104)

Nagu punktis II.1.4 selgitatud, pakuti enne 1997. aastat värvatud Deutsche Posti lepingulistele töötajatele täiendavat pensionikindlustust, et tagada neile ametnike pensioniga võrdväärne pension. Postdienst oli jätnud siiski tulevaste pensionimaksete jaoks reservi loomata. Alles pärast DPAG asutamist loodi bilansis 8,153 miljardi euro suurune reserv.

II.3.1.4.   Muud konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud (kohustused nr 6, 7 ja 8)

| (105) | Kohustus nr 6 hõlmab Deutsche Posti makset Saksamaa Liitvabariigi posti- ja telekommunikatsiooniametile (Bundesanstalt für Post und Telekommunikation – BanstPT), kes annab Postdienstilt ülevõetud ametnikele ja lepingulistele töötajatele teatavaid sotsiaaltoetusi (nt sotsiaaleluruumid). Kohustus nr 7 hõlmab Deutsche Posti makseid ametnike ravikindlustuse puudujäägi katmiseks. Kohustus nr 8 (personali ümberkorraldamine) on seotud nii ametnike kui ka lepinguliste töötajatega. |
| --- | --- |

(105)

Kohustus nr 6 hõlmab Deutsche Posti makset Saksamaa Liitvabariigi posti- ja telekommunikatsiooniametile (Bundesanstalt für Post und Telekommunikation – BanstPT), kes annab Postdienstilt ülevõetud ametnikele ja lepingulistele töötajatele teatavaid sotsiaaltoetusi (nt sotsiaaleluruumid). Kohustus nr 7 hõlmab Deutsche Posti makseid ametnike ravikindlustuse puudujäägi katmiseks. Kohustus nr 8 (personali ümberkorraldamine) on seotud nii ametnike kui ka lepinguliste töötajatega.

II.3.1.5.   Universaalteenusega seotud kohustused (kohustused nr 3 ja 5)

| (106) | Need kohustused kajastavad kulusid, mida Deutsche Post oleks saanud kokku hoida, kui ta oleks kasutanud oma postkontori- ja pakiveovõrku ärilistel eesmärkidel. Kulude kokkuhoiu arvutamisel võetakse arvesse näiteks seda, mitu postkontorit oleks Deutsche Postil ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta. |
| --- | --- |

(106)

Need kohustused kajastavad kulusid, mida Deutsche Post oleks saanud kokku hoida, kui ta oleks kasutanud oma postkontori- ja pakiveovõrku ärilistel eesmärkidel. Kulude kokkuhoiu arvutamisel võetakse arvesse näiteks seda, mitu postkontorit oleks Deutsche Postil ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta.

II.3.2.   2007. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus

| (107) | Reguleeriv asutus kinnitas 7. novembril 2007 võrdlushinnad ajavahemikuks 1. jaanuarist 200831. detsembrini 2011 (edaspidi „2007. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”). 14. novembril 2011 kinnitas ta ajavahemikul 1. jaanuarist 2012 kuni 31. detsembrini 2013 kehtivad võrdlushinnad (edaspidi „2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”). |
| --- | --- |

(107)

Reguleeriv asutus kinnitas 7. novembril 2007 võrdlushinnad ajavahemikuks 1. jaanuarist 200831. detsembrini 2011 (edaspidi „2007. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”). 14. novembril 2011 kinnitas ta ajavahemikul 1. jaanuarist 2012 kuni 31. detsembrini 2013 kehtivad võrdlushinnad (edaspidi „2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”).

| (108) | Alates 2007. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse vastuvõtmisest ei kontrollita enam eelnevalt rohkem kui 50 kirjast koosnevate saadetiste hindu; selle asemel kohaldatakse hindade järelkontrolli vastavalt 1997. aasta postiseaduse §le 25 (37). Kõigi muude selliste postiteenuste hinnad, mille puhul on Deutsche Postil turgu valitsev seisund, kinnitatakse ka edaspidi varem vastavalt 1997. aasta postiseaduse §-le 19. |
| --- | --- |

(108)

Alates 2007. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse vastuvõtmisest ei kontrollita enam eelnevalt rohkem kui 50 kirjast koosnevate saadetiste hindu; selle asemel kohaldatakse hindade järelkontrolli vastavalt 1997. aasta postiseaduse §le 25 (37). Kõigi muude selliste postiteenuste hinnad, mille puhul on Deutsche Postil turgu valitsev seisund, kinnitatakse ka edaspidi varem vastavalt 1997. aasta postiseaduse §-le 19.

| (109) | Komisjon viitab kõnealuses otsuses teenustele, mille puhul on Deutsche Postil turgu valitsev seisund ja mille suhtes tuleb kohaldada kas 1997. aasta postiseaduse § 19 kohast hindade eelkontrolli või 1997. aasta postiseaduse § 25 kohast hindade järelkontrolli, kui reguleeritud hindadega teenustele. Kõiki muid teenuseid, mille puhul ei ole Deutsche Postil turgu valitsevat seisundit ja mille hindu ei kontrollita, nimetatakse reguleerimata hindadega teenusteks. |
| --- | --- |

(109)

Komisjon viitab kõnealuses otsuses teenustele, mille puhul on Deutsche Postil turgu valitsev seisund ja mille suhtes tuleb kohaldada kas 1997. aasta postiseaduse § 19 kohast hindade eelkontrolli või 1997. aasta postiseaduse § 25 kohast hindade järelkontrolli, kui reguleeritud hindadega teenustele. Kõiki muid teenuseid, mille puhul ei ole Deutsche Postil turgu valitsevat seisundit ja mille hindu ei kontrollita, nimetatakse reguleerimata hindadega teenusteks.

| (110) | Deutsche Post võttis arvesse ka kohustusi, mis tal tekkisid pärast Postdiensti töötajate ülevõtmist konkurentsikeskkonnas tavatute palga- ja sotsiaalkulude tõttu (nt keskmiselt [...] miljonit eurot alates 2008. aastast seoses kohustusega nr 2 – konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud), kui ka universaalteenuse osutamise kohustusega seotud kulusid. Nii nagu 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses kinnitas reguleeriv asutus taas, et sellised kulud kantakse reguleeritud tuludest, ja kehtestas seetõttu vastavalt kõrgemad võrdlushinnad. Reguleeriva asutuse suhtumine sellistesse kohustustesse jäi seega 2002. aasta, 2007. aasta ja 2009. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses seoses reguleerimata hindadega teenustega muutumatuks. |
| --- | --- |

(110)

Deutsche Post võttis arvesse ka kohustusi, mis tal tekkisid pärast Postdiensti töötajate ülevõtmist konkurentsikeskkonnas tavatute palga- ja sotsiaalkulude tõttu (nt keskmiselt [...] miljonit eurot alates 2008. aastast seoses kohustusega nr 2 – konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud), kui ka universaalteenuse osutamise kohustusega seotud kulusid. Nii nagu 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses kinnitas reguleeriv asutus taas, et sellised kulud kantakse reguleeritud tuludest, ja kehtestas seetõttu vastavalt kõrgemad võrdlushinnad. Reguleeriva asutuse suhtumine sellistesse kohustustesse jäi seega 2002. aasta, 2007. aasta ja 2009. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses seoses reguleerimata hindadega teenustega muutumatuks.

II.4.   DPAG finantstulemused

| (111) | DPAG 1995.–2006. aasta finantstulemused on esitatud 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse joonisel 2. Kui 1995.–1999. aastani olid tulemused kõikuvad (ühel aastal töötati kahjumiga, teisel kasumiga), siis 2000.–2006. aastani sai DPAG pidevalt kasumit, mis ulatus 1–2 miljardi euroni (enne maksustamist). |
| --- | --- |

(111)

DPAG 1995.–2006. aasta finantstulemused on esitatud 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse joonisel 2. Kui 1995.–1999. aastani olid tulemused kõikuvad (ühel aastal töötati kahjumiga, teisel kasumiga), siis 2000.–2006. aastani sai DPAG pidevalt kasumit, mis ulatus 1–2 miljardi euroni (enne maksustamist).

| (112) | 2007.–2010. aastani oli DPAG puhaskasum järgmine: 1,8 miljardit eurot (2007), -2,0 miljardit eurot (2008), 0,7 miljardit eurot (2009) ja 2,6 miljardit eurot (2010). |
| --- | --- |

(112)

2007.–2010. aastani oli DPAG puhaskasum järgmine: 1,8 miljardit eurot (2007), -2,0 miljardit eurot (2008), 0,7 miljardit eurot (2009) ja 2,6 miljardit eurot (2010).

| (113) | DPAG avaldatud bilansid ei võimalda kasumit seostada eri teenustega. Seepärast ei saa avaldatud bilansside põhjal kindlaks teha, kas reguleeritud hindadega universaalteenuselt saadi kokkuvõttes kahjumit või kasumit. |
| --- | --- |

(113)

DPAG avaldatud bilansid ei võimalda kasumit seostada eri teenustega. Seepärast ei saa avaldatud bilansside põhjal kindlaks teha, kas reguleeritud hindadega universaalteenuselt saadi kokkuvõttes kahjumit või kasumit.

III.   MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED

| (114) | Nagu Üldkohus kohtuasjas T-421/07 tehtud otsuses (38) kinnitas, käsitletakse 2007. aasta menetluse pikendamise otsusega jätkatud menetluses kõiki meetmed, mida on alates 1999. aasta menetluse algatamise otsuse vastuvõtmisest uuritud. |
| --- | --- |

(114)

Nagu Üldkohus kohtuasjas T-421/07 tehtud otsuses (38) kinnitas, käsitletakse 2007. aasta menetluse pikendamise otsusega jätkatud menetluses kõiki meetmed, mida on alates 1999. aasta menetluse algatamise otsuse vastuvõtmisest uuritud.

III.1.   Pensionitoetus

| (115) | 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses märgiti, et pensionitoetus on uus abi, kuna Deutsche Post pidi enne 1995. aasta pensionireformi pensionikulusid täies ulatuses omavahenditest rahastama. Peale selle lükati 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses ümber Combuse kohtuotsusele (39) tuginev Saksamaa väide, et pensionitoetus ei ole abi. |
| --- | --- |

(115)

2011. aasta menetluse pikendamise otsuses märgiti, et pensionitoetus on uus abi, kuna Deutsche Post pidi enne 1995. aasta pensionireformi pensionikulusid täies ulatuses omavahenditest rahastama. Peale selle lükati 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses ümber Combuse kohtuotsusele (39) tuginev Saksamaa väide, et pensionitoetus ei ole abi.

| (116) | Hinnates pensionitoetuse kui varasemate pensionikohustuste katmiseks ettenähtud hüvitise kokkusobivust siseturuga (nt kooskõlas komisjoni otsusega, mis käsitles Prantsuse äriühingut La Poste (40); edaspidi „La Poste’i otsus”), võeti 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses arvesse, et asjaomased konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kaeti nii pensionitoetusest kui ka reguleeritud tuludest (nt kohustus nr 2 – konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkindlustusmaksed). |
| --- | --- |

(116)

Hinnates pensionitoetuse kui varasemate pensionikohustuste katmiseks ettenähtud hüvitise kokkusobivust siseturuga (nt kooskõlas komisjoni otsusega, mis käsitles Prantsuse äriühingut La Poste (40); edaspidi „La Poste’i otsus”), võeti 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses arvesse, et asjaomased konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kaeti nii pensionitoetusest kui ka reguleeritud tuludest (nt kohustus nr 2 – konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkindlustusmaksed).

| (117) | 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses esitatud arvutused, milles võeti arvesse hüvitise mõlemat elementi, näitasid, et Deutsche Post võis tõepoolest kohaldada sotsiaalkindlustusmakse määrasid, mis olid eraõiguslike konkurentide kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksete kogusummast (tööandja osa + töötaja osa) 10–14 % väiksemad. |
| --- | --- |

(117)

2011. aasta menetluse pikendamise otsuses esitatud arvutused, milles võeti arvesse hüvitise mõlemat elementi, näitasid, et Deutsche Post võis tõepoolest kohaldada sotsiaalkindlustusmakse määrasid, mis olid eraõiguslike konkurentide kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksete kogusummast (tööandja osa + töötaja osa) 10–14 % väiksemad.

| (118) | Seepärast kaheldi 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses, kas pensionitoetus on varasemate pensionikohustuste katmiseks ettenähtud hüvitisena ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobiv. |
| --- | --- |

(118)

Seepärast kaheldi 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses, kas pensionitoetus on varasemate pensionikohustuste katmiseks ettenähtud hüvitisena ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobiv.

III.2.   Hüvitis universaalteenuse osutamise eest

| (119) | Saksamaa tugines ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2, et põhjendada riiklike hüvitiste ja riigigarantii kui universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise eest ettenähtud hüvitise kokkusobivust siseturuga. |
| --- | --- |

(119)

Saksamaa tugines ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2, et põhjendada riiklike hüvitiste ja riigigarantii kui universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise eest ettenähtud hüvitise kokkusobivust siseturuga.

| (120) | Komisjon leidis Altmarki kohtuotsusele (41) tuginedes 2007. aasta menetluse algatamise otsuses, et riiklikud hüvitised ja riigigarantii on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- |

(120)

Komisjon leidis Altmarki kohtuotsusele (41) tuginedes 2007. aasta menetluse algatamise otsuses, et riiklikud hüvitised ja riigigarantii on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

| (121) | Komisjon kahtles 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses, kas riiklikud hüvitised ja riigigarantiid olid universaalteenuse osutamise kohustuse täitmiseks vajalikud ja taotletud eesmärgiga proportsionaalsed. Komisjoni arvates tuli eelkõige analüüsida kulude jaotust universaalteenuste ja kommertsteenuste vahel vastavalt 2005. aasta ühenduse raamistikus sätestatud põhimõtetele. Peale selle oli tal kahtlusi seoses mõistliku kasumi kindlaksmääramisega, mille puhul tuli arvesse võtta asjaomase majandussektori keskmist kasumlikkust ja Deutsche Posti riske. |
| --- | --- |

(121)

Komisjon kahtles 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses, kas riiklikud hüvitised ja riigigarantiid olid universaalteenuse osutamise kohustuse täitmiseks vajalikud ja taotletud eesmärgiga proportsionaalsed. Komisjoni arvates tuli eelkõige analüüsida kulude jaotust universaalteenuste ja kommertsteenuste vahel vastavalt 2005. aasta ühenduse raamistikus sätestatud põhimõtetele. Peale selle oli tal kahtlusi seoses mõistliku kasumi kindlaksmääramisega, mille puhul tuli arvesse võtta asjaomase majandussektori keskmist kasumlikkust ja Deutsche Posti riske.

IV.   WIKI HINNANG

| (122) | WIKi hinnangu eesmärk oli aidata komisjonil kontrollida Deutsche Posti 1990.–2007. aasta raamatupidamist ja teha kindlaks, kas Deutsche Post sai universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise eest ülemäärast hüvitist. WIK Consult GmbH pidi eelkõige:






  — | määrama kindlaks mõistliku kasumi võrdlusmäära; |
| --- | --- | --- |

(122)

WIKi hinnangu eesmärk oli aidata komisjonil kontrollida Deutsche Posti 1990.–2007. aasta raamatupidamist ja teha kindlaks, kas Deutsche Post sai universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise eest ülemäärast hüvitist. WIK Consult GmbH pidi eelkõige:

—

määrama kindlaks mõistliku kasumi võrdlusmäära;

| — | analüüsima sisemist kulude jaotust ja siirdehinna kokkuleppeid ning |
| --- | --- |

—

analüüsima sisemist kulude jaotust ja siirdehinna kokkuleppeid ning

| — | arvutama universaalteenuse osutamise kohustuse netokulude katmiseks makstud ülemäärase hüvitise suuruse. |
| --- | --- |

—

arvutama universaalteenuse osutamise kohustuse netokulude katmiseks makstud ülemäärase hüvitise suuruse.

IV.1.   2009. aasta regulatiivse tulu- ja kuluarvestuse kirjeldus

| (123) | Pärast seda, kui komisjoni andis 30. oktoobri 2008 teabe esitamise korralduse, esitas Saksamaa 2009. aastal lõpuks täieliku regulatiivse tulu- ja kuluarvestuse 1990.–2007. aasta kohta (edaspidi „2009. aasta tulu- ja kuluarvestus”). |
| --- | --- |

(123)

Pärast seda, kui komisjoni andis 30. oktoobri 2008 teabe esitamise korralduse, esitas Saksamaa 2009. aastal lõpuks täieliku regulatiivse tulu- ja kuluarvestuse 1990.–2007. aasta kohta (edaspidi „2009. aasta tulu- ja kuluarvestus”).

IV.1.1.   Tulud

| (124) | Deutsche Posti tulud saab liigitada kolme järgmisse suurde rühma.






  — | reguleeritud universaalne kirjateenus (62 % kogutulust ajavahemikul 1990–2007)
  Reguleeritud hindadega kirjateenus hõlmab kõiki universaalteenuseid, mida osutati turgudel, kus Deutsche Postil oli turgu valitsev seisund, sealhulgas teenuseid, mille osutamiseks oli tal ainulitsents. 1990.–2007. aastal teenis Deutsche Post sellistelt teenustelt 62 % kogutulust (42). |
| --- | --- | --- |

(124)

Deutsche Posti tulud saab liigitada kolme järgmisse suurde rühma.

—

reguleeritud universaalne kirjateenus (62 % kogutulust ajavahemikul 1990–2007)

Reguleeritud hindadega kirjateenus hõlmab kõiki universaalteenuseid, mida osutati turgudel, kus Deutsche Postil oli turgu valitsev seisund, sealhulgas teenuseid, mille osutamiseks oli tal ainulitsents. 1990.–2007. aastal teenis Deutsche Post sellistelt teenustelt 62 % kogutulust (42).

| — | Reguleerimata universaalteenus (26 % kogutulust ajavahemikul 1990–2007)
  Universaalset pakiteenust on alati osutatud konkurentsile avatud turgudel, kus Deutsche Posti keskmine turuosa oli üksnes 30 %. 1990.–2007. aastal sai Deutsche Post universaalselt pakiteenuselt 15 % kogutulust.
  Reguleerimata hindadega universaalselt kirjateenuselt (nt kataloogid, rahvusvaheline post) sai Deutsche Post ligikaudu 11 % kogutulust. |
| --- | --- |

—

Reguleerimata universaalteenus (26 % kogutulust ajavahemikul 1990–2007)

Universaalset pakiteenust on alati osutatud konkurentsile avatud turgudel, kus Deutsche Posti keskmine turuosa oli üksnes 30 %. 1990.–2007. aastal sai Deutsche Post universaalselt pakiteenuselt 15 % kogutulust.

Reguleerimata hindadega universaalselt kirjateenuselt (nt kataloogid, rahvusvaheline post) sai Deutsche Post ligikaudu 11 % kogutulust.

| — | Reguleerimata kommertsteenused (12 % kogutulust 1990.–2007. aastal)
  Deutsche Post kasutas oma postkontorite võrku nii postiteenuste osutamiseks kui ka Postbank AG ja – väiksemal määral – Deutsche Telekomi toodete ning teenuste müügiks. Deutsche Post sai kõnealustelt kommertsteenustelt ligikaudu 6 % kogutulust.
  Kommertspakiteenustelt ja -kirjateenustelt (nt posti teel saadetav reklaam) teenis Deutsche Post ligikaudu 4 % kogutulust.
  Peale selle osutas Deutsche Post muid teenuseid, nt pakkus oma muudes ärivaldkondades tegutsevatele rahvusvahelistele tütarettevõtjatele (nt DANZAS, DHL) valdusettevõtja teenuseid. Sellistelt kommertsjaotusteenustelt teenis Deutsche Post ligikaudu 2 % kogutulust. |
| --- | --- |

—

Reguleerimata kommertsteenused (12 % kogutulust 1990.–2007. aastal)

Deutsche Post kasutas oma postkontorite võrku nii postiteenuste osutamiseks kui ka Postbank AG ja – väiksemal määral – Deutsche Telekomi toodete ning teenuste müügiks. Deutsche Post sai kõnealustelt kommertsteenustelt ligikaudu 6 % kogutulust.

Kommertspakiteenustelt ja -kirjateenustelt (nt posti teel saadetav reklaam) teenis Deutsche Post ligikaudu 4 % kogutulust.

Peale selle osutas Deutsche Post muid teenuseid, nt pakkus oma muudes ärivaldkondades tegutsevatele rahvusvahelistele tütarettevõtjatele (nt DANZAS, DHL) valdusettevõtja teenuseid. Sellistelt kommertsjaotusteenustelt teenis Deutsche Post ligikaudu 2 % kogutulust.

Joonis 3

Tulude jaotus 1990.–2007. aastal (nimiväärtuste põhjal)

Image

| (125) | WIKi hinnangus käsitletakse üksnes selliseid kommertsteenuseid, mida juriidiline isik DPAG ja tema õiguseellane Postdienst osutasid seoses universaalteenusega. Neid kommertsteenuseid (nt DHLi üleilmne kullerteenus), mida teised juriidilised isikud osutasid Deutsche Post World Net’i (edaspidi „DPWN”) kaudu, hinnangus ei käsitletud. |
| --- | --- |

(125)

WIKi hinnangus käsitletakse üksnes selliseid kommertsteenuseid, mida juriidiline isik DPAG ja tema õiguseellane Postdienst osutasid seoses universaalteenusega. Neid kommertsteenuseid (nt DHLi üleilmne kullerteenus), mida teised juriidilised isikud osutasid Deutsche Post World Net’i (edaspidi „DPWN”) kaudu, hinnangus ei käsitletud.

IV.1.2.   Kohustuste arvutamine 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses

| (126) | Erinevalt tulu- ja kuluarvestusest, mille Deutsche Post esitas reguleerivale asutusele 2002. aasta, 2007. aasta ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse jaoks, sisaldas 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus, mida reguleerivale asutusele kunagi ei esitatud, oluliselt suuremat kohustuste summat, mille Deutsche Post jaotas reguleeritud teenuste vahel. |
| --- | --- |

(126)

Erinevalt tulu- ja kuluarvestusest, mille Deutsche Post esitas reguleerivale asutusele 2002. aasta, 2007. aasta ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse jaoks, sisaldas 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus, mida reguleerivale asutusele kunagi ei esitatud, oluliselt suuremat kohustuste summat, mille Deutsche Post jaotas reguleeritud teenuste vahel.

| (127) | 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal oli ajavahemikul 1990–2006 Deutsche Posti kohustuse keskmine suurus [...] miljardit eurot; 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaselt oli see [...] miljardit eurot.

  Joonis 4


  2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaste universaalteenusega seotud kohustuste ja 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusega heakskiidetud kohustuste võrdlus (aasta keskmine summa nimiväärtuses, miljonites eurodes)

  [...] |
| --- | --- |

(127)

2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal oli ajavahemikul 1990–2006 Deutsche Posti kohustuse keskmine suurus [...] miljardit eurot; 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaselt oli see [...] miljardit eurot.

Joonis 4

2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaste universaalteenusega seotud kohustuste ja 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusega heakskiidetud kohustuste võrdlus (aasta keskmine summa nimiväärtuses, miljonites eurodes)

[...]

| (128) | Kui kohustus nr 2 (konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud) ja kohustus nr 4 (täiendav pensionikindlustus) olid 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuses ja 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses suhteliselt sarnased, siis kohustus nr 1 (konkurentsikeskkonnas tavatud põhipalgad) oli peaaegu [...]. Erinevalt 2002. aasta tulu- ja kuluarvestusest ei kasutanud Deutsche Post konkurentsikeskkonnas tavapäraste palkade võrdlusalusena enam kollektiivlepingus kokkulepitud palku, vaid postisektori jaoks kehtestatud miinimumpalka, mis põhines Saksamaa Liitvabariigi tööministri 2007. aasta määrusel (edaspidi „2007. aasta miinimumpalk”). Bundesverwaltungsgericht (föderaalne halduskohus) kuulutas kõnealuse määruse siiski õigusvastaseks ja see ei jõustunud seetõttu kunagi. |
| --- | --- |

(128)

Kui kohustus nr 2 (konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud) ja kohustus nr 4 (täiendav pensionikindlustus) olid 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuses ja 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses suhteliselt sarnased, siis kohustus nr 1 (konkurentsikeskkonnas tavatud põhipalgad) oli peaaegu [...]. Erinevalt 2002. aasta tulu- ja kuluarvestusest ei kasutanud Deutsche Post konkurentsikeskkonnas tavapäraste palkade võrdlusalusena enam kollektiivlepingus kokkulepitud palku, vaid postisektori jaoks kehtestatud miinimumpalka, mis põhines Saksamaa Liitvabariigi tööministri 2007. aasta määrusel (edaspidi „2007. aasta miinimumpalk”). Bundesverwaltungsgericht (föderaalne halduskohus) kuulutas kõnealuse määruse siiski õigusvastaseks ja see ei jõustunud seetõttu kunagi.

| (129) | Peale selle nimetas Deutsche Post 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses kirjade edastamise taristut uue kohustusena, mis hõlmas kuuenda kättetoimetamispäevaga seotud lisakulusid (keskmiselt [...] miljonit eurot aastas). Arvutus tugines eeldusele, et Deutsche Post oleks universaalteenuse osutamise kohustuseta toimetanud saadetisi kätte viiel, mitte kuuel päeval. |
| --- | --- |

(129)

Peale selle nimetas Deutsche Post 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses kirjade edastamise taristut uue kohustusena, mis hõlmas kuuenda kättetoimetamispäevaga seotud lisakulusid (keskmiselt [...] miljonit eurot aastas). Arvutus tugines eeldusele, et Deutsche Post oleks universaalteenuse osutamise kohustuseta toimetanud saadetisi kätte viiel, mitte kuuel päeval.

| (130) | Kohustuse nr 3 (postkontorite taristukulud) suurus on arvutatud teisiti kui 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuses. Kõnealune kohustus hõlmab nüüd väidetavat kulude kokkuhoidu, mis oleks saavutatud, kui kõik postiasutused oleksid alates 1990. aastast esindustena tegutsenud. Kohustuse nr 3 suuruse arvutamisel võetakse arvesse tasusid, mida Deutsche Post maksis 2007. aastal kolmandatele isikutele jaotusteenuse osutamise eest. |
| --- | --- |

(130)

Kohustuse nr 3 (postkontorite taristukulud) suurus on arvutatud teisiti kui 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuses. Kõnealune kohustus hõlmab nüüd väidetavat kulude kokkuhoidu, mis oleks saavutatud, kui kõik postiasutused oleksid alates 1990. aastast esindustena tegutsenud. Kohustuse nr 3 suuruse arvutamisel võetakse arvesse tasusid, mida Deutsche Post maksis 2007. aastal kolmandatele isikutele jaotusteenuse osutamise eest.

IV.1.3.   2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses esitatud kasumimarginaalid

| (131) | Kohustuste jaotamine reguleeritud hindadega universaalsele kirjateenusele vähendas oluliselt reguleerimata teenustega seotud kulusid, nt palga- ja sotsiaalkulusid. Sellise ümberjaotamise tulemusel saavutati kommertsteenuste valdkonnas suured positiivsed ligikaudu [15–25 %] suurused kasumimarginaalid ja reguleeritud hindadega kirjateenuselt saadi ligikaudu [0–10 %] suurune kahjum. |
| --- | --- |

(131)

Kohustuste jaotamine reguleeritud hindadega universaalsele kirjateenusele vähendas oluliselt reguleerimata teenustega seotud kulusid, nt palga- ja sotsiaalkulusid. Sellise ümberjaotamise tulemusel saavutati kommertsteenuste valdkonnas suured positiivsed ligikaudu [15–25 %] suurused kasumimarginaalid ja reguleeritud hindadega kirjateenuselt saadi ligikaudu [0–10 %] suurune kahjum.

| (132) | Deutsche Post viitab oma aastaaruandes kirjade edastamise valdkonnas saadud ülisuurele kasumile (vt ka punkt V.3), mis siiski reguleerimata hindadega teenustelt reguleeritud hindadega teenustele ülekantud kohustuste tõttu täielikult ära kasutati.

  Joonis 5


  Keskmine müügitulu 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal

  [...] |
| --- | --- |

(132)

Deutsche Post viitab oma aastaaruandes kirjade edastamise valdkonnas saadud ülisuurele kasumile (vt ka punkt V.3), mis siiski reguleerimata hindadega teenustelt reguleeritud hindadega teenustele ülekantud kohustuste tõttu täielikult ära kasutati.

Joonis 5

Keskmine müügitulu 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal

[...]

IV.2.   Mõistliku kasumi kindlakstegemiseks võrdlusmäära arvutamine

IV.2.1.   Deutsche Posti väärtusahel: madaltehnoloogiline äritegevus ja väike äririsk

| (133) | Mõistliku kasumi kindlakstegemiseks võrdlusmäära arvutamise ja kulude jaotuse hindamise ettevalmistamise tarvis tuleb analüüsida väärtusahelat ja äririske. Võrreldavate ettevõtjate rühma saab kindlaks teha ja Deutsche Posti mõistliku kasumi võrdlusmäära välja arvutada üksnes juhul, kui on teada tegevuse üksikasjad ja riskitunnused. |
| --- | --- |

(133)

Mõistliku kasumi kindlakstegemiseks võrdlusmäära arvutamise ja kulude jaotuse hindamise ettevalmistamise tarvis tuleb analüüsida väärtusahelat ja äririske. Võrreldavate ettevõtjate rühma saab kindlaks teha ja Deutsche Posti mõistliku kasumi võrdlusmäära välja arvutada üksnes juhul, kui on teada tegevuse üksikasjad ja riskitunnused.

IV.2.1.1.   Madaltehnoloogiat kasutava ärivaldkonna väärtusahel

| (134) | Deutsche Posti väärtusahela saab jagada kaheks põhiosaks:






  — | kogu riigi territooriumi kattev jaotusvõrk kirisaadetiste ja postipakkide edastamiseks; |
| --- | --- | --- |

(134)

Deutsche Posti väärtusahela saab jagada kaheks põhiosaks:

—

kogu riigi territooriumi kattev jaotusvõrk kirisaadetiste ja postipakkide edastamiseks;

| — | kogu riigi territooriumi kattev postkontorite võrk. |
| --- | --- |

—

kogu riigi territooriumi kattev postkontorite võrk.

| (135) | Kirjade ja pakkide edastamise võrgu logistika on madaltehnoloogiat kasutav ärivaldkond, mis ei nõua ulatuslikku teadus- ja arendustegevust. Seepärast tegutsevad kõik teised asjaomase majandusharu ettevõtjad võrreldaval standarditud viisil. Kõnealuseid tegevusalasid nimetatakse sageli tavaliseks. Nende tegevusalade tavalisust näitab ka see, et Deutsche Post on neist suurema osa andnud üle allhankijatele. See kehtib ka kogu riigi territooriumi katva postkontorite võrgu kaudu osutatavate jaotusteenuste kohta, mille puhul kasutatakse samuti üha rohkem allhankijaid. |
| --- | --- |

(135)

Kirjade ja pakkide edastamise võrgu logistika on madaltehnoloogiat kasutav ärivaldkond, mis ei nõua ulatuslikku teadus- ja arendustegevust. Seepärast tegutsevad kõik teised asjaomase majandusharu ettevõtjad võrreldaval standarditud viisil. Kõnealuseid tegevusalasid nimetatakse sageli tavaliseks. Nende tegevusalade tavalisust näitab ka see, et Deutsche Post on neist suurema osa andnud üle allhankijatele. See kehtib ka kogu riigi territooriumi katva postkontorite võrgu kaudu osutatavate jaotusteenuste kohta, mille puhul kasutatakse samuti üha rohkem allhankijaid.

| (136) | Peale kõnealuste tavaliste tegevusalade on Deutsche Posti tähtsaimaks immateriaalseks varaks tema kliendibaas, kaubamärk ja tugev turupositsioon, eriti kirjaturul. WIKi hinnangu kohaselt ei tulene kõnealune immateriaalne vara siiski peamiselt mitte Deutsche Posti jõupingutustest või investeeringutest, vaid pigem tema varasemast ainulitsentsist. Deutsche Post ei pidanud turundusse ulatuslikke investeeringuid tegema, vaid võis 2007. aastani tugineda oma õiguslikult tagatud turupositsioonile. Seepärast ei tohiks Deutsche Post saada kõnealuse immateriaalse vara eest hüvitist. |
| --- | --- |

(136)

Peale kõnealuste tavaliste tegevusalade on Deutsche Posti tähtsaimaks immateriaalseks varaks tema kliendibaas, kaubamärk ja tugev turupositsioon, eriti kirjaturul. WIKi hinnangu kohaselt ei tulene kõnealune immateriaalne vara siiski peamiselt mitte Deutsche Posti jõupingutustest või investeeringutest, vaid pigem tema varasemast ainulitsentsist. Deutsche Post ei pidanud turundusse ulatuslikke investeeringuid tegema, vaid võis 2007. aastani tugineda oma õiguslikult tagatud turupositsioonile. Seepärast ei tohiks Deutsche Post saada kõnealuse immateriaalse vara eest hüvitist.

IV.2.1.2.   Väike risk tänu riiklikele meetmetele

| (137) | Deutsche Postil oli nii reguleeritud kui ka reguleerimata teenuste valdkonnas mitmel põhjusel oma konkurentidest väiksem risk. |
| --- | --- |

(137)

Deutsche Postil oli nii reguleeritud kui ka reguleerimata teenuste valdkonnas mitmel põhjusel oma konkurentidest väiksem risk.

| (138) | Esiteks oli Deutsche Post kuni 2007. aastani kaitstud tänu sellele, et talle kuulus kirjade edastamise õiguslik monopol. Peale selle oli Deutsche Postil kõigi reguleeritud kirjateenuste puhul 90 % suurune turuosa ning konkurents selles valdkonnas puudus või oli väike. Deutsche Post teenis reguleeritud hindadega teenustelt peaaegu kaks kolmandikku oma tuludest. |
| --- | --- |

(138)

Esiteks oli Deutsche Post kuni 2007. aastani kaitstud tänu sellele, et talle kuulus kirjade edastamise õiguslik monopol. Peale selle oli Deutsche Postil kõigi reguleeritud kirjateenuste puhul 90 % suurune turuosa ning konkurents selles valdkonnas puudus või oli väike. Deutsche Post teenis reguleeritud hindadega teenustelt peaaegu kaks kolmandikku oma tuludest.

| (139) | Teiseks kinnitas reguleeriv asutus reguleeritud kirjateenusele hinnalae. Hinnalagi ületas tõhusalt toimiva ettevõtte kulusid, eesmärgiga muu hulgas katta väidetavalt konkurentsikeskkonnas tavatuid kulud reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas. Ühelgi DPAG konkurendil ei olnud sotsiaalkulude ristfinantseerimist võimaldavat ainulitsentsi või turgu valitsevat seisundit. Seepärast vähendasid ainulitsents ja turgu valitsev seisund olulisel määral äririski nii reguleeritud teenuste kui ka reguleerimata hindadega universaalteenuste ning kommertsteenuste valdkonnas. |
| --- | --- |

(139)

Teiseks kinnitas reguleeriv asutus reguleeritud kirjateenusele hinnalae. Hinnalagi ületas tõhusalt toimiva ettevõtte kulusid, eesmärgiga muu hulgas katta väidetavalt konkurentsikeskkonnas tavatuid kulud reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas. Ühelgi DPAG konkurendil ei olnud sotsiaalkulude ristfinantseerimist võimaldavat ainulitsentsi või turgu valitsevat seisundit. Seepärast vähendasid ainulitsents ja turgu valitsev seisund olulisel määral äririski nii reguleeritud teenuste kui ka reguleerimata hindadega universaalteenuste ning kommertsteenuste valdkonnas.

| (140) | Kolmandaks vähendasid riski olulisel määral ka muud nii universaalteenuste kui ka kommertsteenuste valdkonnas rakendatud riiklikud meetmed: nii võimaldasid riiklikud hüvitised katta 1990. aastate esimese poole kahjumeid ja riigigarantii võimaldas Deutsche Postil kaasata kapitali samasuguse intressiga nagu riik kuni aastani 1995, hoolimata tema raskest majanduslikust olukorrast 1990. aastate esimesel poolel. |
| --- | --- |

(140)

Kolmandaks vähendasid riski olulisel määral ka muud nii universaalteenuste kui ka kommertsteenuste valdkonnas rakendatud riiklikud meetmed: nii võimaldasid riiklikud hüvitised katta 1990. aastate esimese poole kahjumeid ja riigigarantii võimaldas Deutsche Postil kaasata kapitali samasuguse intressiga nagu riik kuni aastani 1995, hoolimata tema raskest majanduslikust olukorrast 1990. aastate esimesel poolel.

| (141) | Kokkuvõttes oli Deutsche Postil palju väiksemad turu ja kuludega seotud riskid kui tema konkurentidel, sest ta ei pidanud ise oma kliendibaasi välja arendama ja võis suuremate reguleeritud tasude arvelt katta kulude suurenemise. Sellest lähtuvalt leiti WIKi hinnangus, et võrreldavad konkurendid on eelkõige postiettevõtjad, kes tegelevad üksnes tavaliste tegevusaladega (nt kes ei investeeri olulisel määral turundusse ja kaubamärki) ja kelle äririsk ei ole suur (nt kellel on pikaajalised lepingud). |
| --- | --- |

(141)

Kokkuvõttes oli Deutsche Postil palju väiksemad turu ja kuludega seotud riskid kui tema konkurentidel, sest ta ei pidanud ise oma kliendibaasi välja arendama ja võis suuremate reguleeritud tasude arvelt katta kulude suurenemise. Sellest lähtuvalt leiti WIKi hinnangus, et võrreldavad konkurendid on eelkõige postiettevõtjad, kes tegelevad üksnes tavaliste tegevusaladega (nt kes ei investeeri olulisel määral turundusse ja kaubamärki) ja kelle äririsk ei ole suur (nt kellel on pikaajalised lepingud).

IV.2.2.   Mõistliku kasumi võrdlusmäära kindlaksmääramine

| (142) | Tegevusalade ja riskide analüüsi tulemuste põhjal otsiti WIKi hinnangu raames finantsandmebaasidest (nt Orbise andmebaas, mis hõlmab ligikaudu 10 miljonit ettevõtjat kogu maailmas) võrreldavaid postiettevõtjaid. Kontrollitud kvantitatiivsete ja kvalitatiivsete valikumeetodite abil tehti kindlaks konkurentsiturul postiteenuseid osutavad võrreldavad ettevõtjad. |
| --- | --- |

(142)

Tegevusalade ja riskide analüüsi tulemuste põhjal otsiti WIKi hinnangu raames finantsandmebaasidest (nt Orbise andmebaas, mis hõlmab ligikaudu 10 miljonit ettevõtjat kogu maailmas) võrreldavaid postiettevõtjaid. Kontrollitud kvantitatiivsete ja kvalitatiivsete valikumeetodite abil tehti kindlaks konkurentsiturul postiteenuseid osutavad võrreldavad ettevõtjad.

| (143) | WIKi hinnangu koostamiseks valiti välja 26 võrreldavat ettevõtjat, kes tegutsevad valdavalt pakkide edastamise valdkonnas ja on postiteenuste vallas hõivatud tavaliste tegevusaladega. Kõik võrreldavad konkurendid tegutsevad „posti- ja kullerteenuste” valdkonnas (NACE kood (43) 641). |
| --- | --- |

(143)

WIKi hinnangu koostamiseks valiti välja 26 võrreldavat ettevõtjat, kes tegutsevad valdavalt pakkide edastamise valdkonnas ja on postiteenuste vallas hõivatud tavaliste tegevusaladega. Kõik võrreldavad konkurendid tegutsevad „posti- ja kullerteenuste” valdkonnas (NACE kood (43) 641).

| (144) | Sellega seoses tuleb märkida, et võrreldavate konkurentide arv on piiratud, sest eraettevõtjad ei ole turgu valitseva ettevõtja ainulitsentsi tõttu, mis hõlmas suurt osa kirjateenustest, kõnealuseid teenuseid seni olulisel määral osutanud. Lisaks jäeti WIKi hinnangust välja muude riikide turgu valitsevad postiettevõtjad, sest nad olid nagu Deutsche Postki kaitstud ainulitsentsiga ega tegutsenud eelkõige konkurentsiturul. |
| --- | --- |

(144)

Sellega seoses tuleb märkida, et võrreldavate konkurentide arv on piiratud, sest eraettevõtjad ei ole turgu valitseva ettevõtja ainulitsentsi tõttu, mis hõlmas suurt osa kirjateenustest, kõnealuseid teenuseid seni olulisel määral osutanud. Lisaks jäeti WIKi hinnangust välja muude riikide turgu valitsevad postiettevõtjad, sest nad olid nagu Deutsche Postki kaitstud ainulitsentsiga ega tegutsenud eelkõige konkurentsiturul.

| (145) | Mõistliku kasumi kindlakstegemiseks kasutati WIKi hinnangus müügitulu, s.o raamatupidamislik kasum (tulu ilma intressi ja maksudeta; edaspidi „EBIT”) jagatud käibega. WIKi hinnangus arvutati välja ka varade tootlus (edaspidi „ROA”) (nt EBIT protsendina kogukapitalist), et saada kapitalil põhinev võrdlusmäär mõistliku kasumi kindlakstegemiseks.

  Tabel 3


  WIKi hinnangu järgsed võrdlusmäärad: müügitulu ja ROA | Müügitulu | Varade tootlus
  (ROA) |
| --- | --- | --- | --- |
| Mediaan | 3,48 % | 7,33 % |
| Piirmäär (75-protsentiil) | 6,77 % | 13,41 % |

(145)

Mõistliku kasumi kindlakstegemiseks kasutati WIKi hinnangus müügitulu, s.o raamatupidamislik kasum (tulu ilma intressi ja maksudeta; edaspidi „EBIT”) jagatud käibega. WIKi hinnangus arvutati välja ka varade tootlus (edaspidi „ROA”) (nt EBIT protsendina kogukapitalist), et saada kapitalil põhinev võrdlusmäär mõistliku kasumi kindlakstegemiseks.

Tabel 3

WIKi hinnangu järgsed võrdlusmäärad: müügitulu ja ROA

Müügitulu

Varade tootlus

(ROA)

Mediaan

3,48 %

7,33 %

Piirmäär (75-protsentiil)

6,77 %

13,41 %

| (146) | Valimi põhjal ilmneb, et müügitulu mediaan oli ajavahemikul 1998–2007 postisektori konkurentsipõhises osas 3,48 %. WIKi hinnangus esitati siiski peale müügitulu mediaani ka mõistliku kasumi piirmäär, nimelt võrreldavate konkurentide kasumite kolmas kvartiil, mis müügitulu puhul on 6,77 %. Teisisõnu tähendab see seda, et 75 % võrreldavate konkurentide kasum jääb alla 6,77 % suurust müügitulu (44). |
| --- | --- |

(146)

Valimi põhjal ilmneb, et müügitulu mediaan oli ajavahemikul 1998–2007 postisektori konkurentsipõhises osas 3,48 %. WIKi hinnangus esitati siiski peale müügitulu mediaani ka mõistliku kasumi piirmäär, nimelt võrreldavate konkurentide kasumite kolmas kvartiil, mis müügitulu puhul on 6,77 %. Teisisõnu tähendab see seda, et 75 % võrreldavate konkurentide kasum jääb alla 6,77 % suurust müügitulu (44).

| (147) | WIKi hinnangu kohaselt on varade tootluse mediaan 7,33 % ja piirmäär 13,41 %. |
| --- | --- |

(147)

WIKi hinnangu kohaselt on varade tootluse mediaan 7,33 % ja piirmäär 13,41 %.

| (148) | Kuna Deutsche Posti risk oli tiheda konkurentsiga turgudel (nt kullerteenuste turg) tegutsevate võrreldavate ettevõtjate riskist palju väiksem, leiti WIKi hinnangus, et 3,48 % suurune müügitulu mediaan on Deutsche Posti mõistliku kasumi jaoks tagasihoidlik ja konservatiivne võrdlusmäär ning kõrgema määra – kuni 6,77 % suuruse müügitulu kolmanda kvartiilini – kasutamine selles valdkonnas ei ole soovitatav. Põhjendatud oleks isegi madalam võrdlusmäär, sest 3,48 % suurune müügitulu mediaan tähendab 7,33 % suurust varade tootlust, mis on riskivabast intressimäärast siiski märkimisväärselt suurem. |
| --- | --- |

(148)

Kuna Deutsche Posti risk oli tiheda konkurentsiga turgudel (nt kullerteenuste turg) tegutsevate võrreldavate ettevõtjate riskist palju väiksem, leiti WIKi hinnangus, et 3,48 % suurune müügitulu mediaan on Deutsche Posti mõistliku kasumi jaoks tagasihoidlik ja konservatiivne võrdlusmäär ning kõrgema määra – kuni 6,77 % suuruse müügitulu kolmanda kvartiilini – kasutamine selles valdkonnas ei ole soovitatav. Põhjendatud oleks isegi madalam võrdlusmäär, sest 3,48 % suurune müügitulu mediaan tähendab 7,33 % suurust varade tootlust, mis on riskivabast intressimäärast siiski märkimisväärselt suurem.

IV.3.   Kulude jaotuse hindamine

| (149) | WIKi hinnangus kritiseeriti 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses esitatud kohustuste jaotust, sest kommertsteenuste ligikaudu [15–25 %] suurune müügitulu oli majandusharu keskmisest (45) palju suurem. Kuna eraõiguslikud konkurendid tegutsevad palju väiksematest kasumimarginaalidest hoolimata kasumlikult, leitakse WIKi hinnangus, et Deutsche Posti kommertsteenustele oleks tulnud jaotada suurema osa kuludest ja seega vähendada vastavalt reguleeritud teenustega seotud kohustusi. |
| --- | --- |

(149)

WIKi hinnangus kritiseeriti 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses esitatud kohustuste jaotust, sest kommertsteenuste ligikaudu [15–25 %] suurune müügitulu oli majandusharu keskmisest (45) palju suurem. Kuna eraõiguslikud konkurendid tegutsevad palju väiksematest kasumimarginaalidest hoolimata kasumlikult, leitakse WIKi hinnangus, et Deutsche Posti kommertsteenustele oleks tulnud jaotada suurema osa kuludest ja seega vähendada vastavalt reguleeritud teenustega seotud kohustusi.

| (150) | WIKi hinnangus jõutakse seega järeldusele, et kõik kommertsteenused teenivad neile jaotatud kuludest hoolimata ikkagi kasumit, mis vastab konkurentide 3,48 % suurusele müügitulu mediaanile. Sellest tulenevalt oli reguleeritud teenuste keskmine aastane kohustus 1990.–2007. aastal WIKi hinnangu kohaselt ligikaudu [...] miljoni euro võrra väiksem. |
| --- | --- |

(150)

WIKi hinnangus jõutakse seega järeldusele, et kõik kommertsteenused teenivad neile jaotatud kuludest hoolimata ikkagi kasumit, mis vastab konkurentide 3,48 % suurusele müügitulu mediaanile. Sellest tulenevalt oli reguleeritud teenuste keskmine aastane kohustus 1990.–2007. aastal WIKi hinnangu kohaselt ligikaudu [...] miljoni euro võrra väiksem.

| (151) | Kuna suur osa kommertsjaotusteenustest osutati seotud ettevõtjatele Postbank ja Telekom, uuriti WIKi hinnangus ka seda, kas nimetatud ettevõtjatele kehtestatud jaehinnad olid kooskõlas turuhindadega ja kas neid saab seega kasutada sobiva võrdlusalusena kommertsjaotusteenuste kulude kindlakstegemiseks. WIKi hinnangus leiti olemasolevate tõendite põhjal, et Deutsche Posti ja mõlema seotud ettevõtja vahel sõlmitud lepingud sisaldasid tingimusi, millega oleks nõus olnud ka sõltumatu kolmas isik. Kuna Postbank ja Telekom ei saanud 1990. aastate alguses ettevõtjavälist jaotusvõrku praktiliselt kasutada, nõustusid nad asjaomaseid kulusid jagama. Hilisematel aastatel tekkis Postbankil ja Telekomil siiski võimalus kasutada ka muid jaotusvõrke ja universaalteenuste võrgu kulud vähenesid ning seepärast muudeti lepingut ja lepiti kokku tuludega seotud komisjonitasus, mis on rohkem kooskõlas tüüpilise jaotusteenuste osutamise lepinguga (46). |
| --- | --- |

(151)

Kuna suur osa kommertsjaotusteenustest osutati seotud ettevõtjatele Postbank ja Telekom, uuriti WIKi hinnangus ka seda, kas nimetatud ettevõtjatele kehtestatud jaehinnad olid kooskõlas turuhindadega ja kas neid saab seega kasutada sobiva võrdlusalusena kommertsjaotusteenuste kulude kindlakstegemiseks. WIKi hinnangus leiti olemasolevate tõendite põhjal, et Deutsche Posti ja mõlema seotud ettevõtja vahel sõlmitud lepingud sisaldasid tingimusi, millega oleks nõus olnud ka sõltumatu kolmas isik. Kuna Postbank ja Telekom ei saanud 1990. aastate alguses ettevõtjavälist jaotusvõrku praktiliselt kasutada, nõustusid nad asjaomaseid kulusid jagama. Hilisematel aastatel tekkis Postbankil ja Telekomil siiski võimalus kasutada ka muid jaotusvõrke ja universaalteenuste võrgu kulud vähenesid ning seepärast muudeti lepingut ja lepiti kokku tuludega seotud komisjonitasus, mis on rohkem kooskõlas tüüpilise jaotusteenuste osutamise lepinguga (46).

IV.4.   2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse korrigeerimine

| (152) | WIKi hinnangus tehti 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusse järgmise meetodi alusel palju parandusi.

  Tabel 4


  WIKi hinnangus kasutatud meetod ülemäärase aastakasumi arvutamiseks 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal | universaalteenuse tulud |
| --- | --- | --- |
| – | universaalteenuse kulud |
| – | mõistlik kasum |
| + | riiklikud hüvitised |
| | ülemäärane kasum |

(152)

WIKi hinnangus tehti 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusse järgmise meetodi alusel palju parandusi.

Tabel 4

WIKi hinnangus kasutatud meetod ülemäärase aastakasumi arvutamiseks 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal

universaalteenuse tulud

–

universaalteenuse kulud

–

mõistlik kasum

+

riiklikud hüvitised

ülemäärane kasum

IV.4.1.   Universaalteenuse tulude korrigeerimine

| (153) | Deutsche Post müüs ära suure osa oma kinnisvaraportfellist (nt kinnisvara, mis ei olnud postivaldkonna ümberkorraldamise tõttu enam vajalik). Saadud tulu tuleks jaotada universaalteenusele, sest kõnealust vara kasutati peamiselt universaalteenuse osutamiseks ja seda renditi välja kommertsteenuste osutamiseks. |
| --- | --- |

(153)

Deutsche Post müüs ära suure osa oma kinnisvaraportfellist (nt kinnisvara, mis ei olnud postivaldkonna ümberkorraldamise tõttu enam vajalik). Saadud tulu tuleks jaotada universaalteenusele, sest kõnealust vara kasutati peamiselt universaalteenuse osutamiseks ja seda renditi välja kommertsteenuste osutamiseks.

| (154) | Korrigeerimise tulemusel suurenevad universaalteenuse aastatulud ajavahemikul 1990–2007 keskmiselt [...] miljoni euro võrra. |
| --- | --- |

(154)

Korrigeerimise tulemusel suurenevad universaalteenuse aastatulud ajavahemikul 1990–2007 keskmiselt [...] miljoni euro võrra.

IV.4.2.   Universaalteenuse osutamise kulude korrigeerimine

IV.4.2.1.   Kuluarvestuse tegemine

| (155) | 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses ei ole sisemine kulude jaotus õigesti tehtud: universaalteenuse puhul ei ole kogu teenitud kasumit näidatud, kuna konkreetsete valdkondade (nt postkontorid) kasumeid ei ole jaotatud vastavalt universaalteenustele ja kommertsteenustele (nt üksikute teenuste kulud), vaid need on kokku liidetud ja esitatud ärikasumina. Deutsche Post ei saanud seepärast esitada eraldi raamatupidamisarvestust, nagu on ette nähtud komisjoni 16. novembri 2006. aasta direktiivis 2006/111/EÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta (47). |
| --- | --- |

(155)

2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses ei ole sisemine kulude jaotus õigesti tehtud: universaalteenuse puhul ei ole kogu teenitud kasumit näidatud, kuna konkreetsete valdkondade (nt postkontorid) kasumeid ei ole jaotatud vastavalt universaalteenustele ja kommertsteenustele (nt üksikute teenuste kulud), vaid need on kokku liidetud ja esitatud ärikasumina. Deutsche Post ei saanud seepärast esitada eraldi raamatupidamisarvestust, nagu on ette nähtud komisjoni 16. novembri 2006. aasta direktiivis 2006/111/EÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta (47).

| (156) | Kuigi Deutsche Post oli 1997. aastale eelneva ajavahemiku kohta esitanud ligikaudse äriühingusisese kuluarvestuse, tuli WIKi hinnangus 1997. aastale järgnenud perioodi kuluarvestust korrigeerida; vääralt universaalteenustele jaotatud kulud jaotati kuluarvestuses ümber kommertsteenustele. |
| --- | --- |

(156)

Kuigi Deutsche Post oli 1997. aastale eelneva ajavahemiku kohta esitanud ligikaudse äriühingusisese kuluarvestuse, tuli WIKi hinnangus 1997. aastale järgnenud perioodi kuluarvestust korrigeerida; vääralt universaalteenustele jaotatud kulud jaotati kuluarvestuses ümber kommertsteenustele.

| (157) | Korrigeerimise tulemusel vähenevad iga-aastased universaalteenuse kulud 1998.–2007. aastal keskmiselt [...] miljoni euro võrra. |
| --- | --- |

(157)

Korrigeerimise tulemusel vähenevad iga-aastased universaalteenuse kulud 1998.–2007. aastal keskmiselt [...] miljoni euro võrra.

IV.4.2.2.   Reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenustele jaotatud kohustuste korrigeerimine

| (158) | Nagu eespool märgitud, ei korrigeeritud WIKi hinnangus iga kohustust eraldi. Selle asemel kasutati uues arvutuses kommertsteenuste lõpphinda, mida käsitati usaldusväärse võrdlusalusena majandusharu keskmiste kulude jaoks. Sellest tulenevalt kasutati kogu kommertsteenuste ülemäärane kasum (48) esialgu kindlaksmääratud kohustuste rahastamiseks. Kokkuvõttes vähenevad seeläbi iga-aastased kohustused 1990.–2007. aastal keskmiselt [...] miljoni euro võrra. |
| --- | --- |

(158)

Nagu eespool märgitud, ei korrigeeritud WIKi hinnangus iga kohustust eraldi. Selle asemel kasutati uues arvutuses kommertsteenuste lõpphinda, mida käsitati usaldusväärse võrdlusalusena majandusharu keskmiste kulude jaoks. Sellest tulenevalt kasutati kogu kommertsteenuste ülemäärane kasum (48) esialgu kindlaksmääratud kohustuste rahastamiseks. Kokkuvõttes vähenevad seeläbi iga-aastased kohustused 1990.–2007. aastal keskmiselt [...] miljoni euro võrra.

IV.4.2.3.   Tulemustest sõltumatud täiendava pensionikindlustuse kulud (kohustus nr 4)

| (159) | Kohustusega nr 4 (täiendav pensionikindlustus) võttis Deutsche Post enda kanda kulud, mida ta oma aastaaruandes ei kajastanud. Kuna müügitulu kui võrdlusalus arvutatakse võrreldavate konkurentide tulu- ja kuluarvestuse põhjal, võib Deutsche Posti kuluarvestuses võtta arvesse üksnes selliseid kulusid, mis olid lubatud ka riiklike raamatupidamisstandardite või rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite (IAS) kohaselt. Seepärast ei ole lisakulud, mida IASi aruannetes tavaliselt ei kajastata, kuluartiklitena lubatud ja neid tuleb rahastada kindlaksmääratud kasumimarginaali (võrdlusmäär) arvelt. |
| --- | --- |

(159)

Kohustusega nr 4 (täiendav pensionikindlustus) võttis Deutsche Post enda kanda kulud, mida ta oma aastaaruandes ei kajastanud. Kuna müügitulu kui võrdlusalus arvutatakse võrreldavate konkurentide tulu- ja kuluarvestuse põhjal, võib Deutsche Posti kuluarvestuses võtta arvesse üksnes selliseid kulusid, mis olid lubatud ka riiklike raamatupidamisstandardite või rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite (IAS) kohaselt. Seepärast ei ole lisakulud, mida IASi aruannetes tavaliselt ei kajastata, kuluartiklitena lubatud ja neid tuleb rahastada kindlaksmääratud kasumimarginaali (võrdlusmäär) arvelt.

| (160) | Asjaomase korrigeerimise tulemusel vähenevad kohustuse nr 4 kulud (täiendav pensionikindlustus) 1990.–2007. aastal keskmiselt [...] miljoni euro võrra aastas. |
| --- | --- |

(160)

Asjaomase korrigeerimise tulemusel vähenevad kohustuse nr 4 kulud (täiendav pensionikindlustus) 1990.–2007. aastal keskmiselt [...] miljoni euro võrra aastas.

IV.4.3.   Kapitalikulude korrigeerimine mõistlikus kasumis

| (161) | Deutsche Post kajastas 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses kapitalikulusid, mida esialgu ei olnud tulu- ja kuluarvestuses esitatud, nt [...] ja [...] kulud. WIKi hinnangus [...] ja [...] kulusid ei näidata ja need asendatakse mõistliku kasumi jaoks kindlaksmääratud võrdlusmääraga. |
| --- | --- |

(161)

Deutsche Post kajastas 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses kapitalikulusid, mida esialgu ei olnud tulu- ja kuluarvestuses esitatud, nt [...] ja [...] kulud. WIKi hinnangus [...] ja [...] kulusid ei näidata ja need asendatakse mõistliku kasumi jaoks kindlaksmääratud võrdlusmääraga.

IV.4.3.1.   Ajavahemik 1996–2007

| (162) | Mõistlik kasum arvutatakse universaalteenuste korrigeeritud tulude ja võrdlusmäärana kasutatava 3,48 % suuruse müügitulu põhjal; mõistlik aastakasum on seega keskmiselt [...] miljonit eurot. 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusest jäetakse välja [...] miljoni euro suurused keskmised aastased kapitalikulud ([...] miljoni euro suurused intressikulud ja suurem [...] miljoni euro suurune regulatiivne amortisatsioon). |
| --- | --- |

(162)

Mõistlik kasum arvutatakse universaalteenuste korrigeeritud tulude ja võrdlusmäärana kasutatava 3,48 % suuruse müügitulu põhjal; mõistlik aastakasum on seega keskmiselt [...] miljonit eurot. 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusest jäetakse välja [...] miljoni euro suurused keskmised aastased kapitalikulud ([...] miljoni euro suurused intressikulud ja suurem [...] miljoni euro suurune regulatiivne amortisatsioon).

| (163) | Eelkõige tuleb märkida, et mõistlik kasum, mis arvutatakse võrdlusmäärana kasutatava 3,48 % suuruse müügitulu põhjal, on 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusega võrreldes absoluutarvudes suurem kui Deutsche Posti asjaomased kapitalikulud (nt intressikulu, mis arvutatakse kaasatud omakapitali ligikaudu [...] suuruse sisemise müügitulu alusel, ja turuväärtusel põhinevad suuremad amortisatsioonikulud). |
| --- | --- |

(163)

Eelkõige tuleb märkida, et mõistlik kasum, mis arvutatakse võrdlusmäärana kasutatava 3,48 % suuruse müügitulu põhjal, on 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusega võrreldes absoluutarvudes suurem kui Deutsche Posti asjaomased kapitalikulud (nt intressikulu, mis arvutatakse kaasatud omakapitali ligikaudu [...] suuruse sisemise müügitulu alusel, ja turuväärtusel põhinevad suuremad amortisatsioonikulud).

IV.4.3.2.   Ajavahemik 1990–1995

| (164) | Postikorralduse seaduse § 63 lõike 1 kohaselt pidi Deutsche Post kuni 1995. aastani tegema Saksa valitsusele nn tagasimakseid (49) kokku ligikaudu 5,838 miljardit eurot ehk 8 % käibest. Vastutasuks vabastati Deutsche Post postikorralduse seaduse § 63 lõike 4 alusel kohustusest maksta välja dividende tagasimakseid ületavas summas. |
| --- | --- |

(164)

Postikorralduse seaduse § 63 lõike 1 kohaselt pidi Deutsche Post kuni 1995. aastani tegema Saksa valitsusele nn tagasimakseid (49) kokku ligikaudu 5,838 miljardit eurot ehk 8 % käibest. Vastutasuks vabastati Deutsche Post postikorralduse seaduse § 63 lõike 4 alusel kohustusest maksta välja dividende tagasimakseid ületavas summas.

| (165) | WIKi hinnangus jäetakse seepärast 1995. aastale eelneva ajavahemiku puhul mõistlik kasum sõnaselgelt arvesse võtmata, kuna tagasimaksed katsid Deutsche Posti omakapitalikulud täies ulatuses. Sellest tulenevalt jäetakse 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusest välja Deutsche Posti [...] miljoni euro suurused keskmised iga-aastased kapitalikulud ([...] miljoni euro suurused intressikulud ja suurem [...] miljoni euro suurune regulatiivne lisaamortisatsioon) ning vähendatakse vastavalt universaalteenuse kulusid. |
| --- | --- |

(165)

WIKi hinnangus jäetakse seepärast 1995. aastale eelneva ajavahemiku puhul mõistlik kasum sõnaselgelt arvesse võtmata, kuna tagasimaksed katsid Deutsche Posti omakapitalikulud täies ulatuses. Sellest tulenevalt jäetakse 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusest välja Deutsche Posti [...] miljoni euro suurused keskmised iga-aastased kapitalikulud ([...] miljoni euro suurused intressikulud ja suurem [...] miljoni euro suurune regulatiivne lisaamortisatsioon) ning vähendatakse vastavalt universaalteenuse kulusid.

IV.4.4.   Järeldused

| (166) | Nii 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus kui ka WIKi hinnang näitavad, et kuni 1996. aastani olid universaalteenustelt saadud tulud asjaomaste kulude katmiseks ebapiisavad. Kuigi Deutsche Postil oli 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal isegi riiklikke hüvitisi arvesse võttes kogu ajavahemikul kuni 2007. aastani kumuleerunud puudujääk, olid riiklikud hüvitised WIKi hinnangu kohaselt siiski nii suured, et Deutsche Post saavutas 1997. aastal tasuvuspiiri. |
| --- | --- |

(166)

Nii 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus kui ka WIKi hinnang näitavad, et kuni 1996. aastani olid universaalteenustelt saadud tulud asjaomaste kulude katmiseks ebapiisavad. Kuigi Deutsche Postil oli 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal isegi riiklikke hüvitisi arvesse võttes kogu ajavahemikul kuni 2007. aastani kumuleerunud puudujääk, olid riiklikud hüvitised WIKi hinnangu kohaselt siiski nii suured, et Deutsche Post saavutas 1997. aastal tasuvuspiiri.

| (167) | 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaselt ei suurenenud universaalteenuste tulusus 1999. aastani peaaegu üldse ja alles 2000. aastast alates katsid universaalteenuste tulud keskmiselt kulusid. Seevastu WIKi hinnangu kohaselt saadi universaalteenustelt 2000. aastast alates suurt kasumit, mis ületas olulisel määral 3,48 % suurust müügitulu mediaani, kuigi universaalse pakiteenuse puhul saadi keskmisest väiksemat müügitulu [...] (vt joonis 6).

  Joonis 6


  Universaalteenuste ülemääraste aastakasumite (nimiväärtuses) võrdlus, 1990–2007 (miljonites eurodes) |
| --- | --- |

(167)

2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaselt ei suurenenud universaalteenuste tulusus 1999. aastani peaaegu üldse ja alles 2000. aastast alates katsid universaalteenuste tulud keskmiselt kulusid. Seevastu WIKi hinnangu kohaselt saadi universaalteenustelt 2000. aastast alates suurt kasumit, mis ületas olulisel määral 3,48 % suurust müügitulu mediaani, kuigi universaalse pakiteenuse puhul saadi keskmisest väiksemat müügitulu [...] (vt joonis 6).

Joonis 6

Universaalteenuste ülemääraste aastakasumite (nimiväärtuses) võrdlus, 1990–2007 (miljonites eurodes)

Image

V.   HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED

| (168) | Huvitatud isikud esitasid oma märkused 1999. aasta menetluse algatamise otsuse ning 2007. ja 2011. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta. Käesolevas osas käsitletakse kokkuvõtlikult tähtsaimad märkusi nende otsuste kohta. |
| --- | --- |

(168)

Huvitatud isikud esitasid oma märkused 1999. aasta menetluse algatamise otsuse ning 2007. ja 2011. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta. Käesolevas osas käsitletakse kokkuvõtlikult tähtsaimad märkusi nende otsuste kohta.

V.1.   Bundesministerium der Finanzen’i (Saksamaa Liitvabariigi rahandusministeerium) välja antud postmarkide kasutamise ainulitsents

| (169) | TNT kahtleb selles, et Deutsche Post maksis Bundesministerium der Finanzen’i välja antud postmarkide kasutamise ainulitsentsi eest tasu. 1997. aasta postiseaduse § 43 kohaselt on Bundesministerium der Finanzen volitatud välja andma postmarke, millele on trükitud „Deutschland”. Selliste postmarkide kasutamise õigust taotlev postiteenuste osutaja peab maksma teatavat tasu ja kandma asjaomased kulud. Deutsche Postil oli 1997. aasta postiseaduse § 54 alusel 31. detsembrini 2007 Bundesministerium der Finanzen’i välja antud postmarkide kasutamise ainulitsents. |
| --- | --- |

(169)

TNT kahtleb selles, et Deutsche Post maksis Bundesministerium der Finanzen’i välja antud postmarkide kasutamise ainulitsentsi eest tasu. 1997. aasta postiseaduse § 43 kohaselt on Bundesministerium der Finanzen volitatud välja andma postmarke, millele on trükitud „Deutschland”. Selliste postmarkide kasutamise õigust taotlev postiteenuste osutaja peab maksma teatavat tasu ja kandma asjaomased kulud. Deutsche Postil oli 1997. aasta postiseaduse § 54 alusel 31. detsembrini 2007 Bundesministerium der Finanzen’i välja antud postmarkide kasutamise ainulitsents.

| (170) | Kui Deutsche Post tõepoolest kasutas Bundesministerium der Finanzen’i välja antud postmarke selle eest tasu maksmata, kujutab see endast TNT väitel õigusvastast riigiabi. |
| --- | --- |

(170)

Kui Deutsche Post tõepoolest kasutas Bundesministerium der Finanzen’i välja antud postmarke selle eest tasu maksmata, kujutab see endast TNT väitel õigusvastast riigiabi.

| (171) | Komisjon märgib, et 1999. aasta menetluse algatamise otsuse ning 2007. ja 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses seda meedet ei käsitletud. Seepärast ei käsitleta seda ka käesolevas otsuses. |
| --- | --- |

(171)

Komisjon märgib, et 1999. aasta menetluse algatamise otsuse ning 2007. ja 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses seda meedet ei käsitletud. Seepärast ei käsitleta seda ka käesolevas otsuses.

V.2.   Pensionitoetus

| (172) | UPSi väitel anti Deutsche Postile eelis, sest ta vabastati osaliselt enne 1995. aastat kehtinud maksekohustustest. Kuna tavalised ettevõtjad pidid oma pensionikulud ise kandma, oli Deutsche Post oma konkurentidega võrreldes eelisolukorras. Peale selle nõustub UPS komisjoni väitega, et kõnealust abi ei saa käsitada olemasoleva abina, sest Deutsche Posti olukord muutus põhjalikult ja seadusesse lisati uued sätted, mille kohaselt vabastati Deutsche Post osaliselt tema kohustusest kanda oma ametnike pensionikulud. UPSi väitel ei saa sellist süsteemi põhjalikku muutmist käsitada puhtformaalse või haldusmuudatusena. |
| --- | --- |

(172)

UPSi väitel anti Deutsche Postile eelis, sest ta vabastati osaliselt enne 1995. aastat kehtinud maksekohustustest. Kuna tavalised ettevõtjad pidid oma pensionikulud ise kandma, oli Deutsche Post oma konkurentidega võrreldes eelisolukorras. Peale selle nõustub UPS komisjoni väitega, et kõnealust abi ei saa käsitada olemasoleva abina, sest Deutsche Posti olukord muutus põhjalikult ja seadusesse lisati uued sätted, mille kohaselt vabastati Deutsche Post osaliselt tema kohustusest kanda oma ametnike pensionikulud. UPSi väitel ei saa sellist süsteemi põhjalikku muutmist käsitada puhtformaalse või haldusmuudatusena.

| (173) | UPS nõustub komisjoni esialgse järeldusega, et pensionitoetust ei saa käsitada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivana. Võttes arvesse Deutsche Posti pikaajalist kasumlikkust ja ainulitsentsi, esitas UPS õigustatud küsimuse, kas varasematest kohustustest vabastamine on tõepoolest vajalik. Peale selle ei ole antud toetus proportsionaalne Saksamaa ühist huvi pakkuva eesmärgiga, seda eelkõige seetõttu, et suuremad kirjade edastamise tasud ja pensionitoetus juba katavad varasemad kohustused. UPS märgib, et meetme proportsionaalsuse tõendamise kohustus lasub Saksa valitsusel. Saksamaa ei ole Deutsche Postile kõnealuse meetme kaudu antud eelise proportsionaalsust seni nõuetekohaselt käsitlenud. |
| --- | --- |

(173)

UPS nõustub komisjoni esialgse järeldusega, et pensionitoetust ei saa käsitada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivana. Võttes arvesse Deutsche Posti pikaajalist kasumlikkust ja ainulitsentsi, esitas UPS õigustatud küsimuse, kas varasematest kohustustest vabastamine on tõepoolest vajalik. Peale selle ei ole antud toetus proportsionaalne Saksamaa ühist huvi pakkuva eesmärgiga, seda eelkõige seetõttu, et suuremad kirjade edastamise tasud ja pensionitoetus juba katavad varasemad kohustused. UPS märgib, et meetme proportsionaalsuse tõendamise kohustus lasub Saksa valitsusel. Saksamaa ei ole Deutsche Postile kõnealuse meetme kaudu antud eelise proportsionaalsust seni nõuetekohaselt käsitlenud.

| (174) | UPSi sõnul oli Deutsche Post tänu saadud abile eelisolukorras nii Saksamaal kui ka muudel Euroopa turgudel, kus ta konkureeris muude postiteenuste osutajatega, nt UPSiga. Kuna Deutsche Post sai pensionitoetuse abil parandada oma seisundit kommertsteenuste valdkonnas muude huvitatud isikute arvelt, moonutas see konkurentsi Deutsche Posti konkurentide kahjuks. |
| --- | --- |

(174)

UPSi sõnul oli Deutsche Post tänu saadud abile eelisolukorras nii Saksamaal kui ka muudel Euroopa turgudel, kus ta konkureeris muude postiteenuste osutajatega, nt UPSiga. Kuna Deutsche Post sai pensionitoetuse abil parandada oma seisundit kommertsteenuste valdkonnas muude huvitatud isikute arvelt, moonutas see konkurentsi Deutsche Posti konkurentide kahjuks.

| (175) | UPS nõuab, et komisjon uuriks kõiki pensionikohustuste rahastamiseks antud toetusi, mida on nimetatud 2011. aasta otsuses ametliku uurimismenetluse pikendamise kohta ajavahemikuks 2007–2011, hindaks nende vajalikkust ja proportsionaalsust ning kontrolliks ka seda, kas Deutsche Post saab ikka veel riigiabi, mis on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt õigusvastane. |
| --- | --- |

(175)

UPS nõuab, et komisjon uuriks kõiki pensionikohustuste rahastamiseks antud toetusi, mida on nimetatud 2011. aasta otsuses ametliku uurimismenetluse pikendamise kohta ajavahemikuks 2007–2011, hindaks nende vajalikkust ja proportsionaalsust ning kontrolliks ka seda, kas Deutsche Post saab ikka veel riigiabi, mis on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt õigusvastane.

| (176) | Samuti nõuab UPS, et komisjon selgitaks täpsemalt, kuidas ta jõudis järeldusele, et Deutsche Postile antud abi ei ole siseturuga kokkusobiv. UPS soovib eelkõige, et talle antaks WIKi hinnangu koopia, nii et UPS saaks välja selgitada, mil määral tugineti 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses pensionitoetuse hindamisel WIKi hinnangu tulemustele. |
| --- | --- |

(176)

Samuti nõuab UPS, et komisjon selgitaks täpsemalt, kuidas ta jõudis järeldusele, et Deutsche Postile antud abi ei ole siseturuga kokkusobiv. UPS soovib eelkõige, et talle antaks WIKi hinnangu koopia, nii et UPS saaks välja selgitada, mil määral tugineti 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses pensionitoetuse hindamisel WIKi hinnangu tulemustele.

V.3.   Hüvitis universaalteenuste osutamise eest

| (177) | UPS toetab täielikult komisjoni uurimismenetlust ja nõustub 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses universaalteenuste osutamise eest makstud hüvitise kohta esitatud hinnanguga. Peale selle esitas UPS komisjoni poolt 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse põhjenduses 58 viidatud NERA ekspertide 2006. aasta oktoobri aruande (50) ajakohastatud versiooni (51). |
| --- | --- |

(177)

UPS toetab täielikult komisjoni uurimismenetlust ja nõustub 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses universaalteenuste osutamise eest makstud hüvitise kohta esitatud hinnanguga. Peale selle esitas UPS komisjoni poolt 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse põhjenduses 58 viidatud NERA ekspertide 2006. aasta oktoobri aruande (50) ajakohastatud versiooni (51).

| (178) | Kui NERA ekspertide poolt 2006. aasta aruandes esitatud hinnangu kohaselt oli DPWNi kirjade edastamise valdkonna keskmine omakapitali tootlus 1999. aastale järgneval ajavahemikul üle 20 % (52), oli hinnangu muudetud versiooni kohaselt omakapitali tootlus 2000.–2005. aastal isegi üle 50 %. Ajavahemikul 2003–2005 oli omakapitali tootlus hinnangu järgi isegi üle 100 %. UPS leiab, et äärmiselt kasumlikelt reguleeritud kirjateenustelt teenitud kasum oli universaalteenuste kahjumi katmiseks enam kui piisav. |
| --- | --- |

(178)

Kui NERA ekspertide poolt 2006. aasta aruandes esitatud hinnangu kohaselt oli DPWNi kirjade edastamise valdkonna keskmine omakapitali tootlus 1999. aastale järgneval ajavahemikul üle 20 % (52), oli hinnangu muudetud versiooni kohaselt omakapitali tootlus 2000.–2005. aastal isegi üle 50 %. Ajavahemikul 2003–2005 oli omakapitali tootlus hinnangu järgi isegi üle 100 %. UPS leiab, et äärmiselt kasumlikelt reguleeritud kirjateenustelt teenitud kasum oli universaalteenuste kahjumi katmiseks enam kui piisav.

| (179) | Peale selle leiab UPS, et Deutsche Posti kuluarvestus ei ole reserveeritud teenuste tulususe ja kohustuste analüüsiks ning hindamiseks hea alus. Seepärast tuleks põhjalikult analüüsida kulude jaotamist reguleeritud teenustele, universaalteenustele ja kommertsteenustele. Abisumma ja ülemäärase hüvitise kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta kõiki eeliseid, mida Deutsche Postile tema varasemate kohustuste katmiseks anti, nt Saksamaa poolt 1995. aastal Deutsche Postile tehtud kapitalisüstid ning kinnisvara ja taristu üleandmine. |
| --- | --- |

(179)

Peale selle leiab UPS, et Deutsche Posti kuluarvestus ei ole reserveeritud teenuste tulususe ja kohustuste analüüsiks ning hindamiseks hea alus. Seepärast tuleks põhjalikult analüüsida kulude jaotamist reguleeritud teenustele, universaalteenustele ja kommertsteenustele. Abisumma ja ülemäärase hüvitise kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta kõiki eeliseid, mida Deutsche Postile tema varasemate kohustuste katmiseks anti, nt Saksamaa poolt 1995. aastal Deutsche Postile tehtud kapitalisüstid ning kinnisvara ja taristu üleandmine.

| (180) | Seotud ettevõtjatega kontsernisisese siirdehinna kohta sõlmitavate lepingute puhul tuleb UPSi sõnul kooskõlas Chronoposti kohtuotsusega (53) järgida ka edaspidi reaalturuväärtuse põhimõtet. Seepärast peaks komisjon hindama Deutsche Posti ja DPEED vahelist lepingut, võttes eelkõige arvesse selles sisalduvaid hinnakokkuleppeid. |
| --- | --- |

(180)

Seotud ettevõtjatega kontsernisisese siirdehinna kohta sõlmitavate lepingute puhul tuleb UPSi sõnul kooskõlas Chronoposti kohtuotsusega (53) järgida ka edaspidi reaalturuväärtuse põhimõtet. Seepärast peaks komisjon hindama Deutsche Posti ja DPEED vahelist lepingut, võttes eelkõige arvesse selles sisalduvaid hinnakokkuleppeid.

V.4.   Ülemäära suur kirjade edastamise tasu

| (181) | FFPI toetas täielikult 2011. aasta menetluse pikendamise otsust: FFPI sõnul on õiguslikud ja halduslikud muudatused, millega kaasneb pensionikulude suurenemine, tavapärane äririsk, mis võib avaldada mõju ka ettevõtja elujõulisusele. Kuna tavalistes turutingimustes tegutsevad ettevõtjad peavad selliseid lisakulusid rahastama omavahenditest, ei oleks ka Deutsche Post tohtinud Saksamaalt pensionitoetust saada. |
| --- | --- |

(181)

FFPI toetas täielikult 2011. aasta menetluse pikendamise otsust: FFPI sõnul on õiguslikud ja halduslikud muudatused, millega kaasneb pensionikulude suurenemine, tavapärane äririsk, mis võib avaldada mõju ka ettevõtja elujõulisusele. Kuna tavalistes turutingimustes tegutsevad ettevõtjad peavad selliseid lisakulusid rahastama omavahenditest, ei oleks ka Deutsche Post tohtinud Saksamaalt pensionitoetust saada.

| (182) | FFPI märgib ka, et Deutsche Post rõhutas 2000. aasta aruandes oma pensionisüsteemi reformimise tähtsust ja selgitas sellega seoses, et äriklientide postisaadetiste valdkonnas täheldatud EBITA (ettevõtja tulu, millest on maha arvatud maksud, intressid ja kulum) suurenemist 98,6 % saab selgitada eelkõige ametnike pensionifondidesse tehtavate väiksemate maksetega. Sellest tulenevalt ei tohiks pensionisüsteemi reformi pidada vähetähtsaks või peamiselt halduslikku laadi ümberkorralduseks. |
| --- | --- |

(182)

FFPI märgib ka, et Deutsche Post rõhutas 2000. aasta aruandes oma pensionisüsteemi reformimise tähtsust ja selgitas sellega seoses, et äriklientide postisaadetiste valdkonnas täheldatud EBITA (ettevõtja tulu, millest on maha arvatud maksud, intressid ja kulum) suurenemist 98,6 % saab selgitada eelkõige ametnike pensionifondidesse tehtavate väiksemate maksetega. Sellest tulenevalt ei tohiks pensionisüsteemi reformi pidada vähetähtsaks või peamiselt halduslikku laadi ümberkorralduseks.

| (183) | FFPI poolt 2001.–2008. aastal tehtud uuring näitas, et 2009. aastal oli Saksamaal kuni 20 grammi kaaluvate standardkirjade postitasu üks suuremaid. Kuni 500 grammi kaaluvate pakkide postitasu oli seevastu üks väiksemaid, mis osutab ka ristsubsideerimisele. |
| --- | --- |

(183)

FFPI poolt 2001.–2008. aastal tehtud uuring näitas, et 2009. aastal oli Saksamaal kuni 20 grammi kaaluvate standardkirjade postitasu üks suuremaid. Kuni 500 grammi kaaluvate pakkide postitasu oli seevastu üks väiksemaid, mis osutab ka ristsubsideerimisele.

| (184) | FFPI on veendunud, et Deutsche Postile antud toetuse eesmärk ei olnud hoogustada Saksa postituru või teatavate postiteenuste kasvu. Deutsche Post oli uurimisperioodil kasumlik äriühing, mis sai oma juhtivat seisundit Saksa turul tugevdada ning oma tõhusust ja äritegevust suurendada. Seepärast ei tohiks pensionitoetust käsitada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivana. |
| --- | --- |

(184)

FFPI on veendunud, et Deutsche Postile antud toetuse eesmärk ei olnud hoogustada Saksa postituru või teatavate postiteenuste kasvu. Deutsche Post oli uurimisperioodil kasumlik äriühing, mis sai oma juhtivat seisundit Saksa turul tugevdada ning oma tõhusust ja äritegevust suurendada. Seepärast ei tohiks pensionitoetust käsitada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivana.

V.5.   Kasumimarginaalid

| (185) | BIEKi arvates kasutas Deutsche Post oma valitsevat seisundit teatavatel kirjaturgudel tihedama konkurentsiga turgudel osutatavate kirja- ja pakiteenuste kulude ristfinantseerimiseks ning see toimus muude postiteenuste osutajate arvelt. Kuna Deutsche Post võib turgudel, kus tal oli ainulitsents ja kus tema turuosa on endiselt üle 90 %, oma hindu tõsta, saab ta ristfinantseerida tihedama konkurentsiga turgudel tekkivaid kulusid. |
| --- | --- |

(185)

BIEKi arvates kasutas Deutsche Post oma valitsevat seisundit teatavatel kirjaturgudel tihedama konkurentsiga turgudel osutatavate kirja- ja pakiteenuste kulude ristfinantseerimiseks ning see toimus muude postiteenuste osutajate arvelt. Kuna Deutsche Post võib turgudel, kus tal oli ainulitsents ja kus tema turuosa on endiselt üle 90 %, oma hindu tõsta, saab ta ristfinantseerida tihedama konkurentsiga turgudel tekkivaid kulusid.

| (186) | BIEK väidab ka, et Deutsche Post sai oma varasematest kohustustest hoolimata palju suuremat kasumit kui võrreldavad ettevõtjad teistes Euroopa riikides; seda näitab muu hulgas riigisiseste postiteenuste 10–20 % suurune müügitulu. Kõnealune kasum võib olla isegi alahinnatud, kuna riigisisesed postiteenused hõlmavad ka pakiteenust, mille kasum oli kokkuvõttes väiksem kui kirjateenusel. |
| --- | --- |

(186)

BIEK väidab ka, et Deutsche Post sai oma varasematest kohustustest hoolimata palju suuremat kasumit kui võrreldavad ettevõtjad teistes Euroopa riikides; seda näitab muu hulgas riigisiseste postiteenuste 10–20 % suurune müügitulu. Kõnealune kasum võib olla isegi alahinnatud, kuna riigisisesed postiteenused hõlmavad ka pakiteenust, mille kasum oli kokkuvõttes väiksem kui kirjateenusel.

| (187) | Deutsche Posti suuremate palgakuludega seoses märgib BIEK, et Deutsche Post kasutas transpordisektori keskmist palka, et arvutada palgakulusid, mida ta konkurentidega võrreldes kannab. BIEKi sõnul kasutas komisjon tõepoolest neid näitajaid oma 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses tehtud arvutuste alusena, kuid tuleb siiski arvesse võtta, et Deutsche Posti konkurentide makstav palk on kõnealusest keskmisest palgast vähemalt 15 % suurem. Deutsche Posti täiendav palgakulu on seega väidetust palju väiksem. BIEK leiab, et palgakulude ülejäänud erinevus tuleneb pigem Deutsche Posti suurusest ja turgu valitsevast seisundist, mitte varasematest kohustustest. |
| --- | --- |

(187)

Deutsche Posti suuremate palgakuludega seoses märgib BIEK, et Deutsche Post kasutas transpordisektori keskmist palka, et arvutada palgakulusid, mida ta konkurentidega võrreldes kannab. BIEKi sõnul kasutas komisjon tõepoolest neid näitajaid oma 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses tehtud arvutuste alusena, kuid tuleb siiski arvesse võtta, et Deutsche Posti konkurentide makstav palk on kõnealusest keskmisest palgast vähemalt 15 % suurem. Deutsche Posti täiendav palgakulu on seega väidetust palju väiksem. BIEK leiab, et palgakulude ülejäänud erinevus tuleneb pigem Deutsche Posti suurusest ja turgu valitsevast seisundist, mitte varasematest kohustustest.

| (188) | Peale selle katab BIEKi väitel suurem reguleeritud kirjasaatmistasu enam kui piisavalt Deutsche Posti varasemad kohustused, sh pensionikulud. Komisjoni hinnatud abimeetmete tõttu puudub kirjateenuste valdkonnas konkurents senini peaaegu täielikult ja pakiteenuste valdkonnas on konkurents olulisel määral moonutatud. |
| --- | --- |

(188)

Peale selle katab BIEKi väitel suurem reguleeritud kirjasaatmistasu enam kui piisavalt Deutsche Posti varasemad kohustused, sh pensionikulud. Komisjoni hinnatud abimeetmete tõttu puudub kirjateenuste valdkonnas konkurents senini peaaegu täielikult ja pakiteenuste valdkonnas on konkurents olulisel määral moonutatud.

VI.   SAKSAMAA MÄRKUSED

VI.1.   Märkused pensionitoetuse kohta

VI.1.1.   Konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude hüvitamisega ei antud majanduslikku eelist

| (189) | Saksamaa leiab Combuse kohtuotsusele (54) viidates, et riiklikud maksed, mis tehti varem riigile kuulunud universaalteenuse osutajale erastamise raames hüvitisena tema eraõiguslike konkurentide tavapäraseid pensionikulusid ületavate pensionikulude eest, ei ole riigiabi. |
| --- | --- |

(189)

Saksamaa leiab Combuse kohtuotsusele (54) viidates, et riiklikud maksed, mis tehti varem riigile kuulunud universaalteenuse osutajale erastamise raames hüvitisena tema eraõiguslike konkurentide tavapäraseid pensionikulusid ületavate pensionikulude eest, ei ole riigiabi.

| (190) | Saksamaa nõustub komisjoniga, et Deutsche Posti sotsiaalkulusid tuleks võrrelda konkurentide sotsiaalkuludega. Selline võrdlus tuleks siiski teha juba ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 alusel, mitte hiljem siseturuga kokkusobivuse hindamise käigus ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel. |
| --- | --- |

(190)

Saksamaa nõustub komisjoniga, et Deutsche Posti sotsiaalkulusid tuleks võrrelda konkurentide sotsiaalkuludega. Selline võrdlus tuleks siiski teha juba ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 alusel, mitte hiljem siseturuga kokkusobivuse hindamise käigus ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel.

VI.1.2.   Majanduslik eelis puudub võrreldes olukorraga enne 1995. aastat

| (191) | Saksamaa leiab, et Deutsche Posti ei vabastatud pensionitoetuse andmisega kuludest, mida ta muidu oleks pidanud omavahenditest katma. Sellest tulenevalt ei saanud Deutsche Post eelist ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Saksamaa sõnul ei olnud Deutsche Post enne ega pärast 1995. aastat õiguslikult kohustatud ega majanduslikult suuteline ametnikele pensioni maksma. |
| --- | --- |

(191)

Saksamaa leiab, et Deutsche Posti ei vabastatud pensionitoetuse andmisega kuludest, mida ta muidu oleks pidanud omavahenditest katma. Sellest tulenevalt ei saanud Deutsche Post eelist ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Saksamaa sõnul ei olnud Deutsche Post enne ega pärast 1995. aastat õiguslikult kohustatud ega majanduslikult suuteline ametnikele pensioni maksma.

| (192) | Saksamaa märgib esiteks, et 1989. aasta postikorralduse seaduse § 46 kohaselt olid 1989. aastal Deutsche Posti ülevõetud ametnikud endiselt riigi teenistuses. Ka pärast teist 1995. aasta postireformi olid Deutsche Posti ametnikud 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 alusel ja põhiseadusesse lisatud uue § 143b alusel riigi teenistuses. |
| --- | --- |

(192)

Saksamaa märgib esiteks, et 1989. aasta postikorralduse seaduse § 46 kohaselt olid 1989. aastal Deutsche Posti ülevõetud ametnikud endiselt riigi teenistuses. Ka pärast teist 1995. aasta postireformi olid Deutsche Posti ametnikud 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 alusel ja põhiseadusesse lisatud uue § 143b alusel riigi teenistuses.

| (193) | Kuna ametnike pensionikohustuste eest on alati vastutanud üksnes Saksa valitsus, ei ole Deutsche Postil seega kunagi olnud õiguslikku kohustust kasutada selleks omavahendeid. |
| --- | --- |

(193)

Kuna ametnike pensionikohustuste eest on alati vastutanud üksnes Saksa valitsus, ei ole Deutsche Postil seega kunagi olnud õiguslikku kohustust kasutada selleks omavahendeid.

| (194) | Saksamaa väidab, et isegi kui Deutsche Postil oli 1989. aasta postikorralduse seaduse § 54 lõike 2 alusel ametnike pensionide rahastamise kohustus, oli asjaomastel pensionisätetel (nagu ka 1989. aasta postikorralduse seaduse § 63 kohasel tagasimaksete tegemise kohustusel) „sisemine eesmärk” ja neid kasutati riigieelarve tuluallikate tagamiseks. See ei tähenda, et Deutsche Postil oli ametnike vastu kohustus. |
| --- | --- |

(194)

Saksamaa väidab, et isegi kui Deutsche Postil oli 1989. aasta postikorralduse seaduse § 54 lõike 2 alusel ametnike pensionide rahastamise kohustus, oli asjaomastel pensionisätetel (nagu ka 1989. aasta postikorralduse seaduse § 63 kohasel tagasimaksete tegemise kohustusel) „sisemine eesmärk” ja neid kasutati riigieelarve tuluallikate tagamiseks. See ei tähenda, et Deutsche Postil oli ametnike vastu kohustus.

| (195) | Ka pärast teist 1995. aasta postireformi vastutas ametnikele pensionide maksmise eest 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 ning §-de 14 ja 16 alusel ainuüksi riik. Deutsche Posti postitöötajate seaduse § 16 lõike 1 kohane kohustus teha postiametnike pensionikassasse sissemakseid oli seega – nagu ka 1989. aasta postikorralduse seaduse § 54 lõike 2 kohane kohustus – üksnes riigieelarve kanda. Kõnealused kohustused ei muutnud ainuüksi riigil lasuvat pensionide maksmise kohustust. |
| --- | --- |

(195)

Ka pärast teist 1995. aasta postireformi vastutas ametnikele pensionide maksmise eest 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 ning §-de 14 ja 16 alusel ainuüksi riik. Deutsche Posti postitöötajate seaduse § 16 lõike 1 kohane kohustus teha postiametnike pensionikassasse sissemakseid oli seega – nagu ka 1989. aasta postikorralduse seaduse § 54 lõike 2 kohane kohustus – üksnes riigieelarve kanda. Kõnealused kohustused ei muutnud ainuüksi riigil lasuvat pensionide maksmise kohustust.

| (196) | Tsiviilõiguse kohaselt ei oleks Saksa valitsusel ka võimalik olnud oma ametnike pensionide rahastamise kohustust 1995. aastal loodud DPAG-le üle anda. Olemasolevate pensionikohustuste üleandmise korral õiguslikult sõltumatule tütarettevõtjale on emaettevõtjal tsiviilõiguse põhimõtete kohaselt jätkuvalt kohustus hüvitada kolmandate isikute varalised nõuded. |
| --- | --- |

(196)

Tsiviilõiguse kohaselt ei oleks Saksa valitsusel ka võimalik olnud oma ametnike pensionide rahastamise kohustust 1995. aastal loodud DPAG-le üle anda. Olemasolevate pensionikohustuste üleandmise korral õiguslikult sõltumatule tütarettevõtjale on emaettevõtjal tsiviilõiguse põhimõtete kohaselt jätkuvalt kohustus hüvitada kolmandate isikute varalised nõuded.

| (197) | Peale selle väidab Saksamaa, et Deutsche Postil ei olnud pensionikohustuste rahastamiseks kunagi piisavalt omavahendeid. Esiteks oli Postdienstil enne 1995. aastat pidevalt puudujääk, mille liitvabariik pidi katma, tehes ülekandeid kogusummas 5,6 miljardit eurot. Teiseks olid pensionikohustused Postdiensti muutmisel DPAG-ks 1995. aastal kokku ligikaudu [...] miljardit eurot. Kuna bilansi kohustuste poolel olid sellised kohustused, ei olnud DPAG-d võimalik asutada eraõigusliku ettevõttena, sest Saksa valitsus ei olnud taganud nõuetekohast kapitalibaasi, mis oleks kindlustanud DPAG-le vajaliku majandusliku elujõulisuse. |
| --- | --- |

(197)

Peale selle väidab Saksamaa, et Deutsche Postil ei olnud pensionikohustuste rahastamiseks kunagi piisavalt omavahendeid. Esiteks oli Postdienstil enne 1995. aastat pidevalt puudujääk, mille liitvabariik pidi katma, tehes ülekandeid kogusummas 5,6 miljardit eurot. Teiseks olid pensionikohustused Postdiensti muutmisel DPAG-ks 1995. aastal kokku ligikaudu [...] miljardit eurot. Kuna bilansi kohustuste poolel olid sellised kohustused, ei olnud DPAG-d võimalik asutada eraõigusliku ettevõttena, sest Saksa valitsus ei olnud taganud nõuetekohast kapitalibaasi, mis oleks kindlustanud DPAG-le vajaliku majandusliku elujõulisuse.

VI.1.3.   Pensionitoetus on ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 1 kohane olemasolev abi

| (198) | Kui pensionitoetus liigitada riigiabiks, tuleks seda Saksamaa arvates käsitada määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti i kohaselt olemasoleva abina, sest riik on alates 1953. aastast, st alates Saksa põhiseaduse asjaomaste sätete jõustumisest, ainus, kellel on kohustus maksta ja rahastada ametnike pensione. Saksamaa leiab, et esimene 1989. aasta postireform ja teine 1995. aasta postireform ei muutnud kuidagi kõnealust riigi kohustust maksta ja rahastada pensione. Saksamaa sõnul ei olnud Deutsche Post enne ega pärast 1995. aastat õiguslikult kohustatud ega majanduslikult suuteline ametnikele pensioni maksma. |
| --- | --- |

(198)

Kui pensionitoetus liigitada riigiabiks, tuleks seda Saksamaa arvates käsitada määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti i kohaselt olemasoleva abina, sest riik on alates 1953. aastast, st alates Saksa põhiseaduse asjaomaste sätete jõustumisest, ainus, kellel on kohustus maksta ja rahastada ametnike pensione. Saksamaa leiab, et esimene 1989. aasta postireform ja teine 1995. aasta postireform ei muutnud kuidagi kõnealust riigi kohustust maksta ja rahastada pensione. Saksamaa sõnul ei olnud Deutsche Post enne ega pärast 1995. aastat õiguslikult kohustatud ega majanduslikult suuteline ametnikele pensioni maksma.

| (199) | Peale selle viitab Saksamaa komisjoni väitele, mille ta esitas Üldkohtule kohtuasjas T-266/02. Saksamaa sõnul selgub kohtuotsuse punktist 54, et komisjon „leidis vaidlustatud otsuses, et üksnes DB-Telekomi ülekanded andsid hagejale eelise” (55). |
| --- | --- |

(199)

Peale selle viitab Saksamaa komisjoni väitele, mille ta esitas Üldkohtule kohtuasjas T-266/02. Saksamaa sõnul selgub kohtuotsuse punktist 54, et komisjon „leidis vaidlustatud otsuses, et üksnes DB-Telekomi ülekanded andsid hagejale eelise” (55).

| (200) | Saksamaa järeldab kõnealusest väitest, et komisjon eitas sellega ka pensionitoetusega seotud majandusliku eelise olemasolu. Saksamaa arvates tegi komisjon seega määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 4 kohaselt „vastuväidete esitamata jätmise otsuse”. Pealegi tähendaks määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti ii kohaselt selline positiivne otsus seda, et pensionitoetus oli olemasolev abi. |
| --- | --- |

(200)

Saksamaa järeldab kõnealusest väitest, et komisjon eitas sellega ka pensionitoetusega seotud majandusliku eelise olemasolu. Saksamaa arvates tegi komisjon seega määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 4 kohaselt „vastuväidete esitamata jätmise otsuse”. Pealegi tähendaks määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti ii kohaselt selline positiivne otsus seda, et pensionitoetus oli olemasolev abi.

VI.1.4.   Pensionitoetus on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 alusel siseturuga kokkusobiv hüvitis varasemate kohustuste eest

| (201) | Võttes arvesse komisjoni väiteid La Poste’i otsuses, leiab Saksamaa, et pensionitoetus on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobiv, ja põhjendab seda järgmiselt:






  — | Deutsche Post tegi sotsiaalkindlustusmakseid, mis pidevalt ületasid tööandja makseid pensioni-, ravi- ja hoolduskindlustusse; |
| --- | --- | --- |

(201)

Võttes arvesse komisjoni väiteid La Poste’i otsuses, leiab Saksamaa, et pensionitoetus on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobiv, ja põhjendab seda järgmiselt:

—

Deutsche Post tegi sotsiaalkindlustusmakseid, mis pidevalt ületasid tööandja makseid pensioni-, ravi- ja hoolduskindlustusse;

| — | komisjoni kindlakstehtud suhteline eelis on väär, kuivõrd arvutuse aluseks on eeldus, et kohustus nr 2 (konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud) kaetakse reguleeritud hindadega teenustest. La Poste – nagu ka teised postiettevõtjad – refinantseeris oma sotsiaalkulusid suurematest kirjade edastamise tasudest, mille komisjon jättis oma La Poste’i otsuses siiski arvesse võtmata; |
| --- | --- |

—

komisjoni kindlakstehtud suhteline eelis on väär, kuivõrd arvutuse aluseks on eeldus, et kohustus nr 2 (konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud) kaetakse reguleeritud hindadega teenustest. La Poste – nagu ka teised postiettevõtjad – refinantseeris oma sotsiaalkulusid suurematest kirjade edastamise tasudest, mille komisjon jättis oma La Poste’i otsuses siiski arvesse võtmata;

| — | kuigi Saksamaa on põhimõtteliselt nõus, et asjaomased kulud tuleks katta reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest, ei ole komisjon tõendanud, et reguleeriv asutus kiitis heaks Deutsche Posti taotluse rahastada konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid reguleeritud tuludest, ega seda, et reguleeritud tulud olid konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude rahastamiseks tõepoolest piisavalt suured. |
| --- | --- |

—

kuigi Saksamaa on põhimõtteliselt nõus, et asjaomased kulud tuleks katta reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest, ei ole komisjon tõendanud, et reguleeriv asutus kiitis heaks Deutsche Posti taotluse rahastada konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid reguleeritud tuludest, ega seda, et reguleeritud tulud olid konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude rahastamiseks tõepoolest piisavalt suured.

| (202) | Peale selle märgib Saksamaa, et komisjon rõhutas oma otsuses menetluse algatamise kohta Royal Maili suhtes (56), kui tähtis on tulevase ühtse otsuste tegemise praktika huvides hinnata endiste riigiettevõtete pensionikulusid ühtsete kriteeriumide alusel. Järelikult peab komisjon võtma arvesse ka oma La Poste’i juhtumis tehtud otsust ja oma esialgset hinnangut Royal Maili juhtumis. Royal Maili puhul ei esitanud komisjon ühtegi vastuväidet pensionide puudujäägi hüvitamise kohta, kuigi Hooperi 2008. aasta aruandest ilmneb, et Royal Maili pensionikulud kaeti osaliselt suuremate reguleeritud kirjasaatmistasude abil. |
| --- | --- |

(202)

Peale selle märgib Saksamaa, et komisjon rõhutas oma otsuses menetluse algatamise kohta Royal Maili suhtes (56), kui tähtis on tulevase ühtse otsuste tegemise praktika huvides hinnata endiste riigiettevõtete pensionikulusid ühtsete kriteeriumide alusel. Järelikult peab komisjon võtma arvesse ka oma La Poste’i juhtumis tehtud otsust ja oma esialgset hinnangut Royal Maili juhtumis. Royal Maili puhul ei esitanud komisjon ühtegi vastuväidet pensionide puudujäägi hüvitamise kohta, kuigi Hooperi 2008. aasta aruandest ilmneb, et Royal Maili pensionikulud kaeti osaliselt suuremate reguleeritud kirjasaatmistasude abil.

VI.1.4.1.   Võrdlusmäär peaks põhinema konkurentsikeskkonnas tavapärastel sotsiaalkuludel

| (203) | Saksamaa väidab professor Ehlermanni 19. juuli 2011. aasta hinnangule (57) tuginedes, et komisjon tegi Deutsche Posti sotsiaalkulude võrdlusmäära arvutades kaks viga. |
| --- | --- |

(203)

Saksamaa väidab professor Ehlermanni 19. juuli 2011. aasta hinnangule (57) tuginedes, et komisjon tegi Deutsche Posti sotsiaalkulude võrdlusmäära arvutades kaks viga.

| (204) | Saksamaa sõnul ei tohi töötaja osa võrdlusmääras arvesse võtta, sest erasektoris ei ole tööandjal õiguslikku kohustust töötaja osa ise maksta. Tööandja maksaks ise kogu sotsiaalkindlustusmakse üksnes halduslikel põhjustel, kuid ta ei ole selleks siiski õiguslikult kohustatud. Võrdlusmääras töötaja osa arvesse võtmine oleks ka vastuolus senise otsuste tegemise praktikaga (vt La Poste’i otsus). |
| --- | --- |

(204)

Saksamaa sõnul ei tohi töötaja osa võrdlusmääras arvesse võtta, sest erasektoris ei ole tööandjal õiguslikku kohustust töötaja osa ise maksta. Tööandja maksaks ise kogu sotsiaalkindlustusmakse üksnes halduslikel põhjustel, kuid ta ei ole selleks siiski õiguslikult kohustatud. Võrdlusmääras töötaja osa arvesse võtmine oleks ka vastuolus senise otsuste tegemise praktikaga (vt La Poste’i otsus).

| (205) | Sotsiaalkulude võrdlusmäära arvutamisel tuleks tugineda turutingimustes makstavale palgale (58), sest ametnike palk on olnud turu keskmisest palgast palju suurem. |
| --- | --- |

(205)

Sotsiaalkulude võrdlusmäära arvutamisel tuleks tugineda turutingimustes makstavale palgale (58), sest ametnike palk on olnud turu keskmisest palgast palju suurem.

VI.1.4.2.   Reguleeritud teenuste tuludest ei piisa konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude katmiseks

| (206) | Saksamaa rõhutab esiteks, et kohustuse nr 2 täielik katmine reguleeritud hindadega teenuste tuludest on puhtoletuslik, sest ei ole võimalik kindlaks teha, kas reguleeritud hindu tõepoolest tõsteti, et katta konkurentsikeskkonnas tavatuid kulusid. Ühest küljest ei ilmnenud 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusest, kas ja millises ulatuses reguleeriv asutus võttis asjaomaseid kohustusi konkurentsikeskkonnas tavatute kulude puhul arvesse. Teisest küljest püsisid hinnad kuni 2002. aastani 1997. aastal kinnitatud tasemel; võimatu on kindlaks teha, kas need hinnad sisaldavad hüvitist reguleerimata teenuste puhul kantud konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest. |
| --- | --- |

(206)

Saksamaa rõhutab esiteks, et kohustuse nr 2 täielik katmine reguleeritud hindadega teenuste tuludest on puhtoletuslik, sest ei ole võimalik kindlaks teha, kas reguleeritud hindu tõepoolest tõsteti, et katta konkurentsikeskkonnas tavatuid kulusid. Ühest küljest ei ilmnenud 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusest, kas ja millises ulatuses reguleeriv asutus võttis asjaomaseid kohustusi konkurentsikeskkonnas tavatute kulude puhul arvesse. Teisest küljest püsisid hinnad kuni 2002. aastani 1997. aastal kinnitatud tasemel; võimatu on kindlaks teha, kas need hinnad sisaldavad hüvitist reguleerimata teenuste puhul kantud konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest.

| (207) | Saksamaa väitel ei piisa sellest, kui tõendada, et reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas kehtivad madalamad sotsiaalkindlustusmakse määrad kui konkurentidel. Uurida tuleb ka seda, kas reguleeritud teenuste tuludest oli tõepoolest võimalik asjaomaseid konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid rahastada. |
| --- | --- |

(207)

Saksamaa väitel ei piisa sellest, kui tõendada, et reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas kehtivad madalamad sotsiaalkindlustusmakse määrad kui konkurentidel. Uurida tuleb ka seda, kas reguleeritud teenuste tuludest oli tõepoolest võimalik asjaomaseid konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid rahastada.

| (208) | Deutsche Post sai oma konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude hüvitamise kaudu majandusliku eelise üksnes juhul, kui Deutsche Postile makstud hüvitised olid suuremad kui kogusotsiaalkulud, mida Deutsche Post oma ametnike eest kandis. |
| --- | --- |

(208)

Deutsche Post sai oma konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude hüvitamise kaudu majandusliku eelise üksnes juhul, kui Deutsche Postile makstud hüvitised olid suuremad kui kogusotsiaalkulud, mida Deutsche Post oma ametnike eest kandis.

| (209) | Saksamaa kahetseb, et ei ole tehtud ühtegi põhjalikku arvutust, mis näitaks, kas Deutsche Post sai oma ametnikega seoses kantud konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest ülemäärast või liiga väikest hüvitist. Saksamaa juhib tähelepanu sellise arvutuse vajalikkusele, et teha kindlaks majandusliku eelise olemasolu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- |

(209)

Saksamaa kahetseb, et ei ole tehtud ühtegi põhjalikku arvutust, mis näitaks, kas Deutsche Post sai oma ametnikega seoses kantud konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest ülemäärast või liiga väikest hüvitist. Saksamaa juhib tähelepanu sellise arvutuse vajalikkusele, et teha kindlaks majandusliku eelise olemasolu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

a)   Eksperdihinnangu kohaselt maksti konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest liiga väikest hüvitist

| (210) | Saksamaa esitas olukorra heastamiseks professor Weberi hinnangu (59), et tõendada, et Deutsche Post sai ametnike tööhõivega seotud sotsiaalkulude tõttu rahalist kahju. Kõigepealt tehakse hinnangus kindlaks summa, mille võrra ületasid Deutsche Posti poolt ametnikega seoses tegelikult kantud sotsiaalkulud kulusid, mida eraõiguslikud konkurendid kandsid oma töötajate eest (hinnangus viidatud kui „DPAG turutaset ületavad sotsiaalkulud” ja „struktuuriline halvemus”). Weberi hinnangus võrreldi kõnealuseid turutaset ületavaid kulusid kohustuse nr 2 eest makstud hüvitisega. |
| --- | --- |

(210)

Saksamaa esitas olukorra heastamiseks professor Weberi hinnangu (59), et tõendada, et Deutsche Post sai ametnike tööhõivega seotud sotsiaalkulude tõttu rahalist kahju. Kõigepealt tehakse hinnangus kindlaks summa, mille võrra ületasid Deutsche Posti poolt ametnikega seoses tegelikult kantud sotsiaalkulud kulusid, mida eraõiguslikud konkurendid kandsid oma töötajate eest (hinnangus viidatud kui „DPAG turutaset ületavad sotsiaalkulud” ja „struktuuriline halvemus”). Weberi hinnangus võrreldi kõnealuseid turutaset ületavaid kulusid kohustuse nr 2 eest makstud hüvitisega.

| (211) | Nagu tabelist 5 selgub, hõlmab hinnang Deutsche Posti makseid ametnike pensionifondidesse ja muid sotsiaalkulusid, nt ravikulude katmiseks tehtud makseid ning õnnetusjuhtumikindlustuse ja ametnike tööhõivest tulenevate sotsiaalkulude katmiseks ettenähtud muude kindlustuste sissemakseid. |
| --- | --- |

(211)

Nagu tabelist 5 selgub, hõlmab hinnang Deutsche Posti makseid ametnike pensionifondidesse ja muid sotsiaalkulusid, nt ravikulude katmiseks tehtud makseid ning õnnetusjuhtumikindlustuse ja ametnike tööhõivest tulenevate sotsiaalkulude katmiseks ettenähtud muude kindlustuste sissemakseid.

| (212) | Töötajatega seotud sotsiaalkulud määratletakse hinnangus järgmiselt: kohustusliku pensioni-, töötus-, ravi- ja hoolduskindlustuse jaoks ettenähtud sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osa, mis on korrutatud konkurentsikeskkonnas tavapärase palgaga (nt enamiku ametnike puhul 2007. aasta miinimumpalk). |
| --- | --- |

(212)

Töötajatega seotud sotsiaalkulud määratletakse hinnangus järgmiselt: kohustusliku pensioni-, töötus-, ravi- ja hoolduskindlustuse jaoks ettenähtud sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osa, mis on korrutatud konkurentsikeskkonnas tavapärase palgaga (nt enamiku ametnike puhul 2007. aasta miinimumpalk).

| (213) | Konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud on Deutsche Posti ametnikega seotud sotsiaalkulud, mis ületavad töötajate eest tasutavate sotsiaalkindlustusmaksete töötaja osa alusel kindlaks määratud sotsiaalkulusid (võrdlusmäära).

  Tabel 5


  Puhastulu arvutamine vastavalt Saksa eksperdihinnangule







  – | maksed pensionifondidesse |
| --- | --- | --- |
| – | muud sotsiaalkulud |
| + | konkurentsikeskkonnas tavapärased sotsiaalkulud võrdlusmäärana (aluseks on sotsiaalkindlustuse tööandja osa ja konkurentsikeskkonnas tavapärased palgad (nt 2007. aasta miinimumpalk)) |
| | konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud |
| + | reguleeritud tuludest makstud hüvitis (kohustus nr 2 – konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud) |
| | puhastulu (liiga väike või ülemäärane hüvitis) |

(213)

Konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud on Deutsche Posti ametnikega seotud sotsiaalkulud, mis ületavad töötajate eest tasutavate sotsiaalkindlustusmaksete töötaja osa alusel kindlaks määratud sotsiaalkulusid (võrdlusmäära).

Tabel 5

Puhastulu arvutamine vastavalt Saksa eksperdihinnangule

–

maksed pensionifondidesse

–

muud sotsiaalkulud

+

konkurentsikeskkonnas tavapärased sotsiaalkulud võrdlusmäärana (aluseks on sotsiaalkindlustuse tööandja osa ja konkurentsikeskkonnas tavapärased palgad (nt 2007. aasta miinimumpalk))

konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud

+

reguleeritud tuludest makstud hüvitis (kohustus nr 2 – konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud)

puhastulu (liiga väike või ülemäärane hüvitis)

| (214) | Ajavahemiku 1995–2007 kohta ilmneb arvutustest, et kohustusest nr 2 ei piisa konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude katmiseks. Hinnangus väidetakse isegi, et Deutsche Posti hüvitamisel puudu jäänud summa oli [...] miljardit eurot. Ekspert leidis, et isegi juhul, kui reguleeritud hindadega teenuste tulud sisaldavad kohustust nr 2, ei saanud Deutsche Post oma konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest piisavalt hüvitist. |
| --- | --- |

(214)

Ajavahemiku 1995–2007 kohta ilmneb arvutustest, et kohustusest nr 2 ei piisa konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude katmiseks. Hinnangus väidetakse isegi, et Deutsche Posti hüvitamisel puudu jäänud summa oli [...] miljardit eurot. Ekspert leidis, et isegi juhul, kui reguleeritud hindadega teenuste tulud sisaldavad kohustust nr 2, ei saanud Deutsche Post oma konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest piisavalt hüvitist.

b)   2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaselt ei piisa reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude katmiseks

| (215) | Saksamaa märgib, et kuni reguleeritud hindadega teenustelt saadakse konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid ületavat kahjumit, ei saa otsustada, et reguleeritud tuludest hüvitatakse tegelikult konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid. Seepärast esitas Saksamaa 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusele tugineva hinnangu (60), mis näitab, et reguleeritud hindadega teenuste kahjum oli pidevalt suurem kui konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud. |
| --- | --- |

(215)

Saksamaa märgib, et kuni reguleeritud hindadega teenustelt saadakse konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid ületavat kahjumit, ei saa otsustada, et reguleeritud tuludest hüvitatakse tegelikult konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid. Seepärast esitas Saksamaa 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusele tugineva hinnangu (60), mis näitab, et reguleeritud hindadega teenuste kahjum oli pidevalt suurem kui konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud.

| (216) | Arvutused tuginevad 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusele ning neis eeldatakse (viidates Deloitte’i teisele hinnangule, mida käsitletakse põhjalikumalt punktis VI.3.2), et reguleeritud hindadega teenuste puhul on 7 % suurune müügitulu mõistlik kasum. Pärast mõistliku kasumi mahaarvamist on reguleeritud hindadega teenuste kahjum [...] miljardit eurot, mis ületab seega 1995.–2007. aastal kantud asjaomaseid konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid. Reguleeritud hindadega teenuste tuludest järelikult ei piisa kõnealuste konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude katmiseks. |
| --- | --- |

(216)

Arvutused tuginevad 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusele ning neis eeldatakse (viidates Deloitte’i teisele hinnangule, mida käsitletakse põhjalikumalt punktis VI.3.2), et reguleeritud hindadega teenuste puhul on 7 % suurune müügitulu mõistlik kasum. Pärast mõistliku kasumi mahaarvamist on reguleeritud hindadega teenuste kahjum [...] miljardit eurot, mis ületab seega 1995.–2007. aastal kantud asjaomaseid konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid. Reguleeritud hindadega teenuste tuludest järelikult ei piisa kõnealuste konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude katmiseks.

VI.2.   Märkused universaalteenuse osutamise eest makstud hüvitise kohta

VI.2.1.   Riiklikud hüvitised

| (217) | Saksamaa väidab, et riiklike hüvitistega ei antud Deutsche Postile majanduslikku eelist, sest 5,666 miljardi euro suurused maksed tehti üksnes eesmärgiga hüvitada 5,838 miljardi euro suurused tagasimaksed, mida Deutsche Post pidi 1995. aastani tegema. |
| --- | --- |

(217)

Saksamaa väidab, et riiklike hüvitistega ei antud Deutsche Postile majanduslikku eelist, sest 5,666 miljardi euro suurused maksed tehti üksnes eesmärgiga hüvitada 5,838 miljardi euro suurused tagasimaksed, mida Deutsche Post pidi 1995. aastani tegema.

| (218) | Nagu 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses märgitud, pärinesid kõnealused tagasimaksed varem postivaldkonda hallanud asutuse ajast, kes pidi riigile kandma aastas üle ligikaudu 10 % oma põhitegevustuludest. 1989.–1995. aastal kaotati need tagasimaksed järk-järgult postikorralduse seaduse § 63 lõike 1 kohaselt. Deutsche Post pidi 1993. aastani üle kandma 10 % oma põhitegevustuludest. 1993. aastast alates vähendati kõnealuseid tagasimakseid järg-järgult, nt 1993. aastal tuli üle kanda 10 % põhitegevustuludest, millest arvati maha 153 miljonit eurot. 1994. aastal moodustasid tagasimaksed 70 % 1993. aasta summast. 1995. aastal maksis Deutsche Post tagasi 50 % 1993. aasta summast. Deutsche Post tegi 1990.–1995. aastal tagasimakseid kokku 5,838 miljardit eurot. |
| --- | --- |

(218)

Nagu 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses märgitud, pärinesid kõnealused tagasimaksed varem postivaldkonda hallanud asutuse ajast, kes pidi riigile kandma aastas üle ligikaudu 10 % oma põhitegevustuludest. 1989.–1995. aastal kaotati need tagasimaksed järk-järgult postikorralduse seaduse § 63 lõike 1 kohaselt. Deutsche Post pidi 1993. aastani üle kandma 10 % oma põhitegevustuludest. 1993. aastast alates vähendati kõnealuseid tagasimakseid järg-järgult, nt 1993. aastal tuli üle kanda 10 % põhitegevustuludest, millest arvati maha 153 miljonit eurot. 1994. aastal moodustasid tagasimaksed 70 % 1993. aasta summast. 1995. aastal maksis Deutsche Post tagasi 50 % 1993. aasta summast. Deutsche Post tegi 1990.–1995. aastal tagasimakseid kokku 5,838 miljardit eurot.

| (219) | Postikorralduse seaduse § 63 lõike 4 kohaselt tuli dividendid tagasimaksetest maha arvata. Võttes arvesse seda tingimust ning vabastust otsestest ja kaudsetest maksudest, märkis komisjon 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses, et tagasimakseid tuleb käsitada otsestest ja kaudsetest maksudest vabastamist asendavana, ning hüvitisena riigilt kui osanikult saadud rahaliste vahendite eest. |
| --- | --- |

(219)

Postikorralduse seaduse § 63 lõike 4 kohaselt tuli dividendid tagasimaksetest maha arvata. Võttes arvesse seda tingimust ning vabastust otsestest ja kaudsetest maksudest, märkis komisjon 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses, et tagasimakseid tuleb käsitada otsestest ja kaudsetest maksudest vabastamist asendavana, ning hüvitisena riigilt kui osanikult saadud rahaliste vahendite eest.

| (220) | Vastusena sellele märkusele esitas Saksamaa KPMG hinnangu, mille kohaselt ei saa tagasimakseid mitmel põhjusel käsitada makse või dividende asendavana. |
| --- | --- |

(220)

Vastusena sellele märkusele esitas Saksamaa KPMG hinnangu, mille kohaselt ei saa tagasimakseid mitmel põhjusel käsitada makse või dividende asendavana.

| (221) | Tagasimaksete maksudena käsitamise vastu räägib KPMG hinnangu kohaselt asjaolu, et tagasimakseid arvutatakse 1931. aastast alates põhitegevustulude alusel. Seepärast tuli neid maksta ka aastatel, mil Deutsche Post sai kahjumit. Ettevõtte tulumaks arvutatakse seevastu majandusaasta tegeliku kasumi alusel. Tagasimaksete käsitamine maksudena oleks seega vastuolus põhiseadusliku nõudega, et maksustamisel tuleb arvesse võtta tulemuslikkust. |
| --- | --- |

(221)

Tagasimaksete maksudena käsitamise vastu räägib KPMG hinnangu kohaselt asjaolu, et tagasimakseid arvutatakse 1931. aastast alates põhitegevustulude alusel. Seepärast tuli neid maksta ka aastatel, mil Deutsche Post sai kahjumit. Ettevõtte tulumaks arvutatakse seevastu majandusaasta tegeliku kasumi alusel. Tagasimaksete käsitamine maksudena oleks seega vastuolus põhiseadusliku nõudega, et maksustamisel tuleb arvesse võtta tulemuslikkust.

| (222) | Tagasimaksete võrdlemine käibemaksuga ei ole hinnangu kohaselt samuti mõttekas. Käibemaksu puhul kaasneb maksukohustusega ka õigus arvata ostetud teenustelt maha tasutud käibemaks, kuid tagasimaksete puhul ei ole see nii; tagasimaksete arvutamine erineb seega oluliselt ettevõtte tegeliku käibemaksukohustuse arvutamisest. |
| --- | --- |

(222)

Tagasimaksete võrdlemine käibemaksuga ei ole hinnangu kohaselt samuti mõttekas. Käibemaksu puhul kaasneb maksukohustusega ka õigus arvata ostetud teenustelt maha tasutud käibemaks, kuid tagasimaksete puhul ei ole see nii; tagasimaksete arvutamine erineb seega oluliselt ettevõtte tegeliku käibemaksukohustuse arvutamisest.

| (223) | Peale selle märgib Saksamaa, et tagasimakseid ei saa liigitada dividendideks. Dividendide maksmine sõltub eelmise majandusaasta või -aastate tulemusest. Deutsche Post ei saanud 1990.–1995. aastal siiski üldse kasumit, kuid tegi ometigi tagasimakseid. Seepärast ei ole tagasimaksed dividendid. |
| --- | --- |

(223)

Peale selle märgib Saksamaa, et tagasimakseid ei saa liigitada dividendideks. Dividendide maksmine sõltub eelmise majandusaasta või -aastate tulemusest. Deutsche Post ei saanud 1990.–1995. aastal siiski üldse kasumit, kuid tegi ometigi tagasimakseid. Seepärast ei ole tagasimaksed dividendid.

| (224) | KPMG hinnangus leitakse, et tagasimakseid ei saa käsitada maksude või dividendidena ja tegemist on pigem sui generis kohustusena, mida pidid kandma üksnes Deutsche Bundespost ja tema õigusjärglased. |
| --- | --- |

(224)

KPMG hinnangus leitakse, et tagasimakseid ei saa käsitada maksude või dividendidena ja tegemist on pigem sui generis kohustusena, mida pidid kandma üksnes Deutsche Bundespost ja tema õigusjärglased.

| (225) | Saksamaa lükkab komisjoni eelduse, mille kohaselt saab tagasimakseid kasutada tulumaksu- ja dividendimaksete asemel, KPMG hinnangule viidates tagasi. Saksamaa väidab, et tagasimakseid ei saa käsitada Deutsche Posti sisuliselt ja majanduslikult põhjendatud kohustusena. Kuna riiklike hüvitistega vabastati Deutsche Post üksnes tagasimaksetest, ei antud talle sellega majanduslikku eelist, nii et selliste maksete puhul ei ole tegemist riigiabiga. |
| --- | --- |

(225)

Saksamaa lükkab komisjoni eelduse, mille kohaselt saab tagasimakseid kasutada tulumaksu- ja dividendimaksete asemel, KPMG hinnangule viidates tagasi. Saksamaa väidab, et tagasimakseid ei saa käsitada Deutsche Posti sisuliselt ja majanduslikult põhjendatud kohustusena. Kuna riiklike hüvitistega vabastati Deutsche Post üksnes tagasimaksetest, ei antud talle sellega majanduslikku eelist, nii et selliste maksete puhul ei ole tegemist riigiabiga.

| (226) | Teise võimalusena esitab Saksamaa veel kaks põhjust, miks riiklikke hüvitisi ei saa käsitada abina: esiteks olid riiklikud hüvitised kooskõlas turumajandusliku investori põhimõttega, võttes arvesse hiljem saadud suurt investeeringutulu ja suuremat tulu, mida Deutsche Post sai tänu börsile minekule. Teiseks ei olnud riiklikud hüvitised riigiabi, sest nii 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusest kui ka WIKi hinnangust ilmnes, et universaalteenuste kumuleerunud kahjum oli 1990.–1994. aastal suurem kui riiklikud hüvitised. Deutsche Post ei saanud seega universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise raames teenuste osutamise eest piisavalt hüvitist. |
| --- | --- |

(226)

Teise võimalusena esitab Saksamaa veel kaks põhjust, miks riiklikke hüvitisi ei saa käsitada abina: esiteks olid riiklikud hüvitised kooskõlas turumajandusliku investori põhimõttega, võttes arvesse hiljem saadud suurt investeeringutulu ja suuremat tulu, mida Deutsche Post sai tänu börsile minekule. Teiseks ei olnud riiklikud hüvitised riigiabi, sest nii 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusest kui ka WIKi hinnangust ilmnes, et universaalteenuste kumuleerunud kahjum oli 1990.–1994. aastal suurem kui riiklikud hüvitised. Deutsche Post ei saanud seega universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise raames teenuste osutamise eest piisavalt hüvitist.

VI.2.2.   Riigigarantii

| (227) | Saksamaa väidab, et enne 1995. aastat emiteeritud võlaväärtpaberitele riigi toetuse edasine andmine 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõike 4 alusel ei tähenda mitmel põhjusel Deutsche Postile valikulise eelise andmist pärast 1995. aastat. |
| --- | --- |

(227)

Saksamaa väidab, et enne 1995. aastat emiteeritud võlaväärtpaberitele riigi toetuse edasine andmine 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõike 4 alusel ei tähenda mitmel põhjusel Deutsche Postile valikulise eelise andmist pärast 1995. aastat.

| (228) | Iga eraettevõtja on tütarettevõtja eraldumise korral jätkuvalt vastutav tütarettevõtja võetud kohustuste täitmise eest. Eraettevõtja jääb täitmata kohustuste eest vastutama ka pärast nende kohustuste müüki kolmandale isikule. Ei tasu unustada ka seda, et võlaväärtpaberite esialgne riigigarantii oli vajalik üksnes seetõttu, et Postdienst ei olnud eraldiseisev juriidiline isik. 1989. aasta postikorralduse seaduse § 40, mille kohaselt on Deutsche Bundesposti võlaväärtpaberid samaväärsed riigi võlaväärtpaberitega, on puhtalt deklaratiivse iseloomuga. |
| --- | --- |

(228)

Iga eraettevõtja on tütarettevõtja eraldumise korral jätkuvalt vastutav tütarettevõtja võetud kohustuste täitmise eest. Eraettevõtja jääb täitmata kohustuste eest vastutama ka pärast nende kohustuste müüki kolmandale isikule. Ei tasu unustada ka seda, et võlaväärtpaberite esialgne riigigarantii oli vajalik üksnes seetõttu, et Postdienst ei olnud eraldiseisev juriidiline isik. 1989. aasta postikorralduse seaduse § 40, mille kohaselt on Deutsche Bundesposti võlaväärtpaberid samaväärsed riigi võlaväärtpaberitega, on puhtalt deklaratiivse iseloomuga.

| (229) | Teiseks ei saanud DPAG Postdiensti võlaväärtpabereid üle võttes mingit eelist, sest DPAG võis saada 1995. aastal laenu madalama intressiga. 1. jaanuari 1995. aasta seisuga oli Postdiensti võlaväärtpaberite väärtus kokku 931 miljonit eurot, nende keskmine intressimäär oli 7,17 % ja järelejäänud tähtaeg 8,8 aastat. Kuna lühiajaline intressimäär oli 1. jaanuaril 1995 vahemikus 5–5,5 %, olid DPAG ülevõetud võlaväärtpaberid 1,7 % kallimad, mistõttu olid tema iga-aastased intressikulud ligikaudu 15,3 miljonit eurot suuremad. |
| --- | --- |

(229)

Teiseks ei saanud DPAG Postdiensti võlaväärtpabereid üle võttes mingit eelist, sest DPAG võis saada 1995. aastal laenu madalama intressiga. 1. jaanuari 1995. aasta seisuga oli Postdiensti võlaväärtpaberite väärtus kokku 931 miljonit eurot, nende keskmine intressimäär oli 7,17 % ja järelejäänud tähtaeg 8,8 aastat. Kuna lühiajaline intressimäär oli 1. jaanuaril 1995 vahemikus 5–5,5 %, olid DPAG ülevõetud võlaväärtpaberid 1,7 % kallimad, mistõttu olid tema iga-aastased intressikulud ligikaudu 15,3 miljonit eurot suuremad.

| (230) | Kolmandaks, võrreldes eraettevõtjate märgitud võlaväärtpaberite keskmist turuintressimäära Postdiensti võlaväärtpaberite intressimääradega kõnealuste võlaväärtpaberite emiteerimise päeval, kaasas Postdienst Saksamaa arvates kapitali intressimääraga, mis ületas kokkuvõttes turu keskmist intressimäära. Saksamaa ei teinud põhjalikku analüüsi, vaid võrdles üksnes teatavate Postdiensti võlaväärtpaberite intressimäärasid kogu turu keskmise intressimääraga. |
| --- | --- |

(230)

Kolmandaks, võrreldes eraettevõtjate märgitud võlaväärtpaberite keskmist turuintressimäära Postdiensti võlaväärtpaberite intressimääradega kõnealuste võlaväärtpaberite emiteerimise päeval, kaasas Postdienst Saksamaa arvates kapitali intressimääraga, mis ületas kokkuvõttes turu keskmist intressimäära. Saksamaa ei teinud põhjalikku analüüsi, vaid võrdles üksnes teatavate Postdiensti võlaväärtpaberite intressimäärasid kogu turu keskmise intressimääraga.

| (231) | Teise võimalusena väidab Saksamaa, et riigigarantiid on olemasolev abi nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti i tähenduses. Kuna Deutsche Bundespost kuulus 1994. aasta lõpuni avaliku halduse süsteemi, käsitati kõnealuseid võlaväärtpabereid alates Deutsche Bundesposti asutamisest 1950. aastal riigi võlana. Kui Deutsche Post sai riigigarantii kaudu intressimääradest tulenevalt eelise, tuleks seda käsitada olemasoleva abina. Saksamaa viitab ka komisjoni otsusele EDFi asjas (61), kus samalaadset garantiid käsitati olemasoleva abina. |
| --- | --- |

(231)

Teise võimalusena väidab Saksamaa, et riigigarantiid on olemasolev abi nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti i tähenduses. Kuna Deutsche Bundespost kuulus 1994. aasta lõpuni avaliku halduse süsteemi, käsitati kõnealuseid võlaväärtpabereid alates Deutsche Bundesposti asutamisest 1950. aastal riigi võlana. Kui Deutsche Post sai riigigarantii kaudu intressimääradest tulenevalt eelise, tuleks seda käsitada olemasoleva abina. Saksamaa viitab ka komisjoni otsusele EDFi asjas (61), kus samalaadset garantiid käsitati olemasoleva abina.

VI.2.3.   Ainulitsents

| (232) | Saksamaa väidab, et PreussenElektra kohtuotsuse (62) kohaselt ei ole reguleeritud kirjateenuselt saadud tulude puhul tegemist riigiabiga. |
| --- | --- |

(232)

Saksamaa väidab, et PreussenElektra kohtuotsuse (62) kohaselt ei ole reguleeritud kirjateenuselt saadud tulude puhul tegemist riigiabiga.

| (233) | Kuna reguleeritud kirjateenuselt saadud tulude puhul ei ole tegemist riigi ressurssidega, võib väidetavalt ülemäära suuri kirjateenuse tasusid käsitleda üksnes ELi toimimise lepingu artikliga 102 ette nähtud menetluses. |
| --- | --- |

(233)

Kuna reguleeritud kirjateenuselt saadud tulude puhul ei ole tegemist riigi ressurssidega, võib väidetavalt ülemäära suuri kirjateenuse tasusid käsitleda üksnes ELi toimimise lepingu artikliga 102 ette nähtud menetluses.

VI.3.   Saksa valitsuse märkused WIKi hinnangu kohta

VI.3.1.   WIKi hinnang kinnitas riiklike hüvitiste vajalikkust universaalteenuse osutamise kohustuse netokulude hüvitamiseks 1995. aastani

| (234) | Metoodilistest vastuväidetest hoolimata leiab Saksamaa, et WIKi hinnang kinnitab Saksamaa seisukohta, mille kohaselt olid riiklikud hüvitised Deutsche Posti poolt universaalteenuste osutamise tõttu 1990.–1995. aastal kantud kahjumi hüvitamiseks vajalikud. |
| --- | --- |

(234)

Metoodilistest vastuväidetest hoolimata leiab Saksamaa, et WIKi hinnang kinnitab Saksamaa seisukohta, mille kohaselt olid riiklikud hüvitised Deutsche Posti poolt universaalteenuste osutamise tõttu 1990.–1995. aastal kantud kahjumi hüvitamiseks vajalikud.

| (235) | Pärast 1995. aastat saadud ülemäära suuri kasumeid ei tule arvesse võtta, sest riiklikud hüvitised kasutati ära, et katta universaalteenuse osutamise kohustuse netokulusid, mida Deutsche Post pidi kuni 1995. aastani kandma. Kuna Üldkohus tühistas 2002. aasta negatiivse otsuse, kinnitab see samuti, et juba ärakasutatud asja ei saa teist korda ära kasutada. Riiklikud hüvitised olid juba 1995. aastani kantud kahjumi katmiseks ära kasutatud ja seepärast ei saanud neid hiljem ülemäärase kasumi rahastamiseks kasutada. |
| --- | --- |

(235)

Pärast 1995. aastat saadud ülemäära suuri kasumeid ei tule arvesse võtta, sest riiklikud hüvitised kasutati ära, et katta universaalteenuse osutamise kohustuse netokulusid, mida Deutsche Post pidi kuni 1995. aastani kandma. Kuna Üldkohus tühistas 2002. aasta negatiivse otsuse, kinnitab see samuti, et juba ärakasutatud asja ei saa teist korda ära kasutada. Riiklikud hüvitised olid juba 1995. aastani kantud kahjumi katmiseks ära kasutatud ja seepärast ei saanud neid hiljem ülemäärase kasumi rahastamiseks kasutada.

VI.3.2.   Mõistlik kasum arvutati vääralt

| (236) | Deloitte’i hinnangule tuginedes seisneb Saksamaa peamine vastuväide selles, et WIKi hinnangus võeti võrdlusmäära kindlaksmääramisel arvesse liiga palju väikeettevõtjaid. Võrreldavate ettevõtjatena tuleks kasutada eelkõige paki- ja logistikateenuseid osutavaid suurettevõtjaid, kelle võrgustik on suuruse ja keerukuse poolest võrreldav Deutsche Posti võrgustikuga (63). |
| --- | --- |

(236)

Deloitte’i hinnangule tuginedes seisneb Saksamaa peamine vastuväide selles, et WIKi hinnangus võeti võrdlusmäära kindlaksmääramisel arvesse liiga palju väikeettevõtjaid. Võrreldavate ettevõtjatena tuleks kasutada eelkõige paki- ja logistikateenuseid osutavaid suurettevõtjaid, kelle võrgustik on suuruse ja keerukuse poolest võrreldav Deutsche Posti võrgustikuga (63).

| (237) | Deloitte’i teises hinnangus lähtutakse sellest, et Deutsche Postiga võrreldavad ettevõtjad on postipakkide ja kirjade edastamise sektoris tegutsevad ettevõtjad, kellel on keerukas ja suur jaotusvõrk. Postiteenuste võrgule iseloomulikke koguse, suuruse ja kontsentratsiooniga seotud eeliseid arvesse võttes on suurettevõtjad võrreldavate ettevõtjatena olulisemad kui väikeettevõtjad. Ekspediitor- ja logistikaettevõtjaid võib samuti – teatud ulatuses – kasutada võrreldavate ettevõtjatena, kuna nad kasutavad võrreldavaid varasid. |
| --- | --- |

(237)

Deloitte’i teises hinnangus lähtutakse sellest, et Deutsche Postiga võrreldavad ettevõtjad on postipakkide ja kirjade edastamise sektoris tegutsevad ettevõtjad, kellel on keerukas ja suur jaotusvõrk. Postiteenuste võrgule iseloomulikke koguse, suuruse ja kontsentratsiooniga seotud eeliseid arvesse võttes on suurettevõtjad võrreldavate ettevõtjatena olulisemad kui väikeettevõtjad. Ekspediitor- ja logistikaettevõtjaid võib samuti – teatud ulatuses – kasutada võrreldavate ettevõtjatena, kuna nad kasutavad võrreldavaid varasid.

| (238) | Deloitte’i teises hinnangus kasutatakse võrreldavate ettevõtjatena üksnes üle 100 miljoni euro suuruse aastakäibega postiettevõtjaid. Sel viisil saab tugineda üksnes kuuest võrreldavast ettevõtjast koosnevale väikesele rühmale, kuhu kuuluvad suured rahvusvahelise kullerteenuse osutajad (UPS, FedEx ja TNT Express) ja muud postiteenuste osutajad (peamiselt Ameerika Ühendriikidest ja Ühendkuningriigist). |
| --- | --- |

(238)

Deloitte’i teises hinnangus kasutatakse võrreldavate ettevõtjatena üksnes üle 100 miljoni euro suuruse aastakäibega postiettevõtjaid. Sel viisil saab tugineda üksnes kuuest võrreldavast ettevõtjast koosnevale väikesele rühmale, kuhu kuuluvad suured rahvusvahelise kullerteenuse osutajad (UPS, FedEx ja TNT Express) ja muud postiteenuste osutajad (peamiselt Ameerika Ühendriikidest ja Ühendkuningriigist).

| (239) | Kõnealuse võrdlusrühma andmete põhjal on 1998.–2007. aastal müügitulu mediaan 7,4 % ja kolmas kvartiil 12 % – s.o mõistliku kasumi ülemmäär. 18 logistika- ja 19 ekspediitorettevõtjast koosneva suurema võrdlusrühma müügitulu mediaan jääb vahemikku 4,6–5,7 %, kusjuures Deloitte’i teises hinnangus kaheldakse, kas need ettevõtjad on Deutsche Postiga võrreldavad. |
| --- | --- |

(239)

Kõnealuse võrdlusrühma andmete põhjal on 1998.–2007. aastal müügitulu mediaan 7,4 % ja kolmas kvartiil 12 % – s.o mõistliku kasumi ülemmäär. 18 logistika- ja 19 ekspediitorettevõtjast koosneva suurema võrdlusrühma müügitulu mediaan jääb vahemikku 4,6–5,7 %, kusjuures Deloitte’i teises hinnangus kaheldakse, kas need ettevõtjad on Deutsche Postiga võrreldavad.

| (240) | Deloitte’i teise hinnangu kohaselt tuleks mõlema võrdlusrühma andmete põhjal soovitada kasutada mõistliku kasumi võrdlusmäärana 6,1–11,7 % suurust müügitulu. |
| --- | --- |

(240)

Deloitte’i teise hinnangu kohaselt tuleks mõlema võrdlusrühma andmete põhjal soovitada kasutada mõistliku kasumi võrdlusmäärana 6,1–11,7 % suurust müügitulu.

| (241) | Deloitte’i teises hinnangus märgitakse mõistliku kasumi kindlakstegemise kohta võrdlusrühma abil seda, et mõistliku kasumi võrdlusmäärana pelgalt mitmeaastast müügitulu kasutades saadakse liiga väike mõistlik kasum, sest esiteks võivad kahel järjestikusel aastal toimuda suured ja süstemaatilised kõikumised ning teiseks võib sama majandusharu ettevõtjate kasumlikkus olla väga erinev. Mõistliku kasumi kindlakstegemiseks liiga väikse võrdlusmäära kasutamise korral on oht, et tõhusad investeerimisprojektid jäävad ellu viimata. |
| --- | --- |

(241)

Deloitte’i teises hinnangus märgitakse mõistliku kasumi kindlakstegemise kohta võrdlusrühma abil seda, et mõistliku kasumi võrdlusmäärana pelgalt mitmeaastast müügitulu kasutades saadakse liiga väike mõistlik kasum, sest esiteks võivad kahel järjestikusel aastal toimuda suured ja süstemaatilised kõikumised ning teiseks võib sama majandusharu ettevõtjate kasumlikkus olla väga erinev. Mõistliku kasumi kindlakstegemiseks liiga väikse võrdlusmäära kasutamise korral on oht, et tõhusad investeerimisprojektid jäävad ellu viimata.

| (242) | Nagu Deloitte’i teises hinnangus endiselt rõhutatakse, ei võetud WIKi hinnangus võrreldavate ettevõtjate mediaanidel põhinevat mõistliku kasumi võrdlusmäära arvutades üldse arvesse tõhususe suurenemist, millest suurema osa saavutas Deutsche Post pärast 1990. aastat. Vastavalt 2005. aasta ühenduse raamistiku punktidele 14 ja 18 tuleks mõistliku kasumi puhul rakendada siiski kriteeriume, „mis võivad muu hulgas olla seotud osutatud teenuste kvaliteedi ja tootlikkuse suurenemisega”. |
| --- | --- |

(242)

Nagu Deloitte’i teises hinnangus endiselt rõhutatakse, ei võetud WIKi hinnangus võrreldavate ettevõtjate mediaanidel põhinevat mõistliku kasumi võrdlusmäära arvutades üldse arvesse tõhususe suurenemist, millest suurema osa saavutas Deutsche Post pärast 1990. aastat. Vastavalt 2005. aasta ühenduse raamistiku punktidele 14 ja 18 tuleks mõistliku kasumi puhul rakendada siiski kriteeriume, „mis võivad muu hulgas olla seotud osutatud teenuste kvaliteedi ja tootlikkuse suurenemisega”.

| (243) | Järelikult peaks mõistliku kasumi võrdlusmäär põhinema aastasel vahemikul. Vahemiku ülemises otsas paiknev või seda isegi ületav kasum võib viidata sellele, et keskmise ettevõtja tulemused on paremate põhi- või kommertsteenuste tõttu võrdlusmäärast suuremad. Reguleeriv asutus peaks sellise kasumi heaks kiitma, et ettevõtjal oleks ka edaspidi ajend tõhusust suurendada. |
| --- | --- |

(243)

Järelikult peaks mõistliku kasumi võrdlusmäär põhinema aastasel vahemikul. Vahemiku ülemises otsas paiknev või seda isegi ületav kasum võib viidata sellele, et keskmise ettevõtja tulemused on paremate põhi- või kommertsteenuste tõttu võrdlusmäärast suuremad. Reguleeriv asutus peaks sellise kasumi heaks kiitma, et ettevõtjal oleks ka edaspidi ajend tõhusust suurendada.

| (244) | Peale selle märgib Saksamaa, et mõistliku kasumi suurus peaks olema kooskõlas varasemate otsustega, millega kiideti heaks raudteeveo- ja bussiveoettevõtjate 7–8 % suurune müügitulu (64). |
| --- | --- |

(244)

Peale selle märgib Saksamaa, et mõistliku kasumi suurus peaks olema kooskõlas varasemate otsustega, millega kiideti heaks raudteeveo- ja bussiveoettevõtjate 7–8 % suurune müügitulu (64).

VI.3.3.   Kulude jaotus ja hinnang olid asjakohatud

| (245) | Saksamaa rõhutab veel kord, et universaalteenuse kulude ümberjaotamine kommertsteenustele on nii sisuliselt kui ka õiguslikult põhjendamatu. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1998. aasta direktiivi 97/67/EÜ (ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) (65) artikli 7 alusel tuleb kõik universaalteenuse osutamise kohustusest tulenevad täiendavad netokulud rahastada monopoolselt kirjateenuselt saadud tuludest, mitte kommertsteenustelt saadud tuludest. |
| --- | --- |

(245)

Saksamaa rõhutab veel kord, et universaalteenuse kulude ümberjaotamine kommertsteenustele on nii sisuliselt kui ka õiguslikult põhjendamatu. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1998. aasta direktiivi 97/67/EÜ (ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) (65) artikli 7 alusel tuleb kõik universaalteenuse osutamise kohustusest tulenevad täiendavad netokulud rahastada monopoolselt kirjateenuselt saadud tuludest, mitte kommertsteenustelt saadud tuludest.

| (246) | Peale selle leiab Saksamaa, et WIKi hinnangus on teatavad Deutsche Posti kulud liiga väikesed:






  — | tagasimaksed, mida Deutsche Post pidi 1995. aastani tegema, oleks tulnud kuludena maha arvata ning neid ei oleks tohtinud kasutada kapitalikulude ja mõistliku kasumi asemel. KPMG hinnangut arvesse võttes ei nõustu Saksamaa WIKi hinnangus esitatud seisukohaga, et tagasimakseid saab kasutada tulumaksu- ja dividendimaksete asemel. Saksamaa väidab, et tagasimaksete tegemine ei ole Deutsche Posti sisuliselt ega majanduslikult põhjendatud kohustus. Peale selle kui mõistlikku kasumit käsitada hüvitisena omakapitali eest, tuleks tagasimakseid võtta seega arvesse universaalteenuse kuludena; |
| --- | --- | --- |

(246)

Peale selle leiab Saksamaa, et WIKi hinnangus on teatavad Deutsche Posti kulud liiga väikesed:

—

tagasimaksed, mida Deutsche Post pidi 1995. aastani tegema, oleks tulnud kuludena maha arvata ning neid ei oleks tohtinud kasutada kapitalikulude ja mõistliku kasumi asemel. KPMG hinnangut arvesse võttes ei nõustu Saksamaa WIKi hinnangus esitatud seisukohaga, et tagasimakseid saab kasutada tulumaksu- ja dividendimaksete asemel. Saksamaa väidab, et tagasimaksete tegemine ei ole Deutsche Posti sisuliselt ega majanduslikult põhjendatud kohustus. Peale selle kui mõistlikku kasumit käsitada hüvitisena omakapitali eest, tuleks tagasimakseid võtta seega arvesse universaalteenuse kuludena;

| — | amortisatsioonikulude puhul oleks tulnud kasutada maksustamise eesmärgil koostatud ametlikus bilansis esitatud põhivara tegelikku väärtust, mitte aastaaruandes kajastatud madalamat bilansilist väärtust; |
| --- | --- |

—

amortisatsioonikulude puhul oleks tulnud kasutada maksustamise eesmärgil koostatud ametlikus bilansis esitatud põhivara tegelikku väärtust, mitte aastaaruandes kajastatud madalamat bilansilist väärtust;

| — | lepinguliste töötajate täiendava pensionikindlustuse kulusid oleks tulnud täiel määral arvesse võtta. |
| --- | --- |

—

lepinguliste töötajate täiendava pensionikindlustuse kulusid oleks tulnud täiel määral arvesse võtta.

VI.4.   Märkused kolmandate isikute märkuste kohta

VI.4.1.   Pensionitoetus

| (247) | Saksamaa tuletab meelde, et Deutsche Post ei olnud 1995. aastal õiguslikult kohustatud ega majanduslikult suuteline võtma pensionikohustusi enda kanda. Sellest tulenevalt olid pensionikulud komisjoni poolt Poste Italiane juhtumis tehtud otsust (66) arvesse võttes riigi võlg. Deutsche Postile ei antud pensionitoetuse kaudu mingit majanduslikku eelist. |
| --- | --- |

(247)

Saksamaa tuletab meelde, et Deutsche Post ei olnud 1995. aastal õiguslikult kohustatud ega majanduslikult suuteline võtma pensionikohustusi enda kanda. Sellest tulenevalt olid pensionikulud komisjoni poolt Poste Italiane juhtumis tehtud otsust (66) arvesse võttes riigi võlg. Deutsche Postile ei antud pensionitoetuse kaudu mingit majanduslikku eelist.

| (248) | Kuigi UPS märgib, et tavaline ettevõtja peab oma pensionikulud ise kandma, väidab Saksamaa, et ametnike pensionikulude puhul on tegemist konkurentsikeskkonnas tavatute kuludega, mida ei saa võrrelda sotsiaalkindlustusmaksetega, mida Deutsche Posti konkurendid tasuvad oma töötajate eest. Konkurendid maksavad üksnes sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa ja neil ei ole varasemaid pensionikohustusi. |
| --- | --- |

(248)

Kuigi UPS märgib, et tavaline ettevõtja peab oma pensionikulud ise kandma, väidab Saksamaa, et ametnike pensionikulude puhul on tegemist konkurentsikeskkonnas tavatute kuludega, mida ei saa võrrelda sotsiaalkindlustusmaksetega, mida Deutsche Posti konkurendid tasuvad oma töötajate eest. Konkurendid maksavad üksnes sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa ja neil ei ole varasemaid pensionikohustusi.

| (249) | Saksamaa sõnul tuleb ülemäärase hüvitise suurus välja arvutada, kuna UPS ja FFPI lähtuvad oma märkustes eeldusest, et komisjon teeb asjaomase arvutuse, tõendamaks, et Deutsche Postile maksti ülemäärast hüvitist. |
| --- | --- |

(249)

Saksamaa sõnul tuleb ülemäärase hüvitise suurus välja arvutada, kuna UPS ja FFPI lähtuvad oma märkustes eeldusest, et komisjon teeb asjaomase arvutuse, tõendamaks, et Deutsche Postile maksti ülemäärast hüvitist.

VI.4.2.   Hüvitis universaalteenuste osutamise eest

| (250) | NERA 2006. aasta eksperdiaruannet arvesse võttes väidab Saksamaa, et komisjon lähtus riigiabi juhtumis COMP/37.821 ise sellest, et NERA eksperdiaruandes esitatud DPWNi kirjateenuse hinnanguline kapitalitootlus ei ole piisav tõendamaks ELi toimimise lepingu artikli 102 eesmärgil ülemäära suurte kirja edastamise tasude olemasolu. |
| --- | --- |

(250)

NERA 2006. aasta eksperdiaruannet arvesse võttes väidab Saksamaa, et komisjon lähtus riigiabi juhtumis COMP/37.821 ise sellest, et NERA eksperdiaruandes esitatud DPWNi kirjateenuse hinnanguline kapitalitootlus ei ole piisav tõendamaks ELi toimimise lepingu artikli 102 eesmärgil ülemäära suurte kirja edastamise tasude olemasolu.

| (251) | Saksamaa leiab üldiselt, et kapitalitootlus ei sobi ülemäärase kasumi arvutamiseks. Väikese kapitalimahukuse korral võivad esineda koos kõrge kapitalitootlus ja väike müügitulu. Kuna enamik riske tuleneb tuludest ja kuludest, sobib eelkõige väikese kapitalimahukusega ettevõtjate puhul võtta ülemäärase kasumi arvutamisel aluseks müügitulu. Kui kasutada ülemäärase kasumi arvutamiseks samamoodi kui NERA eksperdiaruandes teise võimalusena müügitulu, ilmneb, et Deutsche Posti müügitulu oli Royal Maili omast suurem, kuid TNT omast oluliselt väiksem. NERA eksperdiaruandes esitatud DPWNi kirjateenuste hinnanguline müügitulu oli seega ülemäärase kasumi võrdlusmäärast palju väiksem. |
| --- | --- |

(251)

Saksamaa leiab üldiselt, et kapitalitootlus ei sobi ülemäärase kasumi arvutamiseks. Väikese kapitalimahukuse korral võivad esineda koos kõrge kapitalitootlus ja väike müügitulu. Kuna enamik riske tuleneb tuludest ja kuludest, sobib eelkõige väikese kapitalimahukusega ettevõtjate puhul võtta ülemäärase kasumi arvutamisel aluseks müügitulu. Kui kasutada ülemäärase kasumi arvutamiseks samamoodi kui NERA eksperdiaruandes teise võimalusena müügitulu, ilmneb, et Deutsche Posti müügitulu oli Royal Maili omast suurem, kuid TNT omast oluliselt väiksem. NERA eksperdiaruandes esitatud DPWNi kirjateenuste hinnanguline müügitulu oli seega ülemäärase kasumi võrdlusmäärast palju väiksem.

| (252) | Seepärast leiab Saksamaa, et ei NERA 2006. aasta eksperdiaruanne ega selle ajakohastatud versioon ole riigiabiga seonduva uurimise jaoks asjakohased ja neis ei ole piisavalt tõendatud ülemäärase kasumi olemasolu. |
| --- | --- |

(252)

Seepärast leiab Saksamaa, et ei NERA 2006. aasta eksperdiaruanne ega selle ajakohastatud versioon ole riigiabiga seonduva uurimise jaoks asjakohased ja neis ei ole piisavalt tõendatud ülemäärase kasumi olemasolu.

| (253) | Vastuseks UPSi väitele, et Deutsche Posti kuluarvestus ei ole hea alus universaalteenuste tulude ja kulude analüüsiks, märgib Saksamaa, et kuluarvestust kontrollisid nii audiitorid kui ka reguleeriv asutus ja nad kiitsid selle heaks. Pealegi on see kooskõlas direktiiviga 97/67/EÜ. |
| --- | --- |

(253)

Vastuseks UPSi väitele, et Deutsche Posti kuluarvestus ei ole hea alus universaalteenuste tulude ja kulude analüüsiks, märgib Saksamaa, et kuluarvestust kontrollisid nii audiitorid kui ka reguleeriv asutus ja nad kiitsid selle heaks. Pealegi on see kooskõlas direktiiviga 97/67/EÜ.

| (254) | Deutsche Posti ja DPEED vahel sõlmitud siirdehinna kokkulepete kohta märgib Saksamaa, et kõnealused kokkulepped on kooskõlas 2001. aasta kartelle käsitleva otsusega. Deutsche Post andis komisjonile korrapäraselt aru nende nõuetele vastavuse kohta. Komisjon ei ole seni ühtegi vastuväidet esitanud. |
| --- | --- |

(254)

Deutsche Posti ja DPEED vahel sõlmitud siirdehinna kokkulepete kohta märgib Saksamaa, et kõnealused kokkulepped on kooskõlas 2001. aasta kartelle käsitleva otsusega. Deutsche Post andis komisjonile korrapäraselt aru nende nõuetele vastavuse kohta. Komisjon ei ole seni ühtegi vastuväidet esitanud.

| (255) | Saksamaa vaidlustab ka selle, et ülemäärase hüvitise arvutamisel võeti arvesse varasid, mille Saksamaa 1995. aastal Deutsche Postile üle andis (nt kinnisvara ja taristu). Saksamaa on oma 1999. aasta menetluse algatamise otsuse kohta saadetud märkustes juba esitanud asjakohase teabe. Kuna komisjon ei esitanud oma 2002. aasta negatiivses otsuses kõnealuse meetme suhtes vastuväiteid ega maininud seda ka oma 2007. aasta menetluse algatamise otsuses, ei saa varade üleandmist käesolevas uurimismenetluses käsitleda. |
| --- | --- |

(255)

Saksamaa vaidlustab ka selle, et ülemäärase hüvitise arvutamisel võeti arvesse varasid, mille Saksamaa 1995. aastal Deutsche Postile üle andis (nt kinnisvara ja taristu). Saksamaa on oma 1999. aasta menetluse algatamise otsuse kohta saadetud märkustes juba esitanud asjakohase teabe. Kuna komisjon ei esitanud oma 2002. aasta negatiivses otsuses kõnealuse meetme suhtes vastuväiteid ega maininud seda ka oma 2007. aasta menetluse algatamise otsuses, ei saa varade üleandmist käesolevas uurimismenetluses käsitleda.

VI.4.3.   Palgatase

| (256) | Saksamaa nõustub, et Deutsche Posti konkurentide tasutud sotsiaalkindlustusmaksete arvutamisel tuleks võrdlusalusena kasutada turutingimustele vastavat palka. Selline võrdlusalus on siiski vastuolus 2011. aasta menetluse pikendamise otsusega, kuna komisjon kasutas Deutsche Posti konkurentide tasutud sotsiaalkindlustusmaksete arvutamiseks ametnike korrigeeritud brutopalka, mitte turutingimustele vastavat palka. Professor Weberi hinnangu kohaselt on turutingimustele vastav palk ligikaudu [...] % ametnike brutopalgast. Seepärast ei ole asjakohane kasutada sotsiaalkindlustusmaksete arvutamisel võrdlusalusena ametnike korrigeeritud brutopalka. |
| --- | --- |

(256)

Saksamaa nõustub, et Deutsche Posti konkurentide tasutud sotsiaalkindlustusmaksete arvutamisel tuleks võrdlusalusena kasutada turutingimustele vastavat palka. Selline võrdlusalus on siiski vastuolus 2011. aasta menetluse pikendamise otsusega, kuna komisjon kasutas Deutsche Posti konkurentide tasutud sotsiaalkindlustusmaksete arvutamiseks ametnike korrigeeritud brutopalka, mitte turutingimustele vastavat palka. Professor Weberi hinnangu kohaselt on turutingimustele vastav palk ligikaudu [...] % ametnike brutopalgast. Seepärast ei ole asjakohane kasutada sotsiaalkindlustusmaksete arvutamisel võrdlusalusena ametnike korrigeeritud brutopalka.

| (257) | Saksamaa sõnul on BIEKi eeldus, mille kohaselt kasutas Deutsche Post transpordisektoris kokkulepitud palku võrdlusalusena palkade arvutamisel, mida ta pidi oma konkurentidega võrreldes maksma, põhjendamatu. Professor Weberi hinnangust selgub, et Deutsche Post arvutas turutingimustele vastavad palgad oma konkurentide poolt tegelikult makstud palkade alusel. |
| --- | --- |

(257)

Saksamaa sõnul on BIEKi eeldus, mille kohaselt kasutas Deutsche Post transpordisektoris kokkulepitud palku võrdlusalusena palkade arvutamisel, mida ta pidi oma konkurentidega võrreldes maksma, põhjendamatu. Professor Weberi hinnangust selgub, et Deutsche Post arvutas turutingimustele vastavad palgad oma konkurentide poolt tegelikult makstud palkade alusel.

VII.   HINNANG PENSIONITOETUSE KOHTA

VII.1.   ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohase abi olemasolu

| (258) | ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt „on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”. Selleks et hinnata, kas meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peab komisjon kontrollima, kas on täidetud järgmised tingimused: meedet saab seostada riigiga ja see antakse riigi ressurssidest, teatavatele ettevõtjatele või majandusharudele antakse eelis, mis moonutab konkurentsi, ja meetme kaudu kahjustatakse liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- |

(258)

ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt „on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”. Selleks et hinnata, kas meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peab komisjon kontrollima, kas on täidetud järgmised tingimused: meedet saab seostada riigiga ja see antakse riigi ressurssidest, teatavatele ettevõtjatele või majandusharudele antakse eelis, mis moonutab konkurentsi, ja meetme kaudu kahjustatakse liikmesriikidevahelist kaubandust.

| (259) | Pensionitoetus põhineb 1994. aasta postitöötajate seaduse §-l 16 ja seda rahastatakse riigieelarvest, nii et seda saab seostada riigiga ja see antakse riigi ressurssidest ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Kuna pensionitoetust anti üksnes pensionifondidele, et vabastada Deutsche Post ametnike pensionidega seotud kuludest, tõi see kokkuvõttes Deutsche Postile kasu ja on seega valikuline. |
| --- | --- |

(259)

Pensionitoetus põhineb 1994. aasta postitöötajate seaduse §-l 16 ja seda rahastatakse riigieelarvest, nii et seda saab seostada riigiga ja see antakse riigi ressurssidest ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Kuna pensionitoetust anti üksnes pensionifondidele, et vabastada Deutsche Post ametnike pensionidega seotud kuludest, tõi see kokkuvõttes Deutsche Postile kasu ja on seega valikuline.

VII.1.1.   1995. aasta pensionireformist tulenenud majanduslik eelis

| (260) | Saksamaa leiab Combuse kohtuotsusele tuginedes, et pensionitoetusega ei antud majanduslikku eelist, sest sellega vabastati Deutsche Post konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest. |
| --- | --- |

(260)

Saksamaa leiab Combuse kohtuotsusele tuginedes, et pensionitoetusega ei antud majanduslikku eelist, sest sellega vabastati Deutsche Post konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest.

| (261) | Selleks et hinnata, kas pensionitoetusega anti valikuline majanduslik eelis, tuleb kindlaks teha, kas Deutsche Post vabastati kuludest, mida ettevõtja tavapäraselt oleks pidanud kandma, ning kas see takistab seega turujõudude tavalist toimimist (67). |
| --- | --- |

(261)

Selleks et hinnata, kas pensionitoetusega anti valikuline majanduslik eelis, tuleb kindlaks teha, kas Deutsche Post vabastati kuludest, mida ettevõtja tavapäraselt oleks pidanud kandma, ning kas see takistab seega turujõudude tavalist toimimist (67).

| (262) | Komisjon ei saa Combuse kohtuotsusel põhineva Saksamaa väitega nõustuda: ta märgib, et Euroopa Kohus ei ole Combuse kohtuotsust kinnitanud. Euroopa Kohus ei ole oma kohtuotsustes kinnitanud seda arvamust, et ebasoodsaid struktuurilisi tingimusi tasakaalustavad meetmed ei ole abi. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt tuleb abi olemasolu hinnata meetme tagajärje, mitte selle põhjuste või eesmärkide järgi (68). Euroopa Kohtu praktika kohaselt hõlmab abi mõiste ametiasutuse mis tahes kujul antavaid eeliseid, mis vähendavad ettevõtja eelarvel tavaliselt lasuvaid maksekohustusi (69). Euroopa Kohus on ka märkinud, et töötasudega seotud kulud on juba oma olemuselt ettevõtja eelarvelised kulud, olenemata sellest, kas need kulud tulenevad seadusega sätestatud kohustustest või kollektiivlepingutest (70). Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et asjaolust, et riiklikud meetmed on ette nähtud lisakulude hüvitamiseks, ei piisa selleks, et välistada automaatselt abi olemasolu (71). |
| --- | --- |

(262)

Komisjon ei saa Combuse kohtuotsusel põhineva Saksamaa väitega nõustuda: ta märgib, et Euroopa Kohus ei ole Combuse kohtuotsust kinnitanud. Euroopa Kohus ei ole oma kohtuotsustes kinnitanud seda arvamust, et ebasoodsaid struktuurilisi tingimusi tasakaalustavad meetmed ei ole abi. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt tuleb abi olemasolu hinnata meetme tagajärje, mitte selle põhjuste või eesmärkide järgi (68). Euroopa Kohtu praktika kohaselt hõlmab abi mõiste ametiasutuse mis tahes kujul antavaid eeliseid, mis vähendavad ettevõtja eelarvel tavaliselt lasuvaid maksekohustusi (69). Euroopa Kohus on ka märkinud, et töötasudega seotud kulud on juba oma olemuselt ettevõtja eelarvelised kulud, olenemata sellest, kas need kulud tulenevad seadusega sätestatud kohustustest või kollektiivlepingutest (70). Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et asjaolust, et riiklikud meetmed on ette nähtud lisakulude hüvitamiseks, ei piisa selleks, et välistada automaatselt abi olemasolu (71).

| (263) | Komisjoni hinnangul on kulud, mis kuuluvad äriühingu kohustuste hulka tööõigusaktide põhjal või ametiühingutega sõlmitud kollektiivlepingute alusel, sh nt pensionikulud, osa äriühingu omavahenditest makstavatest tavalistest kuludest (72). Selliseid kulusid tuleb käsitada äriühingu majandustegevuse osana (73). Sellega seoses ei ole oluline, kas äriühing kannab oma pensionikulud endiste töötajate pensionide otsese rahastamise kaudu (nagu Deutsche Posti ametnike puhul) või tehes sissemakseid lepinguliste töötajate pensionikindlustusse, sel juhul kasutatakse kindlustusmakseid kõigi lepinguliste töötajate pensionide rahastamiseks. Oluline on pigem see, et äriühing kannab ühel või teisel viisil kõik pensionikulud. |
| --- | --- |

(263)

Komisjoni hinnangul on kulud, mis kuuluvad äriühingu kohustuste hulka tööõigusaktide põhjal või ametiühingutega sõlmitud kollektiivlepingute alusel, sh nt pensionikulud, osa äriühingu omavahenditest makstavatest tavalistest kuludest (72). Selliseid kulusid tuleb käsitada äriühingu majandustegevuse osana (73). Sellega seoses ei ole oluline, kas äriühing kannab oma pensionikulud endiste töötajate pensionide otsese rahastamise kaudu (nagu Deutsche Posti ametnike puhul) või tehes sissemakseid lepinguliste töötajate pensionikindlustusse, sel juhul kasutatakse kindlustusmakseid kõigi lepinguliste töötajate pensionide rahastamiseks. Oluline on pigem see, et äriühing kannab ühel või teisel viisil kõik pensionikulud.

| (264) | Peale selle märgib komisjon, et Deutsche Postil oli juba alates asutamisest 1950. aastal erifondi õiguslik staatus. Erifond ei ole eraldiseisev juriidiline isik, kuid tal on oma eelarve ja raamatupidamisarvestus (1953. aasta postihaldusseaduse § 3 ja eelarve alusseaduse (74) § 48). Ametiasutuste suhtes kohaldatavate haldusnormide kohaselt peavad nende eelarved sisaldama personalikulusid, sh ametiasutuste pensionile jäänud endiste ametnike pensionikulusid (eelarve alusseaduse § 10). Sellest tulenevalt rahastas Deutsche Post kõnealuseid kulusid 1950. aastast alates oma tuludest. 1953. aasta postihaldusseaduse § 15 kohaselt on sõnaselgelt keelatud anda riigieelarvest Deutsche Bundespostile toetusi. See säte võeti üle 1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 lõikesse 1. |
| --- | --- |

(264)

Peale selle märgib komisjon, et Deutsche Postil oli juba alates asutamisest 1950. aastal erifondi õiguslik staatus. Erifond ei ole eraldiseisev juriidiline isik, kuid tal on oma eelarve ja raamatupidamisarvestus (1953. aasta postihaldusseaduse § 3 ja eelarve alusseaduse (74) § 48). Ametiasutuste suhtes kohaldatavate haldusnormide kohaselt peavad nende eelarved sisaldama personalikulusid, sh ametiasutuste pensionile jäänud endiste ametnike pensionikulusid (eelarve alusseaduse § 10). Sellest tulenevalt rahastas Deutsche Post kõnealuseid kulusid 1950. aastast alates oma tuludest. 1953. aasta postihaldusseaduse § 15 kohaselt on sõnaselgelt keelatud anda riigieelarvest Deutsche Bundespostile toetusi. See säte võeti üle 1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 lõikesse 1.

| (265) | 1989. aasta postikorralduse seaduse personali- ja sotsiaalküsimusi käsitlevas osas kinnitati kõnealust kohustust. Deutsche Post oli 1989. aasta postikorralduse seaduse § 54 lõike 2 kohaselt kohustatud rahastama kõik kulud, sh oma ametnike pensionid, omavahenditest. |
| --- | --- |

(265)

1989. aasta postikorralduse seaduse personali- ja sotsiaalküsimusi käsitlevas osas kinnitati kõnealust kohustust. Deutsche Post oli 1989. aasta postikorralduse seaduse § 54 lõike 2 kohaselt kohustatud rahastama kõik kulud, sh oma ametnike pensionid, omavahenditest.

| (266) | Pärast teist 1995. aasta postireformi vastutas Deutsche Post 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 kohaselt jätkuvalt ametnike varaliste nõuete tasumise ja kulude kandmise kohustuse täitmise eest; Deutsche Post vabastati siiski osaliselt ametnike pensionidega seotud kulude kandmisest. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 1 alusel tegi Deutsche Post 1995.–1999. aastal igal aastal pensionifondidesse ühekordse 2,045 miljardi euro suuruse makse. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 2 alusel asendati iga-aastane ühekordne makse alates 2000. aastast maksega, mis moodustab 33 % ametnike töötasude kogusummast. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõikes 2 on ka sätestatud, et tasumata pensionikulud võtab 1995. aastast alates enda kanda riik. Joonisel 1 on toodud riigi iga-aastased maksed alates 1995. aastast, esimese, 1995. aastal tehtud makse suurus oli 151 miljonit eurot. |
| --- | --- |

(266)

Pärast teist 1995. aasta postireformi vastutas Deutsche Post 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 kohaselt jätkuvalt ametnike varaliste nõuete tasumise ja kulude kandmise kohustuse täitmise eest; Deutsche Post vabastati siiski osaliselt ametnike pensionidega seotud kulude kandmisest. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 1 alusel tegi Deutsche Post 1995.–1999. aastal igal aastal pensionifondidesse ühekordse 2,045 miljardi euro suuruse makse. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 2 alusel asendati iga-aastane ühekordne makse alates 2000. aastast maksega, mis moodustab 33 % ametnike töötasude kogusummast. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõikes 2 on ka sätestatud, et tasumata pensionikulud võtab 1995. aastast alates enda kanda riik. Joonisel 1 on toodud riigi iga-aastased maksed alates 1995. aastast, esimese, 1995. aastal tehtud makse suurus oli 151 miljonit eurot.

| (267) | Sellest tulenevalt on Saksamaa väited, mis ta esitas selle tõendamiseks, et DPAG pidi kandma suuremaid pensionikulusid kui tema eraõiguslikud konkurendid, ebaolulised, pidades silmas küsimust, kas pensionitoetus vastab abielemendi tingimusele, kuid siiski võetakse neid siseturuga kokkusobivuse hindamisel arvesse. |
| --- | --- |

(267)

Sellest tulenevalt on Saksamaa väited, mis ta esitas selle tõendamiseks, et DPAG pidi kandma suuremaid pensionikulusid kui tema eraõiguslikud konkurendid, ebaolulised, pidades silmas küsimust, kas pensionitoetus vastab abielemendi tingimusele, kuid siiski võetakse neid siseturuga kokkusobivuse hindamisel arvesse.

| (268) | Saksamaa väitel tuleb selleks, et hinnata, kas Deutsche Post sai pensionitoetuse kaudu eelise, võrrelda Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtud sissemakset eraõigusliku tööandja osaga pensionikindlustuse sissemaksetes (arvates maha töötaja osa). See väide puudutab meetme kokkusobivust siseturuga, kuid täielikkuse huvides tuleb esiteks märkida, et tööandja on kohustatud sotsiaalkindlustusfondi üle kandma töötaja osa, mis arvutatakse temale makstava brutopalga alusel. Teiseks on veelgi olulisem, et kui liikmesriik vabastab teatava äriühingu töötajad kohustusest, mida nad peaksid muidu täitma, saab asjaomane tööandja eelise, kuna sellise meetmega vähendatakse bruto- ja netopalga vahet. Tööandja saab seega ka oma töötajatele maksta väiksemat brutopalka. Sellest tulenevalt tähendavad sotsiaalkindlustusmaksete töötaja osaga seotud eelised ühtlasi seda, et ka tööandjale on antud eelis. |
| --- | --- |

(268)

Saksamaa väitel tuleb selleks, et hinnata, kas Deutsche Post sai pensionitoetuse kaudu eelise, võrrelda Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtud sissemakset eraõigusliku tööandja osaga pensionikindlustuse sissemaksetes (arvates maha töötaja osa). See väide puudutab meetme kokkusobivust siseturuga, kuid täielikkuse huvides tuleb esiteks märkida, et tööandja on kohustatud sotsiaalkindlustusfondi üle kandma töötaja osa, mis arvutatakse temale makstava brutopalga alusel. Teiseks on veelgi olulisem, et kui liikmesriik vabastab teatava äriühingu töötajad kohustusest, mida nad peaksid muidu täitma, saab asjaomane tööandja eelise, kuna sellise meetmega vähendatakse bruto- ja netopalga vahet. Tööandja saab seega ka oma töötajatele maksta väiksemat brutopalka. Sellest tulenevalt tähendavad sotsiaalkindlustusmaksete töötaja osaga seotud eelised ühtlasi seda, et ka tööandjale on antud eelis.

| (269) | Saksamaa väitis ka, et Deutsche Postile anti tema konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid hüvitades majanduslik eelis üksnes juhul, kui Deutsche Postile makstud hüvitised olid suuremad kui kõik konkurentsikeskkonnas tavatud kulud kokku, mida Deutsche Post pidi oma ametnike eest reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas kandma. Komisjoni sõnul ei välista asjaolu, et meetme puhul on tegemist hüvitisega, automaatselt seda, et tegemist on riigiabiga, ning osutab põhjendusele 260. |
| --- | --- |

(269)

Saksamaa väitis ka, et Deutsche Postile anti tema konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid hüvitades majanduslik eelis üksnes juhul, kui Deutsche Postile makstud hüvitised olid suuremad kui kõik konkurentsikeskkonnas tavatud kulud kokku, mida Deutsche Post pidi oma ametnike eest reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas kandma. Komisjoni sõnul ei välista asjaolu, et meetme puhul on tegemist hüvitisega, automaatselt seda, et tegemist on riigiabiga, ning osutab põhjendusele 260.

| (270) | Saksamaa leiab ka, et ametnike pensionide rahastamise kohustus on tegelikult alati lasunud riigil. Kuna riigi vastutust ametnike suhtes 1995. aasta pensionireformiga ei muudetud, ei saanud Deutsche Post pensionitoetuse kaudu majanduslikku eelist. |
| --- | --- |

(270)

Saksamaa leiab ka, et ametnike pensionide rahastamise kohustus on tegelikult alati lasunud riigil. Kuna riigi vastutust ametnike suhtes 1995. aasta pensionireformiga ei muudetud, ei saanud Deutsche Post pensionitoetuse kaudu majanduslikku eelist.

| (271) | Komisjon ei vaidlusta seda, et enne ja pärast 1995. aastat vastutas riik kokkuvõttes ametnike pensionide rahastamise eest, kuigi ta märgib, et 1953. aasta postihaldusseaduse § 3 ja 1989. aasta postikorralduse seaduse § 2 kohaselt vastutab erifondi kohustuste eest selgelt üksnes erifond, mitte riik. Pensionimakseid kajastati siiski 1995. aastani kohaldatud postisüsteemi seaduse ja üldiste õigusnormide alusel erifondi Deutsche Bundespost eelarves. Need maksed tuli täies ulatuses katta erifondi tuludest. Riigiabi hindamise seisukohast ei ole ametnike pensionide lõplik rahastaja oluline. Pigem on oluline see, kes oli kehtiva õiguse kohaselt kohustatud neid tavaliselt rahastama. 1953. aasta postihaldusseaduse, eelarve alusseaduse ja 1989. aasta postikorralduse seaduse kohaselt lasus kõnealune kohustus täies ulatuses selgelt Deutsche Postil. |
| --- | --- |

(271)

Komisjon ei vaidlusta seda, et enne ja pärast 1995. aastat vastutas riik kokkuvõttes ametnike pensionide rahastamise eest, kuigi ta märgib, et 1953. aasta postihaldusseaduse § 3 ja 1989. aasta postikorralduse seaduse § 2 kohaselt vastutab erifondi kohustuste eest selgelt üksnes erifond, mitte riik. Pensionimakseid kajastati siiski 1995. aastani kohaldatud postisüsteemi seaduse ja üldiste õigusnormide alusel erifondi Deutsche Bundespost eelarves. Need maksed tuli täies ulatuses katta erifondi tuludest. Riigiabi hindamise seisukohast ei ole ametnike pensionide lõplik rahastaja oluline. Pigem on oluline see, kes oli kehtiva õiguse kohaselt kohustatud neid tavaliselt rahastama. 1953. aasta postihaldusseaduse, eelarve alusseaduse ja 1989. aasta postikorralduse seaduse kohaselt lasus kõnealune kohustus täies ulatuses selgelt Deutsche Postil.

| (272) | Pealegi on pensionikulud iga ettevõtja tavapärased ärikulud, olenemata sellest, kas tegemist on avalik-õigusliku või eraettevõtjaga ja kas ettevõtja on eraldiseisev juriidiline isik või mitte. Nii liikmesriikide vahel kui ka liikmesriikides on loodud hulgaliselt pensionide rahastamise mehhanisme. Sageli kasutatakse neid olenevalt eri süsteemide loomishetkest. Sellest tulenevalt peab Deutsche Post kandma oma töötajate, sh ametnike pensionikulud samal viisil nagu kõik teised ettevõtjad. See, et ametnike pensionide rahastamise viis erineb lepinguliste töötajate pensionide rahastamise viisist, ei mõjuta Deutsche Posti kohustust käsitada pensionikulude rahastamist oma tavapäraste ärikuludena. Kui Saksamaa väitega nõustutakse, tähendab see seda, et riik võib avalik-õiguslikud ettevõtjad vabastada nende tavapärase äritegevusega seotud olulisest kuluartiklist. |
| --- | --- |

(272)

Pealegi on pensionikulud iga ettevõtja tavapärased ärikulud, olenemata sellest, kas tegemist on avalik-õigusliku või eraettevõtjaga ja kas ettevõtja on eraldiseisev juriidiline isik või mitte. Nii liikmesriikide vahel kui ka liikmesriikides on loodud hulgaliselt pensionide rahastamise mehhanisme. Sageli kasutatakse neid olenevalt eri süsteemide loomishetkest. Sellest tulenevalt peab Deutsche Post kandma oma töötajate, sh ametnike pensionikulud samal viisil nagu kõik teised ettevõtjad. See, et ametnike pensionide rahastamise viis erineb lepinguliste töötajate pensionide rahastamise viisist, ei mõjuta Deutsche Posti kohustust käsitada pensionikulude rahastamist oma tavapäraste ärikuludena. Kui Saksamaa väitega nõustutakse, tähendab see seda, et riik võib avalik-õiguslikud ettevõtjad vabastada nende tavapärase äritegevusega seotud olulisest kuluartiklist.

| (273) | Saksamaa viimases väites, mille kohaselt ei ole Deutsche Postil kunagi olnud oma ametnike pensionikohustuste rahastamiseks piisavalt omavahendeid, jäetakse arvesse võtmata asjaolu, et majandusliku eelise olemasolu hindamine ei sõltu ettevõtja majanduslikust tulemuslikkusest. |
| --- | --- |

(273)

Saksamaa viimases väites, mille kohaselt ei ole Deutsche Postil kunagi olnud oma ametnike pensionikohustuste rahastamiseks piisavalt omavahendeid, jäetakse arvesse võtmata asjaolu, et majandusliku eelise olemasolu hindamine ei sõltu ettevõtja majanduslikust tulemuslikkusest.

| (274) | Kuna Deutsche Post vabastati 1995. aasta pensionireformiga osaliselt oma ametnike pensionikohustuste rahastamise kohustusest, sai Deutsche Post pensionitoetuse kaudu majandusliku eelise. |
| --- | --- |

(274)

Kuna Deutsche Post vabastati 1995. aasta pensionireformiga osaliselt oma ametnike pensionikohustuste rahastamise kohustusest, sai Deutsche Post pensionitoetuse kaudu majandusliku eelise.

VII.1.2.   Konkurentsi moonutamine ja kaubanduse kahjustamine

| (275) | Liikmesriigi antav abi kahjustab liidusisest kaubandust, kui see parandab ettevõtja seisundit võrreldes tema liidusiseste konkurentidega. Väljakujunenud kohtupraktika (75) kohaselt moonutab abimeede konkurentsi ja kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust, kui abisaaja konkureerib konkurentsile avatud turgudel muude ettevõtjatega. |
| --- | --- |

(275)

Liikmesriigi antav abi kahjustab liidusisest kaubandust, kui see parandab ettevõtja seisundit võrreldes tema liidusiseste konkurentidega. Väljakujunenud kohtupraktika (75) kohaselt moonutab abimeede konkurentsi ja kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust, kui abisaaja konkureerib konkurentsile avatud turgudel muude ettevõtjatega.

| (276) | Saksamaal on postipakkide, ajalehtede ja ajakirjade turg alati olnud konkurentsile avatud. Selle turul konkureerib Postdienst alati muude ettevõtjatega, sh muudest liikmesriikidest pärit ettevõtjatega (nt UPS, FedEx, TNT Express, GLS või DPD). 1998.–2007. aastal kaotas DPAG järk-järgult oma ainulitsentsi kirjade edastamise valdkonnas. Turu avamisega konkurentsile tulid turule uued ettevõtjad. Seepärast kahjustab abi liikmesriikidevahelist kaubandust ja võib moonutada konkurentsi. |
| --- | --- |

(276)

Saksamaal on postipakkide, ajalehtede ja ajakirjade turg alati olnud konkurentsile avatud. Selle turul konkureerib Postdienst alati muude ettevõtjatega, sh muudest liikmesriikidest pärit ettevõtjatega (nt UPS, FedEx, TNT Express, GLS või DPD). 1998.–2007. aastal kaotas DPAG järk-järgult oma ainulitsentsi kirjade edastamise valdkonnas. Turu avamisega konkurentsile tulid turule uued ettevõtjad. Seepärast kahjustab abi liikmesriikidevahelist kaubandust ja võib moonutada konkurentsi.

| (277) | Lisaks märgib komisjon sellega seoses, et Deutsche Post ja tema valdusettevõtja DPWN hakkasid 1997. aastal pakiteenust Euroopa ja rahvusvahelistel turgudel üle võtma: 1999. aastal sai DPWN Euroopas postipakkide edastamise ja kullerteenuste valdkonnas aastatulu ligikaudu 4,6 miljardit eurot, saades sel moel turuliidriks. DHLi ülevõtmisega 1998. aastal laiendas DPWN oma äritegevuse Aasiasse ja Põhja-Ameerikasse. Logistikaettevõtjate (nt Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) ülevõtmisega sai DPWNist üks suuremaid õhu- ja mereveoteenuste ning üleilmsete logistikateenuste osutajaid. Peale selle sisenes DPWN ka väljaspool Saksamaad asuvatele postiturgudele (nt Uniposti ülevõtmine Hispaanias ja Williams Lee ülevõtmine Ühendkuningriigis). 1998.–2007. aastal võttis DPWN üle ettevõtjaid koguväärtusega ligikaudu 21 miljardit eurot (76). |
| --- | --- |

(277)

Lisaks märgib komisjon sellega seoses, et Deutsche Post ja tema valdusettevõtja DPWN hakkasid 1997. aastal pakiteenust Euroopa ja rahvusvahelistel turgudel üle võtma: 1999. aastal sai DPWN Euroopas postipakkide edastamise ja kullerteenuste valdkonnas aastatulu ligikaudu 4,6 miljardit eurot, saades sel moel turuliidriks. DHLi ülevõtmisega 1998. aastal laiendas DPWN oma äritegevuse Aasiasse ja Põhja-Ameerikasse. Logistikaettevõtjate (nt Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) ülevõtmisega sai DPWNist üks suuremaid õhu- ja mereveoteenuste ning üleilmsete logistikateenuste osutajaid. Peale selle sisenes DPWN ka väljaspool Saksamaad asuvatele postiturgudele (nt Uniposti ülevõtmine Hispaanias ja Williams Lee ülevõtmine Ühendkuningriigis). 1998.–2007. aastal võttis DPWN üle ettevõtjaid koguväärtusega ligikaudu 21 miljardit eurot (76).

| (278) | Seepärast teeb komisjon järelduse, et pensionitoetus on abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- |

(278)

Seepärast teeb komisjon järelduse, et pensionitoetus on abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

VII.2.   Olemasoleva abi hinnang ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 1 alusel

| (279) | Saksamaa leiab, et pensionitoetust, kui see üldse on riigiabi, tuleb käsitada määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunktis i sätestatud olemasoleva abina. Saksamaa väidab, et alates Saksa põhiseaduse asjaomaste sätete jõustumisest 1953. aastal on riigil lõplik kohustus maksta ja rahastada ametnike pensione. Saksamaa sõnul ei ole pensionifondide loomisega seda kohustust muudetud. |
| --- | --- |

(279)

Saksamaa leiab, et pensionitoetust, kui see üldse on riigiabi, tuleb käsitada määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunktis i sätestatud olemasoleva abina. Saksamaa väidab, et alates Saksa põhiseaduse asjaomaste sätete jõustumisest 1953. aastal on riigil lõplik kohustus maksta ja rahastada ametnike pensione. Saksamaa sõnul ei ole pensionifondide loomisega seda kohustust muudetud.

| (280) | Määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti i kohaselt hõlmab olemasoleva abi mõiste igasugust abi, mis oli olemas enne asutamislepingu jõustumist vastavates liikmesriikides, see tähendab abiprogramme ja individuaalset abi, mis kehtisid enne ja mida rakendatakse ka pärast asutamislepingu jõustumist. |
| --- | --- |

(280)

Määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti i kohaselt hõlmab olemasoleva abi mõiste igasugust abi, mis oli olemas enne asutamislepingu jõustumist vastavates liikmesriikides, see tähendab abiprogramme ja individuaalset abi, mis kehtisid enne ja mida rakendatakse ka pärast asutamislepingu jõustumist.

| (281) | Kohaldatava postiseaduse ja üldiste õigusnormide kohaselt kajastati pensionimakseid 1995. aastani erifondi Deutsche Bundespost eelarves ning need tuli täielikult katta erifondi tuludest (kõnealuste õigusnormide üksikasjalik hinnang on esitatud põhjendustes 262 ja 263). Enne teist 1995. aasta pensionireformi oli Deutsche Post seega kohustatud rahastama oma ametnike pensionikulusid omavahenditest ja ta ei saanud abi, mille eesmärk oleks olnud vabastada Deutsche Post pensionikulude kandmisest. |
| --- | --- |

(281)

Kohaldatava postiseaduse ja üldiste õigusnormide kohaselt kajastati pensionimakseid 1995. aastani erifondi Deutsche Bundespost eelarves ning need tuli täielikult katta erifondi tuludest (kõnealuste õigusnormide üksikasjalik hinnang on esitatud põhjendustes 262 ja 263). Enne teist 1995. aasta pensionireformi oli Deutsche Post seega kohustatud rahastama oma ametnike pensionikulusid omavahenditest ja ta ei saanud abi, mille eesmärk oleks olnud vabastada Deutsche Post pensionikulude kandmisest.

| (282) | DPAG ja postipensionifondide asutamisega 1995. aastal muudeti põhjalikult ametnike pensionide rahastamist käsitlevaid õigusnorme. Pärast teist 1995. aasta pensionireformi võttis Deutsche Post 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 kohaselt üle vastutuse ametnike varaliste nõuete tasumise ja nendega seotud kulude kandmise põhikohustuse täitmise eest; ta vabastati siiski osaliselt ametnike pensionikulude kandmisest. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõigete 1 ja 2 kohaselt ei olnud Deutsche Post enam kohustatud rahastama pensionikulusid ühekordset makset (1995.–1999. aastal) või kindlaksmääratud makset (alates 2000. aastast) ületavas osas. Puudujääk kaeti edaspidi pensionitoetuse kaudu. |
| --- | --- |

(282)

DPAG ja postipensionifondide asutamisega 1995. aastal muudeti põhjalikult ametnike pensionide rahastamist käsitlevaid õigusnorme. Pärast teist 1995. aasta pensionireformi võttis Deutsche Post 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 kohaselt üle vastutuse ametnike varaliste nõuete tasumise ja nendega seotud kulude kandmise põhikohustuse täitmise eest; ta vabastati siiski osaliselt ametnike pensionikulude kandmisest. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõigete 1 ja 2 kohaselt ei olnud Deutsche Post enam kohustatud rahastama pensionikulusid ühekordset makset (1995.–1999. aastal) või kindlaksmääratud makset (alates 2000. aastast) ületavas osas. Puudujääk kaeti edaspidi pensionitoetuse kaudu.

| (283) | Pensionitoetus on seega uus abi, mida hakati andma 1995. aastal. |
| --- | --- |

(283)

Pensionitoetus on seega uus abi, mida hakati andma 1995. aastal.

| (284) | Pidades silmas Saksamaa märkust seoses komisjoni väitega kohtuasjas T-266/02, viitab komisjon kõigepealt sellele, et Üldkohus esitab kohtuotsuse punktis 54 Saksamaa seisukoha (mitte komisjoni seisukoha, nagu väidab Saksamaa). Kohtuotsuse punktist 54 ilmneb, et isegi Saksamaa arvates ei hinnatud 2002. aasta negatiivses otsuses pensionitoetust. Kohtuotsuse punktis 61 on komisjoni seisukoht uuesti esitatud:
  „[...] komisjon [ütleb] esiteks, et kuna ta leidis vaidlustatud otsuses, et üksnes DB-Telekomi ülekanded olid asjakohased, [...].” |
| --- | --- |

(284)

Pidades silmas Saksamaa märkust seoses komisjoni väitega kohtuasjas T-266/02, viitab komisjon kõigepealt sellele, et Üldkohus esitab kohtuotsuse punktis 54 Saksamaa seisukoha (mitte komisjoni seisukoha, nagu väidab Saksamaa). Kohtuotsuse punktist 54 ilmneb, et isegi Saksamaa arvates ei hinnatud 2002. aasta negatiivses otsuses pensionitoetust. Kohtuotsuse punktis 61 on komisjoni seisukoht uuesti esitatud:

„[...] komisjon [ütleb] esiteks, et kuna ta leidis vaidlustatud otsuses, et üksnes DB-Telekomi ülekanded olid asjakohased, [...].”

| (285) | Järelikult ei toeta kohtuotsus Saksamaa esitatud seisukohta, et komisjoni esindaja väitega kiideti pensionitoetus kaudselt heaks. Igal juhul on selge, et kõnealusel väitel ei saanud olla sellist mõju. |
| --- | --- |

(285)

Järelikult ei toeta kohtuotsus Saksamaa esitatud seisukohta, et komisjoni esindaja väitega kiideti pensionitoetus kaudselt heaks. Igal juhul on selge, et kõnealusel väitel ei saanud olla sellist mõju.

| (286) | Peale selle märkis Üldkohus kohtuasjas T-421/07 (77), et 1999. aasta menetluse algatamise otsus hõlmas ka pensionitoetust ja et kõnealust meedet käsitlevat menetlust ei lõpetatud 2002. aasta negatiivse otsusega. |
| --- | --- |

(286)

Peale selle märkis Üldkohus kohtuasjas T-421/07 (77), et 1999. aasta menetluse algatamise otsus hõlmas ka pensionitoetust ja et kõnealust meedet käsitlevat menetlust ei lõpetatud 2002. aasta negatiivse otsusega.

| (287) | Kuna komisjon ei ole kunagi teinud otsust, mis kinnitaks, et pensionitoetus ei ole abi või on siseturuga kokkusobiv abi, leiab komisjon, et pensionitoetus on uus abimeede. |
| --- | --- |

(287)

Kuna komisjon ei ole kunagi teinud otsust, mis kinnitaks, et pensionitoetus ei ole abi või on siseturuga kokkusobiv abi, leiab komisjon, et pensionitoetus on uus abimeede.

VII.3.   Abi siseturuga kokkusobivuse õiguslik hindamine ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel

| (288) | ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 2 ning lõike 3 punktides a ja b sätestatud erandid ei ole ilmselgelt kohaldatavad. |
| --- | --- |

(288)

ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 2 ning lõike 3 punktides a ja b sätestatud erandid ei ole ilmselgelt kohaldatavad.

| (289) | Komisjon võttis 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses arvesse võimalust, et pensionitoetus võib ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaste avalike teenuste osutamise hüvitisena olla vähemalt osaliselt siseturuga kokkusobiv. Saksamaa märkis oma vastuses 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta, et kui pensionitoetus on abi, tuleks seda hinnata ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c, mitte ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel. Komisjon kirjeldas 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses täiendavalt pensionitoetuse kokkusobivuse hindamist ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel ja Saksamaa esitas sellekohased märkused. |
| --- | --- |

(289)

Komisjon võttis 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses arvesse võimalust, et pensionitoetus võib ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaste avalike teenuste osutamise hüvitisena olla vähemalt osaliselt siseturuga kokkusobiv. Saksamaa märkis oma vastuses 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta, et kui pensionitoetus on abi, tuleks seda hinnata ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c, mitte ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel. Komisjon kirjeldas 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses täiendavalt pensionitoetuse kokkusobivuse hindamist ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel ja Saksamaa esitas sellekohased märkused.

| (290) | Euroopa Kohtu praktika (78) kohaselt on liikmesriigi ülesanne esitada siseturuga kokkusobivuse võimalikud põhjused ja tõendada, et sellise kokkusobivuse tingimused on täidetud. Osutatud kohtuotsusest ilmneb a fortiori, et komisjon ei ole kohustatud käesoleval juhul hindama pensionitoetuse kokkusobivust siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel, kui liikmesriik ja toetuse saaja on nimetatud põhjusel sõnaselgelt kokkusobivuse võimaliku hindamise vastu. |
| --- | --- |

(290)

Euroopa Kohtu praktika (78) kohaselt on liikmesriigi ülesanne esitada siseturuga kokkusobivuse võimalikud põhjused ja tõendada, et sellise kokkusobivuse tingimused on täidetud. Osutatud kohtuotsusest ilmneb a fortiori, et komisjon ei ole kohustatud käesoleval juhul hindama pensionitoetuse kokkusobivust siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel, kui liikmesriik ja toetuse saaja on nimetatud põhjusel sõnaselgelt kokkusobivuse võimaliku hindamise vastu.

| (291) | Komisjon kontrollib seetõttu, kas pensionitoetus on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobiv abi. ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c kohaselt võib abi olla siseturuga kokkusobiv, kui seda antakse teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega. |
| --- | --- |

(291)

Komisjon kontrollib seetõttu, kas pensionitoetus on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobiv abi. ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c kohaselt võib abi olla siseturuga kokkusobiv, kui seda antakse teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.

| (292) | Kohtupraktika kohaselt võib komisjon leida, et riigiabi on siseturuga kokkusobiv, kui see taotleb ühist huvi pakkuvat eesmärki (79), on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik (80) ja ei kahjusta kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega (proportsionaalsus). |
| --- | --- |

(292)

Kohtupraktika kohaselt võib komisjon leida, et riigiabi on siseturuga kokkusobiv, kui see taotleb ühist huvi pakkuvat eesmärki (79), on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik (80) ja ei kahjusta kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega (proportsionaalsus).

VII.3.1.   Turu avamine postisektoris kui ühist huvi pakkuv eesmärk

| (293) | Postiteenused edendavad sotsiaalse, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse tagamist liidus. 1998. aastal ELis alanud postiteenuste avamine konkurentsile on parandanud teenuste kvaliteeti ja tõhusust ning need arvestavad paremini kasutaja vajadusi (81). Turu avamine on võimaldanud luua postiteenuste siseturu. Seepärast toetab ELi toimimise lepingu artikli 3 lõikes 3 sätestatud eesmärk siseturu rajamist. |
| --- | --- |

(293)

Postiteenused edendavad sotsiaalse, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse tagamist liidus. 1998. aastal ELis alanud postiteenuste avamine konkurentsile on parandanud teenuste kvaliteeti ja tõhusust ning need arvestavad paremini kasutaja vajadusi (81). Turu avamine on võimaldanud luua postiteenuste siseturu. Seepärast toetab ELi toimimise lepingu artikli 3 lõikes 3 sätestatud eesmärk siseturu rajamist.

| (294) | Pärast Deutsche Posti muutmist aktsiaseltsiks 1995. aastal ei ole ta enam ametnikke oma teenistusse võtnud. Ametnike sotsiaalteenuste valdkonnaga seotud kohustused pärinevad seega postituru konkurentsile avamisele eelnenud ajast. Need on võrreldavad nn luhtunud kuludega, mis tulenevad enne turu avamise algust võetud kohustustest, mida konkurentsipõhisel turul ei saa enam samadel tingimustel täita, sest turgu valitsev ettevõtja ei saa enam asjaomaseid kulusid kasutajale edasi suunata. Kui Deutsche Posti ei oleks vähemalt osaliselt kõnealustest varasematest kohustustest vabastatud, oleks ta pidanud turult lahkuma. |
| --- | --- |

(294)

Pärast Deutsche Posti muutmist aktsiaseltsiks 1995. aastal ei ole ta enam ametnikke oma teenistusse võtnud. Ametnike sotsiaalteenuste valdkonnaga seotud kohustused pärinevad seega postituru konkurentsile avamisele eelnenud ajast. Need on võrreldavad nn luhtunud kuludega, mis tulenevad enne turu avamise algust võetud kohustustest, mida konkurentsipõhisel turul ei saa enam samadel tingimustel täita, sest turgu valitsev ettevõtja ei saa enam asjaomaseid kulusid kasutajale edasi suunata. Kui Deutsche Posti ei oleks vähemalt osaliselt kõnealustest varasematest kohustustest vabastatud, oleks ta pidanud turult lahkuma.

| (295) | Komisjon on tunnistanud, et tugevalt piiratud konkurentsi järkjärguline asendamine tegeliku konkurentsiga Euroopa Liidus peab toimuma vastuvõetavatel majanduslikel tingimustel (82). Seepärast on ta mitmes otsuses heaks kiitnud liikmesriigipoolse riigiabi andmise, et vabastada turgu valitsev ettevõtja osaliselt oma varasematest pensionikohustustest (83). |
| --- | --- |

(295)

Komisjon on tunnistanud, et tugevalt piiratud konkurentsi järkjärguline asendamine tegeliku konkurentsiga Euroopa Liidus peab toimuma vastuvõetavatel majanduslikel tingimustel (82). Seepärast on ta mitmes otsuses heaks kiitnud liikmesriigipoolse riigiabi andmise, et vabastada turgu valitsev ettevõtja osaliselt oma varasematest pensionikohustustest (83).

VII.3.2.   Pensionitoetuse vajalikkus ja proportsionaalsus

| (296) | Komisjon on oma otsustuspraktikas leidnud, et pensionikuludest vabastamine peab piirduma sellega, mis on vajalik tagamaks, et turgu valitseva ettevõtja poolt kuluna kantud sotsiaalkindlustusmakse vastaks tema konkurentide makstavale sotsiaalkindlustusmaksele (84). |
| --- | --- |

(296)

Komisjon on oma otsustuspraktikas leidnud, et pensionikuludest vabastamine peab piirduma sellega, mis on vajalik tagamaks, et turgu valitseva ettevõtja poolt kuluna kantud sotsiaalkindlustusmakse vastaks tema konkurentide makstavale sotsiaalkindlustusmaksele (84).

| (297) | Käesolevas juhtumis tunnistab komisjon, et Deutsche Post ei oleks olnud suuteline oma konkurentidega konkureerima, kui riik ei oleks sekkunud ja ta osaliselt tema ametnikega seotud pensionikohustustest vabastanud. Varasemast ajas pärinevate sotsiaalkulude tõttu, mida tema konkurendid ei pea kandma, oleks ta postiteenuste turu konkurentsipõhisest osast välja tõrjutud. |
| --- | --- |

(297)

Käesolevas juhtumis tunnistab komisjon, et Deutsche Post ei oleks olnud suuteline oma konkurentidega konkureerima, kui riik ei oleks sekkunud ja ta osaliselt tema ametnikega seotud pensionikohustustest vabastanud. Varasemast ajas pärinevate sotsiaalkulude tõttu, mida tema konkurendid ei pea kandma, oleks ta postiteenuste turu konkurentsipõhisest osast välja tõrjutud.

| (298) | Komisjon hindas La Poste’i otsuses esimest korda sellise abimeetme vajalikkust ja proportsionaalsust, millega ettevõtja vabastati enne turu avamist teenistuses olnud ametnike pensionikulude kandmisest. Kõnealuses otsuses uuris komisjon, kas pensionitoetus võrdsustab turgu valitseva ettevõtja kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed muude kirja- ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate maksetega (85). |
| --- | --- |

(298)

Komisjon hindas La Poste’i otsuses esimest korda sellise abimeetme vajalikkust ja proportsionaalsust, millega ettevõtja vabastati enne turu avamist teenistuses olnud ametnike pensionikulude kandmisest. Kõnealuses otsuses uuris komisjon, kas pensionitoetus võrdsustab turgu valitseva ettevõtja kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed muude kirja- ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate maksetega (85).

| (299) | Käesolevas otsuses rakendab komisjon sama lähenemisviisi. Komisjon uurib asjaolusid kolmes etapis:






  1) | kõigepealt teeb komisjon kindlaks muude kirja- ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate sotsiaalkindlustusmakse suuruse; |
| --- | --- | --- |

(299)

Käesolevas otsuses rakendab komisjon sama lähenemisviisi. Komisjon uurib asjaolusid kolmes etapis:

1)

kõigepealt teeb komisjon kindlaks muude kirja- ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate sotsiaalkindlustusmakse suuruse;

| 2) | seejärel peab ta kindlaks tegema, kui suurt sotsiaalkindlustusmakset Deutsche Post oma ametnike eest tasub; |
| --- | --- |

2)

seejärel peab ta kindlaks tegema, kui suurt sotsiaalkindlustusmakset Deutsche Post oma ametnike eest tasub;

| 3) | lõpuks peab ta hindama, kas mõlemad kindlakstehtud maksed on ühesuurused. |
| --- | --- |

3)

lõpuks peab ta hindama, kas mõlemad kindlakstehtud maksed on ühesuurused.

VII.3.2.1.   Muude kirja ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate sotsiaalkindlustusmakse suurus

| (300) | Sotsiaalkindlustusmakse suurus tehakse kindlaks järgmise kahe teguri abil: maksemäär ja arvutuse aluseks olev palk (edaspidi „aluspalk”), mille suhtes seda määra kohaldatakse. |
| --- | --- |

(300)

Sotsiaalkindlustusmakse suurus tehakse kindlaks järgmise kahe teguri abil: maksemäär ja arvutuse aluseks olev palk (edaspidi „aluspalk”), mille suhtes seda määra kohaldatakse.

a)   Võrdlusmäära arvutamine

| (301) | Eraõiguslikud konkurendid peavad nii tööandja kui ka töötaja osa rahastama oma tuludest. Nagu jooniselt 2 ilmneb, oli sissemakse kogumäär alates 1995. aastast 38–42 % lepingulise töötaja brutopalgast (brutopalk = netopalk + töötaja osa). Sotsiaalkindlustusmakse määra tööandja ja töötaja osad olid kumbki 19–21 % brutopalgast (üksikasjalikud aegread on esitatud lisas). |
| --- | --- |

(301)

Eraõiguslikud konkurendid peavad nii tööandja kui ka töötaja osa rahastama oma tuludest. Nagu jooniselt 2 ilmneb, oli sissemakse kogumäär alates 1995. aastast 38–42 % lepingulise töötaja brutopalgast (brutopalk = netopalk + töötaja osa). Sotsiaalkindlustusmakse määra tööandja ja töötaja osad olid kumbki 19–21 % brutopalgast (üksikasjalikud aegread on esitatud lisas).

| (302) | Erinevalt sotsiaalkindlustusmakse lepingulise töötaja osast katab ametnike osa üksnes 30–50 % nende tervishoiukuludest ja ametnikud ei tee lisamakseid oma pensioni-, tervishoiu- ja hoolduskulude katmiseks. Deutsche Posti sissemakse on seepärast eraõigusliku tööandja osast suurem ja katab kõik pensionikulud ning ülejäänud osa tervishoiu- ja hoolduskuludest. |
| --- | --- |

(302)

Erinevalt sotsiaalkindlustusmakse lepingulise töötaja osast katab ametnike osa üksnes 30–50 % nende tervishoiukuludest ja ametnikud ei tee lisamakseid oma pensioni-, tervishoiu- ja hoolduskulude katmiseks. Deutsche Posti sissemakse on seepärast eraõigusliku tööandja osast suurem ja katab kõik pensionikulud ning ülejäänud osa tervishoiu- ja hoolduskuludest.

| (303) | Deutsche Posti asjaomase võrdlusmäära arvutamisel tuleb seega arvesse võtta seda, et ametnike sissemakse on lepinguliste töötajate omast väiksem. |
| --- | --- |

(303)

Deutsche Posti asjaomase võrdlusmäära arvutamisel tuleb seega arvesse võtta seda, et ametnike sissemakse on lepinguliste töötajate omast väiksem.

| (304) | Ametnike sissemakse katab 30–50 % nende tervishoiu- ja hoolduskuludest ning võib eeldada, et selle majanduslik mõju on üldiselt sarnane lepinguliste töötajate kohustusliku ravi- ja hoolduskindlustuse sissemakse mõjuga (mis nt 2006. aastal oli 8,50 % lepinguliste töötajate brutopalgast). |
| --- | --- |

(304)

Ametnike sissemakse katab 30–50 % nende tervishoiu- ja hoolduskuludest ning võib eeldada, et selle majanduslik mõju on üldiselt sarnane lepinguliste töötajate kohustusliku ravi- ja hoolduskindlustuse sissemakse mõjuga (mis nt 2006. aastal oli 8,50 % lepinguliste töötajate brutopalgast).

| (305) | Kuna ametnikud ei tee sissemakseid kohustuslikku pensioni- ja töötuskindlustusse, peab Deutsche Post need ise tegema, et tema tegelikud sotsiaalkindlustusmaksed oleksid võrdsed kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, mida eraettevõtja peab rahastama oma tuludest. |
| --- | --- |

(305)

Kuna ametnikud ei tee sissemakseid kohustuslikku pensioni- ja töötuskindlustusse, peab Deutsche Post need ise tegema, et tema tegelikud sotsiaalkindlustusmaksed oleksid võrdsed kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, mida eraettevõtja peab rahastama oma tuludest.

| (306) | Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete võrdlusmäär (edaspidi „võrdlusmäär”) peab seega, nagu tabelis näidatud, hõlmama pensioni- ja töötuskindlustuse sissemakse kogumäära (= tööandja osa + töötaja osa) ning ravi- ja hoolduskindlustuse sissemakse tööandja osa.

  Joonis 7


  Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete võrdlusmäära arvutamine |
| --- | --- |

(306)

Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete võrdlusmäär (edaspidi „võrdlusmäär”) peab seega, nagu tabelis näidatud, hõlmama pensioni- ja töötuskindlustuse sissemakse kogumäära (= tööandja osa + töötaja osa) ning ravi- ja hoolduskindlustuse sissemakse tööandja osa.

Joonis 7

Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete võrdlusmäära arvutamine

Image

| (307) | Nagu jooniselt 8 selgub, oli võrdlusmäär 2003.–2010. aastal 30–34,1 % lepinguliste töötajate brutopalgast (86). |
| --- | --- |

(307)

Nagu jooniselt 8 selgub, oli võrdlusmäär 2003.–2010. aastal 30–34,1 % lepinguliste töötajate brutopalgast (86).

| (308) | Saksamaa väidab, et sotsiaalkindlustusmakse tööandja osast suurem võrdlusmäär paneb Deutsche Posti üksnes tööandja osa maksma kohustatud konkurentidega võrreldes ebasoodsamasse olukorda. Nagu järgmisest lihtsustatud (2006. aasta maksemääradel põhinevast) näitest ilmneb, annaks see siiski Deutsche Postile tema eraõiguslike konkurentidega võrreldes suure eelise, kui võrdlusmäär vastaks üksnes sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osale:






  1) | Deutsche Post maksab ametnikule ja eraõiguslik konkurent maksab oma lepingulisele töötajale sama suurt 79,5 euro suurust netopalka; |
| --- | --- | --- |

(308)

Saksamaa väidab, et sotsiaalkindlustusmakse tööandja osast suurem võrdlusmäär paneb Deutsche Posti üksnes tööandja osa maksma kohustatud konkurentidega võrreldes ebasoodsamasse olukorda. Nagu järgmisest lihtsustatud (2006. aasta maksemääradel põhinevast) näitest ilmneb, annaks see siiski Deutsche Postile tema eraõiguslike konkurentidega võrreldes suure eelise, kui võrdlusmäär vastaks üksnes sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osale:

1)

Deutsche Post maksab ametnikule ja eraõiguslik konkurent maksab oma lepingulisele töötajale sama suurt 79,5 euro suurust netopalka;

| 2) | sotsiaalkindlustusmakse tööandja ja töötaja osa on kumbki 20,5 % lepingulise töötaja brutopalgast. 79,5 euro suurust netopalka ja 20,5 euro suurust töötaja osa kokku liites saame 100 euro suuruse brutopalga. Sotsiaalkindlustuse sissemakse kogumäär on seega 41 eurot (= 41 % lepingulise töötaja brutopalgast); |
| --- | --- |

2)

sotsiaalkindlustusmakse tööandja ja töötaja osa on kumbki 20,5 % lepingulise töötaja brutopalgast. 79,5 euro suurust netopalka ja 20,5 euro suurust töötaja osa kokku liites saame 100 euro suuruse brutopalga. Sotsiaalkindlustuse sissemakse kogumäär on seega 41 eurot (= 41 % lepingulise töötaja brutopalgast);

| 3) | Saksamaa leiab, et Deutsche Post peaks maksma üksnes sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osa, mis lisatakse ametnike poolt tervishoiukulude katmiseks tehtavale maksele (mis on nii nagu lepinguliste töötajate poolt ravi- ja hoolduskindlustusse tehtav makse hinnangute järgi 7,5 eurot); |
| --- | --- |

3)

Saksamaa leiab, et Deutsche Post peaks maksma üksnes sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osa, mis lisatakse ametnike poolt tervishoiukulude katmiseks tehtavale maksele (mis on nii nagu lepinguliste töötajate poolt ravi- ja hoolduskindlustusse tehtav makse hinnangute järgi 7,5 eurot);

| 4) | Saksamaa arvutab tööandja osa ametnike arvestusliku 87 euro suuruse palga alusel (netopalk 79,5 eurot, millele liidetakse ametnike 7,5 euro suurune tervishoiukulude katmiseks tehtav makse). Sotsiaalkulude arvutamiseks liidetakse 17,8 eurot (tööandja osa 20,5 % ametnike arvestuslikust 87 euro suurusest palgast) ja ametnike 7,5 euro suurune tervishoiukulude katmiseks tehtav makse; |
| --- | --- |

4)

Saksamaa arvutab tööandja osa ametnike arvestusliku 87 euro suuruse palga alusel (netopalk 79,5 eurot, millele liidetakse ametnike 7,5 euro suurune tervishoiukulude katmiseks tehtav makse). Sotsiaalkulude arvutamiseks liidetakse 17,8 eurot (tööandja osa 20,5 % ametnike arvestuslikust 87 euro suurusest palgast) ja ametnike 7,5 euro suurune tervishoiukulude katmiseks tehtav makse;

| 5) | Saksamaa arvutuste alusel on ametnike sotsiaalkulud üksnes 25,3 eurot, kuid lepinguliste töötajate sotsiaalkulud on 41 eurot. |
| --- | --- |

5)

Saksamaa arvutuste alusel on ametnike sotsiaalkulud üksnes 25,3 eurot, kuid lepinguliste töötajate sotsiaalkulud on 41 eurot.

| (309) | Kuigi Deutsche Post ja tema eraõiguslikud konkurendid maksavad sarnast netopalka, peaks Deutsche Post – juhul kui võrdlusmäär sisaldab sotsiaalkindlustusmaksete töötaja osa – kandma sotsiaalkulud, mis moodustavad ligikaudu 62 % lepingulise töötaja kohustuslikust sotsiaalkindlustusmaksest. |
| --- | --- |

(309)

Kuigi Deutsche Post ja tema eraõiguslikud konkurendid maksavad sarnast netopalka, peaks Deutsche Post – juhul kui võrdlusmäär sisaldab sotsiaalkindlustusmaksete töötaja osa – kandma sotsiaalkulud, mis moodustavad ligikaudu 62 % lepingulise töötaja kohustuslikust sotsiaalkindlustusmaksest.

| (310) | Peale selle tuleb märkida, et sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa (1995. aastast alates 19–21 %) oli ka oluliselt väiksem kui maksemäär, mis moodustas 33 % ametnike arvestuslikust palgast, mis 1995. aasta pensioniseadusega määrati Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtava sissemakse võrdlusmääraks. Saksa seadusandja ei olnud seega seisukohal, et Deutsche Post peaks rahastama üksnes tööandja osa, vaid kohustas Deutsche Posti tegema oluliselt suuremaid makseid ametnike pensionikulude katmiseks ning võtma kõigi ülejäänud sotsiaalkulude (nt sissemakse ametnike tervishoiukulude katmiseks) tasumise enda peale. |
| --- | --- |

(310)

Peale selle tuleb märkida, et sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa (1995. aastast alates 19–21 %) oli ka oluliselt väiksem kui maksemäär, mis moodustas 33 % ametnike arvestuslikust palgast, mis 1995. aasta pensioniseadusega määrati Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtava sissemakse võrdlusmääraks. Saksa seadusandja ei olnud seega seisukohal, et Deutsche Post peaks rahastama üksnes tööandja osa, vaid kohustas Deutsche Posti tegema oluliselt suuremaid makseid ametnike pensionikulude katmiseks ning võtma kõigi ülejäänud sotsiaalkulude (nt sissemakse ametnike tervishoiukulude katmiseks) tasumise enda peale.

| (311) | Seepärast ei nõustu komisjon sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa kasutamisega võrdlusmäärana, sest ametnikud – erinevalt lepingulistest töötajatest – ei tee kohustuslikke sissemakseid pensioni- ja töötuskindlustusse. Kõnealused sissemaksed peavad seetõttu igal juhul sisalduma võrdlusmääras, nii et Deutsche Posti ja eraõiguslike konkurentide otsesed ning kaudsed sissemaksed oleksid võrdsed. |
| --- | --- |

(311)

Seepärast ei nõustu komisjon sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa kasutamisega võrdlusmäärana, sest ametnikud – erinevalt lepingulistest töötajatest – ei tee kohustuslikke sissemakseid pensioni- ja töötuskindlustusse. Kõnealused sissemaksed peavad seetõttu igal juhul sisalduma võrdlusmääras, nii et Deutsche Posti ja eraõiguslike konkurentide otsesed ning kaudsed sissemaksed oleksid võrdsed.

b)   Aluspalga arvutamine

| (312) | Kuna sotsiaalkindlustusmaksed, mida Deutsche Post peab oma ametnike eest maksma, peaksid olema võrdsed eraõiguslike konkurentide makstavate kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, on oluline, et Deutsche Posti suhtes kehtiks üksnes üks kindla suurusega sissemaksemäär ja et kõnealust määra kohaldataks ka asjaomase aluspalga suhtes. Nagu eespool esitatud näitest ilmneb, saadakse 20,5 % tööandja osa arvutamisel ametnike arvestusliku palga alusel sissemakse suuruseks 17,8 eurot, samal ajal kui eraõiguslikud konkurendid peavad maksma 20,5 eurot (20,5 % 100 euro suurusest brutopalgast). |
| --- | --- |

(312)

Kuna sotsiaalkindlustusmaksed, mida Deutsche Post peab oma ametnike eest maksma, peaksid olema võrdsed eraõiguslike konkurentide makstavate kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, on oluline, et Deutsche Posti suhtes kehtiks üksnes üks kindla suurusega sissemaksemäär ja et kõnealust määra kohaldataks ka asjaomase aluspalga suhtes. Nagu eespool esitatud näitest ilmneb, saadakse 20,5 % tööandja osa arvutamisel ametnike arvestusliku palga alusel sissemakse suuruseks 17,8 eurot, samal ajal kui eraõiguslikud konkurendid peavad maksma 20,5 eurot (20,5 % 100 euro suurusest brutopalgast).

| (313) | Seepärast tuleb kindlaks teha ametnike brutopalk, mis on lepinguliste töötajate brutopalgale vastav aluspalk. Eeldatakse, et ametnike poolt tervishoiukulude katmiseks tehtav sissemakse vastab lepinguliste töötajate sissemaksele ravi- ja hoolduskindlustusse. Seepärast võrdub brutopalga ja arvestusliku palga vahe pensioni- ja töötuskindlustusmaksete töötaja osaga. Järgmise valemi abil arvutatakse arvestuslik palk ümber brutopalgaks, mis vastab lepinguliste töötajate brutopalgale:

  Tabel 6


  Ametnike brutopalga arvutamine (2006. aasta maksemäärade alusel)


  Ametnike brutopalk = |
| --- | --- |

(313)

Seepärast tuleb kindlaks teha ametnike brutopalk, mis on lepinguliste töötajate brutopalgale vastav aluspalk. Eeldatakse, et ametnike poolt tervishoiukulude katmiseks tehtav sissemakse vastab lepinguliste töötajate sissemaksele ravi- ja hoolduskindlustusse. Seepärast võrdub brutopalga ja arvestusliku palga vahe pensioni- ja töötuskindlustusmaksete töötaja osaga. Järgmise valemi abil arvutatakse arvestuslik palk ümber brutopalgaks, mis vastab lepinguliste töötajate brutopalgale:

Tabel 6

Ametnike brutopalga arvutamine (2006. aasta maksemäärade alusel)

Ametnike brutopalk =

Formula

Formula

| (314) | Kui kasutada näiteks 2006. aasta maksemäärasid, on ametnike brutopalk arvestuslikust palgast 15 % suurem. Saadud protsent näitab seega viga, kui Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete, võrreldes eraõiguslike konkurentide kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, arvutamise alusena kasutada brutopalga asemel arvestuslikku palka. Seda selgitab põhjenduses 308 esitatud näide, kuna 20,5 euro suurune tööandja osa, mis põhineb õigesti brutopalgal, on 15 % suurem kui 17,8 euro suurune tööandja osa, mis saadi arvestuslikku palka vääralt aluseks võttes. |
| --- | --- |

(314)

Kui kasutada näiteks 2006. aasta maksemäärasid, on ametnike brutopalk arvestuslikust palgast 15 % suurem. Saadud protsent näitab seega viga, kui Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete, võrreldes eraõiguslike konkurentide kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, arvutamise alusena kasutada brutopalga asemel arvestuslikku palka. Seda selgitab põhjenduses 308 esitatud näide, kuna 20,5 euro suurune tööandja osa, mis põhineb õigesti brutopalgal, on 15 % suurem kui 17,8 euro suurune tööandja osa, mis saadi arvestuslikku palka vääralt aluseks võttes.

| (315) | Seepärast leiab komisjon, et Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete võrdlusmäär peab põhinema pensioni- ja töötuskindlustusmakse tööandja ja töötaja osadel ning ravi- ja hoolduskindlustusmakse tööandja osal. Võrdlusmäär tuleb arvutada ametnike brutopalga alusel (nagu on näidatud tabelis 6). |
| --- | --- |

(315)

Seepärast leiab komisjon, et Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete võrdlusmäär peab põhinema pensioni- ja töötuskindlustusmakse tööandja ja töötaja osadel ning ravi- ja hoolduskindlustusmakse tööandja osal. Võrdlusmäär tuleb arvutada ametnike brutopalga alusel (nagu on näidatud tabelis 6).

VII.3.2.2.   Deutsche Posti poolt oma ametnike eest tasutud sotsiaalkindlustusmaksed

| (316) | 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 1 alusel pidi Deutsche Post 1995.–1999. aastal maksma pensionifondidesse aastas 2,045 miljardit eurot ja kokku 10,225 miljardit eurot. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 2 alusel kohaldati Deutsche Posti suhtes 2000. aastast alates 33 % suurust määra. Seda määra kohaldatakse ametnike arvestusliku palga suhtes. |
| --- | --- |

(316)

1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 1 alusel pidi Deutsche Post 1995.–1999. aastal maksma pensionifondidesse aastas 2,045 miljardit eurot ja kokku 10,225 miljardit eurot. 1994. aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 2 alusel kohaldati Deutsche Posti suhtes 2000. aastast alates 33 % suurust määra. Seda määra kohaldatakse ametnike arvestusliku palga suhtes.

| (317) | Abi vajalikkust ja proportsionaalsust hinnates tuleb siiski arvesse võtta ka asjaolu, et Deutsche Post ei pidanud majanduslikel põhjustel maksma pensionifondidesse kogu 2,045 miljardi euro suurust makset (mis vastab 33 %-le arvestuslikust palgast). Sellega seoses tuleb komisjoni arvates teha vahet ajavahemikel 1995.–2002. aastani ja 2003. aastast kuni tänaseni. |
| --- | --- |

(317)

Abi vajalikkust ja proportsionaalsust hinnates tuleb siiski arvesse võtta ka asjaolu, et Deutsche Post ei pidanud majanduslikel põhjustel maksma pensionifondidesse kogu 2,045 miljardi euro suurust makset (mis vastab 33 %-le arvestuslikust palgast). Sellega seoses tuleb komisjoni arvates teha vahet ajavahemikel 1995.–2002. aastani ja 2003. aastast kuni tänaseni.

a)   Deutsche Posti sissemakse 1995.–2002. aastal

| (318) | Saksamaa märgib, et Deutsche Post tasus eelkõige 1995.–1999. aastal pensionifondidesse tehtud iga-aastaseid ühekordseid makseid kogusummas 2,045 miljardit eurot silmas pidades rohkem sotsiaalkindlustusmakseid kui tema konkurendid kohustuslikke sotsiaalkindlustusmakseid. Seega tegi Deutsche Post 1999. aastale eelneval ajavahemikul, kuid samuti kogu uurimisperioodi ajal vähemalt sama suuri (kui mitte suuremaid) sissemakseid kui eraettevõtjad. Seepärast ei saa kinnitada, et Deutsche Post oli pensionitoetuse tõttu oma konkurentidest soodsamas olukorras. Komisjon peab asjaomased väited tagasi lükkama, sest neis ei võeta arvesse Saksa ametiasutuste regulatiivseid nõudeid seoses reguleerimata hindadega teenuste kulude katmisega. |
| --- | --- |

(318)

Saksamaa märgib, et Deutsche Post tasus eelkõige 1995.–1999. aastal pensionifondidesse tehtud iga-aastaseid ühekordseid makseid kogusummas 2,045 miljardit eurot silmas pidades rohkem sotsiaalkindlustusmakseid kui tema konkurendid kohustuslikke sotsiaalkindlustusmakseid. Seega tegi Deutsche Post 1999. aastale eelneval ajavahemikul, kuid samuti kogu uurimisperioodi ajal vähemalt sama suuri (kui mitte suuremaid) sissemakseid kui eraettevõtjad. Seepärast ei saa kinnitada, et Deutsche Post oli pensionitoetuse tõttu oma konkurentidest soodsamas olukorras. Komisjon peab asjaomased väited tagasi lükkama, sest neis ei võeta arvesse Saksa ametiasutuste regulatiivseid nõudeid seoses reguleerimata hindadega teenuste kulude katmisega.

| (319) | Komisjon märgib käesolevas otsuses, et Deutsche Post oli reguleerimata hindadega teenuste turgudel oma konkurentidest soodsamas olukorras, sest ta ei kandnud osa selliste teenuste valdkonnas töötavate ametnike sotsiaalkuludest kõnealuste teenuste tuludest. Selle asemel kanti need sotsiaalkulud reguleeritud hindadega teenuste arvelt, mille tulud hoiti piisavalt kõrgel tasemel, et rahastada ka muid kulusid peale reguleeritud hindadega teenuste kulude. |
| --- | --- |

(319)

Komisjon märgib käesolevas otsuses, et Deutsche Post oli reguleerimata hindadega teenuste turgudel oma konkurentidest soodsamas olukorras, sest ta ei kandnud osa selliste teenuste valdkonnas töötavate ametnike sotsiaalkuludest kõnealuste teenuste tuludest. Selle asemel kanti need sotsiaalkulud reguleeritud hindadega teenuste arvelt, mille tulud hoiti piisavalt kõrgel tasemel, et rahastada ka muid kulusid peale reguleeritud hindadega teenuste kulude.

| (320) | Deutsche Posti sisemine raamatupidamisarvestus alates 1995. aastast näitab, et Deutsche Post tegi reguleerimata hindadega teenuste arvelt sotsiaalkindlustusmakseid üksnes tulu- ja kuluarvestuse kohasel maksemääral põhinevas ulatuses. Seda kinnitavad 2002. aasta ning järgmine tulu- ja kuluarvestus. Reguleerimata hindadega teenustega seotud majanduslik eelis oli seega olemas nii enne kui ka pärast 1999. aastat, sest kõnealused teenused olid asjaomastest kuludest ilmselgelt vabastatud. |
| --- | --- |

(320)

Deutsche Posti sisemine raamatupidamisarvestus alates 1995. aastast näitab, et Deutsche Post tegi reguleerimata hindadega teenuste arvelt sotsiaalkindlustusmakseid üksnes tulu- ja kuluarvestuse kohasel maksemääral põhinevas ulatuses. Seda kinnitavad 2002. aasta ning järgmine tulu- ja kuluarvestus. Reguleerimata hindadega teenustega seotud majanduslik eelis oli seega olemas nii enne kui ka pärast 1999. aastat, sest kõnealused teenused olid asjaomastest kuludest ilmselgelt vabastatud.

| (321) | Saksamaa väide, et Deutsche Post oli reguleeritud hindadega turgudel muudest ettevõtjatest ebasoodsamas olukorras, sest ta pidi 1995.–1999. aastal tehtud ühekordsete maksete tõttu rahastama suuremaid sotsiaalkulusid, ei ole õige. Esiteks oli Deutsche Postil enamiku reguleeritud teenuste osutamiseks endiselt ainulitsents. Teiseks – ja see on palju olulisem – olid ainulitsentsiga hõlmatud teenuste tasud kehtestatud piisavalt kõrged, et suunata need kulud edasi asjaomastele kasutajatele. |
| --- | --- |

(321)

Saksamaa väide, et Deutsche Post oli reguleeritud hindadega turgudel muudest ettevõtjatest ebasoodsamas olukorras, sest ta pidi 1995.–1999. aastal tehtud ühekordsete maksete tõttu rahastama suuremaid sotsiaalkulusid, ei ole õige. Esiteks oli Deutsche Postil enamiku reguleeritud teenuste osutamiseks endiselt ainulitsents. Teiseks – ja see on palju olulisem – olid ainulitsentsiga hõlmatud teenuste tasud kehtestatud piisavalt kõrged, et suunata need kulud edasi asjaomastele kasutajatele.

| (322) | Enne 1995. aastat põhines tasude reguleerimine 24. juuni 1991. aasta postiteenuste määrusel (87), mille kohaselt pidid monopoolsete teenuste hinnad olema tasakaalustatud. Haldustava kohaselt sisaldasid need pensionikulusid. Aastatel 1995–1997 põhines tasude reguleerimine 14. septembri 1994. aasta telekommunikatsiooni- ja postiseadusel (BGBl. I, lk 2325, 2371). Kõnealuse seaduse § 4 kohaselt koostoimes §-dega 2 ja 7 võis reguleeritud hindadega teenuste tuludest katta reguleeritud hindadega teenuste kulud, sealhulgas pensionifondidesse tehtavad sissemaksed, ning rahastada ka reguleerimata hindadega teenuste kulusid. |
| --- | --- |

(322)

Enne 1995. aastat põhines tasude reguleerimine 24. juuni 1991. aasta postiteenuste määrusel (87), mille kohaselt pidid monopoolsete teenuste hinnad olema tasakaalustatud. Haldustava kohaselt sisaldasid need pensionikulusid. Aastatel 1995–1997 põhines tasude reguleerimine 14. septembri 1994. aasta telekommunikatsiooni- ja postiseadusel (BGBl. I, lk 2325, 2371). Kõnealuse seaduse § 4 kohaselt koostoimes §-dega 2 ja 7 võis reguleeritud hindadega teenuste tuludest katta reguleeritud hindadega teenuste kulud, sealhulgas pensionifondidesse tehtavad sissemaksed, ning rahastada ka reguleerimata hindadega teenuste kulusid.

| (323) | Nagu Deutsche Posti aastaaruannetest selgub, jäid reguleeritud teenuste tasud pärast 1995. aasta pensionireformi samale tasemele nagu enne, kui Deutsche Post pidi veel kandma kõik pensionikulud. Kuigi pensionikulude suurust hiljem piirati, nii et see võrdus kas ühekordse sissemaksega (1995.–1999. aastal) või (alates 2000. aastast) 33 %-ga ametnike palkade kogusummast (mis aasta-aastalt vähenes), ei vähendatud vastavalt reguleeritud teenuste tasusid, selleks et katta suuremaid sotsiaalkindlustusmakseid, mis vastasid konkurentide makstud kohustuslikele sotsiaalkindlustusmaksetele. Kuna kindlaksmääratud sissemaksed pensionifondidesse püsisid 1999. aastani (2,045 miljardit eurot aastas) ligikaudu samal tasemel kui 1994. aasta pensionikulud, ei muutunud Deutsche Posti majanduslik seisund seoses pensionikulude katmisega reguleeritud hindadega teenuste tuludest. Nii Deutsche Posti tulud kui ka tema sissemaksed pensionifondidesse olid tasakaalus. |
| --- | --- |

(323)

Nagu Deutsche Posti aastaaruannetest selgub, jäid reguleeritud teenuste tasud pärast 1995. aasta pensionireformi samale tasemele nagu enne, kui Deutsche Post pidi veel kandma kõik pensionikulud. Kuigi pensionikulude suurust hiljem piirati, nii et see võrdus kas ühekordse sissemaksega (1995.–1999. aastal) või (alates 2000. aastast) 33 %-ga ametnike palkade kogusummast (mis aasta-aastalt vähenes), ei vähendatud vastavalt reguleeritud teenuste tasusid, selleks et katta suuremaid sotsiaalkindlustusmakseid, mis vastasid konkurentide makstud kohustuslikele sotsiaalkindlustusmaksetele. Kuna kindlaksmääratud sissemaksed pensionifondidesse püsisid 1999. aastani (2,045 miljardit eurot aastas) ligikaudu samal tasemel kui 1994. aasta pensionikulud, ei muutunud Deutsche Posti majanduslik seisund seoses pensionikulude katmisega reguleeritud hindadega teenuste tuludest. Nii Deutsche Posti tulud kui ka tema sissemaksed pensionifondidesse olid tasakaalus.

| (324) | 1997. aasta postiseaduses on selgelt sätestatud, et reguleeritud tasudest tuleks katta nii teenuste tõhusa osutamise kulud kui ka sellised kohustused nagu ametnike sotsiaalkulud. 1997. aasta postiseaduses tunnistatakse seega sõnaselgelt, et reguleeritud hindadega teenuste tulud kehtestatakse nii, et need kataksid kogu ühekordsete maksete summa. Kuna Saksa seadusandja tundus olevat seisukohal, et reguleeritud tasude tollane tase oli 1997. aasta postiseadusega kooskõlas, otsustas ta, et hinnad peavad 1999. aastani jääma 1997. aasta tasemele. 27. märtsil 2000 otsustas majandus- ja tehnoloogiaminister, et 1. septembril 1997 kinnitatud tasud kehtivad 31. detsembrini 2002. |
| --- | --- |

(324)

1997. aasta postiseaduses on selgelt sätestatud, et reguleeritud tasudest tuleks katta nii teenuste tõhusa osutamise kulud kui ka sellised kohustused nagu ametnike sotsiaalkulud. 1997. aasta postiseaduses tunnistatakse seega sõnaselgelt, et reguleeritud hindadega teenuste tulud kehtestatakse nii, et need kataksid kogu ühekordsete maksete summa. Kuna Saksa seadusandja tundus olevat seisukohal, et reguleeritud tasude tollane tase oli 1997. aasta postiseadusega kooskõlas, otsustas ta, et hinnad peavad 1999. aastani jääma 1997. aasta tasemele. 27. märtsil 2000 otsustas majandus- ja tehnoloogiaminister, et 1. septembril 1997 kinnitatud tasud kehtivad 31. detsembrini 2002.

| (325) | Reguleeritud tasusid hoiti seega varasemal kõrgel tasemel ega vähendatud tasemeni, mille juures Deutsche Post oleks olnud teistega võrreldes ebasoodsamas olukorras. |
| --- | --- |

(325)

Reguleeritud tasusid hoiti seega varasemal kõrgel tasemel ega vähendatud tasemeni, mille juures Deutsche Post oleks olnud teistega võrreldes ebasoodsamas olukorras.

| (326) | 2000. aastast alates oli Deutsche Post oma konkurentidega võrreldes veelgi soodsamas olukorras, sest kindlaksmääratud sissemakset pensionifondidesse vähendati 33 %-ni ametnike arvestuslikust palgast. Absoluutarvudes tähendab see kulude vähenemist 2,045 miljardilt eurolt 735 miljoni euroni (ja hiljem vähenes sissemakse veelgi, sest ametnikke jäi vähemaks ja palkade tõus tasakaalustas seda vaid osaliselt). Kuna reguleeritud tasusid hoiti varasemal kõrgel tasemel, sai Deutsche Post 2000. aastast alates reguleeritud hindadega teenustelt suurt kasumit teenida. |
| --- | --- |

(326)

2000. aastast alates oli Deutsche Post oma konkurentidega võrreldes veelgi soodsamas olukorras, sest kindlaksmääratud sissemakset pensionifondidesse vähendati 33 %-ni ametnike arvestuslikust palgast. Absoluutarvudes tähendab see kulude vähenemist 2,045 miljardilt eurolt 735 miljoni euroni (ja hiljem vähenes sissemakse veelgi, sest ametnikke jäi vähemaks ja palkade tõus tasakaalustas seda vaid osaliselt). Kuna reguleeritud tasusid hoiti varasemal kõrgel tasemel, sai Deutsche Post 2000. aastast alates reguleeritud hindadega teenustelt suurt kasumit teenida.

| (327) | Analüüsides Deutsche Posti kasumlikkust reguleeritud hindadega teenuste valdkonnas kogu ajavahemikul 1995–2002, jõutakse WIKi hinnangus järeldusele, et Deutsche Post ei saanud näiteks 1999. aastani reguleeritud hindadega teenustelt pensionifondidesse tehtud ühekordsetest maksetest hoolimata kahjumit. 2000. aastast alates olid tema tulemused WIKi hinnangu järgi ilmselgelt positiivsed. |
| --- | --- |

(327)

Analüüsides Deutsche Posti kasumlikkust reguleeritud hindadega teenuste valdkonnas kogu ajavahemikul 1995–2002, jõutakse WIKi hinnangus järeldusele, et Deutsche Post ei saanud näiteks 1999. aastani reguleeritud hindadega teenustelt pensionifondidesse tehtud ühekordsetest maksetest hoolimata kahjumit. 2000. aastast alates olid tema tulemused WIKi hinnangu järgi ilmselgelt positiivsed.

| (328) | Komisjon peab seega tagasi lükkama Saksamaa väite, et Deutsche Post oli seoses reguleeritud hindadega teenuste valdkonna sotsiaalkindlustusmaksete katmisega oma konkurentidega võrreldes ebasoodsamas olukorras ning pensionitoetus oli enne 2002. aastat vajalik ja proportsionaalne. |
| --- | --- |

(328)

Komisjon peab seega tagasi lükkama Saksamaa väite, et Deutsche Post oli seoses reguleeritud hindadega teenuste valdkonna sotsiaalkindlustusmaksete katmisega oma konkurentidega võrreldes ebasoodsamas olukorras ning pensionitoetus oli enne 2002. aastat vajalik ja proportsionaalne.

| (329) | Hoolimata esitatud väitest peab komisjon möönma, et käesolevas asjas ei ole piisavalt tõendeid, mis võimaldaks kindlaks teha Deutsche Posti poolt 1995.–2002. aastal tasutud sotsiaalkindlustusmaksete täpset suurust. Ta leiab, et selline teatava summa kindlakstegemine ei saa nõuetekohaselt põhineda hilisemal tuvastamisel, et teatud osa reguleerimata hindadega teenuste sotsiaalkuludest kanti üle ja seda rahastati reguleeritud hindadega teenuste tuludest ning kokkuvõttes ei olnud Deutsche Post pensionifonde reguleerivate õigusnormidega seoses teistega võrreldes ebasoodsamas olukorras, sest reguleeritud hindadega teenuste tulud olid pensionifondidesse tegelikult tehtud sissemaksete, sealhulgas ülekantud kohustuste katmiseks piisavalt suured. Samuti ei ole võimalik kindlaks teha meetodit, mille abil võis liikmesriik arvutada kõnealusel ajavahemikul tehtud sissemaksete suuruse. Komisjon märgib pärast 1995.–2002. aastal kohaldatud reguleeritud tasude õigusliku aluse analüüsi, et õigusnormidest ei saa kahtluseta selgust, kuidas pädevad asutused määrasid eelnevalt kindlaks reguleeritud tasude elemendid. Käesoleval juhul ei saa kindlalt tuvastada, et pädevad asutused, kinnitades reguleeritud tasud tasemel, mis kokkuvõttes kattis ülekantud kulud, määrasid kindla osa reguleeritud tasudest oma otsustes selgelt asjaomaste reguleerimata hindadega teenustega seotud kohustuste eest tehtava sissemakse katmiseks. |
| --- | --- |

(329)

Hoolimata esitatud väitest peab komisjon möönma, et käesolevas asjas ei ole piisavalt tõendeid, mis võimaldaks kindlaks teha Deutsche Posti poolt 1995.–2002. aastal tasutud sotsiaalkindlustusmaksete täpset suurust. Ta leiab, et selline teatava summa kindlakstegemine ei saa nõuetekohaselt põhineda hilisemal tuvastamisel, et teatud osa reguleerimata hindadega teenuste sotsiaalkuludest kanti üle ja seda rahastati reguleeritud hindadega teenuste tuludest ning kokkuvõttes ei olnud Deutsche Post pensionifonde reguleerivate õigusnormidega seoses teistega võrreldes ebasoodsamas olukorras, sest reguleeritud hindadega teenuste tulud olid pensionifondidesse tegelikult tehtud sissemaksete, sealhulgas ülekantud kohustuste katmiseks piisavalt suured. Samuti ei ole võimalik kindlaks teha meetodit, mille abil võis liikmesriik arvutada kõnealusel ajavahemikul tehtud sissemaksete suuruse. Komisjon märgib pärast 1995.–2002. aastal kohaldatud reguleeritud tasude õigusliku aluse analüüsi, et õigusnormidest ei saa kahtluseta selgust, kuidas pädevad asutused määrasid eelnevalt kindlaks reguleeritud tasude elemendid. Käesoleval juhul ei saa kindlalt tuvastada, et pädevad asutused, kinnitades reguleeritud tasud tasemel, mis kokkuvõttes kattis ülekantud kulud, määrasid kindla osa reguleeritud tasudest oma otsustes selgelt asjaomaste reguleerimata hindadega teenustega seotud kohustuste eest tehtava sissemakse katmiseks.

| (330) | Erinevalt 2002., 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusest, millega reguleeriv asutus kõnealused kohustused sõnaselgelt kinnitas ja heaks kiitis, võiks selline varasem tegelik kohustuste katmine tuleneda pädeva asutuse kaalutlustest, mis olid seotud muude kulukomponentide või ettevõtja muude näitajate muutumisega. Sellisest varasemast tegelikust kohustuste katmisest ei piisa seega käesolevas asjas, et teha täpselt kindlaks, kui palju on pädevad asutused reguleeritud tasusid tõstnud, et katta asjaomaseid reguleerimata hindadega teenustega seotud kohustusi. |
| --- | --- |

(330)

Erinevalt 2002., 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusest, millega reguleeriv asutus kõnealused kohustused sõnaselgelt kinnitas ja heaks kiitis, võiks selline varasem tegelik kohustuste katmine tuleneda pädeva asutuse kaalutlustest, mis olid seotud muude kulukomponentide või ettevõtja muude näitajate muutumisega. Sellisest varasemast tegelikust kohustuste katmisest ei piisa seega käesolevas asjas, et teha täpselt kindlaks, kui palju on pädevad asutused reguleeritud tasusid tõstnud, et katta asjaomaseid reguleerimata hindadega teenustega seotud kohustusi.

| (331) | 2003. aasta 1. jaanuarile järgnenud ajavahemiku puhul on seevastu 2002., 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusest selgelt näha, kuidas reguleeriv asutus reguleeritud tasud kehtestas. Reguleeritud tasud kinnitati selgelt kõrgemal tasemel, et katta reguleerimata hindadega teenustest tulenevad kohustused reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest. |
| --- | --- |

(331)

2003. aasta 1. jaanuarile järgnenud ajavahemiku puhul on seevastu 2002., 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusest selgelt näha, kuidas reguleeriv asutus reguleeritud tasud kehtestas. Reguleeritud tasud kinnitati selgelt kõrgemal tasemel, et katta reguleerimata hindadega teenustest tulenevad kohustused reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest.

b)   Deutsche Posti sissemakse alates 2003. aastast

| (332) | 1997. aasta postiseaduse alusel võib Deutsche Post reguleerivalt asutuselt nõuda, et viimane arvestaks ainulitsentsist ja reguleeritud hindadega teenustelt saadud tulude asjakohast suurust kindlaks tehes kasutajatele edasi suunatavatesse kuludesse muu hulgas nii konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkohustused kui ka universaalteenuste tõhusa osutamise kulud. Sellist meetodit kasutas reguleeriv asutus esimest korda 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses. Reguleeriv asutus kiitis konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkindlustusmaksetest tulenevad kohustused heaks ka 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses. Komisjoni hinnangut ei muuda asjaolu, et hindade eelnevat kontrolli kohaldatakse üksnes osale reguleeritud hindadega teenustest. Deutsche Postil oli – nagu varemgi – õigus suunata kõik kohustused oma turgu valitseva seisundi kasutamise kaudu edasi. Seda arvesse võttes ei ole vahet, kas reguleeriv asutus teeb eel- või järelkontrolli. |
| --- | --- |

(332)

1997. aasta postiseaduse alusel võib Deutsche Post reguleerivalt asutuselt nõuda, et viimane arvestaks ainulitsentsist ja reguleeritud hindadega teenustelt saadud tulude asjakohast suurust kindlaks tehes kasutajatele edasi suunatavatesse kuludesse muu hulgas nii konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkohustused kui ka universaalteenuste tõhusa osutamise kulud. Sellist meetodit kasutas reguleeriv asutus esimest korda 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses. Reguleeriv asutus kiitis konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkindlustusmaksetest tulenevad kohustused heaks ka 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses. Komisjoni hinnangut ei muuda asjaolu, et hindade eelnevat kontrolli kohaldatakse üksnes osale reguleeritud hindadega teenustest. Deutsche Postil oli – nagu varemgi – õigus suunata kõik kohustused oma turgu valitseva seisundi kasutamise kaudu edasi. Seda arvesse võttes ei ole vahet, kas reguleeriv asutus teeb eel- või järelkontrolli.

| (333) | Reguleeriv asutus on alati heaks kiitnud Deutsche Posti taotluse, et kohustust nr 2 (tulu- ja kuluarvestuse kohast maksemäära ületavad sotsiaalkulud) refinantseeritaks reguleeritud hindadega teenuste tuludest. Nii võrreldi 2001. aasta konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid (kohustus nr 2) kindlaks tehes Deutsche Posti poolt oma ametnike eest tasutud sotsiaalkindlustusmakseid, mille suurus oli [40–45 %] arvestuslikust palgast (88) tulu- ja kuluarvestuse kohase võrdlusmääraga. Kõnealune võrdlusmäär koosneb sotsiaalkindlustus-, õnnetusjuhtumikindlustus- ja täiendava pensionikindlustuse maksete tööandja osast, mis on kokku [20–25 %] arvestuslikust palgast. |
| --- | --- |

(333)

Reguleeriv asutus on alati heaks kiitnud Deutsche Posti taotluse, et kohustust nr 2 (tulu- ja kuluarvestuse kohast maksemäära ületavad sotsiaalkulud) refinantseeritaks reguleeritud hindadega teenuste tuludest. Nii võrreldi 2001. aasta konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid (kohustus nr 2) kindlaks tehes Deutsche Posti poolt oma ametnike eest tasutud sotsiaalkindlustusmakseid, mille suurus oli [40–45 %] arvestuslikust palgast (88) tulu- ja kuluarvestuse kohase võrdlusmääraga. Kõnealune võrdlusmäär koosneb sotsiaalkindlustus-, õnnetusjuhtumikindlustus- ja täiendava pensionikindlustuse maksete tööandja osast, mis on kokku [20–25 %] arvestuslikust palgast.

| (334) | Nende kahe määra vahe, mis moodustab [15–20 %] ametnike arvestuslikust palgast, kajastati kohustuse nr 2 all ja kaeti reguleeritud hindadega teenuste tuludest (vt tabel 2). |
| --- | --- |

(334)

Nende kahe määra vahe, mis moodustab [15–20 %] ametnike arvestuslikust palgast, kajastati kohustuse nr 2 all ja kaeti reguleeritud hindadega teenuste tuludest (vt tabel 2).

| (335) | Deutsche Post ei maksa seega majanduslikel põhjustel sotsiaalkindlustusmaksena mitte 33 % arvestuslikust palgast, vaid üksnes [20–25 %] sellest. 2003. aastast alates maksavad ülejäänud osa asjaomased tarbijad, kes peavad maksma tasusid, mis katavad Deutsche Posti sotsiaalkulud seoses teenustega, mille osutamiseks oli Deutsche Postil 2007. aastani ainulitsents, või universaalteenustega, mille osutamiseks on Deutsche Postil turgu valitsev seisund. |
| --- | --- |

(335)

Deutsche Post ei maksa seega majanduslikel põhjustel sotsiaalkindlustusmaksena mitte 33 % arvestuslikust palgast, vaid üksnes [20–25 %] sellest. 2003. aastast alates maksavad ülejäänud osa asjaomased tarbijad, kes peavad maksma tasusid, mis katavad Deutsche Posti sotsiaalkulud seoses teenustega, mille osutamiseks oli Deutsche Postil 2007. aastani ainulitsents, või universaalteenustega, mille osutamiseks on Deutsche Postil turgu valitsev seisund.

| (336) | Et võrrelda arvestusliku palga suhtes kohaldatavat maksemäära konkurentide sotsiaalkindlustusmaksetega, tuleb arvestuslik palk teisendada ametnike brutopalgaks. |
| --- | --- |

(336)

Et võrrelda arvestusliku palga suhtes kohaldatavat maksemäära konkurentide sotsiaalkindlustusmaksetega, tuleb arvestuslik palk teisendada ametnike brutopalgaks.

| (337) | Arvestuslik palk moodustab [85–90 %] ametnike brutopalgast (89). Seega võrdub [20–25 %] arvestuslikust palgast [17,5–22,5 %-ga] brutopalgast. |
| --- | --- |

(337)

Arvestuslik palk moodustab [85–90 %] ametnike brutopalgast (89). Seega võrdub [20–25 %] arvestuslikust palgast [17,5–22,5 %-ga] brutopalgast.

| (338) | Kuna Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtava sissemakse määraks kehtestati 33 % ja reguleeriv asutus kiitis heaks kohustuse nr 2, tasus Deutsche Post seega sotsiaalkindlustusmakseid [17,5–22,5 %] ametnike brutopalgast. |
| --- | --- |

(338)

Kuna Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtava sissemakse määraks kehtestati 33 % ja reguleeriv asutus kiitis heaks kohustuse nr 2, tasus Deutsche Post seega sotsiaalkindlustusmakseid [17,5–22,5 %] ametnike brutopalgast.

VII.3.2.3.   Võrdlus

a)   Ajavahemik 1995–2002

| (339) | 1995.–2002. aastal vähendasid tulud, mida Deutsche Post sai reserveeritud teenuste valdkonnas kohaldatud tasudest, olulisel määral tema maksetel seoses sotsiaalkulude katmisega lasunud tegelikku majanduslikku koormust. Kuna tasuelemente ei ole konkreetselt kindlaks tehtud, saab komisjon siiski üksnes tuvastada, et Deutsche Posti sissemakse jäi alla võrdlusmäära. Komisjon ei saa arvutada nende kahe taseme vahe täpset suurust ega näha ette meetodit, mis võimaldaks liikmesriigil seda teha. |
| --- | --- |

(339)

1995.–2002. aastal vähendasid tulud, mida Deutsche Post sai reserveeritud teenuste valdkonnas kohaldatud tasudest, olulisel määral tema maksetel seoses sotsiaalkulude katmisega lasunud tegelikku majanduslikku koormust. Kuna tasuelemente ei ole konkreetselt kindlaks tehtud, saab komisjon siiski üksnes tuvastada, et Deutsche Posti sissemakse jäi alla võrdlusmäära. Komisjon ei saa arvutada nende kahe taseme vahe täpset suurust ega näha ette meetodit, mis võimaldaks liikmesriigil seda teha.

b)   2003. aastale järgnenud ajavahemik

| (340) | Tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära ja võrdlusmäära võrdlust arvesse võttes tuleb märkida, et tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär põhineb ametnike arvestuslikul palgal, mis on aluspalgana lepinguliste töötajate brutopalgaga võrreldes liiga madal. Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär tuleb seega uuesti arvutada protsendina ametnike brutopalgast. |
| --- | --- |

(340)

Tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära ja võrdlusmäära võrdlust arvesse võttes tuleb märkida, et tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär põhineb ametnike arvestuslikul palgal, mis on aluspalgana lepinguliste töötajate brutopalgaga võrreldes liiga madal. Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär tuleb seega uuesti arvutada protsendina ametnike brutopalgast.

| (341) | 2006. aasta kohta esitatud andmetest ilmneb, et reguleerimata hindadega teenustelt maksti tegelikult sotsiaalkindlustusmakseid [17,5–22,5] % ametnike brutopalgast (või [20–25] % ametnike arvestuslikust palgast), võrreldes 33,5 % suuruse võrdlusmääraga. Seoses sotsiaalkindlustusmaksetega sai Deutsche Post seega 2006. aastal suhtelise eelise, mis moodustas [10–15] % ametnike brutopalgast.

  Tabel 7


  2006. aasta andmed tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära ja Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmakse võrdlusmäära kohta | Kohustusliku sotsiaalkindlustusmakse määr | Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär | Deutsche Posti sotsiaalkindlustuskohustuse võrdlusmäär |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| protsendina | lepinguliste töötajate brutopalgast | ametnike brutopalgast | ametnike brutopalgast |
| Tööandja osa | 20,50 % | 17,84 % | 20,50 % |
| Ravikindlustus | 6,65 % | 5,79 % | 6,65 % |
| Hoolduskindlustus | 0,85 % | 0,74 % | 0,85 % |
| Töötuskindlustus | 3,25 % | 2,83 % | 3,25 % |
| Pensionikindlustus | 9,75 % | 8,48 % | 9,75 % |
| Töötaja osa | 20,50 % | | |
| Ravikindlustus | 6,65 % | | |
| Hoolduskindlustus | 0,85 % | | |
| Töötuskindlustus | 3,25 % | | 3,25 % |
| Pensionikindlustus | 9,75 % | | 9,75 % |
| Täiendav pensionikindlustus | | [0–5 %] | |
| Õnnetusjuhtumikindlustus | | [0–5 %] | |
| Maksemäär | | [17,5–22,5 %] | 33,50 % |

(341)

2006. aasta kohta esitatud andmetest ilmneb, et reguleerimata hindadega teenustelt maksti tegelikult sotsiaalkindlustusmakseid [17,5–22,5] % ametnike brutopalgast (või [20–25] % ametnike arvestuslikust palgast), võrreldes 33,5 % suuruse võrdlusmääraga. Seoses sotsiaalkindlustusmaksetega sai Deutsche Post seega 2006. aastal suhtelise eelise, mis moodustas [10–15] % ametnike brutopalgast.

Tabel 7

2006. aasta andmed tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära ja Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmakse võrdlusmäära kohta

Kohustusliku sotsiaalkindlustusmakse määr

Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär

Deutsche Posti sotsiaalkindlustuskohustuse võrdlusmäär

protsendina

lepinguliste töötajate brutopalgast

ametnike brutopalgast

ametnike brutopalgast

Tööandja osa

20,50 %

17,84 %

20,50 %

Ravikindlustus

6,65 %

5,79 %

6,65 %

Hoolduskindlustus

0,85 %

0,74 %

0,85 %

Töötuskindlustus

3,25 %

2,83 %

3,25 %

Pensionikindlustus

9,75 %

8,48 %

9,75 %

Töötaja osa

20,50 %

Ravikindlustus

6,65 %

Hoolduskindlustus

0,85 %

Töötuskindlustus

3,25 %

3,25 %

Pensionikindlustus

9,75 %

9,75 %

Täiendav pensionikindlustus

[0–5 %]

Õnnetusjuhtumikindlustus

[0–5 %]

Maksemäär

[17,5–22,5 %]

33,50 %

| (342) | Tabeli 7 kohaselt on Deutsche Posti võrdlusmäär 33,5 % ametnike brutopalgast ja seega [10–15] protsendipunkti võrra tema tegelikult tasutud sotsiaalkindlustusmaksest suurem. |
| --- | --- |

(342)

Tabeli 7 kohaselt on Deutsche Posti võrdlusmäär 33,5 % ametnike brutopalgast ja seega [10–15] protsendipunkti võrra tema tegelikult tasutud sotsiaalkindlustusmaksest suurem.

| (343) | [10–15] protsendipunkti suurune vahe 2006. aastal on suurem kui 33,5 % suuruse võrdlusmäära ning tulu- ja kuluarvestuse kohase [20–25] % suuruse maksemäära vaheline [8–13] % suurune nominaalne vahe. See vahe hõlmab [2–3] protsendipunkti suurust lisamakset, mille puhul võetakse arvesse asjaolu, et nominaalne tulu- ja kuluarvestuse kohane [20–25] % suurune maksemäär põhineb põhjendamatult ametnike arvestuslikul palgal, mitte lepinguliste töötajate brutopalgale vastaval ametnike brutopalgal. |
| --- | --- |

(343)

[10–15] protsendipunkti suurune vahe 2006. aastal on suurem kui 33,5 % suuruse võrdlusmäära ning tulu- ja kuluarvestuse kohase [20–25] % suuruse maksemäära vaheline [8–13] % suurune nominaalne vahe. See vahe hõlmab [2–3] protsendipunkti suurust lisamakset, mille puhul võetakse arvesse asjaolu, et nominaalne tulu- ja kuluarvestuse kohane [20–25] % suurune maksemäär põhineb põhjendamatult ametnike arvestuslikul palgal, mitte lepinguliste töötajate brutopalgale vastaval ametnike brutopalgal.

VII.3.2.4.   Esialgne järeldus vajalikkuse ja proportsionaalsuse kohta

| (344) | Pensionitoetus, millega kaetakse pensionifondide rahastamisvajadus, mis on suurem kui sotsiaalkindlustusmakse, mis moodustab 33 % Deutsche Posti ametnike arvestuslikust palgast, ei ole vajalik ega proportsionaalne järgmistel põhjustel:






  1) | 1995.–2002. aastal olid Deutsche Posti tegelikud kulud väiksemad kui võrdlusmäär; täpset vahet ei saa siiski kindlaks määrata; |
| --- | --- | --- |

(344)

Pensionitoetus, millega kaetakse pensionifondide rahastamisvajadus, mis on suurem kui sotsiaalkindlustusmakse, mis moodustab 33 % Deutsche Posti ametnike arvestuslikust palgast, ei ole vajalik ega proportsionaalne järgmistel põhjustel:

1)

1995.–2002. aastal olid Deutsche Posti tegelikud kulud väiksemad kui võrdlusmäär; täpset vahet ei saa siiski kindlaks määrata;

| 2) | 2003. aastast alates olid Deutsche Posti keskmised kulud ligikaudu [17,5–22,5] % tema ametnike brutopalgast, kuid keskmine võrdlusmäär oli 32 % ametnike brutopalgast; ülejäänud kulud kandsid kasutajad, kuna hinnalae reguleerimisel heakskiidetud tulud hõlmavad konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid, mis moodustavad ülejäänud [10–15] % ametnike brutopalgast. |
| --- | --- |

2)

2003. aastast alates olid Deutsche Posti keskmised kulud ligikaudu [17,5–22,5] % tema ametnike brutopalgast, kuid keskmine võrdlusmäär oli 32 % ametnike brutopalgast; ülejäänud kulud kandsid kasutajad, kuna hinnalae reguleerimisel heakskiidetud tulud hõlmavad konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid, mis moodustavad ülejäänud [10–15] % ametnike brutopalgast.

| (345) | Eri maksemäärade kasutamisel alates 2003. aastast on kaks põhjendust:






  1) | kirja- ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed moodustavad 41 % brutopalgast. Et kõnealust määra võrrelda Deutsche Posti poolt oma ametnike eest makstavate sotsiaalkindlustusmaksetega, tuleb seda määra korrigeerida, võttes arvesse, et ametnikud kannavad ise 30–50 % oma tervishoiu- ja hoolduskuludest. Asjaomane ametnike osa on võrdne ravi- ja hoolduskindlustusmakse töötaja osaga, mis moodustab 7,5 % brutopalgast; |
| --- | --- | --- |

(345)

Eri maksemäärade kasutamisel alates 2003. aastast on kaks põhjendust:

1)

kirja- ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed moodustavad 41 % brutopalgast. Et kõnealust määra võrrelda Deutsche Posti poolt oma ametnike eest makstavate sotsiaalkindlustusmaksetega, tuleb seda määra korrigeerida, võttes arvesse, et ametnikud kannavad ise 30–50 % oma tervishoiu- ja hoolduskuludest. Asjaomane ametnike osa on võrdne ravi- ja hoolduskindlustusmakse töötaja osaga, mis moodustab 7,5 % brutopalgast;

| 2) | Deutsche Posti sissemakse arvutatakse ametnike arvestusliku palga, mitte brutopalga alusel. Seepärast on Deutsche Posti ametnike puhul võrdlusmäär 33,5 % brutopalgast. Seda määra ületavatest kuludest vabastamine ei ole põhimõtteliselt vajalik ega proportsionaalne. |
| --- | --- |

2)

Deutsche Posti sissemakse arvutatakse ametnike arvestusliku palga, mitte brutopalga alusel. Seepärast on Deutsche Posti ametnike puhul võrdlusmäär 33,5 % brutopalgast. Seda määra ületavatest kuludest vabastamine ei ole põhimõtteliselt vajalik ega proportsionaalne.

| (346) | Kuludest vabastamise vajalikku ja proportsionaalset taset ületavat osa ei ole 1995.–2002. aasta kohta võimalik täpselt kindlaks määrata. 2003. aastast alates on kõnealune osa [10–15] % brutopalgast. |
| --- | --- |

(346)

Kuludest vabastamise vajalikku ja proportsionaalset taset ületavat osa ei ole 1995.–2002. aasta kohta võimalik täpselt kindlaks määrata. 2003. aastast alates on kõnealune osa [10–15] % brutopalgast.

VII.3.2.5.   Erilise konkurentsi- ja regulatiivse keskkonna mõju vajalikkuse ja proportsionaalsuse kriteeriumidele

| (347) | Pensionitoetuse vajalikkust ja proportsionaalsust hinnates tuleb siiski arvesse võtta seda, et tegemist on erilise konkurentsi- ja regulatiivse keskkonnaga. |
| --- | --- |

(347)

Pensionitoetuse vajalikkust ja proportsionaalsust hinnates tuleb siiski arvesse võtta seda, et tegemist on erilise konkurentsi- ja regulatiivse keskkonnaga.

| (348) | Nagu punktis II.2.1 märgitud, oli Deutsche Postil 31. detsembrini 2007 teatavate kirisaadetiste edastamiseks ainulitsents. Tal oli 1997. aasta postiseaduse § 52 alusel nimetatud tähtajani Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 97/67/EÜ (90) 2. peatüki ja 1997. aasta postiseaduse § 11 kohane universaalteenuse osutamise kohustus. 1. jaanuarist 2008 alates osutab Deutsche Post universaalteenuseid vabatahtlikult. |
| --- | --- |

(348)

Nagu punktis II.2.1 märgitud, oli Deutsche Postil 31. detsembrini 2007 teatavate kirisaadetiste edastamiseks ainulitsents. Tal oli 1997. aasta postiseaduse § 52 alusel nimetatud tähtajani Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 97/67/EÜ (90) 2. peatüki ja 1997. aasta postiseaduse § 11 kohane universaalteenuse osutamise kohustus. 1. jaanuarist 2008 alates osutab Deutsche Post universaalteenuseid vabatahtlikult.

| (349) | Seni kuni Deutsche Postil oli teatavate kirisaadetiste edastamise teenuste osutamiseks ainulitsents, ei saanud tema konkurendid selles postituru osas oma teenuseid pakkuda. Asjaolu, et reguleeriv asutus lubas Deutsche Postil reguleeritud hindadega teenustele kehtestatud suuremate tasude abil täielikult (ja suuremas ulatuses, kui olid tema konkurentide sotsiaalkindlustusmaksed) refinantseerida sellist osa postiametnike sotsiaalkuludest, mis tulenes ainulitsentsiga hõlmatud teenuste osutamisest, ei oleks tohtinud kaubandust kahjustada määral, mis on vastuolus ühiste huvidega. |
| --- | --- |

(349)

Seni kuni Deutsche Postil oli teatavate kirisaadetiste edastamise teenuste osutamiseks ainulitsents, ei saanud tema konkurendid selles postituru osas oma teenuseid pakkuda. Asjaolu, et reguleeriv asutus lubas Deutsche Postil reguleeritud hindadega teenustele kehtestatud suuremate tasude abil täielikult (ja suuremas ulatuses, kui olid tema konkurentide sotsiaalkindlustusmaksed) refinantseerida sellist osa postiametnike sotsiaalkuludest, mis tulenes ainulitsentsiga hõlmatud teenuste osutamisest, ei oleks tohtinud kaubandust kahjustada määral, mis on vastuolus ühiste huvidega.

| (350) | Universaalteenuse osutamise kohustus põhineb asjaolul, et postiettevõtjad ei paku konkurentsipõhise turu korral maa- või äärepoolsemates piirkondades üldse teatud teenuseid või pakuvad neid ülemäära kõrge hinna eest. Seepärast peavad liikmesriigid direktiivi 97/67/EÜ artikli 4 alusel tagama, et kasutajatel on õigus universaalteenusele, mis hõlmab kindlaksmääratud kvaliteediga postiteenuse pidevat osutamist nende territooriumi igas punktis kõikidele kasutajatele sobiva hinnaga. |
| --- | --- |

(350)

Universaalteenuse osutamise kohustus põhineb asjaolul, et postiettevõtjad ei paku konkurentsipõhise turu korral maa- või äärepoolsemates piirkondades üldse teatud teenuseid või pakuvad neid ülemäära kõrge hinna eest. Seepärast peavad liikmesriigid direktiivi 97/67/EÜ artikli 4 alusel tagama, et kasutajatel on õigus universaalteenusele, mis hõlmab kindlaksmääratud kvaliteediga postiteenuse pidevat osutamist nende territooriumi igas punktis kõikidele kasutajatele sobiva hinnaga.

| (351) | Seoses sellega nähakse Saksa õigusaktidega kõigile sellistele postiettevõtjatele, kellel on valitsev seisund turul, kus kehtib universaalteenuse osutamise kohustus, ette konkreetne kohustus. Postiteenuste määruse (91) § 2 kohaselt peavad asjaomased postiteenuste osutajad pakkuma kõnealusel turul teenuseid kõigile kasutajatele võrdsetel tingimustel. Seni oli üksnes Deutsche Postil selline turgu valitsev seisund ja vastavalt ka kõnealune kohustus. |
| --- | --- |

(351)

Seoses sellega nähakse Saksa õigusaktidega kõigile sellistele postiettevõtjatele, kellel on valitsev seisund turul, kus kehtib universaalteenuse osutamise kohustus, ette konkreetne kohustus. Postiteenuste määruse (91) § 2 kohaselt peavad asjaomased postiteenuste osutajad pakkuma kõnealusel turul teenuseid kõigile kasutajatele võrdsetel tingimustel. Seni oli üksnes Deutsche Postil selline turgu valitsev seisund ja vastavalt ka kõnealune kohustus.

| (352) | Deutsche Post ei saanud pärast erastamist universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise hüvitisena mingisugust riigiabi. Ta sai siiski universaalteenuste osutamisest tulenenud kulude katmiseks hüvitist sellistelt reguleeritud hindadega teenustelt saadud tulude kaudu, mille puhul oli tal turgu valitsev seisund. Komisjoni arvates on seda pensionitoetuse vajalikkuse ja proportsionaalsuse hindamisel asjakohane arvesse võtta. |
| --- | --- |

(352)

Deutsche Post ei saanud pärast erastamist universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise hüvitisena mingisugust riigiabi. Ta sai siiski universaalteenuste osutamisest tulenenud kulude katmiseks hüvitist sellistelt reguleeritud hindadega teenustelt saadud tulude kaudu, mille puhul oli tal turgu valitsev seisund. Komisjoni arvates on seda pensionitoetuse vajalikkuse ja proportsionaalsuse hindamisel asjakohane arvesse võtta.

| (353) | Komisjon leiab seega, et postiametnike sotsiaalkulude puhul, mis tulenevad selliste reguleeritud hindadega teenuste osutamisest, mis kuuluvad universaalteenuse osutamise kohustuse alla ja mille puhul Deutsche Postil on turgu valitsev seisund, ei kahjusta asjaolu, et reguleeriv asutus on lubanud reguleeritud hindadega teenuste osutamisest tulenevad sotsiaalkulud – isegi kui need ületavad konkurentide poolt üldiselt kantavaid kulusid – täielikult rahastada suuremate tasude arvelt, kaubandust määral, mis on vastuolus ühiste huvidega. See järeldus põhineb erilisel konkurentsi- ja regulatiivsel keskkonnal, milles kõnealuseid teenuseid osutatakse. Järeldust ei saa seepärast üle kanda teistele valdkondadele. |
| --- | --- |

(353)

Komisjon leiab seega, et postiametnike sotsiaalkulude puhul, mis tulenevad selliste reguleeritud hindadega teenuste osutamisest, mis kuuluvad universaalteenuse osutamise kohustuse alla ja mille puhul Deutsche Postil on turgu valitsev seisund, ei kahjusta asjaolu, et reguleeriv asutus on lubanud reguleeritud hindadega teenuste osutamisest tulenevad sotsiaalkulud – isegi kui need ületavad konkurentide poolt üldiselt kantavaid kulusid – täielikult rahastada suuremate tasude arvelt, kaubandust määral, mis on vastuolus ühiste huvidega. See järeldus põhineb erilisel konkurentsi- ja regulatiivsel keskkonnal, milles kõnealuseid teenuseid osutatakse. Järeldust ei saa seepärast üle kanda teistele valdkondadele.

VII.3.3.   Järeldus

| (354) | Järelikult tasus Deutsche Post 2003. aastast alates oma reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas tegutsevate ametnike eest sotsiaalkindlustusmakseid, mis olid tema konkurentide maksemääradest 11–14 protsendipunkti väiksemad.

  Joonis 8


  Sotsiaalkindlustusmakse määraga seotud suhteline eelis, võrreldes reguleerimata hindadega teenustega (maksemäärad protsendina ametnike brutopalgast)

  [...] |
| --- | --- |

(354)

Järelikult tasus Deutsche Post 2003. aastast alates oma reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas tegutsevate ametnike eest sotsiaalkindlustusmakseid, mis olid tema konkurentide maksemääradest 11–14 protsendipunkti väiksemad.

Joonis 8

Sotsiaalkindlustusmakse määraga seotud suhteline eelis, võrreldes reguleerimata hindadega teenustega (maksemäärad protsendina ametnike brutopalgast)

[...]

| (355) | Väiksed sotsiaalkindlustusmaksed ei ole postiteenuste turu avamise eesmärgi saavutamiseks vajalikud ega proportsionaalsed. Deutsche Post konkureerib kõnealusel turul otseselt muude teenuseosutajatega. Seepärast leiab komisjon, et madalad sotsiaalkindlustusmaksed kahjustavad kaubandust määral, mis on vastuolus ühiste huvidega; seepärast ei saa neid pidada siseturuga kokkusobivaks. |
| --- | --- |

(355)

Väiksed sotsiaalkindlustusmaksed ei ole postiteenuste turu avamise eesmärgi saavutamiseks vajalikud ega proportsionaalsed. Deutsche Post konkureerib kõnealusel turul otseselt muude teenuseosutajatega. Seepärast leiab komisjon, et madalad sotsiaalkindlustusmaksed kahjustavad kaubandust määral, mis on vastuolus ühiste huvidega; seepärast ei saa neid pidada siseturuga kokkusobivaks.

| (356) | Pensionitoetuse siseturuga kokkusobimatu osa arvutatakse 1. jaanuarile 2003 järgneva ajavahemiku kohta järgmise valemi abil: võrdlusmäära ning tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära vahe korrutatakse reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalkade summaga.

  Tabel 8


  Valem siseturuga kokkusobimatu abi arvutamiseks 1. jaanuarile 2003 järgneva ajavahemiku kohta | Siseturuga kokkusobimatu abi = | | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| = | (võrdlusmäär – regulatiivne maksemäär) | × | reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalkade summa |

(356)

Pensionitoetuse siseturuga kokkusobimatu osa arvutatakse 1. jaanuarile 2003 järgneva ajavahemiku kohta järgmise valemi abil: võrdlusmäära ning tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära vahe korrutatakse reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalkade summaga.

Tabel 8

Valem siseturuga kokkusobimatu abi arvutamiseks 1. jaanuarile 2003 järgneva ajavahemiku kohta

Siseturuga kokkusobimatu abi =

=

(võrdlusmäär – regulatiivne maksemäär)

×

reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalkade summa

| (357) | Olemasolevate andmete põhjal on 2003.–2010. aastal antud suhteline eelis kokku [500 – 1 000] miljonit eurot (vt lisa). Kõnealusel ajavahemikul vähenes siseturuga kokkusobimatu abi iga-aastane summa ametnike arvu kahanemise tõttu [...] miljonilt eurolt (2003) [...] miljoni euroni (2010). |
| --- | --- |

(357)

Olemasolevate andmete põhjal on 2003.–2010. aastal antud suhteline eelis kokku [500 – 1 000] miljonit eurot (vt lisa). Kõnealusel ajavahemikul vähenes siseturuga kokkusobimatu abi iga-aastane summa ametnike arvu kahanemise tõttu [...] miljonilt eurolt (2003) [...] miljoni euroni (2010).

VII.3.4.   Vastuväited Saksamaa väidetele

| (358) | Komisjon kahtles 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses pensionitoetuse vajalikkuses ja proportsionaalsuses, sest reguleerimata hindadega teenuste puhul tasutud sotsiaalkindlustusmaksed olid eraõiguslike konkurentide omadest 11–14 % väiksemad. 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses hinnati sellest tulenenud iga-aastase eelise suuruseks 100–200 miljonit eurot. |
| --- | --- |

(358)

Komisjon kahtles 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses pensionitoetuse vajalikkuses ja proportsionaalsuses, sest reguleerimata hindadega teenuste puhul tasutud sotsiaalkindlustusmaksed olid eraõiguslike konkurentide omadest 11–14 % väiksemad. 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses hinnati sellest tulenenud iga-aastase eelise suuruseks 100–200 miljonit eurot.

| (359) | Saksamaa esitas 2011. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta esitatud märkustes kaks peamist vastuväidet:






  1) | Saksamaa märgib, et võrdlusmäär saab põhineda üksnes sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osal, sest eraettevõtjad ei ole õiguslikult kohustatud töötaja osa maksma. Peale selle tuleks võrdlusmäära puhul arvesse võtta seda, et Deutsche Posti töötajate palgatase on alati olnud konkurentsikeskkonnas tavapärasest tasemest kõrgem; |
| --- | --- | --- |

(359)

Saksamaa esitas 2011. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta esitatud märkustes kaks peamist vastuväidet:

1)

Saksamaa märgib, et võrdlusmäär saab põhineda üksnes sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osal, sest eraettevõtjad ei ole õiguslikult kohustatud töötaja osa maksma. Peale selle tuleks võrdlusmäära puhul arvesse võtta seda, et Deutsche Posti töötajate palgatase on alati olnud konkurentsikeskkonnas tavapärasest tasemest kõrgem;

| 2) | Saksamaa väitel jättis komisjon arvesse võtmata seda, et reguleeritud hindadega universaalteenustelt saadud tulud on konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest tulenenud kohustuste rahastamiseks piisavad. |
| --- | --- |

2)

Saksamaa väitel jättis komisjon arvesse võtmata seda, et reguleeritud hindadega universaalteenustelt saadud tulud on konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest tulenenud kohustuste rahastamiseks piisavad.

VII.3.4.1.   Komisjon tegi õigesti, kui võttis võrdlusmäära arvutamisel arvesse töötajate sissemakseid ega korrigeerinud palgataset vastavalt „konkurentsikeskkonnas tavapärasele palgale”

| (360) | Saksamaa väidab, et sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osast suurema võrdlusmäära korral oleks Deutsche Post ebasoodsamas olukorras kui tema konkurendid, kes pidid maksma üksnes tööandja osa. |
| --- | --- |

(360)

Saksamaa väidab, et sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osast suurema võrdlusmäära korral oleks Deutsche Post ebasoodsamas olukorras kui tema konkurendid, kes pidid maksma üksnes tööandja osa.

| (361) | Selle esimese väite kohta märgib komisjon, et ametnikud ei ole erinevalt lepingulistest töötajatest kohustatud tasuma pensioni- ja töötuskindlustusmakseid. Seepärast tuleb selliseid sissemakseid võrdlusmäära arvutamisel tingimata arvesse võtta, tagamaks, et Deutsche Posti ja tema eraõiguslike konkurentide otsesed ning kaudsed sissemaksed oleksid võrdsed. |
| --- | --- |

(361)

Selle esimese väite kohta märgib komisjon, et ametnikud ei ole erinevalt lepingulistest töötajatest kohustatud tasuma pensioni- ja töötuskindlustusmakseid. Seepärast tuleb selliseid sissemakseid võrdlusmäära arvutamisel tingimata arvesse võtta, tagamaks, et Deutsche Posti ja tema eraõiguslike konkurentide otsesed ning kaudsed sissemaksed oleksid võrdsed.

| (362) | Järgmisena märgib Saksamaa, et võrdlusmäära ei kohaldata mitte ametnike brutopalga ega ametnike arvestusliku palga suhtes, vaid üksnes konkurentsikeskkonnas tavapärase palga suhtes. 2002., 2007. ja 2011. aasta tulu- ja kuluarvestuses peaks konkurentsikeskkonnas tavapärane palk Deutsche Posti väitel põhinema postisektoris 2003. aastal sõlmitud kollektiivlepingutes kindlaksmääratud palgal. |
| --- | --- |

(362)

Järgmisena märgib Saksamaa, et võrdlusmäära ei kohaldata mitte ametnike brutopalga ega ametnike arvestusliku palga suhtes, vaid üksnes konkurentsikeskkonnas tavapärase palga suhtes. 2002., 2007. ja 2011. aasta tulu- ja kuluarvestuses peaks konkurentsikeskkonnas tavapärane palk Deutsche Posti väitel põhinema postisektoris 2003. aastal sõlmitud kollektiivlepingutes kindlaksmääratud palgal.

| (363) | 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses kasutatakse konkurentsikeskkonnas tavapärase palgana 2007. aasta miinimumpalka, mis on siiski kollektiivlepingus kindlaksmääratud palgast väiksem. |
| --- | --- |

(363)

2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses kasutatakse konkurentsikeskkonnas tavapärase palgana 2007. aasta miinimumpalka, mis on siiski kollektiivlepingus kindlaksmääratud palgast väiksem.

| (364) | Saksamaa väitel on arvutustes tollasele konkurentsikeskkonnas tavapärasele palgale tuginemine vajalik selleks, et Deutsche Posti sotsiaalkulud oleksid tema konkurentide omadega samal tasemel. |
| --- | --- |

(364)

Saksamaa väitel on arvutustes tollasele konkurentsikeskkonnas tavapärasele palgale tuginemine vajalik selleks, et Deutsche Posti sotsiaalkulud oleksid tema konkurentide omadega samal tasemel.

| (365) | Komisjon ei saa selle väitega nõustuda, sest abi peab olema minimaalse vajaliku suurusega, tagamaks, et tugevalt piiratud konkurentsi järkjärguline asendamine tegeliku konkurentsiga Euroopa Liidus toimub vastuvõetavatel majanduslikel tingimustel. |
| --- | --- |

(365)

Komisjon ei saa selle väitega nõustuda, sest abi peab olema minimaalse vajaliku suurusega, tagamaks, et tugevalt piiratud konkurentsi järkjärguline asendamine tegeliku konkurentsiga Euroopa Liidus toimub vastuvõetavatel majanduslikel tingimustel.

| (366) | Seepärast ei oleks proportsionaalne anda abi sellises ulatuses, mis võimaldaks Deutsche Postil rahastada sotsiaalkulusid 1995. aastast alates üksnes konkurentsikeskkonnas tavapärase palga alusel, mille puhul ei võeta arvesse tööturu tingimusi varasematel aastatel. Ärimaailmas on tavaline, et turgu valitsevate või uute ettevõtjate poolt eri ajal tööle võetud töötajate palgad on erinevad. |
| --- | --- |

(366)

Seepärast ei oleks proportsionaalne anda abi sellises ulatuses, mis võimaldaks Deutsche Postil rahastada sotsiaalkulusid 1995. aastast alates üksnes konkurentsikeskkonnas tavapärase palga alusel, mille puhul ei võeta arvesse tööturu tingimusi varasematel aastatel. Ärimaailmas on tavaline, et turgu valitsevate või uute ettevõtjate poolt eri ajal tööle võetud töötajate palgad on erinevad.

| (367) | Riigiabi juhtumis France Telecom (92) lükkas komisjon tagasi Prantsusmaa väite, mille kohaselt tuleb sotsiaalkindlustusmaksete puhul arvesse võtta asjaolu, et ametnikud said suuremat palka kui konkurentide töötajad. Komisjon rõhutas sellega seoses, et turgu valitseval ettevõtjal olid turu avamise hetkel ametnike näol kvalifitseeritud ja pädevad töötajad, ilma kelleta ta ei oleks suutnud oma turupositsiooni säilitada. Igal juhul oleks täiesti vastuvõetamatu rõhutada üksnes turgu valitsevat ettevõtjat ebasoodsamasse olukorda panevaid tegureid ja jätta arvesse võtmata olulisi eelised, mis on seotud näiteks turuosa, tuntuse ja kliendibaasiga. |
| --- | --- |

(367)

Riigiabi juhtumis France Telecom (92) lükkas komisjon tagasi Prantsusmaa väite, mille kohaselt tuleb sotsiaalkindlustusmaksete puhul arvesse võtta asjaolu, et ametnikud said suuremat palka kui konkurentide töötajad. Komisjon rõhutas sellega seoses, et turgu valitseval ettevõtjal olid turu avamise hetkel ametnike näol kvalifitseeritud ja pädevad töötajad, ilma kelleta ta ei oleks suutnud oma turupositsiooni säilitada. Igal juhul oleks täiesti vastuvõetamatu rõhutada üksnes turgu valitsevat ettevõtjat ebasoodsamasse olukorda panevaid tegureid ja jätta arvesse võtmata olulisi eelised, mis on seotud näiteks turuosa, tuntuse ja kliendibaasiga.

| (368) | Pealegi ei saa Deutsche Posti arvutuste põhjal usaldusväärselt kinnitada, et Deutsche Post oleks ilma ametnike teenistuses hoidmise kohustuseta saavutanud palgakulude puhul arvutatud kulude kokkuhoidu. Isegi juhul kui ametnikud viidi 1995. aastal tõepoolest üle lepingulise töötaja staatusse, ei saa kindlaks teha, mitu ametnikku 1995. aastal lepinguliste töötajatega asendati ja millisel palgaastmel see toimus. Deutsche Posti ametnike arvukuse (93) tõttu 1995. aastal on ebatõenäoline, et Deutsche Postil oli 1995. aastast alates õiguslikult ja majanduslikult võimalik asendada kõik ametnikud sama produktiivsete, kuid vähem palka saavate lepinguliste töötajatega. |
| --- | --- |

(368)

Pealegi ei saa Deutsche Posti arvutuste põhjal usaldusväärselt kinnitada, et Deutsche Post oleks ilma ametnike teenistuses hoidmise kohustuseta saavutanud palgakulude puhul arvutatud kulude kokkuhoidu. Isegi juhul kui ametnikud viidi 1995. aastal tõepoolest üle lepingulise töötaja staatusse, ei saa kindlaks teha, mitu ametnikku 1995. aastal lepinguliste töötajatega asendati ja millisel palgaastmel see toimus. Deutsche Posti ametnike arvukuse (93) tõttu 1995. aastal on ebatõenäoline, et Deutsche Postil oli 1995. aastast alates õiguslikult ja majanduslikult võimalik asendada kõik ametnikud sama produktiivsete, kuid vähem palka saavate lepinguliste töötajatega.

| (369) | Komisjon lükkab seepärast mõlemad Saksamaa väited võrdlusmäära ja palkade kohta tagasi. |
| --- | --- |

(369)

Komisjon lükkab seepärast mõlemad Saksamaa väited võrdlusmäära ja palkade kohta tagasi.

VII.3.4.2.   Märkused Saksamaa väite kohta, et reguleeritud hindadega teenustelt saadud tulud ei ole asjaomaste kohustuste rahastamiseks piisavad

| (370) | Saksamaa väitel hindas komisjon üksnes reguleerimata hindadega teenustega seotud sotsiaalkindlustusmakseid ega uurinud, kas reguleeritud universaalteenustelt saadud tulud on asjaomaste kohustuste rahastamiseks piisavad. |
| --- | --- |

(370)

Saksamaa väitel hindas komisjon üksnes reguleerimata hindadega teenustega seotud sotsiaalkindlustusmakseid ega uurinud, kas reguleeritud universaalteenustelt saadud tulud on asjaomaste kohustuste rahastamiseks piisavad.

| (371) | Saksamaa esitab kaks arutluskäiku. Esiteks ei tõendanud komisjon, et Saksa reguleeriv asutus Deutsche Posti asjaomased kohustused tõepoolest heaks kiitis. Teiseks, isegi kui reguleeriv asutus need kohustused heaks kiitis, ei ole reguleeritud hindadega universaalteenustelt saadud kasum siiski kõnealuste kohustuste rahastamiseks veel piisavalt suur. Saksamaa esitaks kaks eksperdihinnangut – professor Weberi ja CTcon’i hinnangu – eesmärgiga tõendada, et reguleeritud hindadega teenuste tulud ei ole konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest tulenevate kohustuste katmiseks piisavad ja Deutsche Post sai seetõttu konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest liiga väikest hüvitist. |
| --- | --- |

(371)

Saksamaa esitab kaks arutluskäiku. Esiteks ei tõendanud komisjon, et Saksa reguleeriv asutus Deutsche Posti asjaomased kohustused tõepoolest heaks kiitis. Teiseks, isegi kui reguleeriv asutus need kohustused heaks kiitis, ei ole reguleeritud hindadega universaalteenustelt saadud kasum siiski kõnealuste kohustuste rahastamiseks veel piisavalt suur. Saksamaa esitaks kaks eksperdihinnangut – professor Weberi ja CTcon’i hinnangu – eesmärgiga tõendada, et reguleeritud hindadega teenuste tulud ei ole konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest tulenevate kohustuste katmiseks piisavad ja Deutsche Post sai seetõttu konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest liiga väikest hüvitist.

a)   2002., 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses tuginetakse Deutsche Posti esitatud tulu- ja kuluarvestusele ning kiidetakse heaks kõik asjaomased kohustused

| (372) | Asjakohased dokumendid tõendavad, et reguleeriv asutus kiitis alates 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusest Deutsche Posti kohustused heaks ja määras nende kohustuste katmiseks vastavalt reguleeritud tasud. Peale selle tõendavad 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus, et reguleeriv asutus rahuldas Deutsche Posti taotluse ning kinnitas, et asjaomaseid konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid rahastatakse reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest. |
| --- | --- |

(372)

Asjakohased dokumendid tõendavad, et reguleeriv asutus kiitis alates 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusest Deutsche Posti kohustused heaks ja määras nende kohustuste katmiseks vastavalt reguleeritud tasud. Peale selle tõendavad 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus, et reguleeriv asutus rahuldas Deutsche Posti taotluse ning kinnitas, et asjaomaseid konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid rahastatakse reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest.

b)   Professor Weberi hinnang ei toeta väidet, et reguleeritud hindadega universaalteenustelt saadud tulud on Deutsche Posti asjaomaste kohustuste katmiseks ebapiisavad

| (373) | Professor Weberi hinnang hõlmab ajavahemikku 1995–2010 ja selles märgitakse, et Deutsche Post sai pensionitoetust ning lisaks kaeti ta kohustus nr 2 täielikult reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest (hinnangu põhjalik kirjeldus on esitatud punkti VI.1.4.2 alapunktis a). |
| --- | --- |

(373)

Professor Weberi hinnang hõlmab ajavahemikku 1995–2010 ja selles märgitakse, et Deutsche Post sai pensionitoetust ning lisaks kaeti ta kohustus nr 2 täielikult reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest (hinnangu põhjalik kirjeldus on esitatud punkti VI.1.4.2 alapunktis a).

| (374) | Hinnangus viidati kõigepealt 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikes 2 sätestatud tasude võrdlushinnale. Kõnealuse sätte kohaselt tuleb võrdlushinna puhul nõuetekohaselt arvesse võtta teenuste tõhusa osutamise ja postiteenuste üleriigilise osutamisega kaasnevaid kulusid ning töötajate pensionikohustuste ülevõtmise kulusid, mis Deutsche Bundesposti õigusjärglasel on tekkinud.

  Tabel 9


  Hindade kindlaksmääramine vastavalt 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikele 2 | Reguleeritud teenuste võrdlushind = |
| --- | --- | --- |
| = | reguleeritud teenuste tõhusa osutamise kulud + kohustused |
| = | reguleeritud teenuste kogukulud + reguleerimata teenustest tulenevad kohustused |

(374)

Hinnangus viidati kõigepealt 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikes 2 sätestatud tasude võrdlushinnale. Kõnealuse sätte kohaselt tuleb võrdlushinna puhul nõuetekohaselt arvesse võtta teenuste tõhusa osutamise ja postiteenuste üleriigilise osutamisega kaasnevaid kulusid ning töötajate pensionikohustuste ülevõtmise kulusid, mis Deutsche Bundesposti õigusjärglasel on tekkinud.

Tabel 9

Hindade kindlaksmääramine vastavalt 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikele 2

Reguleeritud teenuste võrdlushind =

=

reguleeritud teenuste tõhusa osutamise kulud + kohustused

=

reguleeritud teenuste kogukulud + reguleerimata teenustest tulenevad kohustused

| (375) | Reguleeriv asutus peab kehtestama sellised reguleeritud tasud, mis võimaldaksid katta saadud tuludest reguleeritud hindadega teenuste „tõhusa osutamise” kulud ja heakskiidetud kohustused. Teisisõnu tähendab see seda, et reguleeritud tasudest kaetakse täielikult nii reguleeritud hindadega teenuste kogukulud – sõltumata sellest, kas neid nimetatakse kohustusteks või teenuste tõhusa osutamise kuludeks – kui ka sellise osa kohustustest, mis tulenevad reguleerimata hindadega teenustest. 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikega 2 tagatakse, et heakskiidetud kohustused kaetakse täielikult reguleeritud hindadega teenuste tuludest. Erinevalt Saksamaa väitest on seadusega ka tagatud, et selliste konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude enda kanda võtmine, mis on seotud reguleerimata hindadega teenuste valdkonna töötajatega, ei too kaasa liiga väikese hüvitise maksmist reguleeritud hindadega teenuste eest. |
| --- | --- |

(375)

Reguleeriv asutus peab kehtestama sellised reguleeritud tasud, mis võimaldaksid katta saadud tuludest reguleeritud hindadega teenuste „tõhusa osutamise” kulud ja heakskiidetud kohustused. Teisisõnu tähendab see seda, et reguleeritud tasudest kaetakse täielikult nii reguleeritud hindadega teenuste kogukulud – sõltumata sellest, kas neid nimetatakse kohustusteks või teenuste tõhusa osutamise kuludeks – kui ka sellise osa kohustustest, mis tulenevad reguleerimata hindadega teenustest. 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikega 2 tagatakse, et heakskiidetud kohustused kaetakse täielikult reguleeritud hindadega teenuste tuludest. Erinevalt Saksamaa väitest on seadusega ka tagatud, et selliste konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude enda kanda võtmine, mis on seotud reguleerimata hindadega teenuste valdkonna töötajatega, ei too kaasa liiga väikese hüvitise maksmist reguleeritud hindadega teenuste eest.

| (376) | Järgmisena määratletakse hinnangus 2007. aasta miinimumpalga alusel ametnike konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kui Deutsche Posti ametnikega seotud kõigi sotsiaalkulude (maksed pensionifondidesse ja tervishoiukulude katmiseks ning sissemaksed õnnetusjuhtumikindlustusse ja muud liiki kindlustustesse) ning tööandja poolt pensioni-, ravi- ja hoolduskindlustusse tehtavate sissemaksete vahe. Seejärel võrreldakse seda vahet kohustusega nr 2. |
| --- | --- |

(376)

Järgmisena määratletakse hinnangus 2007. aasta miinimumpalga alusel ametnike konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kui Deutsche Posti ametnikega seotud kõigi sotsiaalkulude (maksed pensionifondidesse ja tervishoiukulude katmiseks ning sissemaksed õnnetusjuhtumikindlustusse ja muud liiki kindlustustesse) ning tööandja poolt pensioni-, ravi- ja hoolduskindlustusse tehtavate sissemaksete vahe. Seejärel võrreldakse seda vahet kohustusega nr 2.

| (377) | Professor Weberi hinnang on kahel põhjusel vaieldav: esiteks on konkurentsikeskkonnas tavatud kulud hinnatud liiga suureks. Teiseks ei võetud arvesse seda, et seepärast sisaldavad konkurentsikeskkonnas tavatud kulud ka kulusid, mille eest Deutsche Post on saanud hüvitisi, mida kajastatakse teiste kohustuste, mitte kohustuse nr 2 all. Hinnangus esinesid eelkõige järgmised puudused. |
| --- | --- |

(377)

Professor Weberi hinnang on kahel põhjusel vaieldav: esiteks on konkurentsikeskkonnas tavatud kulud hinnatud liiga suureks. Teiseks ei võetud arvesse seda, et seepärast sisaldavad konkurentsikeskkonnas tavatud kulud ka kulusid, mille eest Deutsche Post on saanud hüvitisi, mida kajastatakse teiste kohustuste, mitte kohustuse nr 2 all. Hinnangus esinesid eelkõige järgmised puudused.

| (378) | Esiteks tehti hinnangus konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kindlaks sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa alusel, kuid kohustuse nr 2 kindlakstegemiseks kasutati tulu- ja kuluarvestuse kohast maksemäära. Kuna tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär on sotsiaalkindlustusmakse tööandja osast suurem, on hinnangukohased konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kohustusest nr 2 suuremad. Hinnangus ei võeta seega arvesse konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid, mida reguleeriv asutus käsitab teenuste „tõhusa osutamise” kuludena. |
| --- | --- |

(378)

Esiteks tehti hinnangus konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kindlaks sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa alusel, kuid kohustuse nr 2 kindlakstegemiseks kasutati tulu- ja kuluarvestuse kohast maksemäära. Kuna tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär on sotsiaalkindlustusmakse tööandja osast suurem, on hinnangukohased konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kohustusest nr 2 suuremad. Hinnangus ei võeta seega arvesse konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid, mida reguleeriv asutus käsitab teenuste „tõhusa osutamise” kuludena.

| (379) | Teiseks jäetakse hinnangus arvesse võtmata, et kohustus nr 1 (konkurentsikeskkonnas tavatud palgakulud) hõlmab ka osa konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid (nt arvestusliku palga ja konkurentsikeskkonnas tavapärase palgataseme jaoks kindlaks määratud võrdlusmäära vahe tõttu) ja neid rahastatakse seega kohustusest nr 1. Muud hinnangus arvesse võetud sotsiaalkulud kaetakse muudest kohustustest (nt maksed BAnstPT-le kohustusest nr 6) ja sellest tulenevalt need hüvitatakse. Kuigi kõik ametnikega seotud sotsiaalkulud on nimetatud, ei ole väidetud, et konkurentsikeskkonnas tavatud kulud kaetakse ka muudest kohustustest kui kohustusest nr 2. |
| --- | --- |

(379)

Teiseks jäetakse hinnangus arvesse võtmata, et kohustus nr 1 (konkurentsikeskkonnas tavatud palgakulud) hõlmab ka osa konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid (nt arvestusliku palga ja konkurentsikeskkonnas tavapärase palgataseme jaoks kindlaks määratud võrdlusmäära vahe tõttu) ja neid rahastatakse seega kohustusest nr 1. Muud hinnangus arvesse võetud sotsiaalkulud kaetakse muudest kohustustest (nt maksed BAnstPT-le kohustusest nr 6) ja sellest tulenevalt need hüvitatakse. Kuigi kõik ametnikega seotud sotsiaalkulud on nimetatud, ei ole väidetud, et konkurentsikeskkonnas tavatud kulud kaetakse ka muudest kohustustest kui kohustusest nr 2.

| (380) | Kolmandaks tuleb märkida, et kohustus nr 2 ei hõlma ametnike ja lepinguliste töötajate konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid. Lepinguliste töötajate sotsiaalkindlustusmaksed olid enne 2003. aastat tulu- ja kuluarvestuse kohasest võrdlusmäärast suuremad, sest need kulud sisaldasid ka lepinguliste töötajate täiendava pensionikindlustuse intresse ligikaudu [...] miljoni euro ulatuses. 2003. aastast alates käsitati kõnealuseid intresse finantskuludena ja sellest ajast alates on lepinguliste töötajate sotsiaalkulud tulu- ja kuluarvestuse kohasest võrdlusmäärast väiksemad. |
| --- | --- |

(380)

Kolmandaks tuleb märkida, et kohustus nr 2 ei hõlma ametnike ja lepinguliste töötajate konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid. Lepinguliste töötajate sotsiaalkindlustusmaksed olid enne 2003. aastat tulu- ja kuluarvestuse kohasest võrdlusmäärast suuremad, sest need kulud sisaldasid ka lepinguliste töötajate täiendava pensionikindlustuse intresse ligikaudu [...] miljoni euro ulatuses. 2003. aastast alates käsitati kõnealuseid intresse finantskuludena ja sellest ajast alates on lepinguliste töötajate sotsiaalkulud tulu- ja kuluarvestuse kohasest võrdlusmäärast väiksemad.

| (381) | Kuna hinnangus rakendatakse kohustuse nr 2 kogusummat hüvitisena konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest, oli ametnike sotsiaalkulude kandmisest vabastamine enne 2003. aastat ülemäärane ja pärast 2003. aastat ebapiisav. Ametnike konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest kohustusest nr 2 makstava asjakohase hüvitise hindamiseks tuleb asjaomaseid ametnikke ja lepingulisi töötajaid käsitleda eraldi. |
| --- | --- |

(381)

Kuna hinnangus rakendatakse kohustuse nr 2 kogusummat hüvitisena konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest, oli ametnike sotsiaalkulude kandmisest vabastamine enne 2003. aastat ülemäärane ja pärast 2003. aastat ebapiisav. Ametnike konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest kohustusest nr 2 makstava asjakohase hüvitise hindamiseks tuleb asjaomaseid ametnikke ja lepingulisi töötajaid käsitleda eraldi.

| (382) | Hinnangus kindlakstehtud summa, mille võrra saadud hüvitis oli asjakohasest hüvitisest väiksem, on seega eksitav, sest selle puhul ei ole arvesse võetud seda, et konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid ei kaeta üksnes kohustusest nr 2 ja reguleeriv asutus käsitas suuremat osa sotsiaalkuludest teenuste „tõhusa osutamise” kuludena. Hinnangus hüvitisega seoses tehtud vea parandamisel on kohustused ja konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud võrdsed, nagu on nõutud 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikes 2. |
| --- | --- |

(382)

Hinnangus kindlakstehtud summa, mille võrra saadud hüvitis oli asjakohasest hüvitisest väiksem, on seega eksitav, sest selle puhul ei ole arvesse võetud seda, et konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid ei kaeta üksnes kohustusest nr 2 ja reguleeriv asutus käsitas suuremat osa sotsiaalkuludest teenuste „tõhusa osutamise” kuludena. Hinnangus hüvitisega seoses tehtud vea parandamisel on kohustused ja konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud võrdsed, nagu on nõutud 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikes 2.

| (383) | Saksamaa vastuväide, et komisjon tegi oma 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses vea, hinnates üksnes reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas antud suhtelist eelist, tuleb seega tagasi lükata, kuna 1997. aasta postiseaduse § 20 lõike 2 kohaselt peab reguleeriv asutus kehtestama sellised võrdlushinnad, mis võimaldaksid katta reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest reguleeritud hindadega teenuste tõhusa osutamise kulud ja heakskiidetud kohustused. |
| --- | --- |

(383)

Saksamaa vastuväide, et komisjon tegi oma 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses vea, hinnates üksnes reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas antud suhtelist eelist, tuleb seega tagasi lükata, kuna 1997. aasta postiseaduse § 20 lõike 2 kohaselt peab reguleeriv asutus kehtestama sellised võrdlushinnad, mis võimaldaksid katta reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest reguleeritud hindadega teenuste tõhusa osutamise kulud ja heakskiidetud kohustused.

c)   WIKi hinnang ei tõenda, et konkurentsikeskkonnas tavatute kulude eest maksti liiga väikest hüvitist

| (384) | 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusele viidates märgib Saksamaa, et Deutsche Postil oli 1990. aastast alates reguleeritud hindadega teenuste valdkonnas suur puudujääk, sest reguleeritud teenuste tulud kulutati ära reguleeritud hindadega teenuste kulude ja universaalteenuse osutamise kohustuse netokulude (94) katmiseks. Saksamaa lükkab sel põhjusel ka tagasi komisjoni väite, et reguleeritud hindadega teenuste kasumist piisas reguleerimata hindadega teenuste osutamisest tulenenud konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude rahastamiseks. |
| --- | --- |

(384)

2009. aasta tulu- ja kuluarvestusele viidates märgib Saksamaa, et Deutsche Postil oli 1990. aastast alates reguleeritud hindadega teenuste valdkonnas suur puudujääk, sest reguleeritud teenuste tulud kulutati ära reguleeritud hindadega teenuste kulude ja universaalteenuse osutamise kohustuse netokulude (94) katmiseks. Saksamaa lükkab sel põhjusel ka tagasi komisjoni väite, et reguleeritud hindadega teenuste kasumist piisas reguleerimata hindadega teenuste osutamisest tulenenud konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude rahastamiseks.

| (385) | Komisjon märgib sellega seoses esiteks, et reguleeriva asutuse poolt pärast 2003. aastat vastuvõetud otsustest ilmneb selgelt, et ta on osa reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest määranud hüvitiseks kohustuse nr 2 täitmise eest. Sellise hüvitise olemasolu reguleeritud hindadega teenuste tulude arvelt ilmneb seega selgelt reguleeriva asutuse otsustest. |
| --- | --- |

(385)

Komisjon märgib sellega seoses esiteks, et reguleeriva asutuse poolt pärast 2003. aastat vastuvõetud otsustest ilmneb selgelt, et ta on osa reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest määranud hüvitiseks kohustuse nr 2 täitmise eest. Sellise hüvitise olemasolu reguleeritud hindadega teenuste tulude arvelt ilmneb seega selgelt reguleeriva asutuse otsustest.

| (386) | Teiseks on erinevalt 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusest WIKi hinnangus märgitud, et 2000. aastast alates saavutati reguleeritud hindadega teenuste valdkonnas suured positiivsed kasumimarginaalid, mis moodustasid üle [6,5–8,5] % käibest.

  Joonis 9


  Reguleeritud hindadega teenuste müügitulu arvutamine WIKi hinnangu alusel

  [...]







  Selgitus: | arvutus põhineb WIKi hinnangus 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusse tehtud parandustel. Peale selle lähtutakse sellest, et reguleeritud hindadega teenused katavad kõik reguleerimata hindadega universaalteenuste kahjumid. 2007. aasta väiksem kasum tuleneb eelkõige kinnisvaraportfelli ebaharikult suurest amortiseerumisest. |
| --- | --- | --- |

(386)

Teiseks on erinevalt 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusest WIKi hinnangus märgitud, et 2000. aastast alates saavutati reguleeritud hindadega teenuste valdkonnas suured positiivsed kasumimarginaalid, mis moodustasid üle [6,5–8,5] % käibest.

Joonis 9

Reguleeritud hindadega teenuste müügitulu arvutamine WIKi hinnangu alusel

[...]

Selgitus:

| (387) | Pärast 2000. aastat saadud suurem kasum on otseselt seotud 1995. aasta pensioniseadusega kindlaksmääratud pensionikindlustusmaksete vähendamisega: kui Deutsche Post tegi 1999. aastal iga-aastase 2,045 miljardi euro suuruse ühekordse makse, siis 2000. aastal oli asjaomane makse üksnes ligikaudu 735 miljonit eurot (33 % ametnike arvestuslikust palgast). Kuna reguleeriv asutus ei vähendanud 2000. aastal reguleeritud tasusid kooskõlas väiksemate pensionimaksetega, suurenes olulisel määral Deutsche Posti kasum. Majanduslik kasum oli ka pärast 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse vastuvõtmist suur, sest reguleeritud tasusid ei vähendatud piisavalt järsult, nii et need vastaksid reguleeritud hindadega teenuste kuludele. |
| --- | --- |

(387)

Pärast 2000. aastat saadud suurem kasum on otseselt seotud 1995. aasta pensioniseadusega kindlaksmääratud pensionikindlustusmaksete vähendamisega: kui Deutsche Post tegi 1999. aastal iga-aastase 2,045 miljardi euro suuruse ühekordse makse, siis 2000. aastal oli asjaomane makse üksnes ligikaudu 735 miljonit eurot (33 % ametnike arvestuslikust palgast). Kuna reguleeriv asutus ei vähendanud 2000. aastal reguleeritud tasusid kooskõlas väiksemate pensionimaksetega, suurenes olulisel määral Deutsche Posti kasum. Majanduslik kasum oli ka pärast 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse vastuvõtmist suur, sest reguleeritud tasusid ei vähendatud piisavalt järsult, nii et need vastaksid reguleeritud hindadega teenuste kuludele.

| (388) | Seoses Saksamaa kriitikaga WIKi hinnangu kohta leiab komisjon, et hinnang annab 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusega võrreldes tõesema pildi Deutsche Posti majanduslikust olukorrast üldiselt ja eelkõige reguleeritud hindadega teenuste kasumist. Seda saab põhjendada järgmiselt. |
| --- | --- |

(388)

Seoses Saksamaa kriitikaga WIKi hinnangu kohta leiab komisjon, et hinnang annab 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusega võrreldes tõesema pildi Deutsche Posti majanduslikust olukorrast üldiselt ja eelkõige reguleeritud hindadega teenuste kasumist. Seda saab põhjendada järgmiselt.

i)   kulude asjakohasem jaotus kommertsteenustele

| (389) | Chronoposti kohtuotsuse kohaselt tuleb kommertsteenuste otsekulud kanda neist saadud tuludest ja neist tuleb anda asjakohane panus ka üldkulude katmisse. Kulud saab asjakohaselt jaotada eri teenustele kas väliste võrdlusväärtuste (nt turuhind) või sisemiste kuluandmete abil (95). |
| --- | --- |

(389)

Chronoposti kohtuotsuse kohaselt tuleb kommertsteenuste otsekulud kanda neist saadud tuludest ja neist tuleb anda asjakohane panus ka üldkulude katmisse. Kulud saab asjakohaselt jaotada eri teenustele kas väliste võrdlusväärtuste (nt turuhind) või sisemiste kuluandmete abil (95).

| (390) | 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus tugineb 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikes 2 sätestatud põhimõttele, mille kohaselt võib reguleerimata hindadega teenustele jaotada üksnes teenuste tõhusa osutamise kulud, samas kui kõik kohustused (nt Postdiensti töötajate pensionikohustuste ülevõtmisega kaasnenud lisakulud ja universaalteenuse osutamise kohustuse netokulud) tuleb rahastada reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest. WIKi hinnangus märgitakse siiski pärast 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse analüüsi eraõiguslike konkurentide kasumlikkusega võrreldes, et Deutsche Post jaotas reguleeritud hindadega teenustele liiga suure osa kohustustest ja kommertsteenustele ebapiisava osa kohustustest. |
| --- | --- |

(390)

2009. aasta tulu- ja kuluarvestus tugineb 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikes 2 sätestatud põhimõttele, mille kohaselt võib reguleerimata hindadega teenustele jaotada üksnes teenuste tõhusa osutamise kulud, samas kui kõik kohustused (nt Postdiensti töötajate pensionikohustuste ülevõtmisega kaasnenud lisakulud ja universaalteenuse osutamise kohustuse netokulud) tuleb rahastada reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest. WIKi hinnangus märgitakse siiski pärast 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse analüüsi eraõiguslike konkurentide kasumlikkusega võrreldes, et Deutsche Post jaotas reguleeritud hindadega teenustele liiga suure osa kohustustest ja kommertsteenustele ebapiisava osa kohustustest.

| (391) | WIKi hinnangu tulemusi kinnitab selliste konkurentsikeskkonnas tavapäraste võrdlusmäärade analüüs, mida Deutsche Post kasutas üksikute kohustuste arvutamiseks: nagu juba märgitud, on kohustuse nr 2 (konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud) arvutamiseks kasutatud tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär liiga madal võrreldes kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, mida eraõiguslikud konkurendid peavad maksma. Peale selle on näiteks postkontorite taristukulude puhul tegemist puhtalt hüpoteetilise võrdlusalusega, kuna on võimatu tõendada, et Deutsche Post oleks ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta jätkanud 1990. aastast alates oma postkontorite ülalpidamist. Samuti ei saa tõendada, et Deutsche Post kasutas 1990. aastast alates ainult selliseid töötajaid, kellele ta pidi maksma üksnes 2007. aasta miinimumpalgaga võrdset palka. |
| --- | --- |

(391)

WIKi hinnangu tulemusi kinnitab selliste konkurentsikeskkonnas tavapäraste võrdlusmäärade analüüs, mida Deutsche Post kasutas üksikute kohustuste arvutamiseks: nagu juba märgitud, on kohustuse nr 2 (konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud) arvutamiseks kasutatud tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär liiga madal võrreldes kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, mida eraõiguslikud konkurendid peavad maksma. Peale selle on näiteks postkontorite taristukulude puhul tegemist puhtalt hüpoteetilise võrdlusalusega, kuna on võimatu tõendada, et Deutsche Post oleks ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta jätkanud 1990. aastast alates oma postkontorite ülalpidamist. Samuti ei saa tõendada, et Deutsche Post kasutas 1990. aastast alates ainult selliseid töötajaid, kellele ta pidi maksma üksnes 2007. aasta miinimumpalgaga võrdset palka.

| (392) | Seepärast leiab komisjon, et WIKi hinnang sobib paremini kommertsteenustele jaotatavate kulude väljaselgitamiseks. |
| --- | --- |

(392)

Seepärast leiab komisjon, et WIKi hinnang sobib paremini kommertsteenustele jaotatavate kulude väljaselgitamiseks.

| (393) | Kuluarvestus peab olema direktiivide 97/67/EÜ ja 2006/111/EÜ kohaselt kooskõlas ka üldiste raamatupidamispõhimõtetega. Deutsche Posti aastaaruandes ei kajastatud suuremaid amortisatsioonikulusid ega suuremaid täiendavaid pensionikulusid. Sellised kulud rahastatakse tavaliselt – see kehtib nii Deutsche Posti kui ka tema konkurentide kohta – ettevõtja bilansilisest kasumist. Eespool kirjeldatud ümberhindamine paneks Deutsche Posti seega tema konkurentidega võrreldes soodsamasse olukorda. |
| --- | --- |

(393)

Kuluarvestus peab olema direktiivide 97/67/EÜ ja 2006/111/EÜ kohaselt kooskõlas ka üldiste raamatupidamispõhimõtetega. Deutsche Posti aastaaruandes ei kajastatud suuremaid amortisatsioonikulusid ega suuremaid täiendavaid pensionikulusid. Sellised kulud rahastatakse tavaliselt – see kehtib nii Deutsche Posti kui ka tema konkurentide kohta – ettevõtja bilansilisest kasumist. Eespool kirjeldatud ümberhindamine paneks Deutsche Posti seega tema konkurentidega võrreldes soodsamasse olukorda.

ii)   Mõistliku kasumi suuruse kindlakstegemiseks kasutatava võrdlusmäära puhul võetakse arvesse Deutsche Posti riskipositsiooni

| (394) | Deutsche Posti kasum jäi pärast 2000. aastat selgelt üle 3,48 % suuruse müügitulu mediaani (WIKi hinnang) ja alla 6,1 % suuruse müügitulu (Deloitte’i teine hinnang). Seepärast ei saa nõustuda Saksamaa väitega, mille kohaselt sai Deutsche Post nii suuri kahjumeid, et ta ei saanud katta oma kohustusi reguleeritud hindadega teenuste tuludest. |
| --- | --- |

(394)

Deutsche Posti kasum jäi pärast 2000. aastat selgelt üle 3,48 % suuruse müügitulu mediaani (WIKi hinnang) ja alla 6,1 % suuruse müügitulu (Deloitte’i teine hinnang). Seepärast ei saa nõustuda Saksamaa väitega, mille kohaselt sai Deutsche Post nii suuri kahjumeid, et ta ei saanud katta oma kohustusi reguleeritud hindadega teenuste tuludest.

| (395) | Peale selle tuleb kriitiliselt suhtuda Deloitte’i teise hinnangusse, mis põhineb peamiselt väikesel rahvusvaheliste kullerpakiteenuste osutajatest (sh UPS, FedEx, TNT Express) moodustatud võrdlusrühmal. Deloitte’i teises hinnangus esitatud soovituses kasutada mõistliku kasumimarginaali alusena madalamat 6,1 % suurust müügitulu ja 7,4 % suurust müügitulu mediaani ei võeta arvesse asjaolu, et Deutsche Posti äritegevus on palju vähem kapitalimahukas ja ka vähem riskantne:






  1) | rahvusvahelisi kullerpakiteenuseid ei osuta mitte Deutsche Post ise, vaid üksnes tema tütarettevõtja DHL; |
| --- | --- | --- |

(395)

Peale selle tuleb kriitiliselt suhtuda Deloitte’i teise hinnangusse, mis põhineb peamiselt väikesel rahvusvaheliste kullerpakiteenuste osutajatest (sh UPS, FedEx, TNT Express) moodustatud võrdlusrühmal. Deloitte’i teises hinnangus esitatud soovituses kasutada mõistliku kasumimarginaali alusena madalamat 6,1 % suurust müügitulu ja 7,4 % suurust müügitulu mediaani ei võeta arvesse asjaolu, et Deutsche Posti äritegevus on palju vähem kapitalimahukas ja ka vähem riskantne:

1)

rahvusvahelisi kullerpakiteenuseid ei osuta mitte Deutsche Post ise, vaid üksnes tema tütarettevõtja DHL;

| 2) | kirjateenustesse, millega Deutsche Post teenib 75 % oma tuludest, tuleb rahvusvaheliste pakiteenustega võrreldes palju vähem kapitali investeerida, kuna suurima kuluartikli moodustab kirjakandjate palk. Kullerpakiteenuste valdkonnas tuleb palju rohkem investeerida kapitalimahukatesse süsteemidesse (96); |
| --- | --- |

2)

kirjateenustesse, millega Deutsche Post teenib 75 % oma tuludest, tuleb rahvusvaheliste pakiteenustega võrreldes palju vähem kapitali investeerida, kuna suurima kuluartikli moodustab kirjakandjate palk. Kullerpakiteenuste valdkonnas tuleb palju rohkem investeerida kapitalimahukatesse süsteemidesse (96);

| 3) | Deutsche Postil oli kirjade edastamise valdkonnas turgu valitsev seisund tänu ainulitsentsile, mis tagas Deutsche Postile kindla kliendibaasi, ilma et ta oleks pidanud tegema turundusse või kaubamärgi arendamisse suuri investeeringuid. Rahvusvaheliste pakiteenuste osutajad pidid seevastu oma positsiooni igal riigisisesel turul nullist üles ehitama ning lõid nii mõnegi tuntud kaubamärgi (97) omal riisikol ja kulul; |
| --- | --- |

3)

Deutsche Postil oli kirjade edastamise valdkonnas turgu valitsev seisund tänu ainulitsentsile, mis tagas Deutsche Postile kindla kliendibaasi, ilma et ta oleks pidanud tegema turundusse või kaubamärgi arendamisse suuri investeeringuid. Rahvusvaheliste pakiteenuste osutajad pidid seevastu oma positsiooni igal riigisisesel turul nullist üles ehitama ning lõid nii mõnegi tuntud kaubamärgi (97) omal riisikol ja kulul;

| 4) | Deutsche Posti turu ja kuludega seotud riskid tagati riiklike meetmete (98) kaudu. Hindade reguleerimisega toetati eelkõige seda, et kõik reguleerimata hindadega teenustest tulenevad kohustused (99) oleksid kaetud. |
| --- | --- |

4)

Deutsche Posti turu ja kuludega seotud riskid tagati riiklike meetmete (98) kaudu. Hindade reguleerimisega toetati eelkõige seda, et kõik reguleerimata hindadega teenustest tulenevad kohustused (99) oleksid kaetud.

| (396) | WIKi hinnangus kasutatakse seega kasumi arvutamiseks õigesti Deloitte’i teises hinnangus esitatud marginaalist väiksemat võrdlusmäära, et võtta asjakohaselt arvesse Deutsche Posti äritegevuse väiksemat kapitalimahukust ja väiksemaid riske, võrreldes rahvusvaheliste kullerteenustega. Kasumi võrdlusmäära täpse suuruse kindlaksmääramine ei ole siiski vajalik, sest kokkuvõttes saavutatud müügitulu 8,3 % suurune marginaal on suurem kui Deloitte’i teises hinnangus esitatud väiksem 6,1 % suurune müügitulu. Isegi Saksamaa enda esitatud eksperdihinnangu alusel ei saa kinnitada, et Deutsche Post sai 2000. aastast alates liiga väikest hüvitist. |
| --- | --- |

(396)

WIKi hinnangus kasutatakse seega kasumi arvutamiseks õigesti Deloitte’i teises hinnangus esitatud marginaalist väiksemat võrdlusmäära, et võtta asjakohaselt arvesse Deutsche Posti äritegevuse väiksemat kapitalimahukust ja väiksemaid riske, võrreldes rahvusvaheliste kullerteenustega. Kasumi võrdlusmäära täpse suuruse kindlaksmääramine ei ole siiski vajalik, sest kokkuvõttes saavutatud müügitulu 8,3 % suurune marginaal on suurem kui Deloitte’i teises hinnangus esitatud väiksem 6,1 % suurune müügitulu. Isegi Saksamaa enda esitatud eksperdihinnangu alusel ei saa kinnitada, et Deutsche Post sai 2000. aastast alates liiga väikest hüvitist.

| (397) | Igal juhul on Saksamaa kriitikat WIKi hinnangu kohta raske mõista, kuna 3,48 % suurune müügitulu mediaan ei ole suurem kui kasum, mida reguleeriv asutus ja Deutsche Post ise peavad mõistlikuks. Ühest küljest on võrdlusmäärana 3,48 % suurust müügitulu kasutades absoluutarvudes saadud kasum suurem kui Deutsche Posti tulu- ja kuluarvestuses nimetatud ja reguleeriva asutuse heakskiidetud kapitalikulud (nt [...] ja [...] kulud) (vt punkt IV.4.3). Teisest küljest on WIKi hinnangus nimetatud 7,66 % suurune varade tootluse mediaan samas suurusjärgus omakapitali tootlusega, mida Deutsche Post [...]. |
| --- | --- |

(397)

Igal juhul on Saksamaa kriitikat WIKi hinnangu kohta raske mõista, kuna 3,48 % suurune müügitulu mediaan ei ole suurem kui kasum, mida reguleeriv asutus ja Deutsche Post ise peavad mõistlikuks. Ühest küljest on võrdlusmäärana 3,48 % suurust müügitulu kasutades absoluutarvudes saadud kasum suurem kui Deutsche Posti tulu- ja kuluarvestuses nimetatud ja reguleeriva asutuse heakskiidetud kapitalikulud (nt [...] ja [...] kulud) (vt punkt IV.4.3). Teisest küljest on WIKi hinnangus nimetatud 7,66 % suurune varade tootluse mediaan samas suurusjärgus omakapitali tootlusega, mida Deutsche Post [...].

| (398) | Saksamaa viidatud raudteeveo- ja bussiveoettevõtjate mõistlikud kasumimarginaalid (7–8 % suurune müügitulu) ei mõjuta mõistliku kasumi võrdlusmäära kindlaksmääramise kohta tehtud järeldusi. Nimetatud majandussektorid on kapitalimahukamad ja neis on kapitalikulude katmiseks vaja seega suuremat müügitulu. Neist arvudest ilmneb hoopis, et Deloitte’i teises hinnangus kasutatud mõistliku kasumi võrdlusmäär vastab pigem kapitalimahuka majandussektori kui tööjõumahuka majandussektori keskmisele müügitulule. |
| --- | --- |

(398)

Saksamaa viidatud raudteeveo- ja bussiveoettevõtjate mõistlikud kasumimarginaalid (7–8 % suurune müügitulu) ei mõjuta mõistliku kasumi võrdlusmäära kindlaksmääramise kohta tehtud järeldusi. Nimetatud majandussektorid on kapitalimahukamad ja neis on kapitalikulude katmiseks vaja seega suuremat müügitulu. Neist arvudest ilmneb hoopis, et Deloitte’i teises hinnangus kasutatud mõistliku kasumi võrdlusmäär vastab pigem kapitalimahuka majandussektori kui tööjõumahuka majandussektori keskmisele müügitulule.

d)   Järeldused

| (399) | Komisjon peab tagasi lükkama Saksamaa väite, mille kohaselt on reguleeritud hindadega teenuste tulud konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest tulenevate kohustuste katmiseks ebapiisavad. Saksamaa esitatud eksperdiarvamus ja 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus ei toeta Saksamaa väidet. |
| --- | --- |

(399)

Komisjon peab tagasi lükkama Saksamaa väite, mille kohaselt on reguleeritud hindadega teenuste tulud konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest tulenevate kohustuste katmiseks ebapiisavad. Saksamaa esitatud eksperdiarvamus ja 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus ei toeta Saksamaa väidet.

| (400) | 2002., 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus tõendavad seevastu selgelt, et reguleeriv asutus on asjaomaste kohustuste hüvitamise reguleeritud hindadega teenuste tuludest alati heaks kiitnud. |
| --- | --- |

(400)

2002., 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus tõendavad seevastu selgelt, et reguleeriv asutus on asjaomaste kohustuste hüvitamise reguleeritud hindadega teenuste tuludest alati heaks kiitnud.

VII.3.5.   Siseturuga kokkusobimatu abi andmise lõpetamine alates 1. jaanuarist 2003

| (401) | Kui komisjon on leidnud, et abi on siseturuga kokkusobimatu, on ta vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikale pädev otsustama, kas asjaomane liikmesriik peab abi andmise lõpetama või seda muutma (100). Kõnealuse kohtupraktika kohaselt on sellise kohustuse eesmärk taastada abile eelnenud olukord (101). Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelistest, mis tal turul konkurentide ees oli, ja on taastatud abi andmisele eelnenud olukord (102). |
| --- | --- |

(401)

Kui komisjon on leidnud, et abi on siseturuga kokkusobimatu, on ta vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikale pädev otsustama, kas asjaomane liikmesriik peab abi andmise lõpetama või seda muutma (100). Kõnealuse kohtupraktika kohaselt on sellise kohustuse eesmärk taastada abile eelnenud olukord (101). Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelistest, mis tal turul konkurentide ees oli, ja on taastatud abi andmisele eelnenud olukord (102).

| (402) | Kooskõlas kõnealuse kohtupraktikaga on määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõikes 1 sätestatud, et: „kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada. [...] Komisjon ei nõua abi tagastamist, kui see on vastuolus ühenduse õiguse üldpõhimõttega.” |
| --- | --- |

(402)

Kooskõlas kõnealuse kohtupraktikaga on määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõikes 1 sätestatud, et: „kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada. [...] Komisjon ei nõua abi tagastamist, kui see on vastuolus ühenduse õiguse üldpõhimõttega.”

| (403) | Komisjon märgib, et 2007. aasta ja 2011. aasta menetluse pikendamise otsus hõlmavad ajavahemikku 1990–2007. Pensionitoetuse puhul oli siiski tegemist abikavaga, mida rakendati ka pärast 2007. aastat. 2007. aastal ei olnud kindlaks määratud ka hüvitist kohustuste katmise eest reguleeritud hindadega teenuste tuludest. Saksamaa esitas oma 2. jaanuari 2012. aasta kirjas andmed pensionitoetuse kohta ja reguleeritud hindadega teenustelt muu hulgas 2010. aastal teenitud tulude kohta. Komisjon leiab seetõttu, et pensionitoetuse siseturuga kokkusobimatu osa tagasinõudmine ei lõpe 2007. aastaga, vaid see peaks hõlmama ajavahemikku kuni käesoleva otsuse teatavakstegemiseni. |
| --- | --- |

(403)

Komisjon märgib, et 2007. aasta ja 2011. aasta menetluse pikendamise otsus hõlmavad ajavahemikku 1990–2007. Pensionitoetuse puhul oli siiski tegemist abikavaga, mida rakendati ka pärast 2007. aastat. 2007. aastal ei olnud kindlaks määratud ka hüvitist kohustuste katmise eest reguleeritud hindadega teenuste tuludest. Saksamaa esitas oma 2. jaanuari 2012. aasta kirjas andmed pensionitoetuse kohta ja reguleeritud hindadega teenustelt muu hulgas 2010. aastal teenitud tulude kohta. Komisjon leiab seetõttu, et pensionitoetuse siseturuga kokkusobimatu osa tagasinõudmine ei lõpe 2007. aastaga, vaid see peaks hõlmama ajavahemikku kuni käesoleva otsuse teatavakstegemiseni.

| (404) | Deutsche Posti esitatud abielemendi arvutuse kohta tuleb märkida, et vastavalt Euroopa Kohtu praktikale ei nõua ükski liidu õigusnorm siseturuga kokkusobimatuks kuulutatud abi tagasinõudmise korralduse korral komisjonilt tagastatava abi täpse summa kindlaksmääramist. Piisab sellest, kui komisjoni otsus sisaldab andmeid, mis võimaldavad selle adressaadil summa ilma liigsete probleemideta ise kindlaks määrata (103). |
| --- | --- |

(404)

Deutsche Posti esitatud abielemendi arvutuse kohta tuleb märkida, et vastavalt Euroopa Kohtu praktikale ei nõua ükski liidu õigusnorm siseturuga kokkusobimatuks kuulutatud abi tagasinõudmise korralduse korral komisjonilt tagastatava abi täpse summa kindlaksmääramist. Piisab sellest, kui komisjoni otsus sisaldab andmeid, mis võimaldavad selle adressaadil summa ilma liigsete probleemideta ise kindlaks määrata (103).

| (405) | Siseturuga kokkusobimatu abi tuleb arvutada tabelis 8 esitatud valemi järgi tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära ja võrdlusmäära (vt lisas esitatud määratlus ja tabel 7) ning ametnike brutopalga (vt määratlus tabelis 6) alusel. Õigusvastase abi pealt tuleb abi tagasimaksmiseni arvestada intressi. Intress tuleb arvutada vastavalt komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 794/2004 (millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (104) V peatükile. |
| --- | --- |

(405)

Siseturuga kokkusobimatu abi tuleb arvutada tabelis 8 esitatud valemi järgi tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära ja võrdlusmäära (vt lisas esitatud määratlus ja tabel 7) ning ametnike brutopalga (vt määratlus tabelis 6) alusel. Õigusvastase abi pealt tuleb abi tagasimaksmiseni arvestada intressi. Intress tuleb arvutada vastavalt komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 794/2004 (millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (104) V peatükile.

| (406) | Lisas esitatud arvutused, mille abil tehti kindlaks õigusvastase abi summa aastatel 2003–2010 (intressideta), tuginevad eeldusele, et ametnikud olid võrdsetes osades tegevad nii reguleeritud kui ka reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas. Olemasolevatest andmetest ei selgu reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas tegutsevate ametnike täpne arv. Neist andmetest ilmneb seevastu, et tulude jaotus reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenuste vahel on usaldusväärne esmane indikaator palgakulude jaotuse kohta. |
| --- | --- |

(406)

Lisas esitatud arvutused, mille abil tehti kindlaks õigusvastase abi summa aastatel 2003–2010 (intressideta), tuginevad eeldusele, et ametnikud olid võrdsetes osades tegevad nii reguleeritud kui ka reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas. Olemasolevatest andmetest ei selgu reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas tegutsevate ametnike täpne arv. Neist andmetest ilmneb seevastu, et tulude jaotus reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenuste vahel on usaldusväärne esmane indikaator palgakulude jaotuse kohta.

| (407) | Täpsemate andmete kasutamisel võib arvutus olla seega täpsem ja tulemus muutuda. Saksamaa esitas hiljuti uued andmed reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike palkade summa kohta 1995.–2007. aastal. Need viitavad sellele, et ametnike palkade summa tuleks kindlaks määrata tulu- ja kuluarvestuses esitatud Deutsche Posti personalikulude jaotuse abil. Sellist lähenemisviisi kasutades võib saada väiksema ametnike palkade summa kui tuluosadel põhinevale jaotusele tuginedes. Saksamaa esitas 2. jaanuaril ja 19. jaanuaril 2012 oma märkused, mis viitavad sellele, et kulude jaotust reguleeritud hindadega teenuste endi ning reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenuste vahel on muudetud (vähemalt seoses 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusega). Esitatud andmete kohaselt tuleks 2008. aastast alates osa kulusid selgelt kanda reguleerimata hindadega teenuste arvelt. Käesoleva otsuse kohaldamisel arvutatakse õigusvastase abi täpne summa esitatud kaalutlusi arvesse võttes välja koos Saksamaaga. |
| --- | --- |

(407)

Täpsemate andmete kasutamisel võib arvutus olla seega täpsem ja tulemus muutuda. Saksamaa esitas hiljuti uued andmed reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike palkade summa kohta 1995.–2007. aastal. Need viitavad sellele, et ametnike palkade summa tuleks kindlaks määrata tulu- ja kuluarvestuses esitatud Deutsche Posti personalikulude jaotuse abil. Sellist lähenemisviisi kasutades võib saada väiksema ametnike palkade summa kui tuluosadel põhinevale jaotusele tuginedes. Saksamaa esitas 2. jaanuaril ja 19. jaanuaril 2012 oma märkused, mis viitavad sellele, et kulude jaotust reguleeritud hindadega teenuste endi ning reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenuste vahel on muudetud (vähemalt seoses 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusega). Esitatud andmete kohaselt tuleks 2008. aastast alates osa kulusid selgelt kanda reguleerimata hindadega teenuste arvelt. Käesoleva otsuse kohaldamisel arvutatakse õigusvastase abi täpne summa esitatud kaalutlusi arvesse võttes välja koos Saksamaaga.

| (408) | Komisjon ei suutnud oma jõupingutustest hoolimata usaldusväärselt kindlaks teha 1995.–2002. aastal antud õigusvastase abi summat. Ka käesolevas otsuses näib olevat võimatu esitada arvutusparameetreid, mis oleksid piisavalt täpsed, et liikmesriik saaks otsuse rakendamisel (üksi või koos komisjoniga) teha lõpliku arvutuse. Neil asjaoludel on abi tagasinõudmine määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõike 1 alusel vastuolus liikmesriigi kaitseõigusega ja õiguskindluse põhimõttega, sest kõnealuse sätte kohaselt „ei nõua komisjon abi tagastamist, kui see on vastuolus ühenduse õiguse üldpõhimõttega”. |
| --- | --- |

(408)

Komisjon ei suutnud oma jõupingutustest hoolimata usaldusväärselt kindlaks teha 1995.–2002. aastal antud õigusvastase abi summat. Ka käesolevas otsuses näib olevat võimatu esitada arvutusparameetreid, mis oleksid piisavalt täpsed, et liikmesriik saaks otsuse rakendamisel (üksi või koos komisjoniga) teha lõpliku arvutuse. Neil asjaoludel on abi tagasinõudmine määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõike 1 alusel vastuolus liikmesriigi kaitseõigusega ja õiguskindluse põhimõttega, sest kõnealuse sätte kohaselt „ei nõua komisjon abi tagastamist, kui see on vastuolus ühenduse õiguse üldpõhimõttega”.

| (409) | Seepärast tuleks abi, mida anti alates 1. jaanuarist 2003 kuni selle päevani, mil reguleerimata hindadega teenuste puhul enam suhtelist eelist ei esine, tagasi nõuda. |
| --- | --- |

(409)

Seepärast tuleks abi, mida anti alates 1. jaanuarist 2003 kuni selle päevani, mil reguleerimata hindadega teenuste puhul enam suhtelist eelist ei esine, tagasi nõuda.

| (410) | Pärast käesoleva otsuse teatavakstegemise kuupäeva tuleb tagada, et palkadel põhinevad sotsiaalkindlustusmaksed, mida Deutsche Post oma ametnike eest maksab, ei oleks tema konkurentide poolt lepinguliste töötajate eest tehtavatest sissemaksetest väiksemad. Võrdlemisel tuleb arvesse võtta kõiki hüvitisi, mida Deutsche Post postiseaduse § 20 kohase hindade reguleerimise alusel saab. |
| --- | --- |

(410)

Pärast käesoleva otsuse teatavakstegemise kuupäeva tuleb tagada, et palkadel põhinevad sotsiaalkindlustusmaksed, mida Deutsche Post oma ametnike eest maksab, ei oleks tema konkurentide poolt lepinguliste töötajate eest tehtavatest sissemaksetest väiksemad. Võrdlemisel tuleb arvesse võtta kõiki hüvitisi, mida Deutsche Post postiseaduse § 20 kohase hindade reguleerimise alusel saab.

VIII.   HINNANG RIIKLIKE HÜVITISTE KOHTA

VIII.1.   ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohase abi olemasolu

| (411) | ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt „on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”. Selleks et hinnata, kas meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peab komisjon kontrollima, kas on täidetud järgmised tingimused: meedet saab seostada riigiga ja see antakse riigi ressurssidest, teatavatele ettevõtjatele või majandusharudele antakse eelis, mis moonutab konkurentsi, ja meetme kaudu kahjustatakse liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- |

(411)

ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt „on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”. Selleks et hinnata, kas meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peab komisjon kontrollima, kas on täidetud järgmised tingimused: meedet saab seostada riigiga ja see antakse riigi ressurssidest, teatavatele ettevõtjatele või majandusharudele antakse eelis, mis moonutab konkurentsi, ja meetme kaudu kahjustatakse liikmesriikidevahelist kaubandust.

| (412) | Riiklike hüvitiste puhul on tegemist riiklike ressurssidega, kuna need anti 1989. aasta postikorralduse seaduse §-de 37 ja 40 ning 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 alusel ja neid rahastati avalik-õigusliku äriühingu Telekom vahenditest. |
| --- | --- |

(412)

Riiklike hüvitiste puhul on tegemist riiklike ressurssidega, kuna need anti 1989. aasta postikorralduse seaduse §-de 37 ja 40 ning 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 alusel ja neid rahastati avalik-õigusliku äriühingu Telekom vahenditest.

VIII.1.1.   Riiklikest hüvitistest tulenenud majanduslik eelis

VIII.1.1.1.   Saksamaa väide, mille kohaselt tuleb tagasimakseid käsitada erilise maksekohustusena

| (413) | Saksamaa väidab, et riiklikud hüvitised kujutasid endast üksnes hüvitist tagasimaksete eest, mille puhul oli tegemist kuludega, mida eraõiguslikud konkurendid ei pidanud tavaliselt kandma. Saksamaa sõnul on tagasimaksed sui generis kohustus, mida ei saa käsitada maksu ega dividendina. |
| --- | --- |

(413)

Saksamaa väidab, et riiklikud hüvitised kujutasid endast üksnes hüvitist tagasimaksete eest, mille puhul oli tegemist kuludega, mida eraõiguslikud konkurendid ei pidanud tavaliselt kandma. Saksamaa sõnul on tagasimaksed sui generis kohustus, mida ei saa käsitada maksu ega dividendina.

| (414) | Deutsche Post pidi 1924.–1995. aastal tegema tagasimakseid 6,6–10 % ulatuses käibest. KPMG hinnangu kohaselt ei teinud Bundesverfassungsgericht (föderaalne konstitutsioonikohus) oma 22. märtsi 1984. aasta kohtuotsuses lõplikku otsust tagasimaksete õigusliku olemuse kohta, kuid pidas neid riigi teenitud tuluks. Peale selle liigitati tagasimaksed teenusekuluna, mida Deutsche Post pidi oma teenuste osutamise eest kandma. |
| --- | --- |

(414)

Deutsche Post pidi 1924.–1995. aastal tegema tagasimakseid 6,6–10 % ulatuses käibest. KPMG hinnangu kohaselt ei teinud Bundesverfassungsgericht (föderaalne konstitutsioonikohus) oma 22. märtsi 1984. aasta kohtuotsuses lõplikku otsust tagasimaksete õigusliku olemuse kohta, kuid pidas neid riigi teenitud tuluks. Peale selle liigitati tagasimaksed teenusekuluna, mida Deutsche Post pidi oma teenuste osutamise eest kandma.

| (415) | Kuigi Bundesverfassungsgericht ei määratlenud täpselt, millises ulatuses tuleb tagasimakseid käsitada mõnd maksu või dividendi asendavana, on selge, et tagasimaksed tõid riigikassasse tulu. |
| --- | --- |

(415)

Kuigi Bundesverfassungsgericht ei määratlenud täpselt, millises ulatuses tuleb tagasimakseid käsitada mõnd maksu või dividendi asendavana, on selge, et tagasimaksed tõid riigikassasse tulu.

| (416) | Esiteks on paljud liikmesriigid kasutanud monopoolsete posti- ja telekommunikatsiooniettevõtjate tulusid varemal ajal riigikassa tuluallikana. Kuna Bundespostil ja tema õiguseellasel ei olnud avalik-õiguslike äriühingutena 1995. aastani üldist maksukohustust, kehtestati sui generis kohustus, et riik saaks ka sellest valdkonnast tulu. Pealegi oli kõnealustele monopoolsetele ettevõtjatele kõnealuse kohustuse kehtestamine majanduslikult põhjendatud. Kasutajad olid valmis maksma suuremaid tasusid teenuste kasutamist märkimisväärselt piiramata, nii et riigikassa võis saada suuremat tulu. |
| --- | --- |

(416)

Esiteks on paljud liikmesriigid kasutanud monopoolsete posti- ja telekommunikatsiooniettevõtjate tulusid varemal ajal riigikassa tuluallikana. Kuna Bundespostil ja tema õiguseellasel ei olnud avalik-õiguslike äriühingutena 1995. aastani üldist maksukohustust, kehtestati sui generis kohustus, et riik saaks ka sellest valdkonnast tulu. Pealegi oli kõnealustele monopoolsetele ettevõtjatele kõnealuse kohustuse kehtestamine majanduslikult põhjendatud. Kasutajad olid valmis maksma suuremaid tasusid teenuste kasutamist märkimisväärselt piiramata, nii et riigikassa võis saada suuremat tulu.

| (417) | Teiseks ei olnud Deutsche Post – erinevalt eraettevõtjatest – otseselt ega kaudselt maksukohustuslane ega pidanud omakapitalilt dividende maksma. Seepärast olid tagasimaksed riigi jaoks ainus võimalus saada – kas siis maksuhaldurina või osanikuna – Deutsche Postilt tulu. See, kas tagasimaksed vastavad täpselt teatava maksu- või dividendisüsteemi määratlusele, ei ole käesoleval juhul oluline. Igal juhul on tagasimaksete puhul tegemist maksetega, mida Deutsche Post tegi alates 1924. aastast ja mis tõid riigile tulu. |
| --- | --- |

(417)

Teiseks ei olnud Deutsche Post – erinevalt eraettevõtjatest – otseselt ega kaudselt maksukohustuslane ega pidanud omakapitalilt dividende maksma. Seepärast olid tagasimaksed riigi jaoks ainus võimalus saada – kas siis maksuhaldurina või osanikuna – Deutsche Postilt tulu. See, kas tagasimaksed vastavad täpselt teatava maksu- või dividendisüsteemi määratlusele, ei ole käesoleval juhul oluline. Igal juhul on tagasimaksete puhul tegemist maksetega, mida Deutsche Post tegi alates 1924. aastast ja mis tõid riigile tulu.

| (418) | Kokkuvõttes oli tagasimaksete tegemise kohustus kooskõlas avaliku huviga saada riigimonopolilt riigile tulu kas maksude või dividendide näol. Tagasimaksed kujutasid endast seega tavapärast kulu, mida Deutsche Post pidi rahastama oma rahalistest vahenditest. |
| --- | --- |

(418)

Kokkuvõttes oli tagasimaksete tegemise kohustus kooskõlas avaliku huviga saada riigimonopolilt riigile tulu kas maksude või dividendide näol. Tagasimaksed kujutasid endast seega tavapärast kulu, mida Deutsche Post pidi rahastama oma rahalistest vahenditest.

VIII.1.1.2.   Saksamaa väide, mille kohaselt on riiklikud hüvitised kooskõlas erainvestori käitumisega

| (419) | Saksamaa väidab, et riiklike hüvitiste maksmisel käituti osaliselt samamoodi kui erainvestor käitub, kuna kõnealuste maksetega rahastati kasumlike investeeringute tegemist Deutsche Posti võrku. |
| --- | --- |

(419)

Saksamaa väidab, et riiklike hüvitiste maksmisel käituti osaliselt samamoodi kui erainvestor käitub, kuna kõnealuste maksetega rahastati kasumlike investeeringute tegemist Deutsche Posti võrku.

| (420) | Kuna riiklike hüvitiste maksmine tulenes siiski kogunenud kahjumist, mitte investeerimiskavadest, on selge, et ükski erainvestor ei oleks sellist investeerimisstrateegiat rakendanud. |
| --- | --- |

(420)

Kuna riiklike hüvitiste maksmine tulenes siiski kogunenud kahjumist, mitte investeerimiskavadest, on selge, et ükski erainvestor ei oleks sellist investeerimisstrateegiat rakendanud.

| (421) | Järelikult sai Deutsche Post riiklike hüvitiste kaudu majandusliku eelise. |
| --- | --- |

(421)

Järelikult sai Deutsche Post riiklike hüvitiste kaudu majandusliku eelise.

VIII.1.1.3.   Saksamaa väide, mille kohaselt on tegemist hüvitisega universaalteenuse osutamise kohustuse netokulude katmiseks

| (422) | Saksamaa väidab, et riiklikud hüvitised ei ole riigiabi, sest nende kaudu hüvitati universaalteenuse osutamise kohustuse netokulud. |
| --- | --- |

(422)

Saksamaa väidab, et riiklikud hüvitised ei ole riigiabi, sest nende kaudu hüvitati universaalteenuse osutamise kohustuse netokulud.

| (423) | Euroopa Kohus on Altmarki kohtuotsuses (105) tuvastanud, et hüvitised, mida makstakse üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest, ei ole riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses, kui on täidetud järgmised neli tingimust: esiteks peab abi saav ettevõtja reaalselt täitma avaliku teenuse osutamise kohustust ja see kohustus peab olema täpselt määratletud. Teiseks peavad hüvitise arvutamise aluseks olevad parameetrid olema eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt kindlaks määratud. Kolmandaks ei tohi hüvitis ületada avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmisega kaasnevate kulude täielikuks või osaliseks katmiseks vajalikku summat, võttes arvesse asjaomase kohustuse täitmisega seotud tulu ja mõistlikku kasumit. Neljandaks, kui avaliku teenuse osutamise kohustust täitvat ettevõtjat ei valitud riigihankemenetluse raames, mis võimaldaks valida välja pakkuja, kes suudab nimetatud teenuseid osutada ühiskonnale väikseimate kuludega, tuleb vajaliku hüvitise suuruse määramiseks analüüsida kulusid, mida keskmine hästi korraldatud juhtimise ja avaliku teenusega seotud nõuete täitmiseks vajalike piisavate transpordivahenditega ettevõtja oleks nende kohustuste täitmiseks kandnud. |
| --- | --- |

(423)

Euroopa Kohus on Altmarki kohtuotsuses (105) tuvastanud, et hüvitised, mida makstakse üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest, ei ole riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses, kui on täidetud järgmised neli tingimust: esiteks peab abi saav ettevõtja reaalselt täitma avaliku teenuse osutamise kohustust ja see kohustus peab olema täpselt määratletud. Teiseks peavad hüvitise arvutamise aluseks olevad parameetrid olema eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt kindlaks määratud. Kolmandaks ei tohi hüvitis ületada avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmisega kaasnevate kulude täielikuks või osaliseks katmiseks vajalikku summat, võttes arvesse asjaomase kohustuse täitmisega seotud tulu ja mõistlikku kasumit. Neljandaks, kui avaliku teenuse osutamise kohustust täitvat ettevõtjat ei valitud riigihankemenetluse raames, mis võimaldaks valida välja pakkuja, kes suudab nimetatud teenuseid osutada ühiskonnale väikseimate kuludega, tuleb vajaliku hüvitise suuruse määramiseks analüüsida kulusid, mida keskmine hästi korraldatud juhtimise ja avaliku teenusega seotud nõuete täitmiseks vajalike piisavate transpordivahenditega ettevõtja oleks nende kohustuste täitmiseks kandnud.

| (424) | Kuna Deutsche Posti ei valitud avaliku teenuse osutamiseks riigihankemenetluse raames ja Saksamaa ei ole tõendanud, et Deutsche Posti juhitakse nõuetekohaselt, ei ole neljas Altmarki kohtuotsuses nimetatud tingimus täidetud. |
| --- | --- |

(424)

Kuna Deutsche Posti ei valitud avaliku teenuse osutamiseks riigihankemenetluse raames ja Saksamaa ei ole tõendanud, et Deutsche Posti juhitakse nõuetekohaselt, ei ole neljas Altmarki kohtuotsuses nimetatud tingimus täidetud.

VIII.1.2.   Järeldused abi olemasolu kohta

| (425) | Riiklikke hüvitisi maksti riigi ressurssidest ja nendega vabastati Deutsche Post kuludest, mida eraettevõtjad pidid tavaliselt kandma. Saksamaa ei suutnud tõendada, et riiklikud hüvitised vastavad Altmarki kohtuotsuses nimetatud tingimustele ja et seega ei saa neid käsitada riigiabina. |
| --- | --- |

(425)

Riiklikke hüvitisi maksti riigi ressurssidest ja nendega vabastati Deutsche Post kuludest, mida eraettevõtjad pidid tavaliselt kandma. Saksamaa ei suutnud tõendada, et riiklikud hüvitised vastavad Altmarki kohtuotsuses nimetatud tingimustele ja et seega ei saa neid käsitada riigiabina.

| (426) | Punktis VII.1.2 nimetatud põhjustel moonutavad riiklikud hüvitised konkurentsi ja kahjustavad kaubandust. |
| --- | --- |

(426)

Punktis VII.1.2 nimetatud põhjustel moonutavad riiklikud hüvitised konkurentsi ja kahjustavad kaubandust.

| (427) | Seepärast jõuab komisjon järeldusele, et riiklikud hüvitised on abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- |

(427)

Seepärast jõuab komisjon järeldusele, et riiklikud hüvitised on abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

VIII.2.   Hinnang olemasoleva abi kohta ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 alusel

| (428) | Riiklikud hüvitised kehtestati 1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 lõigetega 2 ja 3 ning need kujutavad endast seega uut abimeedet. |
| --- | --- |

(428)

Riiklikud hüvitised kehtestati 1989. aasta postikorralduse seaduse § 37 lõigetega 2 ja 3 ning need kujutavad endast seega uut abimeedet.

VIII.3.   Hinnang siseturuga kokkusobivuse kohta ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel

| (429) | ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikes 2 on sätestatud, et ettevõtjad, kellele on tehtud ülesandeks üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine või kes on fiskaalmonopolid, alluvad kõnealuse aluslepingu eeskirjadele, eelkõige konkurentsieeskirjadele. Siiski lubab alusleping teha erandi, kui on täidetud hulk tingimusi: esiteks ülesande andmise akt, millega riik annab vastutuse teatava ülesande täitmise eest ettevõtjale. Teiseks peab ülesande andmine olema seotud üldist majandushuvi pakkuva teenusega. Kolmandaks peab erand olema ettevõtjale määratud ülesande täitmiseks vajalik ning selle eesmärgiga proportsionaalne. Ja lõpuks, kaubanduse arengut ei tohi mõjutada määral, mis oleks vastuolus ühenduse huvidega. |
| --- | --- |

(429)

ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikes 2 on sätestatud, et ettevõtjad, kellele on tehtud ülesandeks üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine või kes on fiskaalmonopolid, alluvad kõnealuse aluslepingu eeskirjadele, eelkõige konkurentsieeskirjadele. Siiski lubab alusleping teha erandi, kui on täidetud hulk tingimusi: esiteks ülesande andmise akt, millega riik annab vastutuse teatava ülesande täitmise eest ettevõtjale. Teiseks peab ülesande andmine olema seotud üldist majandushuvi pakkuva teenusega. Kolmandaks peab erand olema ettevõtjale määratud ülesande täitmiseks vajalik ning selle eesmärgiga proportsionaalne. Ja lõpuks, kaubanduse arengut ei tohi mõjutada määral, mis oleks vastuolus ühenduse huvidega.

| (430) | Komisjon selgitas oma 1996. ja 2001. aasta teatises (106), (107) ning 2005. aasta ühenduse raamistikus vajalikkuse ja proportsionaalsuse kriteeriumide kohaldamist, võttes arvesse ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikes 2 sätestatud erandit. 2005. aasta ühenduse raamistiku punktis 2.4 sõnastati viimaks nende kriteeriumide tähendust ja ulatust käsitlevad eeskirjad, mida Euroopa Kohus, Üldkohus ja komisjon olid varem järjekindlalt kohaldanud. |
| --- | --- |

(430)

Komisjon selgitas oma 1996. ja 2001. aasta teatises (106), (107) ning 2005. aasta ühenduse raamistikus vajalikkuse ja proportsionaalsuse kriteeriumide kohaldamist, võttes arvesse ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikes 2 sätestatud erandit. 2005. aasta ühenduse raamistiku punktis 2.4 sõnastati viimaks nende kriteeriumide tähendust ja ulatust käsitlevad eeskirjad, mida Euroopa Kohus, Üldkohus ja komisjon olid varem järjekindlalt kohaldanud.

| (431) | 2005. aasta ühenduse raamistiku punkti 2.4 kohaselt tuleb antud hüvitise vajalikkust ja proportsionaalsust hinnates järgida järgmisi põhimõtteid:






  1) | hüvitise suurus ei tohi ületada avaliku teenuse osutamise kohustuste täitmisel tekkivaid kulutusi, kui võetakse arvesse saadud tulu ja kõnealuste kohustuste täitmisest saadud mõistlikku kasumit; |
| --- | --- | --- |

(431)

2005. aasta ühenduse raamistiku punkti 2.4 kohaselt tuleb antud hüvitise vajalikkust ja proportsionaalsust hinnates järgida järgmisi põhimõtteid:

1)

hüvitise suurus ei tohi ületada avaliku teenuse osutamise kohustuste täitmisel tekkivaid kulutusi, kui võetakse arvesse saadud tulu ja kõnealuste kohustuste täitmisest saadud mõistlikku kasumit;

| 2) | hüvitis hõlmab kõiki riigi antud soodustusi või riigi ressurssidest mis tahes kujul antud soodustusi, sõltumata nende liigitusest ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 põhjal; |
| --- | --- |

2)

hüvitis hõlmab kõiki riigi antud soodustusi või riigi ressurssidest mis tahes kujul antud soodustusi, sõltumata nende liigitusest ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 põhjal;

| 3) | hüvitist tuleb alati kasutada üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamiseks. Üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamiseks antud hüvitis, mida tegelikult kasutatakse muudel turgudel tegutsemiseks, ei ole õigustatud ja kujutab endast ühisturuga kokkusobimatut riigiabi. |
| --- | --- |

3)

hüvitist tuleb alati kasutada üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamiseks. Üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamiseks antud hüvitis, mida tegelikult kasutatakse muudel turgudel tegutsemiseks, ei ole õigustatud ja kujutab endast ühisturuga kokkusobimatut riigiabi.

| (432) | Komisjon on oma otsustuspraktikas universaalteenuse osutamise kulude katmiseks makstavaid riiklikke hüvitisi käsitanud siseturuga kokkusobiva abina (või ei ole käsitanud neid abina), kui riiklikud hüvitised olid universaalteenuse osutamise netokuludest väiksemad (108). |
| --- | --- |

(432)

Komisjon on oma otsustuspraktikas universaalteenuse osutamise kulude katmiseks makstavaid riiklikke hüvitisi käsitanud siseturuga kokkusobiva abina (või ei ole käsitanud neid abina), kui riiklikud hüvitised olid universaalteenuse osutamise netokuludest väiksemad (108).

VIII.3.1.   Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise ülesande andmine

| (433) | Järjestikustes postidirektiivides ja Euroopa Kohtu praktikas (109) on postiteenuste üleriigilist osutamist alati käsitatud üldist majandushuvi pakkuva teenusena. |
| --- | --- |

(433)

Järjestikustes postidirektiivides ja Euroopa Kohtu praktikas (109) on postiteenuste üleriigilist osutamist alati käsitatud üldist majandushuvi pakkuva teenusena.

| (434) | Deutsche Postile oli järjestikuste postiseadustega pandud 31. detsembrini 2007 ülesanne osutada universaalset postiteenust. |
| --- | --- |

(434)

Deutsche Postile oli järjestikuste postiseadustega pandud 31. detsembrini 2007 ülesanne osutada universaalset postiteenust.

VIII.3.2.   Riiklike hüvitiste vajalikkus ja proportsionaalsus

| (435) | Saksamaa arvates on riiklike hüvitiste puhul tegemist asjakohase hüvitisega, kuna need oli 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaselt 1990.–1995. aastal oluliselt väiksemad kui universaalteenuse osutamise kohustuse netokulud. 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses tehti kindlaks, et Deutsche Post sai riiklikest hüvitistest hoolimata 1995. aastal [...] miljardi euro (1995. aasta diskonteeritud väärtuses) võrra väiksemat hüvitist, kui olid universaalteenuse osutamise kohustuse summaarsed netokulud ajavahemikul 1990–1995. |
| --- | --- |

(435)

Saksamaa arvates on riiklike hüvitiste puhul tegemist asjakohase hüvitisega, kuna need oli 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaselt 1990.–1995. aastal oluliselt väiksemad kui universaalteenuse osutamise kohustuse netokulud. 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses tehti kindlaks, et Deutsche Post sai riiklikest hüvitistest hoolimata 1995. aastal [...] miljardi euro (1995. aasta diskonteeritud väärtuses) võrra väiksemat hüvitist, kui olid universaalteenuse osutamise kohustuse summaarsed netokulud ajavahemikul 1990–1995.

| (436) | Pärast kulude jaotuse ja neid käsitleva hinnangu korrigeerimist 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses leiti WIKi hinnangus, et riiklikud hüvitised katsid universaalteenuse osutamise kohustuse summaarsed netokulud ajavahemikul 1990–1995. |
| --- | --- |

(436)

Pärast kulude jaotuse ja neid käsitleva hinnangu korrigeerimist 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses leiti WIKi hinnangus, et riiklikud hüvitised katsid universaalteenuse osutamise kohustuse summaarsed netokulud ajavahemikul 1990–1995.

| (437) | WIKi hinnangus esitatud arvutused näitavad, et hüvitis oli 1995. aastal summaarsetest netokuludest [0–20] miljoni euro võrra suurem. Komisjon tunnistab siiski, et kõnealuste aastate raamatupidamisandmed on puudulikud. Samuti käsitati WIKi hinnangus kapitalikuludena üksnes tagasimakseid, võtmata arvesse täiendavat mõistlikku kasumit. |
| --- | --- |

(437)

WIKi hinnangus esitatud arvutused näitavad, et hüvitis oli 1995. aastal summaarsetest netokuludest [0–20] miljoni euro võrra suurem. Komisjon tunnistab siiski, et kõnealuste aastate raamatupidamisandmed on puudulikud. Samuti käsitati WIKi hinnangus kapitalikuludena üksnes tagasimakseid, võtmata arvesse täiendavat mõistlikku kasumit.

| (438) | Neil kahel põhjusel ei saa komisjoni sõnul tugineda WIKi hinnangule, et lükata tagasi Saksamaa väidet, mille kohaselt olid riiklikud hüvitised asjakohane hüvitis Deutsche Posti universaalteenuse osutamise kulude eest.

  Tabel 10


  Universaalteenuse osutamise kohustuse summaarsete netokulude ja riiklike hüvitiste arvutus (1995. aasta diskonteeritud väärtuses) | 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus | WIKi hinnang |
| --- | --- | --- | --- |
| Summaarsed netokulud | – [...] mld eurot | – [...] mld eurot |
| Riiklikud hüvitised | +6,707 mld eurot | +6,707 mld eurot |
| Ülemäärane või liiga väike hüvitis | – [...] mld eurot | + [0–20] mln eurot |

(438)

Neil kahel põhjusel ei saa komisjoni sõnul tugineda WIKi hinnangule, et lükata tagasi Saksamaa väidet, mille kohaselt olid riiklikud hüvitised asjakohane hüvitis Deutsche Posti universaalteenuse osutamise kulude eest.

Tabel 10

Universaalteenuse osutamise kohustuse summaarsete netokulude ja riiklike hüvitiste arvutus (1995. aasta diskonteeritud väärtuses)

2009. aasta tulu- ja kuluarvestus

WIKi hinnang

Summaarsed netokulud

– [...] mld eurot

– [...] mld eurot

Riiklikud hüvitised

+6,707 mld eurot

+6,707 mld eurot

Ülemäärane või liiga väike hüvitis

– [...] mld eurot

- [0–20] mln eurot

| (439) | Riiklikud hüvitised on seega vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2 siseturuga kokkusobiv riigiabi, kuna need ei ületanud Deutsche Postil universaalteenuse osutamise kohustusest tekkinud netokulusid. |
| --- | --- |

(439)

Riiklikud hüvitised on seega vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2 siseturuga kokkusobiv riigiabi, kuna need ei ületanud Deutsche Postil universaalteenuse osutamise kohustusest tekkinud netokulusid.

IX.   ENNE 1995. AASTAT EMITEERITUD VÕLAVÄÄRTPABERITELE ANTUD RIIGIGARANTII ON ELI TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLI 108 LÕIKE 3 KOHANE OLEMASOLEV ABI

| (440) | Komisjon märgib, et võlaväärtpaberitele antava riigigarantii eeskirjad kehtestati 1953. aastal sama aasta postihaldusseaduse § 22 lõikega 4. 1953. aasta postihaldusseadus tühistati 1989. aasta postikorralduse seadusega ja kõnealune säte võeti muutmata kujul üle 1989. aasta postikorralduse seaduse § 40. |
| --- | --- |

(440)

Komisjon märgib, et võlaväärtpaberitele antava riigigarantii eeskirjad kehtestati 1953. aastal sama aasta postihaldusseaduse § 22 lõikega 4. 1953. aasta postihaldusseadus tühistati 1989. aasta postikorralduse seadusega ja kõnealune säte võeti muutmata kujul üle 1989. aasta postikorralduse seaduse § 40.

| (441) | Kuna riigigarantii anti võlaväärtpaberitele 1953. aastal, st enne EMÜ asutamislepingu jõustumist 1958. aastal, kujutab see endast olemasolevat abi määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti i tähenduses. |
| --- | --- |

(441)

Kuna riigigarantii anti võlaväärtpaberitele 1953. aastal, st enne EMÜ asutamislepingu jõustumist 1958. aastal, kujutab see endast olemasolevat abi määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti i tähenduses.

| (442) | 1995. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõikega 4 lõpetati kõnealuse olemasoleva abi andmine. See, et riik garanteeris ka edasi enne Deutsche Posti erastamist emiteeritud võlaväärtpabereid, ei tähenda, et tegemist on uue abiga, kuna Deutsche Postile anti eelis võlaväärtpaberite emiteerimise hetkel. |
| --- | --- |

(442)

1995. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõikega 4 lõpetati kõnealuse olemasoleva abi andmine. See, et riik garanteeris ka edasi enne Deutsche Posti erastamist emiteeritud võlaväärtpabereid, ei tähenda, et tegemist on uue abiga, kuna Deutsche Postile anti eelis võlaväärtpaberite emiteerimise hetkel.

X.   JÄRELDUSED

| (443) | Komisjon märgib, et pensionitoetus ja riiklikud hüvitised on abimeetmed ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest nendega vabastati Deutsche Post kuludest, mida ettevõtjad pidid tavaliselt kandma. |
| --- | --- |

(443)

Komisjon märgib, et pensionitoetus ja riiklikud hüvitised on abimeetmed ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest nendega vabastati Deutsche Post kuludest, mida ettevõtjad pidid tavaliselt kandma.

| (444) | Peale selle märgib komisjon, et Saksamaa andis pensionitoetust ja riiklikke hüvitisi ebaseaduslikult, rikkudes sellega ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 2. Riigigarantii, mis anti võlaväärtpaberitele, mille Deutsche Post emiteeris enne tema erastamist, on olemasolev abi, mille andmine lõpetati 1995. aastal. |
| --- | --- |

(444)

Peale selle märgib komisjon, et Saksamaa andis pensionitoetust ja riiklikke hüvitisi ebaseaduslikult, rikkudes sellega ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 2. Riigigarantii, mis anti võlaväärtpaberitele, mille Deutsche Post emiteeris enne tema erastamist, on olemasolev abi, mille andmine lõpetati 1995. aastal.

| (445) | Pensionitoetus on vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile c siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd sellega antakse seoses reguleerimata hindadega teenustega suhteline eelis, võttes arvesse seda, et reguleeriv asutus kiitis heaks kohustuste rahastamise reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest. Saksamaa vabastas Deutsche Post AG põhjendamatus ulatuses sotsiaalkindlustusmaksete tasumisest, kuna Deutsche Post AG-le anti pensionitoetusmeetmete raames pensionitoetust ja peale selle lubati tal suunata osa reguleerimata hindadega teenustega seotud sotsiaalkuludest, mida Deutsche Post AG oleks nii nagu tema eraõiguslikud konkurendid pidanud ise kandma, edasi reguleeritud hindadega teenuste kasutajatele. |
| --- | --- |

(445)

Pensionitoetus on vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile c siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd sellega antakse seoses reguleerimata hindadega teenustega suhteline eelis, võttes arvesse seda, et reguleeriv asutus kiitis heaks kohustuste rahastamise reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest. Saksamaa vabastas Deutsche Post AG põhjendamatus ulatuses sotsiaalkindlustusmaksete tasumisest, kuna Deutsche Post AG-le anti pensionitoetusmeetmete raames pensionitoetust ja peale selle lubati tal suunata osa reguleerimata hindadega teenustega seotud sotsiaalkuludest, mida Deutsche Post AG oleks nii nagu tema eraõiguslikud konkurendid pidanud ise kandma, edasi reguleeritud hindadega teenuste kasutajatele.

| (446) | Selle tulemusel sai Deutsche Post AG pensionitoetusmeetmete kaudu eraõiguslike konkurentidega võrreldes eelise, kuna sotsiaalkindlustusmaksed, mida Deutsche Post AG pidi oma reguleerimata hindadega teenuste puhul tasuma, olid väiksemad kui õiguspärased kulud, mida tema eraõiguslikud konkurendid pidid kandma. |
| --- | --- |

(446)

Selle tulemusel sai Deutsche Post AG pensionitoetusmeetmete kaudu eraõiguslike konkurentidega võrreldes eelise, kuna sotsiaalkindlustusmaksed, mida Deutsche Post AG pidi oma reguleerimata hindadega teenuste puhul tasuma, olid väiksemad kui õiguspärased kulud, mida tema eraõiguslikud konkurendid pidid kandma.

| (447) | Järelikult tuleks siseturuga kokkusobimatu abi arvutada järgmiselt: sellise võrdlusmäära, millega kohandatakse reguleerimata hindadega teenuste puhul Deutsche Post AG tasutud sotsiaalkindlustusmaksed konkurentide tasutud sotsiaalkindlustusmaksetega, ja Deutsche Post AG poolt reguleerimata hindadega teenuste puhul tegelikult rakendatud tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära vahe korrutatakse reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalgaga. Siseturuga kokkusobimatu abi tuleks eelkõige arvutada tabelis 7 esitatud tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära ning tulu- ja kuluarvestuse kohase võrdlusmäära määratluste ning tabelis 6 esitatud ametnike brutopalga alusel tabelis 8 esitatud valemi järgi. |
| --- | --- |

(447)

Järelikult tuleks siseturuga kokkusobimatu abi arvutada järgmiselt: sellise võrdlusmäära, millega kohandatakse reguleerimata hindadega teenuste puhul Deutsche Post AG tasutud sotsiaalkindlustusmaksed konkurentide tasutud sotsiaalkindlustusmaksetega, ja Deutsche Post AG poolt reguleerimata hindadega teenuste puhul tegelikult rakendatud tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära vahe korrutatakse reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalgaga. Siseturuga kokkusobimatu abi tuleks eelkõige arvutada tabelis 7 esitatud tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära ning tulu- ja kuluarvestuse kohase võrdlusmäära määratluste ning tabelis 6 esitatud ametnike brutopalga alusel tabelis 8 esitatud valemi järgi.

| (448) | Deutsche Postile alates 1. jaanuarist 2003 kuni suhtelise eelise andmise lõpetamise kuupäevani antud siseturuga kokkusobimatu abi tuleks tagasi nõuda. Peale selle peaks Saksamaa võtma kõik meetmed, mis on vajalikud pensionitoetusel ja tasude reguleerimisel põhineva pensionikuludest vabastamise muutmiseks sel viisil, et suhtelise eelise andmine lõpetatakse. |
| --- | --- |

(448)

Deutsche Postile alates 1. jaanuarist 2003 kuni suhtelise eelise andmise lõpetamise kuupäevani antud siseturuga kokkusobimatu abi tuleks tagasi nõuda. Peale selle peaks Saksamaa võtma kõik meetmed, mis on vajalikud pensionitoetusel ja tasude reguleerimisel põhineva pensionikuludest vabastamise muutmiseks sel viisil, et suhtelise eelise andmine lõpetatakse.

| (449) | Komisjon märgib, et riiklike hüvitiste puhul on tegemist ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohase siseturuga kokkusobiva abiga, sest nendega korvati Deutsche Posti universaalteenuse osutamise kohustuse summaarsed netokulud, |
| --- | --- |

(449)

Komisjon märgib, et riiklike hüvitiste puhul on tegemist ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohase siseturuga kokkusobiva abiga, sest nendega korvati Deutsche Posti universaalteenuse osutamise kohustuse summaarsed netokulud,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

1.   Deutsche Post AG-le antud pensionitoetus on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ja Saksamaa andis selle ebaseaduslikult, rikkudes sellega ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3.

2.   Pensionitoetus on siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kui Saksamaa toetas põhjendamatult Deutsche Post AG pensionile jäänud ametnike pensionide rahastamist.

Artikkel 2

Riiklikud hüvitised, mis on Deutsche Post AG-le antud abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ja mida Saksamaa maksis ebaseaduslikult, rikkudes sellega ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3, on siseturuga kokkusobivad.

Artikkel 3

Riigigarantii on Deutsche Post AG-le antud olemasolev abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 ja artikli 108 lõike 3 tähenduses.

Artikkel 4

1.   Saksamaa nõuab artiklis 1 osutatud siseturuga kokkusobimatu abi, mida Deutsche Post AG-le alates 1. jaanuarist 2003 kuni suhtelise eelise andmise täieliku lõpetamiseni anti või antakse, Deutsche Post AG-lt tagasi.

2.   Lõikes 1 osutatud tagasinõutavalt summalt arvestatakse intressi alates kuupäevast, mil summa abisaaja käsutusse anti, kuni selle tagasimaksmise kuupäevani.

3.   Intress arvutatakse liitintressina kooskõlas komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 V peatükiga ja komisjoni määrusega (EÜ) nr 271/2008 (110), millega muudetakse määrust (EÜ) nr 794/2004.

4.   Saksamaa tagab alates käesoleva otsuse teatavakstegemisest, et Deutsche Post AG ei saa enam suhtelist eelist seoses reguleerimata hindadega teenustega, pidades silmas kohustuste rahastamist reguleeritud hindadega teenuste tuludest, mille reguleeriv asutus on heaks kiitnud.

Artikkel 5

1.   Artiklis 1 osutatud abi nõutakse tagasi viivitamata ja tõhusalt, nagu on ette nähtud artiklis 4.

2.   Saksamaa tagab käesoleva otsuse täitmise nelja kuu jooksul pärast otsuse teatavakstegemise kuupäeva.

Artikkel 6

1.   Saksamaa esitab komisjonile kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist järgmise teabe:

| a) | Deutsche Post AG-lt tagasi nõutava abi kogusumma (põhisumma ja intressid); |
| --- | --- |

a)

Deutsche Post AG-lt tagasi nõutava abi kogusumma (põhisumma ja intressid);

| b) | käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus; |
| --- | --- |

b)

käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;

| c) | dokumendid, mis tõendavad, et Deutsche Post AG-le on antud korraldus siseturuga kokkusobimatu abi tagasi maksta. |
| --- | --- |

c)

dokumendid, mis tõendavad, et Deutsche Post AG-le on antud korraldus siseturuga kokkusobimatu abi tagasi maksta.

2.   Saksamaa teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud siseriiklike meetmete rakendamisest, kuni artiklis 1 osutatud siseturuga kokkusobimatu abi on täielikult tagasi makstud. Liikmesriik esitab komisjoni taotluse korral viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Ta esitab ka üksikasjalikud andmed Deutsche Post AG tagasi makstud abisummade ja intresside kohta.

Artikkel 7

Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile.

Brüssel, 25. jaanuar 2012

Komisjoni nimel

asepresident

Joaquín ALMUNIA

---

(1)  Alates 1. detsembrist 2009 on EÜ asutamislepingu artiklist 87 saanud ELi toimimise lepingu artikkel 107 ja EÜ asutamislepingu artiklist 88 ELi toimimise lepingu artikkel 108. Kõnealused artiklipaarid on sisult identsed. Käesolevas otsuses tuleb viiteid ELi toimimise lepingu artiklitele 107 ja 108 käsitada vajaduse korral viidetena EÜ asutamislepingu artiklitele 87 ja 88.

1

(2)  17. augusti 1999. aasta kutse märkuste esitamiseks Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 88 lõike 2 kohaselt riigiabi C 61/99 (ex NN 153/96) kohta – Riigiabi äriühingule Deutsche Post AG (EÜT C 306, 23.10.1999, lk 25); 19. oktoobri 2007. aasta kutse märkuste esitamiseks Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 88 lõike 2 kohaselt riigiabi C 36/07 (ex NN 25/07) kohta – Riigiabi äriühingule Deutsche Post AG (ELT C 245, 19.10.2007, lk 21) ja 11. mai 2011. aasta kutse märkuste esitamiseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohaselt riigiabi C 36/07 kohta – Riigiabi äriühingule Deutsche Post AG (ELT C 263, 7.9.2011, lk 4).

2

ex

(3)  Komisjoni 19. juuni 2002. aasta otsus 2002/753/EÜ meetmete kohta, mida Saksamaa Liitvabariik rakendas Deutsche Post AG kasuks (EÜT L 247, 14.9.2002, lk 27).

3

(4)  Üldkohtu 1. juuli 2008. aasta otsus kohtuasjas T-266/02: Deutsche Post AG vs. komisjon, EKL 2008, lk II-1233.

4

vs.

(5)  Euroopa Kohtu 2. septembri 2010. aasta otsus kohtuasjas C-399/08 P: komisjon vs. Deutsche Post AG, EKL 2010, lk I-7831.

5

vs.

(6)  12. septembri 2007. aasta kutse märkuste esitamiseks Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 88 lõike 2 kohaselt riigiabi C 36/07 (ex NN 25/07) kohta – Riigiabi äriühingule Deutsche Post AG (ELT C 245, 19.10.2007, lk 21).

6

(7)  23. jaanuari 2008. aasta hanketeade 2008/S 15-018228 (ELT S 15, 23.1.2008).

7

(8)  (ELT C 297, 29.11.2005, lk 4).

8

(9)  Ehlermann, C.-D., „Die Verpflichtung der Europäischen Kommission zur Einzelprüfung angeblicher Beihilfen an die Deutsche Post AG”, WilmerHale, 16.6.2008.

9

(10)  EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1.

10

(11)  Ehlermann, C.-D., „Die Periodizität der Überkompensationsrechnung gemäß Art. 86 Abs. 2 EG”, WilmerHale, 10.10.2008.

11

(12)  Tagasimakseid on üksikasjalikult selgitatud punktis VI.2.1.

12

(13)  KPMG, „Deutsche Post AG – Rechtliche Qualifikation der Ablieferungen nach § 63 PverfG”, 11.2.2010; Deloitte, „Assessment of the WIK Consult report for the European Commission – A report for Deutsche Post AG”, 9.2.2010.

13

(14)  Ehlermann, C.-D., „Bedeutung des Urteils des Gerichtshofes in der Rs. C-399/08 P Kommission/Deutsche Post AG für das laufende Beihilfeprüfverfahren im Fall C 36/2007 (Deutsche Post AG)”, WilmerHale, 5.11.2010.

14

(15)  Ehlermann, C.-D., „Die Verpflichtung der Europäischen Kommission zum Nachweis einer Überkompensation bei der beihilferechtlichen Beanstandung angeblicher Quersubventionierungen”, WilmerHale, 19.7.2011.

15

(16)  Ehlermann, C.-D., „Der Vergleich der effektiv getragenen Sozialkosten mit den marktüblichen Sozialkosten im laufenden Beihilfeprüfverfahren im Fall C 36/07 (Deutsche Post AG)”, WilmerHale, 19.7.2011.

16

(17)  Weber, J., „Gutachten zur Ermittlung der Höhe der über das Marktniveau hinausgehenden Sozialkosten der DPAG”, WHU – Otto Beisheim School of Management Vallendar, juuli 2011; ajakohastatud hinnang esitati 2. jaanuaril 2012.

17

(18)  Charles River Associates, „Estimating a reasonable profit margin for provision of letter services”, märts 2011; selle hinnangu esitas Belgia riigiabi juhtumis SA.14588 – bpost’ile antud riigiabi.

18

(19)  Komisjoni 20. märtsi 2001. aasta otsus 2001/354/EÜ EÜ asutamislepingu artikli 82 kohase menetluse kohta – Deutsche Post AG (EÜT L 125, 5.5.2001, lk 27).

19

(20)  Komisjoni 25. märtsi 2008. aasta otsus konkurentsiasjas COMP/37.821 – UPS ja DVPT/DPAG, punktid 6, 63, 66 ja 70–72.

20

(21)  Üldkohtu 8. detsembri 2011. aasta otsus kohtuasjas T-421/07: Deutsche Post AG vs. komisjon, EKL 2011, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.

21

vs.

(22)  Euroopa Kohtu 13. oktoobri 2011. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-463/10 P ja C-475/10 P: Deutsche Post AG vs. komisjon, EKL 2011, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.

22

vs.

(23)  Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der früheren Deutschen Bundespost, 14.9.1994 (BGBl. I, lk 2325).

23

(24)  Gesetz über die Unternehmensverfassung der Deutschen Bundespost, 8.6.1989 (BGBl. I, lk 1026).

24

(25)  Gesetz zur Umwandlung von Unternehmen der Deutschen Bundespost in die Rechtsform der Aktiengesellschaft, 14.9.1994 (BGBl. I, lk 2325).

25

(26)  Gesetz über das Postwesen, 3.7.1989 (BGBl. I, lk 1450).

26

(27)  Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter des Bundes, 24.8.1976 (BGBl. I, lk 322).

27

(28)  Pensionikindlustust reguleeritakse sotsiaalkindlustusseadustiku (Sozialgesetzbuch) VI raamatuga (SGB VI), töötuskindlustust sotsiaalkindlustusseadustiku III raamatuga (SGB III) ja ravikindlustust sotsiaalkindlustusseadustiku V raamatuga (SGB V); hoolduskindlustust reguleerivad hoolduskindlustusseadus ja sotsiaalkindlustusseadustiku XI raamat (SGB XI).

28

(29)  Satzung der Versorgungsanstalt der Deutschen Bundespost (1969. aasta redaktsioon).

29

(30)  Ärisaladus.

30

(31)  Gesetz über die Regulierung der Telekommunikation und des Postwesens, 14.9.1994 (BGBl. I, lk 1509).

31

(32)  Verordnung zur Regelung der Pflichtleistungen der Deutschen Bundespost POSTDIENST, 12.1.1994 (BGBI. I, lk 86).

32

(33)  Post-Universaldienstleistungsverordnung, 15.12.1999 (BGBl. I, lk 2418).

33

(34)  Gesetz über die Verwaltung der Deutschen Bundespost (Postverwaltungsgesetz), BGBl. I, lk 676.

34

(35)  Bundesnetzagentur, kaheteistkümnes turu-uuring, september 2009.

35

(36)  Deutsche Post sai sellistelt teenustelt 1990.–2007. aastal ligikaudu 38 % kogutulust ja 2008.–2010. aastal ligikaudu 44 % kogutulust.

36

(37)  1997. aasta postiseaduse §-s 53 on sätestatud, et vähemalt 50 kirjast koosneva saadetise suhtes ei kohaldata pärast ainulitsentsi aegumist enam hindade eelkontrolli, vaid hindade järelkontrolli.

37

(38)  Üldkohtu 8. detsembri 2011. aasta otsus kohtuasjas T-421/07: Deutsche Post AG vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 74 jj).

38

vs.

(39)  Üldkohtu 16. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas T-157/01: Danske Busvognmænd vs. komisjon (EKL 2004, lk II-917, punkt 57).

39

vs.

(40)  Komisjoni otsus 2008/204/EÜ, 10. oktoober 2007, riigiabi kohta, mida Prantsusmaa andis kontserniga La Poste seotud riigiteenistujate pensionide rahastamise reformi jaoks (ELT L 63, 7.3.2008, lk 16).

40

(41)  Euroopa Kohtu 24. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas C-280/00: Altmark Trans GmbH (EKL 2003, lk I-7747).

41

(42)  2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses on näidatud reguleeritud kirjateenuselt aastate jooksul saadud tulu üksikute ärivaldkondade kaupa. Kogutulu on kõigi aasta jooksul saadud reguleeritud tulude summa, sõltumata ärivaldkonnast, milles need tulud teeniti.

42

(43)  NACE koodid (Nomenclature statistique des activités économiques dans la Communauté européenne) moodustavad Euroopa Liidu majandusharude statistilise süsteemi.

43

(44)  Selleks et toetada tulemusi, mis põhinesid piiratud arvu võrreldavaid konkurente hõlmaval valimil, kasutati WIKi hinnangus lisaks maanteevedudega (NACE kood 60) tegelevast ligikaudu 1 160 ettevõtjast koosnevat suuremat võrdlusrühma, sest maanteevedude valdkonnas on konkurents tihe ja teenuseid pakuvad sageli ettevõtjad, kes tegelevad samalaadse transporditegevusega nagu postiettevõtjad. Teise võrdlusrühma põhjal on müügitulu mediaan 2,59 % ja müügitulu kolmas kvartiil 5,57 % – see kinnitab väiksema valimi põhjal saadud tulemusi.

44

(45)  Müügitulu mediaan 3,48 % ja müügitulu ülempiir 6,77 %.

45

(46)  Deutsche Post esitas 2005. aasta Ctcon’i hinnangu „Rentabilität der Schalterleistungen der Postfilialen für die Postbank 2002 bis 2004”, milles jaotati otsekulud ja postkontorite võrgu üldkulud tegevuspõhise kuluarvestuse meetodi alusel kommertsteenustele ja universaalteenustele. Üldiselt tundub, et Postbanki makstud hüvitis katab mõistliku osa postkontorite võrgu üldkuludest (nt mõistliku osa postivõrgu taristukuludest (kohustus nr 3)).

46

(47)  (ELT L 318, 17.11.2006, lk 17).

47

(48)  Joonisel 5 esitatud kasumimarginaalide osa, mis ületab mõistlikuks kasumiks peetud 3,48 % suurust müügitulu.

48

(49)  Üksikasjalikud selgitused tagasimaksete kohta on esitatud punktis VI.2.1.

49

(50)  National Economic Research Associates (NERA), The Profitability of the Mail Segment of Deutsche Post – A Final Report, oktoober 2006.

50

The Profitability of the Mail Segment of Deutsche Post – A Final Report

(51)  National Economic Research Associates (NERA), The Profitability of the Mail Division of Deutsche Post – An Update, november 2007.

51

The Profitability of the Mail Division of Deutsche Post – An Update

(52)  DPWNi kirjade edastamise valdkond on suurem kui DPAG tegevus Saksamaal ja hõlmab kõiki üleilmselt osutatavaid postiteenuseid. Riigisisene tegevus moodustab DPWNi kirjade edastamise valdkonnast siiski suurema osa.

52

(53)  Euroopa Kohtu 3. juuli 2003. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-83/01 P, C-93/01 P ja C-94/01 P: Chronopost SA, La Poste ja Prantsuse Vabariik vs. Union française de l’express (Ufex), DHL International, Federal express international (France) SNC ja CRIE SA, EKL 2003, lk I-6993.

53

vs.

(54)  Üldkohtu 16. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas T-157/01: Danske Busvognmænd vs. komisjon, EKL 2004, lk II-917, punkt 57.

54

vs.

(55)  Üldkohtu 1. juuli 2008. aasta otsus kohtuasjas T-266/02: Deutsche Post AG vs. komisjon, EKL 2008, lk II-1233, punkt 54.

55

vs.

(56)  Komisjoni 29. juuli 2011. aasta otsus riigiabi C 265/02 kohta – Riigiabi kontsernile Royal Mail (ELT C 265, 9.9.2011, lk 2).

56

(57)  Vt põhjendus 41.

57

(58)  2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses kasutati kohustuse nr 1 – konkurentsikeskkonnas tavatud palgakulud – arvutamiseks 2007. aasta miinimumpalka.

58

(59)  Vt põhjendus 41.

59

(60)  Vt põhjendus 41.

60

(61)  Komisjoni otsus 2005/145/EÜ, 16. detsember 2003, mis käsitleb Prantsusmaa antud riigiabi EDFile ja elektri- ning gaasitööstuse sektorile (ELT L 49, 22.2.2005, lk 9).

61

(62)  Euroopa Kohtu 13. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-379/98: PreussenElektra AG vs. Schleswag AG, EKL 2001, lk I-2099.

62

vs.

(63)  Saksamaa sõnul kinnitab Deloitte’i hinnangu tulemusi CRA hinnang, mille Belgia esitas riigiabi juhtumis SA 14588 (vt põhjendus 44).

63

(64)  Komisjoni otsus 2008/C 35/10 – avaliku teenindamise leping Deutsche Bahn Regio ning Berliini ja Brandeburgi liidumaade vahel (ELT C 35, 8.2.2008, lk 13); komisjoni 26. novembri 2008. aasta otsus 2009/325/EÜ riigiabi C 3/08 (ex NN 102/05) kohta – Tšehhi Vabariik – avalike teenuste eest makstava hüvitise kohta Lõuna-Morava bussiettevõtjatele (ELT L 97, 16.4.2009, lk 14).

64

(65)  EÜT L 15, 21.1.1998, lk 14.

65

(66)  Komisjoni 12. märtsi 2002. aasta otsus 2002/782/EÜ riigiabi kohta, mida Itaalia andis Poste Italiane SpA-le (varem Ente Poste Italiane) (EÜT L 282, 19.10.2002, lk 29).

66

(67)  Euroopa Kohtu 14. veebruari 1990. aasta otsus kohtuasjas C-301/87: Prantsuse Vabariik vs. komisjon, EKL 1990, lk I-307, punkt 41.

67

vs.

(68)  Euroopa Kohtu 2. juuli 1974. aasta otsus kohtuasjas 173–73: Itaalia Vabariik vs. komisjon, EKL 1974, lk 709, punkt 13; Euroopa Kohtu 24. veebruari 1987. aasta otsus kohtuasjas 310/85: Deufil GmbH & Co. KG vs. komisjon, EKL 1987, lk 901, punkt 8; Euroopa Kohtu 26. septembri 1996. aasta otsus kohtuasjas C-241/94: Prantsuse Vabariik vs. komisjon, EKL 1996, lk I-4551, punkt 20.

68

vs.

vs.

vs.

(69)  Euroopa Kohtu 15. märtsi 1994. aasta otsus kohtuasjas C-387/92: Banco Exterior, EKL 1994, lk I-877, punkt 13; eespool osutatud otsus kohtuasjas C-241/94, punkt 34.

69

(70)  Euroopa Kohtu 12. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-5/01: Belgia Kuningriik vs. komisjon, EKL 2002, lk I-1191, punkt 39.

70

vs.

(71)  Euroopa Kohtu 23. veebruari 1961. aasta otsus kohtuasjas 30/59: Gezamenlijke Steenkolenmijnen vs. Euroopa Söe- ja Teraseühenduse Ülemamet, EKL 1961, lk 3, punktid 29 ja 30; eespool osutatud otsus kohtuasjas C-173/73, punktid 12 ja 13; eespool osutatud otsus kohtuasjas C-241/94, punktid 29 ja 35; Euroopa Kohtu 5. oktoobri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-251/97: Prantsuse Vabariik vs. komisjon, EKL 1999, lk I-6639, punktid 40, 46 ja 47 ning Euroopa Kohtu 9. juuni 2011. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-71/09 P, C-73/09 P ja C-76/09 P: Comitato Venezia vuole vivere vs. komisjon, EKL 2011, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 90–96.

71

vs.

vs.

vs.

(72)  La Poste’i otsus, punkt 141 ja komisjoni teatis „Ühenduse suunised raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta” (ELT C 244, 1.10.2004, lk 2), punkt 63.

72

(73)  Üldkohtu 24. septembri 2008. aasta otsus kohtuasjas T-20/02: Kahla vs. komisjon, EKL 2008, lk II-2305, punktid 194–197.

73

vs.

(74)  19. augusti 1969. aasta Haushaltsgrundsätzegesetz (eelarve alusseadus) (BGBl. I, lk 1273), viimati muudetud 27. mai 2010. aasta seaduse §-ga 1 (BGBl. I, lk 671).

74

(75)  Üldkohtu 30. aprilli 1998. aasta otsus kohtuasjas T-214/95: Het Vlaamse Gewest vs. komisjon, EKL 1998, lk II-717.

75

vs.

(76)  Vt ka WIKi hinnang, punkt 2.

76

(77)  Üldkohtu 8. detsembri 2011. aasta otsus kohtuasjas T-421/07: Deutsche Post vs. komisjon, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 52 ja 75.

77

vs.

(78)  Euroopa Kohtu 28. aprilli 1993. aasta otsus kohtuasjas C-364/90: Itaalia vs. komisjon, EKL 1993, lk I-2097, punkt 20.

78

vs.

(79)  Üldkohtu 14. jaanuari 2009. aasta otsus kohtuasjas T-162/06: Kronoply vs. komisjon, EKL 2009, lk II-1, eelkõige punktid 65, 66, 74 ja 75.

79

vs.

(80)  Üldkohtu 7. juuni 2001. aasta otsus kohtuasjas T-187/99: Agrana Zucker und Stärke vs. komisjon, EKL 2001, lk II-1587, punkt 74; Üldkohtu 14. mai 2002. aasta otsus kohtuasjas T-126/99: Graphischer Maschinenbau vs. komisjon, EKL 2002, lk II-2427, punktid 41–43; Euroopa Kohtu 15. aprilli 2008. aasta otsus kohtuasjas C-390/06: Nuova Agricast vs. Ministero delle Attività Produttive, EKL 2008, lk I-2577, punktid 68 ja 69.

80

vs.

vs.

vs.

(81)  Vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 2008. aasta direktiiv 2008/6/EÜ, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega (ELT L 52, 27.2.2008, lk 3), põhjendus 9 jj.

81

(82)  Vt komisjoni teatis, mis käsitleb luhtunud kuludega seotud riigiabi analüüsimise metoodikat (komisjoni 6. augusti 2001. aasta kiri SG(2001) D/290869).

82

(83)  Otsus 2005/145/EÜ, mis käsitleb Prantsusmaa antud riigiabi EDFile ja elektri- ning gaasitööstuse sektorile; komisjoni otsus 2008/204/EÜ riigiabi kohta, mida Prantsusmaa andis kontserniga La Poste seotud riigiteenistujate pensionide rahastamise reformi jaoks (ELT L 65, 8.3.2008, lk 11); komisjoni otsus 2009/945/EÜ, mis käsitleb RATPi pensionisüsteemi rahastamise reformi (riigiabi C 42/07 (ex N 428/06)), mida Prantsusmaa kavatseb RATPi suhtes rakendada (ELT L 327, 12.12.2009, lk 6); komisjoni 20. detsembri 2011. aasta otsus C 25/08 telekommunikatsiooniettevõtjaga France Télécom seotud riigiteenistujate pensionide rahastamise reformi kohta (seni avaldamata).

83

(84)  Komisjoni otsus 2008/204/EÜ riigiabi kohta, mida Prantsusmaa andis kontserniga La Poste seotud riigiteenistujate pensionide rahastamise reformi jaoks; komisjoni otsus 2009/945/EÜ, mis käsitleb RATPi pensionisüsteemi rahastamise reformi (riigiabi C 42/07 (ex N 428/06)), mida Prantsusmaa kavatseb RATPi suhtes rakendada; komisjoni 20. detsembri 2011. aasta otsus C 25/08 telekommunikatsiooniettevõtjaga France Télécom seotud riigiteenistujate pensionide rahastamise reformi kohta (seni avaldamata).

84

(85)  La Poste’i otsus, punkt 166.

85

(86)  Põhjalik teave on esitatud lisas.

86

(87)  Bundesgesetzblatt 1994, I osa, lk 336.

87

(88)  Pensionifondidesse tehtava sissemakse (33 %) ning tervishoiu- ja hoolduskulude ([7–12 %]) summa protsendina ametnike arvestuslikust palgast.

88

(89)  Üksikasjad on esitatud lisas.

89

(90)  EÜT L 15, 21.1.1998, lk 14.

90

(91)  Postdienstleistungsverordnung, 21.8.2001 (BGBl. I, lk 2178).

91

(92)  Komisjoni 20. detsembri 2011. aasta otsus riigiabi C 25/08 kohta, põhjendused 110 ja 111; Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata.

92

Euroopa Liidu Teatajas

(93)  1995. aastal töötas ettevõttes ligikaudu 140 000 ametnikku.

93

(94)  Nt postkontorite võrgu ülalpidamine ja kuues kättetoimetamispäev.

94

(95)  Chronoposti kohtuotsus, punkt 38; kohtujurist Tizzano ettepanek Chronoposti kohtuasjas, punkt 54; komisjoni 21. detsembri 2005. aasta otsus abimeetme N 531/05 kohta, La Banque Postale, põhjendus 75 jj.

95

(96)  Nt üleilmne lennutransport ja integreeritud kättetoimetamisvõrk.

96

(97)  Nt UPS või TNT.

97

(98)  Nt reguleeritud hindade tõstmine, riiklikud hüvitised, riigigarantiid ja pensionitoetus.

98

(99)  Nt konkurentsikeskkonnas tavapärast võrdlusmäära ületavad konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud.

99

(100)  Euroopa Kohtu 12. juuli 1973. aasta otsus kohtuasjas 70/72: komisjon vs. Saksamaa Liitvabariik, EKL 1973, lk 813, punkt 13.

100

vs.

(101)  Euroopa Kohtu 14. septembri 1994. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-278/92, C-279/92 ja C-280/92: Hispaania Kuningriik vs. komisjon, EKL 1994, lk I-4103, punkt 75.

101

vs.

(102)  Euroopa Kohtu 17. juuni 1999. aasta otsus kohtuasjas C-75/97: Belgia Kuningriik vs. komisjon, EKL 1999, lk I-30671, punktid 64 ja 65.

102

vs.

(103)  Vt eelkõige Euroopa Kohtu 12. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-480/98: Hispaania Kuningriik vs. komisjon, EKL 2000, lk I-8717, punkt 25 ja Euroopa Kohtu 12. mai 2005. aasta otsus kohtuasjas C-415/03: komisjon vs. Kreeka Vabariik, EKL 2005, lk I-3875, punkt 39.

103

vs.

vs.

(104)  ELT L 140, 30.4.2004, lk 1.

104

(105)  Euroopa Kohtu 24. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas C-280/00: Altmark Trans GmbH, EKL 2003, lk I-7747, punkt 89 jj.

105

(106)  Euroopa üldhuviteenused (EÜT C 281, 26.9.1996, lk 3).

106

(107)  Euroopa üldhuviteenused (EÜT C 17, 19.1.2001, lk 4).

107

(108)  Komisjoni 12. märtsi 2002. aasta otsus riigiabi juhtumi N 50/01 kohta – Iirimaa – Äriühingule An Post teeninduspunktide võrgustiku ümberkorraldamiseks tehtud kapitalisüst (K(2002) 941 (lõplik); otsus 2002/782/EÜ riigiabi kohta, mida Itaalia andis Poste Italiane SpA-le.

108

(109)  Euroopa Kohtu 19. mai 1993. aasta otsus kohtuasjas C-320/91: Corbeau, EKL 1993, lk I-2533, punktid 15 ja 19.

109

(110)  ELT L 82, 25.3.2008, lk 1.

110

---

LISA

Siseturuga kokkusobimatu abi kogusumma (miljonites eurodes) arvutamise meetod; esialgne arvutus 2003.–2010. aasta kohta 31. detsembril 2011 olemas olnud andmete alusel
   (1)

| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sozialbeitragssatz insgesamt |
| (1) | Krankenversicherung | | 42,20 % | 42,00 % | 41,54 % | 41,00 % | 39,70 % | 38,93 % | 39,25 % | 39,55 % |
| (2) | Pflegeversicherung | | 14,50 % | 14,30 % | 13,84 % | 13,30 % | 13,90 % | 13,90 % | 14,60 % | 14,90 % |
| (3) | Pflegeversicherung | | 1,70 % | 1,70 % | 1,70 % | 1,70 % | 1,70 % | 1,83 % | 1,95 % | 1,95 % |
| (4) | Arbeitslosenversicherung | | 6,50 % | 6,50 % | 6,50 % | 6,50 % | 4,20 % | 3,30 % | 2,80 % | 2,80 % |
| (5) | Rentenversicherung | | 19,50 % | 19,50 % | 19,50 % | 19,50 % | 19,90 % | 19,90 % | 19,90 % | 19,90 % |
| (6) | Arbeitgeberanteil | | 21,10 % | 21,00 % | 20,77 % | 20,50 % | 19,85 % | 19,46 % | 19,48 % | 19,33 % |
| (7) | Pflegeversicherung | | 7,25 % | 7,15 % | 6,92 % | 6,65 % | 6,95 % | 6,95 % | 7,15 % | 7,00 % |
| (8) | Pflegeversicherung | | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,91 % | 0,98 % | 0,98 % |
| (9) | Arbeitslosenversicherung | | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 2,10 % | 1,65 % | 1,40 % | 1,40 % |
| (10) | Rentenversicherung | | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % |
| (11) | Arbeitnehmeranteil | | 21,10 % | 21,00 % | 20,77 % | 20,50 % | 19,85 % | 19,47 % | 19,77 % | 20,22 % |
| (12) | Krankenversicherung | | 7,25 % | 7,15 % | 6,92 % | 6,65 % | 6,95 % | 6,95 % | 7,45 % | 7,90 % |
| (13) | Pflegeversicherung | | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,85 % | 0,92 % | 0,97 % | 0,97 % |
| (14) | Arbeitslosenversicherung | | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 2,10 % | 1,65 % | 1,40 % | 1,40 % |
| (15) | Rentenversicherung | | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % |
| (16) | Zusatzrentenversicherung | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (17) | Unfallversicherung | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Bruttogehälter der Beamten |
| (18) | Bruttogehalt | | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % | 100 % |
| (19) | Arbeitslosenversicherung (Arbeitnehmer) | | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 2,10 % | 1,65 % | 1,40 % | 1,40 % |
| (20) | Rentenversicherung (Arbeitnehmer) | | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % |
| (21) | Angefallenes Beamtengehalt in % | =(18)-(19)-(20) | 87,00 % | 87,00 % | 87,00 % | 87,00 % | 87,95 % | 88,40 % | 88,65 % | 88,65 % |
| (22) | Summe der Beamtengehälter | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (23) | Summe der Beamtengehälter brutto | =(22)/(21) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| REK-Beitragssatz (neu berechnet auf der Grundlage der Bruttogehälter der Beamten) |
| (24) | Arbeitgeberanteil | =(6)*(21) | 18,36 % | 18,27 % | 18,07 % | 17,84 % | 17,46 % | 17,20 % | 17,27 % | 17,14 % |
| (25) | Zusatzrentenversicherung | =(16)*(21) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (26) | Unfallversicherung | =(17)*(21) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (27) | REK-Satz | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Benchmark für die Sozialversicherung |
| (28) | Arbeitgeberanteil | | 21,10 % | 21,00 % | 20,77 % | 20,50 % | 19,85 % | 19,46 % | 19,48 % | 19,33 % |
| (29) | Arbeitslosenversicherung (Arbeitnehmer) | | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 3,25 % | 2,10 % | 1,65 % | 1,40 % | 1,40 % |
| (30) | Rentenversicherung (Arbeitnehmer) | | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,75 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % | 9,95 % |
| (31) | Benchmark für die Sozialversicherung | | 34,10 % | 34,00 % | 33,77 % | 33,50 % | 31,90 % | 31,06 % | 30,83 % | 30,68 % |
| Anteil der Erlöse für nicht preisregulierte Dienste |
| (32) | Gesamterlöse | | 14 683,21 | 14 726,82 | 14 479,35 | 13 773,79 | 13 479,96 | 13 392,81 | 12 846,17 | 12 656,75 |
| (33) | Erlöse aus nicht preisregulierten Diensten | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (34) | Erlöse aus nicht preisregulierten Diensten | =(33)/(32) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Nicht mit dem Binnenmarkt vereinbare Beihilfe |
| (35) | Differenz bei den Beitragssätzen | =(31)-(27) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (36) | Nicht mit dem Binnenmarkt vereinbare Beihilfe | =(23)*(34)*(35) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (37) | Summe 2003 bis 2010 | | | | | | | | | [...] |

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

Sozialbeitragssatz insgesamt

(1)

Krankenversicherung

42,20 %

42,00 %

41,54 %

41,00 %

39,70 %

38,93 %

39,25 %

39,55 %

(2)

Pflegeversicherung

14,50 %

14,30 %

13,84 %

13,30 %

13,90 %

13,90 %

14,60 %

14,90 %

(3)

Pflegeversicherung

1,70 %

1,70 %

1,70 %

1,70 %

1,70 %

1,83 %

1,95 %

1,95 %

(4)

Arbeitslosenversicherung

6,50 %

6,50 %

6,50 %

6,50 %

4,20 %

3,30 %

2,80 %

2,80 %

(5)

Rentenversicherung

19,50 %

19,50 %

19,50 %

19,50 %

19,90 %

19,90 %

19,90 %

19,90 %

(6)

Arbeitgeberanteil

21,10 %

21,00 %

20,77 %

20,50 %

19,85 %

19,46 %

19,48 %

19,33 %

(7)

Pflegeversicherung

7,25 %

7,15 %

6,92 %

6,65 %

6,95 %

6,95 %

7,15 %

7,00 %

(8)

Pflegeversicherung

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,91 %

0,98 %

0,98 %

(9)

Arbeitslosenversicherung

3,25 %

3,25 %

3,25 %

3,25 %

2,10 %

1,65 %

1,40 %

1,40 %

(10)

Rentenversicherung

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

(11)

Arbeitnehmeranteil

21,10 %

21,00 %

20,77 %

20,50 %

19,85 %

19,47 %

19,77 %

20,22 %

(12)

Krankenversicherung

7,25 %

7,15 %

6,92 %

6,65 %

6,95 %

6,95 %

7,45 %

7,90 %

(13)

Pflegeversicherung

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,85 %

0,92 %

0,97 %

0,97 %

(14)

Arbeitslosenversicherung

3,25 %

3,25 %

3,25 %

3,25 %

2,10 %

1,65 %

1,40 %

1,40 %

(15)

Rentenversicherung

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

(16)

Zusatzrentenversicherung

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(17)

Unfallversicherung

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Bruttogehälter der Beamten

(18)

Bruttogehalt

100 %

100 %

100 %

100 %

100 %

100 %

100 %

100 %

(19)

Arbeitslosenversicherung (Arbeitnehmer)

3,25 %

3,25 %

3,25 %

3,25 %

2,10 %

1,65 %

1,40 %

1,40 %

(20)

Rentenversicherung (Arbeitnehmer)

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

(21)

Angefallenes Beamtengehalt in %

=(18)-(19)-(20)

87,00 %

87,00 %

87,00 %

87,00 %

87,95 %

88,40 %

88,65 %

88,65 %

(22)

Summe der Beamtengehälter

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(23)

Summe der Beamtengehälter brutto

=(22)/(21)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

REK-Beitragssatz (neu berechnet auf der Grundlage der Bruttogehälter der Beamten)

(24)

Arbeitgeberanteil

=(6)*(21)

18,36 %

18,27 %

18,07 %

17,84 %

17,46 %

17,20 %

17,27 %

17,14 %

(25)

Zusatzrentenversicherung

=(16)*(21)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(26)

Unfallversicherung

=(17)*(21)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(27)

REK-Satz

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Benchmark für die Sozialversicherung

(28)

Arbeitgeberanteil

21,10 %

21,00 %

20,77 %

20,50 %

19,85 %

19,46 %

19,48 %

19,33 %

(29)

Arbeitslosenversicherung (Arbeitnehmer)

3,25 %

3,25 %

3,25 %

3,25 %

2,10 %

1,65 %

1,40 %

1,40 %

(30)

Rentenversicherung (Arbeitnehmer)

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,75 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

9,95 %

(31)

Benchmark für die Sozialversicherung

34,10 %

34,00 %

33,77 %

33,50 %

31,90 %

31,06 %

30,83 %

30,68 %

Anteil der Erlöse für nicht preisregulierte Dienste

(32)

Gesamterlöse

14 683,21

14 726,82

14 479,35

13 773,79

13 479,96

13 392,81

12 846,17

12 656,75

(33)

Erlöse aus nicht preisregulierten Diensten

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(34)

Erlöse aus nicht preisregulierten Diensten

=(33)/(32)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Nicht mit dem Binnenmarkt vereinbare Beihilfe

(35)

Differenz bei den Beitragssätzen

=(31)-(27)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(36)

Nicht mit dem Binnenmarkt vereinbare Beihilfe

=(23)*(34)*(35)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(37)

Summe 2003 bis 2010

[...]

Selgitused

Read 1–17: sotsiaalkindlustusmaksete määrad

Tabelis on esitatud sotsiaalkindlustusmaksete määrad, mida eraõiguslikud tööandjad peavad maksma (jaotatuna tööandja ja töötaja osaks). Kahel viimasel real on esitatud täiendava pensionikindlustuse maksete ja õnnetusjuhtumikindlustusmaksete määrad, mida hõlmab Deutsche Posti tulu- ja kuluarvestuse kohane määr.

Read 18–23: ametnike brutopalga arvutamine

Seoses võrdlusmäärade ühise nimetajaga tuleb kõigepealt rõhutada, et lepinguliste töötajate brutopalk koosneb üldjuhul netopalgast ja sotsiaalkindlustusmakse töötaja osast. Kuna ametnikud peavad 30–50 % oma tervishoiukuludest ise kandma, kuid ei tee ühtegi makset kohustuslikku pensioni- ja töötuskindlustusse, vastab ametnike arvestuslik palk lepinguliste töötajate brutopalgale (100 %), millest on maha arvatud pensioni- ja töötuskindlustusmakse töötaja osa. Seejuures lähtutakse sellest, et ametnikud maksavad ise 50 % oma ravikindlustusmaksetest.

Real 21 on esitatud ametnike arvestuslik palk protsendina lepinguliste töötajate brutopalgast. Ametnike brutopalkade summa arvutamiseks liidetakse nende arvestuslikule palgale 100/(100 – töötus- ja pensionikindlustusmakse töötaja osa) (vt rida 23).

Read 24–27: tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär

Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär hõlmab sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa ning täiendava pensionikindlustuse makse ja õnnetusjuhtumikindlustusmakse määrasid. Selleks et tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär ja sotsiaalkindlustusmakse võrdlusmäär põhineksid ühisel alusel, väljendatakse tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär protsendina ametnike brutopalgast. Muudetud aluse tõttu on korrigeeritud tulu- ja kuluarvestuse kohased maksemäärad madalamad kui kohustusliku sotsiaalkindlustuse maksemäärad.

Read 28–31: sotsiaalkindlustusmakse jaoks kindlaks määratud võrdlusmäär

Eeldusel, et ametnikud maksavad ise 50 % oma ravikindlustusmaksetest, hõlmab sotsiaalkindlustusmakse võrdlusmäär pensioni- ja töötuskindlustuse kogumakset, kuid üksnes tööandja osa ravi- ja hoolduskindlustusmaksetest.

Read 32–34: reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalkade summa arvutamine

Reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalkade summa arvutamiseks kasutatakse hinnangulisi andmeid, toetudes reguleerimata hindadega teenuste käibe osale, kuna Deutsche Posti kuluarvestusest ei selgu reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike täpne arv.

Read 35–37: siseturuga kokkusobimatu abi suuruse arvutamine

Maksemääraga seotud suhteline eelis määratakse kindlaks võrdlusmäära ning tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära vahena. Siseturuga kokkusobimatu abi arvutatakse reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalkade summa alusel.

---

(1)  Käesolev tabel põhineb eeldusel, et reguleeriv asutus seostas kohustuse nr 2 täies ulatuses reguleeritud hindadega teenustega. Seda eeldust kohandatakse, kui Saksamaa tõendab abi tagasinõudmise etapis, et reguleeriv asutus seostas teatava protsendi kohustusest nr 2 reguleerimata hindadega teenustega.

---

| 19.10.2012 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 289/56 |
| --- | --- | --- | --- |

19.10.2012

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 289/56

---

KOMISJONI OTSUS,

21. märts 2012,

Riigiabi SA.29864 (C 6/10) (ex NN 1/10) kohta, mida Tšehhi Vabariik andis ettevõtjale České aerolinie, a. s. (ČSA – Czech Airlines a.s. – võimalikud Riigiabi mõjud ettevõtja Osinek a.s. antud laenu puhul)

(teatavaks tehtud numbri C(2012) 1664 all)

(Ainult tšehhikeelne tekst on autentne)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2012/637/EL)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,

võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,

võttes arvesse komisjoni otsust algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 (1) sätestatud menetlus riigiabi SA.29864 (C 6/10, ex NN 1/10, CP 371/2009) (2) suhtes,

olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool osutatud sätetele ja võttes nende märkusi arvesse

ning arvestades järgmist:

1.   MENETLUS

| (1) | 2009. aasta mais sai komisjon avalikkusele kättesaadava teabe põhjal teada, et likvideerimisel olev riiklik ettevõte Osinek a.s. (edaspidi „Osinek”) nõustus andma 2,5 miljardi Tšehhi krooni suurust laenu (ligikaudu 100 miljonit eurot) ettevõtjale ČSA – Czech airlines, a. s. (edaspidi „ČSA”). Komisjon palus Tšehhi Vabariigilt teavet 14. mai 2009. aasta ja 24. septembri 2009. aasta kirjaga. Tšehhi Vabariik andis komisjonile lisateavet 10. septembri 2009. aasta ja 25. novembri 2009. aasta kirjaga. |
| --- | --- |

(1)

2009. aasta mais sai komisjon avalikkusele kättesaadava teabe põhjal teada, et likvideerimisel olev riiklik ettevõte Osinek a.s. (edaspidi „Osinek”) nõustus andma 2,5 miljardi Tšehhi krooni suurust laenu (ligikaudu 100 miljonit eurot) ettevõtjale ČSA – Czech airlines, a. s. (edaspidi „ČSA”). Komisjon palus Tšehhi Vabariigilt teavet 14. mai 2009. aasta ja 24. septembri 2009. aasta kirjaga. Tšehhi Vabariik andis komisjonile lisateavet 10. septembri 2009. aasta ja 25. novembri 2009. aasta kirjaga.

| (2) | 24. veebruari 2010. aasta kirjaga teatas komisjon Tšehhi Vabariigile oma otsusest algatada meetme suhtes ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 ette nähtud menetlus (edaspidi „menetluse algatamise otsus”). Tšehhi Vabariik esitas märkused selle otsuse kohta 26. aprilli 2010. aasta kirjaga. Komisjon esitas täiendavaid küsimusi 6. juuli 2010. aasta kirjas, millele Tšehhi Vabariik vastas 15. septembril 2010. |
| --- | --- |

(2)

24. veebruari 2010. aasta kirjaga teatas komisjon Tšehhi Vabariigile oma otsusest algatada meetme suhtes ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 ette nähtud menetlus (edaspidi „menetluse algatamise otsus”). Tšehhi Vabariik esitas märkused selle otsuse kohta 26. aprilli 2010. aasta kirjaga. Komisjon esitas täiendavaid küsimusi 6. juuli 2010. aasta kirjas, millele Tšehhi Vabariik vastas 15. septembril 2010.

| (3) | Menetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas. Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama märkuseid kõnealuse meetme kohta. |
| --- | --- |

(3)

Menetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas. Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama märkuseid kõnealuse meetme kohta.

| (4) | Komisjonile esitasid märkused neli huvitatud isikut: Travel Service and Icelandair Group 10. märtsil 2011, Czech Connect Airlines a.s. 11. märtsil 2011, JOB AIR Technic a.s. 10. märtsil 2011 ja ČSA 14. märtsil 2011. Komisjon edastas need märkused Tšehhi Vabariigile, kellele anti võimalus märkustele vastata; komisjonile saadeti vastus 12. mai 2011. aasta kirjaga. |
| --- | --- |

(4)

Komisjonile esitasid märkused neli huvitatud isikut: Travel Service and Icelandair Group 10. märtsil 2011, Czech Connect Airlines a.s. 11. märtsil 2011, JOB AIR Technic a.s. 10. märtsil 2011 ja ČSA 14. märtsil 2011. Komisjon edastas need märkused Tšehhi Vabariigile, kellele anti võimalus märkustele vastata; komisjonile saadeti vastus 12. mai 2011. aasta kirjaga.

2.   MEETME ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS

2.1.   Ettevõtja Osinek antud laen

| (5) | Uurimisel olev meede on laen, mille ettevõtja Osinek andis 30. aprillil 2009. aastal Tšehhi riiklikule lennuettevõtjale ČSA-le. Laen anti kolmes osas järgnevalt:






  a) | esimene osa, 800 miljonit Tšehhi krooni anti välja 11. mail 2009; |
| --- | --- | --- |

(5)

Uurimisel olev meede on laen, mille ettevõtja Osinek andis 30. aprillil 2009. aastal Tšehhi riiklikule lennuettevõtjale ČSA-le. Laen anti kolmes osas järgnevalt:

a)

esimene osa, 800 miljonit Tšehhi krooni anti välja 11. mail 2009;

| b) | teine osa, 900 miljonit Tšehhi krooni anti välja 30. juulil 2009 ja |
| --- | --- |

b)

teine osa, 900 miljonit Tšehhi krooni anti välja 30. juulil 2009 ja

| c) | kolmas osa, 800 miljonit Tšehhi krooni anti välja 24. septembril 2009. |
| --- | --- |

c)

kolmas osa, 800 miljonit Tšehhi krooni anti välja 24. septembril 2009.

| (6) | Eeldatav tagasimakse kuupäev oli 30. november 2010 võimalusega saada pikendust. Laenu intressimäär oli Praha Inter Banki pakutav kolmekuuline määr (edaspidi „PRIBOR”) pluss 300 baaspunkti riskipreemiana, st 5,51 % laenulepingu allakirjutamise ajal. Intressi tuli tasuda kord kvartalis kvartali (edaspidi „intressiperiood”) viimasel tööpäeval. Intressi arvutati iga päev alates päevast, mis eelnes ettevõtja Osinek antud laenu tagasimaksmisele. |
| --- | --- |

(6)

Eeldatav tagasimakse kuupäev oli 30. november 2010 võimalusega saada pikendust. Laenu intressimäär oli Praha Inter Banki pakutav kolmekuuline määr (edaspidi „PRIBOR”) pluss 300 baaspunkti riskipreemiana, st 5,51 % laenulepingu allakirjutamise ajal. Intressi tuli tasuda kord kvartalis kvartali (edaspidi „intressiperiood”) viimasel tööpäeval. Intressi arvutati iga päev alates päevast, mis eelnes ettevõtja Osinek antud laenu tagasimaksmisele.

| (7) | Tšehhi ametiasutuste arvates kajastab 300 baaspunkti suurune riskimarginaal nõuetekohaselt ettevõtja rahandusliku olukorra riskimarginaali, milleks oli reitinguagentuuri Standard & Poor’si reiting B (ebakindel rahaline olukord) ning tagatise nõutavat taset (110 % laenust). |
| --- | --- |

(7)

Tšehhi ametiasutuste arvates kajastab 300 baaspunkti suurune riskimarginaal nõuetekohaselt ettevõtja rahandusliku olukorra riskimarginaali, milleks oli reitinguagentuuri Standard & Poor’si reiting B (ebakindel rahaline olukord) ning tagatise nõutavat taset (110 % laenust).

| (8) | Laenu tagamiseks kasutatav tagatis koosnes hoonetest, mis asusid Praha Ruzyně lennujaamas, maast, inventarist ja varuosadest. Enamiku tagatise turuväärtust hindas sõltumatu ekspert. Osineki laenulepingu kohta sõlmiti neli lisandit, millega laiendati ja muudeti tagatisvarasid (3). Tšehhi ametiasutused väidavad, et kõik muudatused arvestasid tingimusega, mis on sätestatud Osineki laenulepingus, et laenu tegelik summa ei tohi olla suurem kui 90 % tagatise väärtusest mis tahes ajal või kokku lepitud maksimaalsest laenusummast. |
| --- | --- |

(8)

Laenu tagamiseks kasutatav tagatis koosnes hoonetest, mis asusid Praha Ruzyně lennujaamas, maast, inventarist ja varuosadest. Enamiku tagatise turuväärtust hindas sõltumatu ekspert. Osineki laenulepingu kohta sõlmiti neli lisandit, millega laiendati ja muudeti tagatisvarasid (3). Tšehhi ametiasutused väidavad, et kõik muudatused arvestasid tingimusega, mis on sätestatud Osineki laenulepingus, et laenu tegelik summa ei tohi olla suurem kui 90 % tagatise väärtusest mis tahes ajal või kokku lepitud maksimaalsest laenusummast.

| (9) | Ettevõtja Osineki antud laenu ei makstud tagasi, nagu oli esialgu kavas, vaid selle asemel määrati laenule uus tagatis ja võlg kapitaliseeriti 30. juunil 2010 (võla konverteerimine aktsiateks).

  Tabel 1


  Ülevaade ettevõtja Osinek antud laenu tagatiseks olevatest varadest









  Laenutagatis | Väärtus Tšehhi kroonides (miljon) | Väärtust hindas | Kasutusaeg |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Toimiv hoone – angaar F (sh hoonealune maa) | [925–990] (4) | YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 1. juuni 2009 | alates 11. maist 2009 (esimene osa) |
| administratiivhoone APC (sh hoonealune maa) | [735–770] | YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 5. juuli 2009 | alates 30. juulist 2009 (teine osa) kuni 9. detsembrini 2009 (tühistatud 3. lisandiga) |
| Varuosad (pöörlevad varuosad ja/või varumootorid) | [150–165] | Hindamine põhines raamatupidamislikul puhasväärtusel 30. septembril 2009 | alates 24. septembrist 2009 (kolmas osa) |
| Varuosad (pöörlevad, tüüp A310 (kõik) ja Boeing) | [520–575] | Hindamine põhines raamatupidamislikul puhasväärtusel 30. septembril 2009 | alates 24. septembrist 2009 (kolmas osa) kuni 25. jaanuarini 2010 (4. lisand) |
| APC administratiivhoone ümbruses asuv maa | [60–65] | YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 5. juuli 2009 | alates 23. juulist 2009 (1. lisand) kuni 25. jaanuarini 2010 |
| Angaari F ümbruses ja vahetus läheduses asuv maa | [105–115] | YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 5. juuli 2009 | alates 23. juulist 2009 (1. lisand) |
| Varuosad, tüüp: A319/320 | [265–290] | Põhineb raamatupidamislikul puhasväärtusel | alates 23. juulist 2009 (1. lisand) |
| Varuosad, tüüp: A310, ATR ja Boeing | [440–485] | Põhineb raamatupidamislikul puhasväärtusel | alates 22. septembrist 2009 (2. lisand) |
| Lennusimulaator | [155–170] | YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 10. september 2009 | alates 22. septembrist 2009 (2. lisand) |
| 1 Boeing 737-55s, registreerimistähis: OK CGK | [140–155] | YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 7. detsember 2009 | alates 9. detsembrist 2009 (3. lisand) |
| 2 Boeing 737-55s, registreerimistähised: OK CGH, OK CGJ | [300–330] | YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 7. detsember 2010 | alates 9. detsembrist 2009 (3. lisand) kuni 25. jaanuarini 2010 (4. lisand) |
| IT | [80–85] | PROSCON - s.r.o., eksperdiarvamus, 30. november 2009 | alates 9. detsembrist 2009 (3. lisand) |
| Kaubamärk „ČSA CZECH AIRLINES” | [140–155] | Vladimir Cmejla, eksperdiarvamus 30. november 2009 | alates 9. detsembrist 2009 (3. lisand) |
| ČSA osalus ettevõtjas ČSA Support, s.r.o. | [790–865] | PROSCON - s.r.o., eksperdiarvamus, 20. jaanuar 2010 | alates 25. jaanuarist 2010 (4. lisand) |

(9)

Ettevõtja Osineki antud laenu ei makstud tagasi, nagu oli esialgu kavas, vaid selle asemel määrati laenule uus tagatis ja võlg kapitaliseeriti 30. juunil 2010 (võla konverteerimine aktsiateks).

Tabel 1

Ülevaade ettevõtja Osinek antud laenu tagatiseks olevatest varadest

Laenutagatis

Väärtus Tšehhi kroonides (miljon)

Väärtust hindas

Kasutusaeg

Toimiv hoone – angaar F (sh hoonealune maa)

[925–990] (4)

YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 1. juuni 2009

alates 11. maist 2009 (esimene osa)

administratiivhoone APC (sh hoonealune maa)

[735–770]

YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 5. juuli 2009

alates 30. juulist 2009 (teine osa) kuni 9. detsembrini 2009 (tühistatud 3. lisandiga)

Varuosad (pöörlevad varuosad ja/või varumootorid)

[150–165]

Hindamine põhines raamatupidamislikul puhasväärtusel 30. septembril 2009

alates 24. septembrist 2009 (kolmas osa)

Varuosad (pöörlevad, tüüp A310 (kõik) ja Boeing)

[520–575]

Hindamine põhines raamatupidamislikul puhasväärtusel 30. septembril 2009

alates 24. septembrist 2009 (kolmas osa) kuni 25. jaanuarini 2010 (4. lisand)

APC administratiivhoone ümbruses asuv maa

[60–65]

YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 5. juuli 2009

alates 23. juulist 2009 (1. lisand) kuni 25. jaanuarini 2010

Angaari F ümbruses ja vahetus läheduses asuv maa

[105–115]

YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 5. juuli 2009

alates 23. juulist 2009 (1. lisand)

Varuosad, tüüp: A319/320

[265–290]

Põhineb raamatupidamislikul puhasväärtusel

alates 23. juulist 2009 (1. lisand)

Varuosad, tüüp: A310, ATR ja Boeing

[440–485]

Põhineb raamatupidamislikul puhasväärtusel

alates 22. septembrist 2009 (2. lisand)

Lennusimulaator

[155–170]

YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 10. september 2009

alates 22. septembrist 2009 (2. lisand)

1 Boeing 737-55s, registreerimistähis: OK CGK

[140–155]

YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 7. detsember 2009

alates 9. detsembrist 2009 (3. lisand)

2 Boeing 737-55s, registreerimistähised: OK CGH, OK CGJ

[300–330]

YBN Consult - Znalecký ústav s.r.o., eksperdiarvamus, 7. detsember 2010

alates 9. detsembrist 2009 (3. lisand) kuni 25. jaanuarini 2010 (4. lisand)

IT

[80–85]

PROSCON - s.r.o., eksperdiarvamus, 30. november 2009

alates 9. detsembrist 2009 (3. lisand)

Kaubamärk „ČSA CZECH AIRLINES”

[140–155]

Vladimir Cmejla, eksperdiarvamus 30. november 2009

alates 9. detsembrist 2009 (3. lisand)

ČSA osalus ettevõtjas ČSA Support, s.r.o.

[790–865]

PROSCON - s.r.o., eksperdiarvamus, 20. jaanuar 2010

alates 25. jaanuarist 2010 (4. lisand)

2.2.   Käesoleva otsuse rakendusala

| (10) | 24. veebruari 2010. aasta menetluse algatamise otsuses osutatakse ettevõtja Osinek antud 2,5 miljardi Tšehhi krooni suurusele laenule vastavalt 30. aprillil 2009 sõlmitud laenulepingule ning otsuses lähtutakse sellest, et laenule on juba määratud uus tagatis Tšehhi valitsuse 26. oktoobri 2009. aasta resolutsiooniga nr 1343. Komisjonile teatati aga laenule uue tagatise määramisest ja selle kapitaliseerimisest (võla konverteerimine aktsiateks) 12. mail 2010 (SA.30908 ČSA – Czech Airlines – ümberkorraldamiskava) ja see rakendati 2010. aasta juunis. Seepärast käsitleb käesolev otsus üksnes ettevõtja Osinek antud 2,5 miljardi Tšehhi krooni suurust laenu vastavalt 30. aprillil 2009 sõlmitud laenulepingule. Laenule uue tagatise määramist ja sellele järgnenud ettevõtja Osinek antud laenu võla konverteerimist aktsiateks hinnatakse lõplikus otsuses juhtumi SA.30908 kohta. |
| --- | --- |

(10)

24. veebruari 2010. aasta menetluse algatamise otsuses osutatakse ettevõtja Osinek antud 2,5 miljardi Tšehhi krooni suurusele laenule vastavalt 30. aprillil 2009 sõlmitud laenulepingule ning otsuses lähtutakse sellest, et laenule on juba määratud uus tagatis Tšehhi valitsuse 26. oktoobri 2009. aasta resolutsiooniga nr 1343. Komisjonile teatati aga laenule uue tagatise määramisest ja selle kapitaliseerimisest (võla konverteerimine aktsiateks) 12. mail 2010 (SA.30908 ČSA – Czech Airlines – ümberkorraldamiskava) ja see rakendati 2010. aasta juunis. Seepärast käsitleb käesolev otsus üksnes ettevõtja Osinek antud 2,5 miljardi Tšehhi krooni suurust laenu vastavalt 30. aprillil 2009 sõlmitud laenulepingule. Laenule uue tagatise määramist ja sellele järgnenud ettevõtja Osinek antud laenu võla konverteerimist aktsiateks hinnatakse lõplikus otsuses juhtumi SA.30908 kohta.

2.3.   Osinek

| (11) | Osinek oli finantsvahendusettevõtja, mis asutati, et teostada järelevalvet söekaevanduste sulgemise ja nende taasavamise üle Tšehhi Vabariigis. Laenu andmise ajal kuulus ettevõtja 100 % Tšehhi ametiasutustele Tšehhi Vabariigi Rahandusministeeriumi järelevalve all. 5. novembril 2008 läks Osinek likvideerimisele. Enne likvideerimist oli ettevõtja Osinek käsutuses veel rahalisi vahendeid ning väidetavalt otsis ta erinevaid investeerimisvõimalusi. Osineki laenuleping sõlmiti ja allkirjastati 30. aprillil 2009. Osineki nimel kirjutas alla Osineki likvideerija. Võimalike laenuga seotud riskide kindlakstegemiseks tellis Osinek majandusliku analüüsi ettevõtja ČSA kohta sõltumatult eksperdilt European Business Consulting spol. s.r.o. (edaspidi „EBC”), samuti õigusliku analüüsi advokaadibüroolt JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík. |
| --- | --- |

(11)

Osinek oli finantsvahendusettevõtja, mis asutati, et teostada järelevalvet söekaevanduste sulgemise ja nende taasavamise üle Tšehhi Vabariigis. Laenu andmise ajal kuulus ettevõtja 100 % Tšehhi ametiasutustele Tšehhi Vabariigi Rahandusministeeriumi järelevalve all. 5. novembril 2008 läks Osinek likvideerimisele. Enne likvideerimist oli ettevõtja Osinek käsutuses veel rahalisi vahendeid ning väidetavalt otsis ta erinevaid investeerimisvõimalusi. Osineki laenuleping sõlmiti ja allkirjastati 30. aprillil 2009. Osineki nimel kirjutas alla Osineki likvideerija. Võimalike laenuga seotud riskide kindlakstegemiseks tellis Osinek majandusliku analüüsi ettevõtja ČSA kohta sõltumatult eksperdilt European Business Consulting spol. s.r.o. (edaspidi „EBC”), samuti õigusliku analüüsi advokaadibüroolt JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík.

| (12) | 29. septembril 2009 kirjutasid Osinek ja Tšehhi Vabariigi tööstus- ja kaubandusministeerium alla lepingule, mille kohaselt ettevõtja Osinek nõuded ČSA suhtes, mis tulenevad Osineki laenulepingust, loovutati ministeeriumile Osineki likvideerimismenetluse tulemusena. Ettevõtjale ČSA saadeti teatis nõuete loovutamise kohta veel samal päeval. 8. märtsil 2010 viidi ettevõtja Osinek likvideerimine lõpule. |
| --- | --- |

(12)

29. septembril 2009 kirjutasid Osinek ja Tšehhi Vabariigi tööstus- ja kaubandusministeerium alla lepingule, mille kohaselt ettevõtja Osinek nõuded ČSA suhtes, mis tulenevad Osineki laenulepingust, loovutati ministeeriumile Osineki likvideerimismenetluse tulemusena. Ettevõtjale ČSA saadeti teatis nõuete loovutamise kohta veel samal päeval. 8. märtsil 2010 viidi ettevõtja Osinek likvideerimine lõpule.

| (13) | 3. mail 2010. aastal võttis Tšehhi valitsus vastu resolutsiooni nr 333 ČSA ümberkorralduskava kohta, mille kohaselt tegi Tšehhi valitsus Tšehhi Vabariigi tööstus- ja kaubandusministeeriumile ülesandeks vabastada pandist mõni tagatis enne ČSA registreeritud kapitali suurendamist. Laenu kapitaliseerimine (võla konverteerimine aktsiateks) tugines juriidiliselt kõnealusele resolutsioonile ja see viidi ellu 30. juunil 2010. |
| --- | --- |

(13)

3. mail 2010. aastal võttis Tšehhi valitsus vastu resolutsiooni nr 333 ČSA ümberkorralduskava kohta, mille kohaselt tegi Tšehhi valitsus Tšehhi Vabariigi tööstus- ja kaubandusministeeriumile ülesandeks vabastada pandist mõni tagatis enne ČSA registreeritud kapitali suurendamist. Laenu kapitaliseerimine (võla konverteerimine aktsiateks) tugines juriidiliselt kõnealusele resolutsioonile ja see viidi ellu 30. juunil 2010.

2.4.   Abisaaja ČSA

| (14) | ČSA on olnud Tšehhi Vabariigi riiklik lennuettevõtja aastast 1923. Selle peakorter asub Prahas ja lennud väljuvad Praha Ruzyně lennujaamast. ČSA on suurim lennuettevõtja, mis asub Praha Ruzyně lennujaamas, teenindades 37 % lennureisijatest, kelle reis saab alguse Prahast või lõpeb Prahas. ČSA on liidu Sky Team liige. Enne ümberkorraldamist koosnes ČSA lennukipark 51 õhusõidukist. ČSA pakub regulaarlennuteenuseid (104 sihtkohta 44 riigis). Samuti pakub ČSA tellimuslende, lastilende, maapealse käitluse teenuseid (teenindab ligikaudu 60 % Praha Ruzyně lennujaama reisijatest), õhusõidukite hooldusteenust, meeskonna koolitamise teenust, toitlustamist, peab tollimaksuvabasid poode Praha Ruzyně lennujaamas ning korraldab tollimaksuvaba müüki õhusõidukite pardal. |
| --- | --- |

(14)

ČSA on olnud Tšehhi Vabariigi riiklik lennuettevõtja aastast 1923. Selle peakorter asub Prahas ja lennud väljuvad Praha Ruzyně lennujaamast. ČSA on suurim lennuettevõtja, mis asub Praha Ruzyně lennujaamas, teenindades 37 % lennureisijatest, kelle reis saab alguse Prahast või lõpeb Prahas. ČSA on liidu Sky Team liige. Enne ümberkorraldamist koosnes ČSA lennukipark 51 õhusõidukist. ČSA pakub regulaarlennuteenuseid (104 sihtkohta 44 riigis). Samuti pakub ČSA tellimuslende, lastilende, maapealse käitluse teenuseid (teenindab ligikaudu 60 % Praha Ruzyně lennujaama reisijatest), õhusõidukite hooldusteenust, meeskonna koolitamise teenust, toitlustamist, peab tollimaksuvabasid poode Praha Ruzyně lennujaamas ning korraldab tollimaksuvaba müüki õhusõidukite pardal.

2.4.1.   Omandistruktuur

| (15) | ČSA on riiklik ettevõtja ning 95,69 % tema aktsiatest kuulub Tšehhi Vabariigile Tšehhi rahandusministeeriumi kaudu. Vähemusaktsionärid on Česká pojišťovna, a.s. (2,26 %), Praha linn (1,53 %) ja Bratislava linn (0,51 %). |
| --- | --- |

(15)

ČSA on riiklik ettevõtja ning 95,69 % tema aktsiatest kuulub Tšehhi Vabariigile Tšehhi rahandusministeeriumi kaudu. Vähemusaktsionärid on Česká pojišťovna, a.s. (2,26 %), Praha linn (1,53 %) ja Bratislava linn (0,51 %).

| (16) | Pärast ümberkorraldamise lõpuleviimist on Tšehhi Vabariigi eesmärk leida ČSA jaoks strateegiline partner. Kavandatud erastamise ettevalmistamisel otsustas Tšehhi valitsus luua ettevõttele uue struktuuri ettevõtte Český Aeroholding, a.s. (edaspidi „ČAH”) raames. |
| --- | --- |

(16)

Pärast ümberkorraldamise lõpuleviimist on Tšehhi Vabariigi eesmärk leida ČSA jaoks strateegiline partner. Kavandatud erastamise ettevalmistamisel otsustas Tšehhi valitsus luua ettevõttele uue struktuuri ettevõtte Český Aeroholding, a.s. (edaspidi „ČAH”) raames.

| (17) | 25. oktoobril 2011 kiitis Tšehhi konkurentsiamet heaks ČAHi loomise, mis hõlmab ettevõtjat ČSA, Praha Ruzyně lennujaama ja ettevõtja ČSA praeguseid tütarettevõtjaid, st ettevõtjaid Czech Airlines Handling, Holidays Czech Airlines, Technics and ČSA Services s.r.o. ČAHi juhatus ja struktuur sisaldab finantsvaldusettevõtja struktuuri elemente, selle eesmärk on ümber korraldada ettevõtjasse kuuluvad firmad, et lihtsustada nende juurdepääsu kommertsrahastamisele ja valmistada neid ette eelseisvaks erastamiseks. |
| --- | --- |

(17)

25. oktoobril 2011 kiitis Tšehhi konkurentsiamet heaks ČAHi loomise, mis hõlmab ettevõtjat ČSA, Praha Ruzyně lennujaama ja ettevõtja ČSA praeguseid tütarettevõtjaid, st ettevõtjaid Czech Airlines Handling, Holidays Czech Airlines, Technics and ČSA Services s.r.o. ČAHi juhatus ja struktuur sisaldab finantsvaldusettevõtja struktuuri elemente, selle eesmärk on ümber korraldada ettevõtjasse kuuluvad firmad, et lihtsustada nende juurdepääsu kommertsrahastamisele ja valmistada neid ette eelseisvaks erastamiseks.

2.4.2.   Ettevõtte rahanduslik olukord

| (18) | Ettevõtjal ČSA on olnud raskusi, mis suurenesid oluliselt 2009. aastal, praeguse majanduskriisi haripunktis. Kuigi ettevõte ei kvalifitseerunud kunagi maksejõuetusmenetluse algatamiseks Tšehhi riikliku õiguse alusel, osutasid tema peamised finantsnäitajad selgelt negatiivses suunas.

  Tabel 2


  ČSA lihtaktsiad ja registreeritud kapital, 2006–2008 (tuhandetes Tšehhi kroonides) | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lihtaktsiad | 938 646 | 1 238 093 | 101 686 | –2 352 045 |
| Registreeritud kapital | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 |
| Allikas: ČSA aastaaruanded. |

(18)

Ettevõtjal ČSA on olnud raskusi, mis suurenesid oluliselt 2009. aastal, praeguse majanduskriisi haripunktis. Kuigi ettevõte ei kvalifitseerunud kunagi maksejõuetusmenetluse algatamiseks Tšehhi riikliku õiguse alusel, osutasid tema peamised finantsnäitajad selgelt negatiivses suunas.

Tabel 2

ČSA lihtaktsiad ja registreeritud kapital, 2006–2008 (tuhandetes Tšehhi kroonides)

2006

2007

2008

2009

Lihtaktsiad

938 646

1 238 093

101 686

–2 352 045

Registreeritud kapital

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

Allikas: ČSA aastaaruanded.

Tabel 3

Muutused ČSA rahanduslikus olukorras (tuhandetes Tšehhi kroonides)

| (tuhandetes Tšehhi kroonides) | 31.12.2006 | 31.12.2007 | 31.3.2008 | 30.6.2008 | 31.12.2008 | 31.3.2009 | 30.6.2009 | 30.9.2009 | 31.12.2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kasum/kahjum | – 396 951 | 206 600 | [– 880 000 – – 800 000] | [– 180 000 – – 165 000] | 470 057 | [– 1 320 000 – – 1 190 000] | [– 1 840 000 – – 1 660 000] | [– 2 625 000 – – 2 365 000] | –3 756 125 |
| Käive (5) | 23 375 950 | 23 399 853 | [4 625 000 – 5 080 000] | [10 175 000 – 11 250 000] | 22 581 692 | [4 385 000 – 4 820 000] | [9 265 000 – 10 235 000] | [14 300 000 – 15 830 000] | 19 789 620 |
| Puhaskäive tehingutest | – 533 192 | – 275 234 | [– 1 110 000 – – 1 000 000] | [– 640 000 – – 580 000] | –1 762 376 | [– 1 230 000 – – 1 115 000] | [– 1 320 000 – – 1 195 000] | — | –3 066 694 |
| Võlgnevus | 6 476 911 | 4 391 070 | [4 410 000 – 4 890 000] | [3 665 000 – 4 065 000] | 6 494 752 | [5 685 000 – 6 285 000] | [5 550 000 – 6 065 000] | [6 290 000 – 6 960 000] | 6 581 325 |
| Vara puhasväärtus | 11 679 439 | 10 161 647 | [8 945 000 – 9 855 000] | [9 535 000 – 10 065 000] | 10 418 871 | [8 340 000 – 9 255 000] | [8 990 000 – 9 920 000] | [8 470 000 – 9 390 000] | 7 948 571 |
| Allikas: ČSA finantsaruanded. |

(tuhandetes Tšehhi kroonides)

31.12.2006

31.12.2007

31.3.2008

30.6.2008

31.12.2008

31.3.2009

30.6.2009

30.9.2009

31.12.2009

Kasum/kahjum

– 396 951

206 600

[– 880 000 – – 800 000]

[– 180 000 – – 165 000]

470 057

[– 1 320 000 – – 1 190 000]

[– 1 840 000 – – 1 660 000]

[– 2 625 000 – – 2 365 000]

–3 756 125

Käive (5)

23 375 950

23 399 853

[4 625 000 – 5 080 000]

[10 175 000 – 11 250 000]

22 581 692

[4 385 000 – 4 820 000]

[9 265 000 – 10 235 000]

[14 300 000 – 15 830 000]

19 789 620

Puhaskäive tehingutest

– 533 192

– 275 234

[– 1 110 000 – – 1 000 000]

[– 640 000 – – 580 000]

–1 762 376

[– 1 230 000 – – 1 115 000]

[– 1 320 000 – – 1 195 000]

—

–3 066 694

Võlgnevus

6 476 911

4 391 070

[4 410 000 – 4 890 000]

[3 665 000 – 4 065 000]

6 494 752

[5 685 000 – 6 285 000]

[5 550 000 – 6 065 000]

[6 290 000 – 6 960 000]

6 581 325

Vara puhasväärtus

11 679 439

10 161 647

[8 945 000 – 9 855 000]

[9 535 000 – 10 065 000]

10 418 871

[8 340 000 – 9 255 000]

[8 990 000 – 9 920 000]

[8 470 000 – 9 390 000]

7 948 571

Allikas: ČSA finantsaruanded.

| (19) | Ettevõte teenis kasumit 2007. ja 2008. aastal. Sellele vaatamata halvenesid äritegevuse näitajad 2009. aastal suurel määral. Käive oli eelneva nelja aasta jooksul veidi vähenenud, kuid rahavood vähenesid oluliselt. Võla tase oli enam-vähem stabiilne. Ettevõte tasaarveldas kahjusid varade müügist, eriti 2009. majandusaastal. |
| --- | --- |

(19)

Ettevõte teenis kasumit 2007. ja 2008. aastal. Sellele vaatamata halvenesid äritegevuse näitajad 2009. aastal suurel määral. Käive oli eelneva nelja aasta jooksul veidi vähenenud, kuid rahavood vähenesid oluliselt. Võla tase oli enam-vähem stabiilne. Ettevõte tasaarveldas kahjusid varade müügist, eriti 2009. majandusaastal.

| (20) | Ettevõtte olukord halvenes 2009. aasta jooksul, eriti pärast suve, mis on tavaliselt olnud ČSA jaoks kasumlik periood. |
| --- | --- |

(20)

Ettevõtte olukord halvenes 2009. aasta jooksul, eriti pärast suve, mis on tavaliselt olnud ČSA jaoks kasumlik periood.

2.5.   Menetluse algatamise otsus

| (21) | 24. veebruaril 2010 algatas komisjon ametliku uurimismenetluse. Oma otsuses avaldas komisjon kahtlust, kas ČSA oli raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste (edaspidi „päästmise ja ümberkorraldamise suunised”) (6) kohaselt laenu saamise hetkel juba raskustes. |
| --- | --- |

(21)

24. veebruaril 2010 algatas komisjon ametliku uurimismenetluse. Oma otsuses avaldas komisjon kahtlust, kas ČSA oli raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste (edaspidi „päästmise ja ümberkorraldamise suunised”) (6) kohaselt laenu saamise hetkel juba raskustes.

| (22) | Lisaks avaldas komisjon kahtlust, kas ettevõtja Osinek pakutud laenutingimused ettevõtjale ČSA, võttes arvesse tema rahanduslikku olukorda, andsid talle majandusliku eelise, mida abi saanud ettevõtja ei oleks saanud tavapärastes turutingimustes. Peale selle kahtles komisjon, kas juhul kui laen sisaldas riigiabi, on see abi kokkusobiv kohalduvate riigiabi eeskirjadega, eriti komisjoni teatisega „Ühenduse riigiabi meetmete ajutine raamistik praeguses finants- ja majanduskriisis rahastamisele juurdepääsu toetamiseks” (edaspidi „ajutine raamistik”) (7). Juhul kui oleks leitud, et ettevõtja Osinek antud laen sisaldab riigiabi, oleks meede avaldanud kahjulikku mõju konkurentsile, st ettevõtetele, kes opereerivad Praha Ruzyně lennujaamast algavatel liinidel või konkureerivad ČSA ja selle tütarettevõtjatega teistel turgudel. |
| --- | --- |

(22)

Lisaks avaldas komisjon kahtlust, kas ettevõtja Osinek pakutud laenutingimused ettevõtjale ČSA, võttes arvesse tema rahanduslikku olukorda, andsid talle majandusliku eelise, mida abi saanud ettevõtja ei oleks saanud tavapärastes turutingimustes. Peale selle kahtles komisjon, kas juhul kui laen sisaldas riigiabi, on see abi kokkusobiv kohalduvate riigiabi eeskirjadega, eriti komisjoni teatisega „Ühenduse riigiabi meetmete ajutine raamistik praeguses finants- ja majanduskriisis rahastamisele juurdepääsu toetamiseks” (edaspidi „ajutine raamistik”) (7). Juhul kui oleks leitud, et ettevõtja Osinek antud laen sisaldab riigiabi, oleks meede avaldanud kahjulikku mõju konkurentsile, st ettevõtetele, kes opereerivad Praha Ruzyně lennujaamast algavatel liinidel või konkureerivad ČSA ja selle tütarettevõtjatega teistel turgudel.

3.   TŠEHHI VABARIIGI MÄRKUSED

| (23) | Menetluse algatamise otsusele vastates esitas Tšehhi Vabariik märkused, kus väitis, et ettevõtja Osinek antud laen vastas turumajandusliku investori põhimõtte katsele, kuna ei toonud ettevõtjale ČSA lubamatut majanduslikku kasu. |
| --- | --- |

(23)

Menetluse algatamise otsusele vastates esitas Tšehhi Vabariik märkused, kus väitis, et ettevõtja Osinek antud laen vastas turumajandusliku investori põhimõtte katsele, kuna ei toonud ettevõtjale ČSA lubamatut majanduslikku kasu.

| (24) | Eelkõige oli Tšehhi Vabariik seisukohal, et Osineki laenulepingu allakirjutamise päeval ei olnud ČSA raskustes olev ettevõtja ning muutus raskustes olevaks ettevõtjaks alles 2009. aasta augusti lõpus. Tšehhi Vabariik väidab, et vaatamata probleemide suurenemisele on ČSA suutnud alati tagada maksejõulisuse. Siiski muutus olukord 2008. aasta lõpus ja 2009. aasta alguses ning olukord jätkas halvenemist kogu aasta vältel ülemaailmse majandussurutise tõttu, mis avaldas väga suurt mõju maailma transporditurgudele (8). See koos ebastabiilsete naftaturgude ja valuutakõikumistega halvendasid ČSA rahanduslikku olukorda veelgi. |
| --- | --- |

(24)

Eelkõige oli Tšehhi Vabariik seisukohal, et Osineki laenulepingu allakirjutamise päeval ei olnud ČSA raskustes olev ettevõtja ning muutus raskustes olevaks ettevõtjaks alles 2009. aasta augusti lõpus. Tšehhi Vabariik väidab, et vaatamata probleemide suurenemisele on ČSA suutnud alati tagada maksejõulisuse. Siiski muutus olukord 2008. aasta lõpus ja 2009. aasta alguses ning olukord jätkas halvenemist kogu aasta vältel ülemaailmse majandussurutise tõttu, mis avaldas väga suurt mõju maailma transporditurgudele (8). See koos ebastabiilsete naftaturgude ja valuutakõikumistega halvendasid ČSA rahanduslikku olukorda veelgi.

| (25) | 2009. aasta jooksul tugines ČSA eelmiste aastate tulemustel põhinevatele prognoosidele ning ootas suvehooajal märgatavalt paremaid tulemusi. Sellest hoolimata näitasid augusti keskel juhtkonnale esitatud tulemused 2009. aasta esimese poole kohta, et juunis vähenes ČSA tulu oluliselt. 2009. aasta augustis mõistis juhtkond, et ettevõte ei ole enam võimeline tegutsema, kui ta kohe ei kärbi kulusid ja ei saa välistest allikatest finantsabi. |
| --- | --- |

(25)

2009. aasta jooksul tugines ČSA eelmiste aastate tulemustel põhinevatele prognoosidele ning ootas suvehooajal märgatavalt paremaid tulemusi. Sellest hoolimata näitasid augusti keskel juhtkonnale esitatud tulemused 2009. aasta esimese poole kohta, et juunis vähenes ČSA tulu oluliselt. 2009. aasta augustis mõistis juhtkond, et ettevõte ei ole enam võimeline tegutsema, kui ta kohe ei kärbi kulusid ja ei saa välistest allikatest finantsabi.

| (26) | Ettevõtja Osinek antud laenu võimaliku riigiabi elemendiga seoses on Tšehhi Vabariik seisukohal, et intressimäär vastab nõuetele komisjoni teatises viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (edaspidi „viitemäärade teatis”) (9). Eelkõige väidab Tšehhi Vabariik, et kõnealuse laenu intressi määramiseks oli asjakohane kasutada baasintressimäärana kolme kuu PRIBOR-intressimäära, võttes arvesse finantsturgude volatiilsust Osineki laenulepingule allakirjutamise ajal. |
| --- | --- |

(26)

Ettevõtja Osinek antud laenu võimaliku riigiabi elemendiga seoses on Tšehhi Vabariik seisukohal, et intressimäär vastab nõuetele komisjoni teatises viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (edaspidi „viitemäärade teatis”) (9). Eelkõige väidab Tšehhi Vabariik, et kõnealuse laenu intressi määramiseks oli asjakohane kasutada baasintressimäärana kolme kuu PRIBOR-intressimäära, võttes arvesse finantsturgude volatiilsust Osineki laenulepingule allakirjutamise ajal.

| (27) | Ettevõtjat ČSA ei ole hinnatud reitingusüsteemide kohaselt ja seetõttu ei ole Tšehhi Vabariik võimeline esitama tõendeid oma väite kohta, et ettevõtja ČSA reitingukategooria oli Osineki laenulepingule allakirjutamise ajal reiting B. Sellegipoolest osutab Tšehhi Vabariik 27. aprilli 2009. aasta EBC aruandele, mille kohaselt oli ČSA maksejõuline ja krediidivõimeline. |
| --- | --- |

(27)

Ettevõtjat ČSA ei ole hinnatud reitingusüsteemide kohaselt ja seetõttu ei ole Tšehhi Vabariik võimeline esitama tõendeid oma väite kohta, et ettevõtja ČSA reitingukategooria oli Osineki laenulepingule allakirjutamise ajal reiting B. Sellegipoolest osutab Tšehhi Vabariik 27. aprilli 2009. aasta EBC aruandele, mille kohaselt oli ČSA maksejõuline ja krediidivõimeline.

| (28) | Tšehhi Vabariik kordab, et laenu tagamise eesmärgil pidi ČSA pakkuma tagatist vähemalt 110 % ulatuses laenu summast kogu laenuperioodi jooksul. Seega ei tohtinud ettevõtjale ČSA tegelikult antud laenu summa ühelgi ajahetkel ületada 90 % kogu tagatise väärtusest. Tšehhi Vabariik kinnitas, et see nõue oli täidetud kõigil juhtudel ning esitas hindamisaruanded varade kohta, mida kasutati laenu tagatisena. |
| --- | --- |

(28)

Tšehhi Vabariik kordab, et laenu tagamise eesmärgil pidi ČSA pakkuma tagatist vähemalt 110 % ulatuses laenu summast kogu laenuperioodi jooksul. Seega ei tohtinud ettevõtjale ČSA tegelikult antud laenu summa ühelgi ajahetkel ületada 90 % kogu tagatise väärtusest. Tšehhi Vabariik kinnitas, et see nõue oli täidetud kõigil juhtudel ning esitas hindamisaruanded varade kohta, mida kasutati laenu tagatisena.

| (29) | Lisaks väidab Tšehhi Vabariik, et ettevõtja Osinek likvideerija, võttes arvesse asjaolu, et Osinekil oli kasutada arvestatav summa rahalisi ressursse, otsis investeerimisvõimalusi tulu teenimiseks. Enne Osineki laenulepingu sõlmimist palkas likvideerija sõltumatu konsulteerimisfirma EBC ja advokaadibüroo JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík koostama laenupakkumise majanduslikku ja õiguslikku analüüsi. EBC analüüs kinnitas, et ettevõtjat ČSA võib pidada maksejõuliseks ning risk, et ettevõtjale ČSA laenu andmine võiks põhjustada kahju või kaotust ettevõtjale Osinek, oli minimaalne. Selle analüüsi põhjal otsustas likvideerija, et ettevõtjale ČSA laenu andmine oleks soodne võimalus ettevõtja Osineki olemasolevate rahaliste ressursside paigutamiseks. |
| --- | --- |

(29)

Lisaks väidab Tšehhi Vabariik, et ettevõtja Osinek likvideerija, võttes arvesse asjaolu, et Osinekil oli kasutada arvestatav summa rahalisi ressursse, otsis investeerimisvõimalusi tulu teenimiseks. Enne Osineki laenulepingu sõlmimist palkas likvideerija sõltumatu konsulteerimisfirma EBC ja advokaadibüroo JUDr. Jiří Rybář & JUDr. Pavel Štrbík koostama laenupakkumise majanduslikku ja õiguslikku analüüsi. EBC analüüs kinnitas, et ettevõtjat ČSA võib pidada maksejõuliseks ning risk, et ettevõtjale ČSA laenu andmine võiks põhjustada kahju või kaotust ettevõtjale Osinek, oli minimaalne. Selle analüüsi põhjal otsustas likvideerija, et ettevõtjale ČSA laenu andmine oleks soodne võimalus ettevõtja Osineki olemasolevate rahaliste ressursside paigutamiseks.

| (30) | Peale selle väidab Tšehhi Vabariik, et isegi kui komisjon on seisukohal, et ettevõtja Osinek antud laenu tingimused olid palju soodsamad turul pakutavatest tingimustest, on laen siiski kokkusobiv ajutises raamistikus sätestatud tingimustega. |
| --- | --- |

(30)

Peale selle väidab Tšehhi Vabariik, et isegi kui komisjon on seisukohal, et ettevõtja Osinek antud laenu tingimused olid palju soodsamad turul pakutavatest tingimustest, on laen siiski kokkusobiv ajutises raamistikus sätestatud tingimustega.

4.   HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED

| (31) | Ametliku uurimismenetluse käigus esitas komisjonile märkused kolm huvitatud kolmandat isikut ning uurimisel oleva meetme abisaaja ehk ČSA (põhjendus 4). |
| --- | --- |

(31)

Ametliku uurimismenetluse käigus esitas komisjonile märkused kolm huvitatud kolmandat isikut ning uurimisel oleva meetme abisaaja ehk ČSA (põhjendus 4).

| (32) | Ettevõtja ČSA märkused kajastavad oma olemuselt Tšehhi Vabariigi märkuseid menetluse algatamise otsuse kohta, mis on esitatud eespool. Ettevõtja ČSA kordab, et ettevõtja Osinek laen anti turutingimustel, kuna Osinek tegutses ratsionaalse turumajandusliku ettevõtjana, keda motiveerisid pigem ärilised kui majanduslikud või sotsiaalpoliitilised eesmärgid. Peale selle esitab ettevõtja ČSA märkused võimaliku abielemendi suuruse kindlaksmääramise kohta, kui komisjon peaks tegema järelduse, et ettevõtja Osinek laen anti soodsa intressimääraga, st võib oletada, et ČSA reiting oli halvem kui B ja/või ei olnud tagatis suur. |
| --- | --- |

(32)

Ettevõtja ČSA märkused kajastavad oma olemuselt Tšehhi Vabariigi märkuseid menetluse algatamise otsuse kohta, mis on esitatud eespool. Ettevõtja ČSA kordab, et ettevõtja Osinek laen anti turutingimustel, kuna Osinek tegutses ratsionaalse turumajandusliku ettevõtjana, keda motiveerisid pigem ärilised kui majanduslikud või sotsiaalpoliitilised eesmärgid. Peale selle esitab ettevõtja ČSA märkused võimaliku abielemendi suuruse kindlaksmääramise kohta, kui komisjon peaks tegema järelduse, et ettevõtja Osinek laen anti soodsa intressimääraga, st võib oletada, et ČSA reiting oli halvem kui B ja/või ei olnud tagatis suur.

| (33) | Kõik huvitatud kolmandad isikud on ettevõtja ČSA konkurendid ja kõiki neid esindab sama advokaadibüroo. Seetõttu on nende seletused mõnevõrra identsed. Huvitatud kolmandad isikud väidavad, et ettevõtja Osinek andis ettevõtjale ČSA laenu riigiabiga, mis võimaldas ettevõttel konkureerida ebaausalt ja küsida hindu, mida konkurendid, kes ei ole saanud riigiabi, ei saa pakkuda, ilma et kaotaks võime katta kulud ja teenida mõistlikku kasumit (10). |
| --- | --- |

(33)

Kõik huvitatud kolmandad isikud on ettevõtja ČSA konkurendid ja kõiki neid esindab sama advokaadibüroo. Seetõttu on nende seletused mõnevõrra identsed. Huvitatud kolmandad isikud väidavad, et ettevõtja Osinek andis ettevõtjale ČSA laenu riigiabiga, mis võimaldas ettevõttel konkureerida ebaausalt ja küsida hindu, mida konkurendid, kes ei ole saanud riigiabi, ei saa pakkuda, ilma et kaotaks võime katta kulud ja teenida mõistlikku kasumit (10).

| (34) | Huvitatud kolmandad isikud väidavad, et ČSA oli suurtes raskustes juba enne 1. juulit 2008. Peale selle väidavad nad, et Osineki laen anti oluliselt väiksema intressimääraga, kui oleks nõudnud pank sarnases olukorras, võttes arvesse ČSA rahanduslikku olukorda, tagasimakseperioodi pikkust, tagatise kvaliteeti ja tegeliku tagasimaksmise väikest tõenäosust. Sellises olukorras on ettevõtja Osinek antud laen ebaseaduslik riigiabi, mis ei ole kokkusobiv ELi eeskirjadega. Üks märkusi esitanud konkurent väidab, et ettevõtja ČSA vastas tingimusele, mille kohaselt enam kui pool tema registreeritud kapitalist oli kaotatud aastatel 2007, 2008 ja 2009. Peale selle oli aastatel 2008 ja 2009 kaotatud eelneva 12 kuu jooksul rohkem kui neljandik ČSA registreeritud kapitalist. Sama konkurent selgitab, et ČSA registreeritud kapitali vähendamise põhjal 2008. aastal võib teha järelduse, et juba 1. juulil 2008 vastas ettevõte mõlemale tingimusele raskustes olemise kohta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti a tähenduses. |
| --- | --- |

(34)

Huvitatud kolmandad isikud väidavad, et ČSA oli suurtes raskustes juba enne 1. juulit 2008. Peale selle väidavad nad, et Osineki laen anti oluliselt väiksema intressimääraga, kui oleks nõudnud pank sarnases olukorras, võttes arvesse ČSA rahanduslikku olukorda, tagasimakseperioodi pikkust, tagatise kvaliteeti ja tegeliku tagasimaksmise väikest tõenäosust. Sellises olukorras on ettevõtja Osinek antud laen ebaseaduslik riigiabi, mis ei ole kokkusobiv ELi eeskirjadega. Üks märkusi esitanud konkurent väidab, et ettevõtja ČSA vastas tingimusele, mille kohaselt enam kui pool tema registreeritud kapitalist oli kaotatud aastatel 2007, 2008 ja 2009. Peale selle oli aastatel 2008 ja 2009 kaotatud eelneva 12 kuu jooksul rohkem kui neljandik ČSA registreeritud kapitalist. Sama konkurent selgitab, et ČSA registreeritud kapitali vähendamise põhjal 2008. aastal võib teha järelduse, et juba 1. juulil 2008 vastas ettevõte mõlemale tingimusele raskustes olemise kohta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti a tähenduses.

| (35) | Huvitatud kolmandad isikud väidavad veel, et negatiivsete rahavoogude, võlausaldajate paljususe ning 30-päevase maksetähtajaga rahaliste kohustuste tõttu võib oletada, et ettevõte kannatas eelseisva maksejõuetuse all juba 2007. aasta lõpust ning kvalifitseerus seetõttu raskustes oleva ettevõttena päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti c kohaselt juba 2007. aastast. |
| --- | --- |

(35)

Huvitatud kolmandad isikud väidavad veel, et negatiivsete rahavoogude, võlausaldajate paljususe ning 30-päevase maksetähtajaga rahaliste kohustuste tõttu võib oletada, et ettevõte kannatas eelseisva maksejõuetuse all juba 2007. aasta lõpust ning kvalifitseerus seetõttu raskustes oleva ettevõttena päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti c kohaselt juba 2007. aastast.

5.   TŠEHHI VABARIIGI MÄRKUSED HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSTE KOHTA

| (36) | Tšehhi Vabariik ei nõustunud huvitatud kolmandate isikute märkustega ning nõustus ČSA märkustega. Tšehhi Vabariik jäi oma seisukoha juurde, et Osineki laen anti turutingimustel ning kooskõlas viitemäärade teatisega. Peale selle väidavad Tšehhi ametiasutused, et ČSA suutis ilma riigiabita tegutseda kuni 2009. aasta teise pooleni. ČSA varade olukord ei olnud tõeliselt ohus isegi 2009. aasta esimesel poolel ning nende väärtus tegelikult suurenes [8 340–9 255] miljonilt Tšehhi kroonilt 2009. aasta esimeses kvartalis [8 990–9 920] miljoni Tšehhi kroonini 2009. aasta teises kvartalis. |
| --- | --- |

(36)

Tšehhi Vabariik ei nõustunud huvitatud kolmandate isikute märkustega ning nõustus ČSA märkustega. Tšehhi Vabariik jäi oma seisukoha juurde, et Osineki laen anti turutingimustel ning kooskõlas viitemäärade teatisega. Peale selle väidavad Tšehhi ametiasutused, et ČSA suutis ilma riigiabita tegutseda kuni 2009. aasta teise pooleni. ČSA varade olukord ei olnud tõeliselt ohus isegi 2009. aasta esimesel poolel ning nende väärtus tegelikult suurenes [8 340–9 255] miljonilt Tšehhi kroonilt 2009. aasta esimeses kvartalis [8 990–9 920] miljoni Tšehhi kroonini 2009. aasta teises kvartalis.

| (37) | Tšehhi Vabariik märgib, et kuigi ČSA avaldab oma majandustulemused, mis on koostatud kooskõlas nii Tšehhi raamatupidamisstandarditega (edaspidi „raamatupidamisstandardid”) kui ka rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega (edaspidi „finantsaruandlusstandardid”), tuginesid huvitatud kolmandad isikud oma märkustes üksnes tulemustele, mis on koostatud kooskõlas raamatupidamisstandarditega ehk meetodiga, mis ei anna tegelikku ettekujutust ettevõtte tegevusest. Aruanded, mis on koostatud kooskõlas finantsaruandlusstandarditega, annavad paremini teavet ettevõtte rahalise olukorra kohta ning on seetõttu palju asjakohasemad. ČSA kasutab raamatupidamisstandardeid, kuna see on kohustuslik Tšehhi maksuseaduste kohaselt. Sellegipoolest ei piirdu ČSA tegevus Tšehhi Vabariigiga, vaid on ülemaailmne, ja seetõttu kasutab ČSA ka rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid. Tšehhi Vabariik juhib tähelepanu asjaolule, et rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid kohaldavad pangad laenuotsuste tegemisel, kuna neid peetakse palju täpsemaks kui raamatupidamisstandardeid. |
| --- | --- |

(37)

Tšehhi Vabariik märgib, et kuigi ČSA avaldab oma majandustulemused, mis on koostatud kooskõlas nii Tšehhi raamatupidamisstandarditega (edaspidi „raamatupidamisstandardid”) kui ka rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega (edaspidi „finantsaruandlusstandardid”), tuginesid huvitatud kolmandad isikud oma märkustes üksnes tulemustele, mis on koostatud kooskõlas raamatupidamisstandarditega ehk meetodiga, mis ei anna tegelikku ettekujutust ettevõtte tegevusest. Aruanded, mis on koostatud kooskõlas finantsaruandlusstandarditega, annavad paremini teavet ettevõtte rahalise olukorra kohta ning on seetõttu palju asjakohasemad. ČSA kasutab raamatupidamisstandardeid, kuna see on kohustuslik Tšehhi maksuseaduste kohaselt. Sellegipoolest ei piirdu ČSA tegevus Tšehhi Vabariigiga, vaid on ülemaailmne, ja seetõttu kasutab ČSA ka rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid. Tšehhi Vabariik juhib tähelepanu asjaolule, et rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid kohaldavad pangad laenuotsuste tegemisel, kuna neid peetakse palju täpsemaks kui raamatupidamisstandardeid.

| (38) | Lõpuks esitas Tšehhi Vabariik tõendi, mis näitab, et Osineki laenu andmise ajal ei vastanud ČSA maksejõuetuse tingimustele Tšehhi maksejõuetuse seaduse alusel (11). |
| --- | --- |

(38)

Lõpuks esitas Tšehhi Vabariik tõendi, mis näitab, et Osineki laenu andmise ajal ei vastanud ČSA maksejõuetuse tingimustele Tšehhi maksejõuetuse seaduse alusel (11).

6.   RIIGIABI OLEMASOLU

| (39) | ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- |

(39)

ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.

| (40) | ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteeriumid on kumulatiivsed. Seetõttu peavad selleks, et määrata kindlaks, kas teatatud meetmed kujutavad endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, olema täidetud kõik järgnevad tingimused. Rahaline abi:






  — | antakse liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest; |
| --- | --- | --- |

(40)

ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteeriumid on kumulatiivsed. Seetõttu peavad selleks, et määrata kindlaks, kas teatatud meetmed kujutavad endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, olema täidetud kõik järgnevad tingimused. Rahaline abi:

—

antakse liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest;

| — | annab abi saajale majandusliku eelise; |
| --- | --- |

—

annab abi saajale majandusliku eelise;

| — | soodustab teatavaid ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist; |
| --- | --- |

—

soodustab teatavaid ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist;

| — | kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi ning |
| --- | --- |

—

kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi ning

| — | kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- |

—

kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.

6.1.   Riigi ressursid ja riigiga seostatavus

| (41) | Mõiste „riigiabi” hõlmab igasugust soodustust, mida finantseeritakse otseselt või kaudselt riigi ressurssidest ning mille on andnud riik või vahendaja, kes tegutseb talle antud volituste alusel. |
| --- | --- |

(41)

Mõiste „riigiabi” hõlmab igasugust soodustust, mida finantseeritakse otseselt või kaudselt riigi ressurssidest ning mille on andnud riik või vahendaja, kes tegutseb talle antud volituste alusel.

| (42) | Seetõttu tuleb kõigepealt kindlaks teha, kas ettevõtja Osinek antud laenu tuleb pidada riigi ressurssideks. Nagu eespool märgitud, kuulus Osinek laenu andmise ajal 100 % Tšehhi Vabariigi rahandusministeeriumile ning seetõttu, olenemata ettevõtte või muust juriidilisest staatusest, on ta riigi osalusega äriühing komisjoni 16. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/111/EÜ (liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta) (12) artikli 2 punkti b kohaselt. Seepärast on komisjon seisukohal, et Osineki laenu finantseeriti riigi ressurssidest. |
| --- | --- |

(42)

Seetõttu tuleb kõigepealt kindlaks teha, kas ettevõtja Osinek antud laenu tuleb pidada riigi ressurssideks. Nagu eespool märgitud, kuulus Osinek laenu andmise ajal 100 % Tšehhi Vabariigi rahandusministeeriumile ning seetõttu, olenemata ettevõtte või muust juriidilisest staatusest, on ta riigi osalusega äriühing komisjoni 16. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/111/EÜ (liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta) (12) artikli 2 punkti b kohaselt. Seepärast on komisjon seisukohal, et Osineki laenu finantseeriti riigi ressurssidest.

| (43) | Sellegipoolest on Euroopa Kohus otsustanud, et isegi kui riik on suuteline kontrollima riigi osalusega äriühingut ja domineerima selle tegevuse üle, siis ei saa konkreetsel juhul automaatselt oletada, et selline kontroll ka tegelikult aset leiab. Riigi osalusega äriühing võib vähemal või suuremal määral olla iseseisev, olenevalt sõltumatuse määrast, mille riik on talle andnud. Seetõttu ei ole pelk asjaolu, et riigi osalusega äriühing on riigi kontrolli all, piisav selleks, et seostada kõnealuse äriühingu võetud meetmed, näiteks kõnealune laenuleping, riigiga. Samuti on tarvis kontrollida, kas riigi ametiasutused on ühel või teisel viisil seotud kõnealuse meetme võtmisega. Selle kohta märkis Euroopa Kohus, et riigi osalusega äriühingu võetud meetme seostamine riigiga järeldub mitmetest näitajatest, mis on tingitud juhtumi asjaoludest ja meetme võtmise kontekstist (13). |
| --- | --- |

(43)

Sellegipoolest on Euroopa Kohus otsustanud, et isegi kui riik on suuteline kontrollima riigi osalusega äriühingut ja domineerima selle tegevuse üle, siis ei saa konkreetsel juhul automaatselt oletada, et selline kontroll ka tegelikult aset leiab. Riigi osalusega äriühing võib vähemal või suuremal määral olla iseseisev, olenevalt sõltumatuse määrast, mille riik on talle andnud. Seetõttu ei ole pelk asjaolu, et riigi osalusega äriühing on riigi kontrolli all, piisav selleks, et seostada kõnealuse äriühingu võetud meetmed, näiteks kõnealune laenuleping, riigiga. Samuti on tarvis kontrollida, kas riigi ametiasutused on ühel või teisel viisil seotud kõnealuse meetme võtmisega. Selle kohta märkis Euroopa Kohus, et riigi osalusega äriühingu võetud meetme seostamine riigiga järeldub mitmetest näitajatest, mis on tingitud juhtumi asjaoludest ja meetme võtmise kontekstist (13).

| (44) | Sellisteks näitajateks võivad olla äriühingu lõimimine avaliku halduse struktuuridesse, tegevuse iseloom ja tegutsemine turul tavapärastes konkurentsitingimustes eraettevõtjatega, äriühingu juriidiline staatus (selles tähenduses, et kas talle kohaldub avalik õigus või äriühingu õigus), riigi ametiasutuste järelevalve intensiivsus äriühingu juhtimise üle või mis tahes muud näitajad, mis näitavad konkreetsel juhul avaliku sektori asutuste seotust meetme võtmisega või nende seotuse ebatõenäosust, võttes samuti arvesse meetme ulatust, selle sisu ja selles sisalduvaid tingimusi. |
| --- | --- |

(44)

Sellisteks näitajateks võivad olla äriühingu lõimimine avaliku halduse struktuuridesse, tegevuse iseloom ja tegutsemine turul tavapärastes konkurentsitingimustes eraettevõtjatega, äriühingu juriidiline staatus (selles tähenduses, et kas talle kohaldub avalik õigus või äriühingu õigus), riigi ametiasutuste järelevalve intensiivsus äriühingu juhtimise üle või mis tahes muud näitajad, mis näitavad konkreetsel juhul avaliku sektori asutuste seotust meetme võtmisega või nende seotuse ebatõenäosust, võttes samuti arvesse meetme ulatust, selle sisu ja selles sisalduvaid tingimusi.

| (45) | Komisjon märgib, et enamik Osineki nõukogu liikmetest on avaliku sektori esindajad (nt rahandusministeerium). |
| --- | --- |

(45)

Komisjon märgib, et enamik Osineki nõukogu liikmetest on avaliku sektori esindajad (nt rahandusministeerium).

| (46) | Osinek läks likvideerimisele 5. novembril 2008 ainukese aktsionäri sama kuupäeva kandva otsuse alusel. Kuigi Tšehhi õiguse kohaselt peab likvideerija tegutsema iseseisvalt ja ettevõtte organitelt likvideerimise käigus juhiseid saamata, märgib komisjon siiski, et likvideerija määras ametisse Tšehhi Vabariigi rahandusministeerium, kes tegutses Osineki ainukese aktsionärina. |
| --- | --- |

(46)

Osinek läks likvideerimisele 5. novembril 2008 ainukese aktsionäri sama kuupäeva kandva otsuse alusel. Kuigi Tšehhi õiguse kohaselt peab likvideerija tegutsema iseseisvalt ja ettevõtte organitelt likvideerimise käigus juhiseid saamata, märgib komisjon siiski, et likvideerija määras ametisse Tšehhi Vabariigi rahandusministeerium, kes tegutses Osineki ainukese aktsionärina.

| (47) | Peale selle esitasid Tšehhi ametiasutused komisjonile advokaadibüroo JUDr. Jiří Rybář and JUDr. Pavel Štrbík eksperdiarvamuse, kes soovitas likvideerijal enne ettevõtjale ČSA laenu andmise otsuse tegemist konsulteerida Osineki aktsionäriga ehk Tšehhi Vabariigiga. |
| --- | --- |

(47)

Peale selle esitasid Tšehhi ametiasutused komisjonile advokaadibüroo JUDr. Jiří Rybář and JUDr. Pavel Štrbík eksperdiarvamuse, kes soovitas likvideerijal enne ettevõtjale ČSA laenu andmise otsuse tegemist konsulteerida Osineki aktsionäriga ehk Tšehhi Vabariigiga.

| (48) | Riigi poolt Osineki tegevuse üle järelevalve teostamisega seoses on komisjon peale selle seisukohal, et resolutsiooniga nr 333 võttis Tšehhi valitsus seejärel samuti otsuse määrata ettevõtja Osinek antud laenule uus tagatis ning konverteerida võlg ČSA aktsiateks. |
| --- | --- |

(48)

Riigi poolt Osineki tegevuse üle järelevalve teostamisega seoses on komisjon peale selle seisukohal, et resolutsiooniga nr 333 võttis Tšehhi valitsus seejärel samuti otsuse määrata ettevõtja Osinek antud laenule uus tagatis ning konverteerida võlg ČSA aktsiateks.

| (49) | Seepärast teeb komisjon järelduse, et otsuse ettevõtja Osinek laenu andmise kohta saab seostada Tšehhi riigiga. Seetõttu tuleb Osineki laenu pidada riigi ressurssidest rahastatud laenuks. |
| --- | --- |

(49)

Seepärast teeb komisjon järelduse, et otsuse ettevõtja Osinek laenu andmise kohta saab seostada Tšehhi riigiga. Seetõttu tuleb Osineki laenu pidada riigi ressurssidest rahastatud laenuks.

6.2.   Majanduslik eelis

| (50) | Komisjon märgib, et vastavalt ELi õiguses kindlakskujunenud põhimõtetele on nii, et kui riik annab äriühingu käsutusse lisakapitali tavapärastest turutingimustest soodsamatel tingimustel, võib see kuuluda ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisalasse, kuna selle tulemus oleks teatud ettevõtja soodustamine kõnealuse artikli tähenduses. Selleks et teha kindlaks, kas riik on andnud ettevõtjale majandusliku eelise, mida tavapärastel turutingimustel ei oleks saadud, kohaldab komisjon turumajandusliku investori põhimõtet (14). |
| --- | --- |

(50)

Komisjon märgib, et vastavalt ELi õiguses kindlakskujunenud põhimõtetele on nii, et kui riik annab äriühingu käsutusse lisakapitali tavapärastest turutingimustest soodsamatel tingimustel, võib see kuuluda ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisalasse, kuna selle tulemus oleks teatud ettevõtja soodustamine kõnealuse artikli tähenduses. Selleks et teha kindlaks, kas riik on andnud ettevõtjale majandusliku eelise, mida tavapärastel turutingimustel ei oleks saadud, kohaldab komisjon turumajandusliku investori põhimõtet (14).

| (51) | Selle põhimõtte kohaselt ei oleks riigiabi hõlmatud juhul, kui sarnases olukorras oleks avalikus sektoris tegutseva äriühinguga võrreldava suurusega erainvestor, kes tegutseb tavapärastes turumajanduse tingimustes, ajendatud tegema kõnealust kapitalisüsti. Seetõttu peab komisjon hindama, kas erainvestor oleks sõlminud kõnealuse tehingu samadel tingimustel. Hüpoteetilise erainvestori kavandatud käitumine on kaalutleva investori käitumine, kelle eesmärki suurendada kasumit maksimaalselt hoiab tagasi ettevaatlikkus vastava tulumäära puhul võetava riski suuruse pärast. Selle põhimõtte kohaselt ei peeta riigiabiks kapitali, mille riik on andnud ettevõtja käsutusse, kas otseselt või kaudselt, tingimustel, mis vastavad tavapärastele turutingimustele (15). |
| --- | --- |

(51)

Selle põhimõtte kohaselt ei oleks riigiabi hõlmatud juhul, kui sarnases olukorras oleks avalikus sektoris tegutseva äriühinguga võrreldava suurusega erainvestor, kes tegutseb tavapärastes turumajanduse tingimustes, ajendatud tegema kõnealust kapitalisüsti. Seetõttu peab komisjon hindama, kas erainvestor oleks sõlminud kõnealuse tehingu samadel tingimustel. Hüpoteetilise erainvestori kavandatud käitumine on kaalutleva investori käitumine, kelle eesmärki suurendada kasumit maksimaalselt hoiab tagasi ettevaatlikkus vastava tulumäära puhul võetava riski suuruse pärast. Selle põhimõtte kohaselt ei peeta riigiabiks kapitali, mille riik on andnud ettevõtja käsutusse, kas otseselt või kaudselt, tingimustel, mis vastavad tavapärastele turutingimustele (15).

| (52) | Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kohaldub turumajandusliku investori põhimõte laenudele. Kui seda kohaldatakse laenu andmisele, tõstatab see põhimõte küsimuse, kas erainvestor oleks andnud laenu abisaajale tingimustel, mille alusel laenu tegelikult anti (16). Sellega seoses hindab komisjon, kas laen anti tavapärastel äritingimustel ja kas sellist laenu oleks võidud saada kommertspangast. Pidades silmas sellise laenu tingimusi, võtab komisjon arvesse eelkõige nii intressimäära kui ka tagatist, mis peaks laenu katma. Komisjon hindab, kas kõnealune tagatis on piisav makseviivituse korral laenu tagasimaksmiseks täies mahus ning hindab ettevõtte rahalist olukorda laenu andmise ajal (17). |
| --- | --- |

(52)

Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kohaldub turumajandusliku investori põhimõte laenudele. Kui seda kohaldatakse laenu andmisele, tõstatab see põhimõte küsimuse, kas erainvestor oleks andnud laenu abisaajale tingimustel, mille alusel laenu tegelikult anti (16). Sellega seoses hindab komisjon, kas laen anti tavapärastel äritingimustel ja kas sellist laenu oleks võidud saada kommertspangast. Pidades silmas sellise laenu tingimusi, võtab komisjon arvesse eelkõige nii intressimäära kui ka tagatist, mis peaks laenu katma. Komisjon hindab, kas kõnealune tagatis on piisav makseviivituse korral laenu tagasimaksmiseks täies mahus ning hindab ettevõtte rahalist olukorda laenu andmise ajal (17).

| (53) | Komisjon märgib, et ČSA on juriidiline isik, kes on seotud majandustegevusega, ning on seepärast äriühing ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses. Selleks et teha kindlaks, kas Osineki laen anti soodsatel tingimustel või turutingimustel, kontrollis komisjon kõnealuse laenu intressimäära kokkusobivust komisjoni viiteintressimääraga, nagu on sätestatud viitemäärade teatises, mida kohaldatakse turumäära indikaatorina. |
| --- | --- |

(53)

Komisjon märgib, et ČSA on juriidiline isik, kes on seotud majandustegevusega, ning on seepärast äriühing ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses. Selleks et teha kindlaks, kas Osineki laen anti soodsatel tingimustel või turutingimustel, kontrollis komisjon kõnealuse laenu intressimäära kokkusobivust komisjoni viiteintressimääraga, nagu on sätestatud viitemäärade teatises, mida kohaldatakse turumäära indikaatorina.

| (54) | Asjaomase kuupäeva suhtes, mida tuleb võtta arvesse kõnealuse laenu intressimäära võrdlemisel viiteintressimääraga, oli komisjon juba menetluse algatamise otsuses seisukohal, et selleks peab olema õiguslikult siduva akti kuupäev, mille kohaselt laenu anti, st 30. aprill 2009 (laenulepingu sõlmimise kuupäev ettevõtjate Osinek ja ČSA vahel). |
| --- | --- |

(54)

Asjaomase kuupäeva suhtes, mida tuleb võtta arvesse kõnealuse laenu intressimäära võrdlemisel viiteintressimääraga, oli komisjon juba menetluse algatamise otsuses seisukohal, et selleks peab olema õiguslikult siduva akti kuupäev, mille kohaselt laenu anti, st 30. aprill 2009 (laenulepingu sõlmimise kuupäev ettevõtjate Osinek ja ČSA vahel).

| (55) | Tšehhi Vabariik väidab, et sel ajal pääses ČSA veel juurde erapankade välisabile ja muutus raskustes olevaks ettevõtteks alles 2009. aasta augustis. 2009. aasta alguses vastas ČSA krediidivõimelisus B-kategooria reitingule. |
| --- | --- |

(55)

Tšehhi Vabariik väidab, et sel ajal pääses ČSA veel juurde erapankade välisabile ja muutus raskustes olevaks ettevõtteks alles 2009. aasta augustis. 2009. aasta alguses vastas ČSA krediidivõimelisus B-kategooria reitingule.

| (56) | Tšehhi Vabariigi väidete kontrollimiseks konsulteeris komisjon mitme erapangaga, kellel on ärisuhted ettevõtjaga ČSA, seoses nende sisereitinguga ettevõtjale ČSA 2009. aasta esimese kuue kuu jooksul, ČSA sisereitingu muutustega ajavahemikus 2008. aasta juulist 2009. aasta juulini, laenu tingimustega, mille alusel anti ettevõtjale ČSA laenu 2009. aasta esimese kuue kuu jooksul, ning teiste märkustega, mis käsitlesid ČSA krediidivõimelisust 2009. aasta esimese kuue kuu jooksul. Kolm erapanka andsid teavet tingimusel, et teave hoitakse konfidentsiaalsena, et seda kasutatakse üksnes komisjoni sisehindamise jaoks ning ei avaldata kolmandatele isikutele, sh ettevõtjale ČSA ja Tšehhi ametiasutustele. |
| --- | --- |

(56)

Tšehhi Vabariigi väidete kontrollimiseks konsulteeris komisjon mitme erapangaga, kellel on ärisuhted ettevõtjaga ČSA, seoses nende sisereitinguga ettevõtjale ČSA 2009. aasta esimese kuue kuu jooksul, ČSA sisereitingu muutustega ajavahemikus 2008. aasta juulist 2009. aasta juulini, laenu tingimustega, mille alusel anti ettevõtjale ČSA laenu 2009. aasta esimese kuue kuu jooksul, ning teiste märkustega, mis käsitlesid ČSA krediidivõimelisust 2009. aasta esimese kuue kuu jooksul. Kolm erapanka andsid teavet tingimusel, et teave hoitakse konfidentsiaalsena, et seda kasutatakse üksnes komisjoni sisehindamise jaoks ning ei avaldata kolmandatele isikutele, sh ettevõtjale ČSA ja Tšehhi ametiasutustele.

| (57) | Kuigi kõik pangad tunnistasid, et ČSA rahaline olukord halvenes 2009. aasta alguses, anti ettevõtjale ČSA 2009. aasta esimeses pooles toimivaid kapitalilaene ja krediidilimiiti. Kolme erapanga sisereiting ČSA kohta vastab üldjoontes reitingule B. |
| --- | --- |

(57)

Kuigi kõik pangad tunnistasid, et ČSA rahaline olukord halvenes 2009. aasta alguses, anti ettevõtjale ČSA 2009. aasta esimeses pooles toimivaid kapitalilaene ja krediidilimiiti. Kolme erapanga sisereiting ČSA kohta vastab üldjoontes reitingule B.

| (58) | Komisjon märgib, et pankade vastused on järjepidevad ja terviklikud. Kuigi ettevõtte sisereiting halvenes, ei olnud reitingu alandamine nii suur, et õigustada kõrgemat riskimarginaali. |
| --- | --- |

(58)

Komisjon märgib, et pankade vastused on järjepidevad ja terviklikud. Kuigi ettevõtte sisereiting halvenes, ei olnud reitingu alandamine nii suur, et õigustada kõrgemat riskimarginaali.

| (59) | Peale selle märgib komisjon, nagu on juba osutatud menetluse algatamise otsuses ja tuginedes Tšehhi Vabariigi esitatud teabele, et pank UniCreditBank andis toimiva, keskmise pikkusega tähtajaga (4 aastat) käibekapitalilaenu summas 200 miljonit Tšehhi krooni ettevõtjale ČSA 2008. aasta septembris, mille tagatiseks oli lennusimulaator. 25. juunil 2009. aastal suurendas UniCreditBank laenulepingus kokkulepitud finantsnäitajatest kõrvalekaldumise tõttu ČSA laenu riskimarginaali 160 baaspunktilt (milles lepiti kokku 2008. aasta septembris) 325 baaspunktini, mis ületab ühe kuu PRIBORit (st 5,10 % suurust aastast intressimäära 25. juunil 2009). Komisjon märgib, et kõnealune intressimäär, mis kajastas ČSA rahalise olukorra hiljutist halvenemist, on väiksem Osineki laenu intressimäärast (5,51 % aastas) ning vastab ligikaudu B-reitinguga ettevõtte viiteintressimäärale (suure tagatisega). |
| --- | --- |

(59)

Peale selle märgib komisjon, nagu on juba osutatud menetluse algatamise otsuses ja tuginedes Tšehhi Vabariigi esitatud teabele, et pank UniCreditBank andis toimiva, keskmise pikkusega tähtajaga (4 aastat) käibekapitalilaenu summas 200 miljonit Tšehhi krooni ettevõtjale ČSA 2008. aasta septembris, mille tagatiseks oli lennusimulaator. 25. juunil 2009. aastal suurendas UniCreditBank laenulepingus kokkulepitud finantsnäitajatest kõrvalekaldumise tõttu ČSA laenu riskimarginaali 160 baaspunktilt (milles lepiti kokku 2008. aasta septembris) 325 baaspunktini, mis ületab ühe kuu PRIBORit (st 5,10 % suurust aastast intressimäära 25. juunil 2009). Komisjon märgib, et kõnealune intressimäär, mis kajastas ČSA rahalise olukorra hiljutist halvenemist, on väiksem Osineki laenu intressimäärast (5,51 % aastas) ning vastab ligikaudu B-reitinguga ettevõtte viiteintressimäärale (suure tagatisega).

| (60) | Eespool nimetatut arvesse võttes võib järeldada, et põhimõtteliselt pääses ČSA ettevõtja Osinek laenu andmise ajal juurde välisabile ning et ČSA krediidivõimelisus 2009. aasta esimesel poolel vastas reitingule B. |
| --- | --- |

(60)

Eespool nimetatut arvesse võttes võib järeldada, et põhimõtteliselt pääses ČSA ettevõtja Osinek laenu andmise ajal juurde välisabile ning et ČSA krediidivõimelisus 2009. aasta esimesel poolel vastas reitingule B.

| (61) | Laenu tagamiseks kasutatav tagatis koosnes hoonetest, mis asusid Praha Ruzyně lennujaamas, maast, inventarist ja varuosadest. Tagatise turuväärtuse tegid kindlaks sõltumatud eksperdid Tšehhi Vabariigist, kes on registreeritud kas Ekspertide Instituudi Registris või Autoriseeritud Ekspertide Keskregistris, mida haldab Tšehhi Vabariigi justiitsministeerium, ja kellel on kogemusi varade hindamise valdkonnas (18). |
| --- | --- |

(61)

Laenu tagamiseks kasutatav tagatis koosnes hoonetest, mis asusid Praha Ruzyně lennujaamas, maast, inventarist ja varuosadest. Tagatise turuväärtuse tegid kindlaks sõltumatud eksperdid Tšehhi Vabariigist, kes on registreeritud kas Ekspertide Instituudi Registris või Autoriseeritud Ekspertide Keskregistris, mida haldab Tšehhi Vabariigi justiitsministeerium, ja kellel on kogemusi varade hindamise valdkonnas (18).

| (62) | Komisjon märgib, et tagatiseks oleva angaari F (vt tabel 1) hindamisaruande kuupäev on 1. juuni 2009, samal ajal kui esimene osa Osineki laenust maksti välja 11. mail 2009. Tšehhi ametiasutused esitasid ettevõtte YBN Consult 6. mai 2009. aasta deklaratsiooni, mis kinnitab kasutatud tagatise väärtust. Selline deklaratsioon on kooskõlas Osineki laenulepingu punktiga 5.9.11, eeldusel, et täielik hindamisaruanne esitatakse ühe kuu jooksul esimese osa väljamaksmise päevast. Komisjon märgib, et see tingimus oli täidetud. |
| --- | --- |

(62)

Komisjon märgib, et tagatiseks oleva angaari F (vt tabel 1) hindamisaruande kuupäev on 1. juuni 2009, samal ajal kui esimene osa Osineki laenust maksti välja 11. mail 2009. Tšehhi ametiasutused esitasid ettevõtte YBN Consult 6. mai 2009. aasta deklaratsiooni, mis kinnitab kasutatud tagatise väärtust. Selline deklaratsioon on kooskõlas Osineki laenulepingu punktiga 5.9.11, eeldusel, et täielik hindamisaruanne esitatakse ühe kuu jooksul esimese osa väljamaksmise päevast. Komisjon märgib, et see tingimus oli täidetud.

| (63) | Peale selle hindas komisjon kriitiliselt esitatud hindamisaruandeid. Hindamised ei anna põhjust muretsemiseks, kuna ühtki ilmset viga ei ole tuvastatud, kohaldatud on tunnustatud metoodikat ja hindamised põhinevad usaldusväärsetel eeldustel. Seetõttu on komisjon seisukohal, et praeguse hindamisaruande tulemused on asjakohane lähendamine Osineki laenu tagatiseks kasutatud varade tegelikele turuhindadele. Ühe tagatise tüübi puhul (varuosad) põhines väärtus nende raamatupidamislikul puhasväärtusel. Komisjon on seisukohal, et see hindamismeetod on asjakohane sellist tüüpi vara puhul, võttes arvesse, et varuosadega saab lihtsasti kaubelda ning nende väärtus peaks seetõttu vastama nende esialgsele soetamiskulule, millest on lahutatud kogukulum. |
| --- | --- |

(63)

Peale selle hindas komisjon kriitiliselt esitatud hindamisaruandeid. Hindamised ei anna põhjust muretsemiseks, kuna ühtki ilmset viga ei ole tuvastatud, kohaldatud on tunnustatud metoodikat ja hindamised põhinevad usaldusväärsetel eeldustel. Seetõttu on komisjon seisukohal, et praeguse hindamisaruande tulemused on asjakohane lähendamine Osineki laenu tagatiseks kasutatud varade tegelikele turuhindadele. Ühe tagatise tüübi puhul (varuosad) põhines väärtus nende raamatupidamislikul puhasväärtusel. Komisjon on seisukohal, et see hindamismeetod on asjakohane sellist tüüpi vara puhul, võttes arvesse, et varuosadega saab lihtsasti kaubelda ning nende väärtus peaks seetõttu vastama nende esialgsele soetamiskulule, millest on lahutatud kogukulum.

| (64) | Laenulepingus on sätestatud, et laenu tegelik summa ei tohi olla suurem 90 % tagatise väärtusest, st tagatise väärtus peab olema vähemalt võrdne 110 %-ga laenu summast. Tuginedes esitatud teabele, oli esimese osa väljamaksmise ajal 2009. aasta mais esialgse tagatise väärtus, nagu oli kokku lepitud 30. aprilli 2009. aasta laenulepingus, vähemalt [110–117] %; teise osa väljamaksmise ajal 2009. aasta juulis vähemalt [120–132] %; ja kolmanda osa väljamaksmise ajal 2009. aasta septembris vähemalt [128–141] %. Peale selle lisati Osineki laenulepingule (vt põhjendus 8) mitmete lisandustega täiendavat tagatisvara ning mõni tagatis vabastati.

  Tabel 4


  Ülevaade tagatise määramisest Osineki laenu eri perioodidel









  Muudatuse kuupäev | Väljamakstud summa
  (miljonit Tšehhi krooni) | Tagatise väärtus (miljonit Tšehhi krooni) | tagatise % tase |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. mai 2009 | 800 | [880–935] | [110–117] % |
| 23. juuli 2009 | 800 | [1 350 – 1 485] | [169–186] % |
| 30. juuli 2009 | 1 700 | [2 040 – 2 240] | [120–132] % |
| 22. september 2009 | 1 700 | [2 485 – 2 760] | [146–162] % |
| 24. september 2009 | 2 500 | [3 190 – 3 535] | [128–141] % |
| 9. detsember 2009 | 2 500 | [3 275 – 3 615] | [131–145] % |
| 25. jaanuar 2010 | 2 500 | [3 310 – 3 640] | [132–146] % |

(64)

Laenulepingus on sätestatud, et laenu tegelik summa ei tohi olla suurem 90 % tagatise väärtusest, st tagatise väärtus peab olema vähemalt võrdne 110 %-ga laenu summast. Tuginedes esitatud teabele, oli esimese osa väljamaksmise ajal 2009. aasta mais esialgse tagatise väärtus, nagu oli kokku lepitud 30. aprilli 2009. aasta laenulepingus, vähemalt [110–117] %; teise osa väljamaksmise ajal 2009. aasta juulis vähemalt [120–132] %; ja kolmanda osa väljamaksmise ajal 2009. aasta septembris vähemalt [128–141] %. Peale selle lisati Osineki laenulepingule (vt põhjendus 8) mitmete lisandustega täiendavat tagatisvara ning mõni tagatis vabastati.

Tabel 4

Ülevaade tagatise määramisest Osineki laenu eri perioodidel

Muudatuse kuupäev

Väljamakstud summa

(miljonit Tšehhi krooni)

Tagatise väärtus (miljonit Tšehhi krooni)

tagatise % tase

11. mai 2009

800

[880–935]

[110–117] %

23. juuli 2009

800

[1 350 – 1 485]

[169–186] %

30. juuli 2009

1 700

[2 040 – 2 240]

[120–132] %

22. september 2009

1 700

[2 485 – 2 760]

[146–162] %

24. september 2009

2 500

[3 190 – 3 535]

[128–141] %

9. detsember 2009

2 500

[3 275 – 3 615]

[131–145] %

25. jaanuar 2010

2 500

[3 310 – 3 640]

[132–146] %

| (65) | Viitemäärade teatises oletatakse, et suur tagatis eeldab kahjumit, mis on väiksem või võrdne 30 %-ga, mis vastab tagatise väärtusele, mis on vähemalt 70 % laenu summast. Komisjon märgib, et kõnealusele laenule antud tagatis on märksa suurem, mis loob olulise kindlusvaru võimaliku kõrvalekaldumise suhtes tagatise väärtuse hindamisel. |
| --- | --- |

(65)

Viitemäärade teatises oletatakse, et suur tagatis eeldab kahjumit, mis on väiksem või võrdne 30 %-ga, mis vastab tagatise väärtusele, mis on vähemalt 70 % laenu summast. Komisjon märgib, et kõnealusele laenule antud tagatis on märksa suurem, mis loob olulise kindlusvaru võimaliku kõrvalekaldumise suhtes tagatise väärtuse hindamisel.

| (66) | Asjakohane intressimäär viitemäärade teatise kohaselt oleks kõnealusel ajal olnud 5,16 % aastas (baasintressimäär 2,96 % + 220 baaspunkti = 5,16 % aastas). 220 baaspunkti suurune marginaal kajastab reitingut B, mida kinnitasid erapangad ja eespool kirjeldatud suur tagatis. |
| --- | --- |

(66)

Asjakohane intressimäär viitemäärade teatise kohaselt oleks kõnealusel ajal olnud 5,16 % aastas (baasintressimäär 2,96 % + 220 baaspunkti = 5,16 % aastas). 220 baaspunkti suurune marginaal kajastab reitingut B, mida kinnitasid erapangad ja eespool kirjeldatud suur tagatis.

| (67) | Kõnealune määr on väiksem Osineki laenu puhul kohaldatud intressimäärast (kolme kuu PRIBOR (19) + 300 baaspunkti), mis 30. aprillil 2009 moodustas 5,51 % aastas. |
| --- | --- |

(67)

Kõnealune määr on väiksem Osineki laenu puhul kohaldatud intressimäärast (kolme kuu PRIBOR (19) + 300 baaspunkti), mis 30. aprillil 2009 moodustas 5,51 % aastas.

| (68) | Kohaldatud intressimäära analüüs (kolme kuu PRIBOR pluss 300 baaspunkti) ning viiteintressimäär pluss 220 baaspunkti suurune marginaal näitavad, et need intressimäärad on võrreldavad aluseks oleva metoodika, samuti kohaldatud intressimäärade üldise tasemega, sh asjakohane riskimarginaal. |
| --- | --- |

(68)

Kohaldatud intressimäära analüüs (kolme kuu PRIBOR pluss 300 baaspunkti) ning viiteintressimäär pluss 220 baaspunkti suurune marginaal näitavad, et need intressimäärad on võrreldavad aluseks oleva metoodika, samuti kohaldatud intressimäärade üldise tasemega, sh asjakohane riskimarginaal.

| (69) | PRIBOR on pankadevaheliste hoiuste turu intressimäärade viiteväärtus, mida Tšehhi Riigipanga ja Tšehhi Forex klubi (Tšehhi Vabariigi finantsturgude liit) arvutusagent arvutab (fikseerib) viitepankade noteeringute põhjal hoiuste müügi kohta (st pakkumised) (20). |
| --- | --- |

(69)

PRIBOR on pankadevaheliste hoiuste turu intressimäärade viiteväärtus, mida Tšehhi Riigipanga ja Tšehhi Forex klubi (Tšehhi Vabariigi finantsturgude liit) arvutusagent arvutab (fikseerib) viitepankade noteeringute põhjal hoiuste müügi kohta (st pakkumised) (20).

| (70) | Osineki laenu intressimäär tugineb PRIBORile, mis on arvutatud kolmekuulise tähtaja kohta. Viiteintressimäär põhineb üheaastastel rahaturu intressimääradel. Sellegipoolest jätab komisjon endale õiguse kasutada lühemaid või pikemaid tähtaegasid, mida on kohandatud konkreetse juhtumiga. |
| --- | --- |

(70)

Osineki laenu intressimäär tugineb PRIBORile, mis on arvutatud kolmekuulise tähtaja kohta. Viiteintressimäär põhineb üheaastastel rahaturu intressimääradel. Sellegipoolest jätab komisjon endale õiguse kasutada lühemaid või pikemaid tähtaegasid, mida on kohandatud konkreetse juhtumiga.

| (71) | Kahe intressimäära kujunemise analüüs Osineki laenu kehtivusperioodil (aprill 2009 – juuni 2010) näitab, et need kaks määra on tõepoolest võrreldavad. Keskmised intressimäärad (21) ajavahemikul 2009. aasta aprillist kuni 2010. aasta juunini on peaaegu samad (4,77 % PRIBORi puhul + 300 baaspunkti; 4,79 % viiteintressimäära puhul, sh 220 baaspunkti suurune riskimarginaal). Väike vahe kahe baaspunkti vahel tuleneb erinevast kohandamismeetodist. PRIBORit kohandatakse igapäevaselt; viiteintressimäära kohandatakse ainult iga mõne kuu järel. |
| --- | --- |

(71)

Kahe intressimäära kujunemise analüüs Osineki laenu kehtivusperioodil (aprill 2009 – juuni 2010) näitab, et need kaks määra on tõepoolest võrreldavad. Keskmised intressimäärad (21) ajavahemikul 2009. aasta aprillist kuni 2010. aasta juunini on peaaegu samad (4,77 % PRIBORi puhul + 300 baaspunkti; 4,79 % viiteintressimäära puhul, sh 220 baaspunkti suurune riskimarginaal). Väike vahe kahe baaspunkti vahel tuleneb erinevast kohandamismeetodist. PRIBORit kohandatakse igapäevaselt; viiteintressimäära kohandatakse ainult iga mõne kuu järel.

| (72) | Selles kontekstis võib nõustuda, et kohaldatud intressimäär on adekvaatne asendusväärtus turuintressimäärale. Viitemäärade teatise alusel on meede kooskõlas turuga ning ei sisalda seetõttu majanduslikku eelist ettevõtjale ČSA. |
| --- | --- |

(72)

Selles kontekstis võib nõustuda, et kohaldatud intressimäär on adekvaatne asendusväärtus turuintressimäärale. Viitemäärade teatise alusel on meede kooskõlas turuga ning ei sisalda seetõttu majanduslikku eelist ettevõtjale ČSA.

| (73) | Lõpetuseks märgib komisjon, et intressimäärade maksmine ettevõtja ČSA poolt võlausaldajale toimus täielikult kooskõlas Osineki laenulepinguga (22). |
| --- | --- |

(73)

Lõpetuseks märgib komisjon, et intressimäärade maksmine ettevõtja ČSA poolt võlausaldajale toimus täielikult kooskõlas Osineki laenulepinguga (22).

6.3.   Selektiivsus

| (74) | ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 nõutakse, et meede peab selleks, et teda saaks liigitada riigiabina, soodustama „teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist”. Kõnealuse juhtumi puhul märgib komisjon, et ettevõtja Osinek andis laenu üksnes ettevõtjale ČSA. Seega on see meede valikuline ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. |
| --- | --- |

(74)

ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 nõutakse, et meede peab selleks, et teda saaks liigitada riigiabina, soodustama „teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist”. Kõnealuse juhtumi puhul märgib komisjon, et ettevõtja Osinek andis laenu üksnes ettevõtjale ČSA. Seega on see meede valikuline ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

6.4.   Konkurentsi moonutamine ja mõju kaubandusele

| (75) | Võttes arvesse riigiabi kumulatiivseid kriteeriume, on praegusel juhul mõju ELi-sisesele kaubandusele ja vaidlustatud meetme konkurentsi moonutav mõju vaieldamatud ning Tšehhi ametiasutused isegi ei vaidlustanud seda. ČSA konkureerib teiste Euroopa Liidu lennuettevõtjatega, eelkõige alates õhutranspordi liberaliseerimise kolmanda etapi („kolmas pakett”) jõustumisest 1. jaanuaril 1993. Kõnealune meede võimaldas ettevõtjal ČSA jätkata tegutsemist, mille tulemusel ei pidanud ta, erinevalt konkurentidest, seisma silmitsi tagajärgedega, mis oleksid tavaolukorras tulenenud tema halbadest finantstulemustest. |
| --- | --- |

(75)

Võttes arvesse riigiabi kumulatiivseid kriteeriume, on praegusel juhul mõju ELi-sisesele kaubandusele ja vaidlustatud meetme konkurentsi moonutav mõju vaieldamatud ning Tšehhi ametiasutused isegi ei vaidlustanud seda. ČSA konkureerib teiste Euroopa Liidu lennuettevõtjatega, eelkõige alates õhutranspordi liberaliseerimise kolmanda etapi („kolmas pakett”) jõustumisest 1. jaanuaril 1993. Kõnealune meede võimaldas ettevõtjal ČSA jätkata tegutsemist, mille tulemusel ei pidanud ta, erinevalt konkurentidest, seisma silmitsi tagajärgedega, mis oleksid tavaolukorras tulenenud tema halbadest finantstulemustest.

6.5.   Järeldus

| (76) | Eespool esitatut arvesse võttes on komisjon seisukohal, et meede ei sisalda riigiabi ettevõtjale ČSA, kuna ettevõtja Osinek andis laenu tingimustel, mida oleks nõudnud turumajanduslik investor. Eelkõige on intressimäär, millega ettevõtja Osinek laenu andis, kooskõlas viiteintressimääraga, mis on kindlaks määratud viitemäärade teatise alusel, võttes arvesse asjaolu, et ettevõtjal ČSA oli laenu andmise ajal reiting B, mida kinnitasid erapangad, ja laen tagati kogu perioodi jooksul tagatisega, mis oli oluliselt suurem kui 70 % laenu summast, mis on sätestatud viitemäärade teatises. |
| --- | --- |

(76)

Eespool esitatut arvesse võttes on komisjon seisukohal, et meede ei sisalda riigiabi ettevõtjale ČSA, kuna ettevõtja Osinek andis laenu tingimustel, mida oleks nõudnud turumajanduslik investor. Eelkõige on intressimäär, millega ettevõtja Osinek laenu andis, kooskõlas viiteintressimääraga, mis on kindlaks määratud viitemäärade teatise alusel, võttes arvesse asjaolu, et ettevõtjal ČSA oli laenu andmise ajal reiting B, mida kinnitasid erapangad, ja laen tagati kogu perioodi jooksul tagatisega, mis oli oluliselt suurem kui 70 % laenu summast, mis on sätestatud viitemäärade teatises.

7.   ABI KOKKUSOBIVUS SISETURUGA

| (77) | Sellegipoolest analüüsis komisjon, kas juhul kui laenu saab pidada riigiabi sisaldavaks, oleks meede ajutise raamistiku alusel kokkusobiv siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b tähenduses. |
| --- | --- |

(77)

Sellegipoolest analüüsis komisjon, kas juhul kui laenu saab pidada riigiabi sisaldavaks, oleks meede ajutise raamistiku alusel kokkusobiv siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b tähenduses.

| (78) | Ettevõtja Osinek andis laenu 2009. aastal. Meetme eesmärk on seetõttu lihtsustada ettevõtja juurdepääsu välisabile ajavahemikul, mil krediiditurgude tavapärane toimimine on tõsiselt häiritud finantskriisi tõttu, ning ajal, kui finantskriis (laenuraha vähenemine) mõjutab laiemalt majandust ja tekitab tõsiseid pingeid liikmesriikide majanduses. |
| --- | --- |

(78)

Ettevõtja Osinek andis laenu 2009. aastal. Meetme eesmärk on seetõttu lihtsustada ettevõtja juurdepääsu välisabile ajavahemikul, mil krediiditurgude tavapärane toimimine on tõsiselt häiritud finantskriisi tõttu, ning ajal, kui finantskriis (laenuraha vähenemine) mõjutab laiemalt majandust ja tekitab tõsiseid pingeid liikmesriikide majanduses.

| (79) | Komisjon käsitles seda kriisi 17. detsembril 2008 ja võttis vastu ajutise raamistiku. Nimetatud raamistikus tunnistas komisjon „praeguse finantskriisi tõsidust ja selle mõju liikmesriikide majandusele üldiselt”. Lisaks leidis komisjon, et „teatavat liiki riigiabi on nende raskuste leevendamiseks piiratud ajavahemikul õigustatud ning seda võib ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel pidada ühisturuga kokkusobivaks”. |
| --- | --- |

(79)

Komisjon käsitles seda kriisi 17. detsembril 2008 ja võttis vastu ajutise raamistiku. Nimetatud raamistikus tunnistas komisjon „praeguse finantskriisi tõsidust ja selle mõju liikmesriikide majandusele üldiselt”. Lisaks leidis komisjon, et „teatavat liiki riigiabi on nende raskuste leevendamiseks piiratud ajavahemikul õigustatud ning seda võib ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel pidada ühisturuga kokkusobivaks”.

7.1.   Kokkusobivus ajutise raamistiku punktiga 4.4.2

| (80) | Meedet tuleb hinnata ajutise raamistiku punkti 4.4.2 („Subsideeritud intressimäärana antav abi”) nõuete alusel. |
| --- | --- |

(80)

Meedet tuleb hinnata ajutise raamistiku punkti 4.4.2 („Subsideeritud intressimäärana antav abi”) nõuete alusel.

| (81) | Ajutise raamistiku kohaselt peab kohaldatav intressimäär olema vähemalt võrdne keskpanga üleööintressi määraga, millele lisatakse preemia, mis on võrdne üheaastase keskmise pankadevahelise määra ja ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 30. juunini 2008 kehtinud keskpanga üleööintressi keskmise määra vahega, millele omakorda lisatakse laenusaaja riskiprofiilile vastav krediidiriski garantiipreemia, nagu on ette nähtud komisjoni viitemäärade teatises. |
| --- | --- |

(81)

Ajutise raamistiku kohaselt peab kohaldatav intressimäär olema vähemalt võrdne keskpanga üleööintressi määraga, millele lisatakse preemia, mis on võrdne üheaastase keskmise pankadevahelise määra ja ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 30. juunini 2008 kehtinud keskpanga üleööintressi keskmise määra vahega, millele omakorda lisatakse laenusaaja riskiprofiilile vastav krediidiriski garantiipreemia, nagu on ette nähtud komisjoni viitemäärade teatises.

| (82) | Tšehhi Vabariigi üleööintressi määr oli 30. aprillil 2009 1,45 % (23). Vahe üheaastase keskmise pankadevahelise määra ja keskpanga üleööintressi keskmise määra vahel ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 30. juunini 2008 oli 68 baaspunkti. |
| --- | --- |

(82)

Tšehhi Vabariigi üleööintressi määr oli 30. aprillil 2009 1,45 % (23). Vahe üheaastase keskmise pankadevahelise määra ja keskpanga üleööintressi keskmise määra vahel ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 30. juunini 2008 oli 68 baaspunkti.

| (83) | Laenusaaja riskiprofiilile vastav krediidiriski garantiipreemia oli 220 baaspunkti. See garantiipreemia põhineb reitingul B (vt põhjendus 57) ja tagatise suurel väärtusel, võttes arvesse kõnealust tagatist (vt põhjendused 64 ja 65). |
| --- | --- |

(83)

Laenusaaja riskiprofiilile vastav krediidiriski garantiipreemia oli 220 baaspunkti. See garantiipreemia põhineb reitingul B (vt põhjendus 57) ja tagatise suurel väärtusel, võttes arvesse kõnealust tagatist (vt põhjendused 64 ja 65).

| (84) | Ajutise raamistiku kohaselt oleks minimaalne intressimäär seetõttu 4,33 % (1,45 % + 0,68 % + 2,20 %). Osineki laenu tegelik määr oli 5,51 %. Seega andis ettevõtja Osinek laenu suurema intressimääraga, kui on minimaalselt lubatud ajutise raamistiku kohaselt. |
| --- | --- |

(84)

Ajutise raamistiku kohaselt oleks minimaalne intressimäär seetõttu 4,33 % (1,45 % + 0,68 % + 2,20 %). Osineki laenu tegelik määr oli 5,51 %. Seega andis ettevõtja Osinek laenu suurema intressimääraga, kui on minimaalselt lubatud ajutise raamistiku kohaselt.

| (85) | Peale selle on ajutise raamistiku punktis 4.4 nõutud, et laenu kokkusobivuseks abiga peab olema täidetud veel kaks lisatingimust: |
| --- | --- |

(85)

Peale selle on ajutise raamistiku punktis 4.4 nõutud, et laenu kokkusobivuseks abiga peab olema täidetud veel kaks lisatingimust:

| (86) | Esiteks peab leping olema sõlmitud hiljemalt 31. detsembriks 2010. Vähendatud intressimäärasid võidakse kohaldada intressi maksmisele enne 31. detsembrit 2012. |
| --- | --- |

(86)

Esiteks peab leping olema sõlmitud hiljemalt 31. detsembriks 2010. Vähendatud intressimäärasid võidakse kohaldada intressi maksmisele enne 31. detsembrit 2012.

| (87) | Osineki laenuleping sõlmiti 30. aprillil 2009. Laen pidi tagasi makstama ühe maksena 30. novembriks 2010. Seetõttu vastab laenuleping esimesele tingimusele. |
| --- | --- |

(87)

Osineki laenuleping sõlmiti 30. aprillil 2009. Laen pidi tagasi makstama ühe maksena 30. novembriks 2010. Seetõttu vastab laenuleping esimesele tingimusele.

| (88) | Teiseks ei tohi abisaaja olla raskustes 1. juuli 2008. aasta seisuga. |
| --- | --- |

(88)

Teiseks ei tohi abisaaja olla raskustes 1. juuli 2008. aasta seisuga.

| (89) | Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punktis 9 on kirjas, et ELis puudub raskustes oleva äriühingu mõiste, ning lisatakse, et komisjoni arvates on äriühing raskustes, kui see ei suuda kas oma või omanikelt/osanikelt/aktsionäridelt või krediidiandjatelt saadud vahenditega peatada kahjumit, mis ametivõimude sekkumiseta viiks kas lühema või keskmise ajavahemiku jooksul peaaegu kindlasti äriühingu tegevuse lõpetamiseni. |
| --- | --- |

(89)

Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punktis 9 on kirjas, et ELis puudub raskustes oleva äriühingu mõiste, ning lisatakse, et komisjoni arvates on äriühing raskustes, kui see ei suuda kas oma või omanikelt/osanikelt/aktsionäridelt või krediidiandjatelt saadud vahenditega peatada kahjumit, mis ametivõimude sekkumiseta viiks kas lühema või keskmise ajavahemiku jooksul peaaegu kindlasti äriühingu tegevuse lõpetamiseni.

| (90) | Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunktis b selgitatakse, et raskustes olevaks peetakse äriühingut, kus vähemalt mõnel liikmel on piiramatu vastutus äriühingu võlgade eest, ja kes on kaotanud üle poole oma arvetel olevast kapitalist, kusjuures üle veerandi sellest viimase 12 kuu jooksul. |
| --- | --- |

(90)

Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunktis b selgitatakse, et raskustes olevaks peetakse äriühingut, kus vähemalt mõnel liikmel on piiramatu vastutus äriühingu võlgade eest, ja kes on kaotanud üle poole oma arvetel olevast kapitalist, kusjuures üle veerandi sellest viimase 12 kuu jooksul.

| (91) | 2008. aastal oli ČSA registreeritud kapital kokku 2 735 miljonit Tšehhi krooni. Raamatupidamisstandardite kohaselt vähenesid ettevõtja lihtaktsiad 101 miljoni Tšehhi kroonini samal aastal.

  Tabel 5


  Lihtaktsiad ja registreeritud kapital 2007. ja 2008. aastal (tuhandetes Tšehhi kroonides)


  Allikas: ČSA finantsaruanded.












  2007 | 6/07 | 7/07 | 8/07 | 9/07 | 10/07 | 11/07 | 12/07 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lihtaktsiad | [1 035 000 – 1 140 000] | [1 415 000 – 1 555 000] | [1 450 000 – 1 595 000] | [1 410 000 – 1 565 000] | [1 950 000 – 2 145 000] | [1 260 000 – 1 390 000] | 1 238 093 |
| Registreeritud kapital | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 |

(91)

2008. aastal oli ČSA registreeritud kapital kokku 2 735 miljonit Tšehhi krooni. Raamatupidamisstandardite kohaselt vähenesid ettevõtja lihtaktsiad 101 miljoni Tšehhi kroonini samal aastal.

Tabel 5

Lihtaktsiad ja registreeritud kapital 2007. ja 2008. aastal (tuhandetes Tšehhi kroonides)

Allikas: ČSA finantsaruanded.

2007

6/07

7/07

8/07

9/07

10/07

11/07

12/07

Lihtaktsiad

[1 035 000 – 1 140 000]

[1 415 000 – 1 555 000]

[1 450 000 – 1 595 000]

[1 410 000 – 1 565 000]

[1 950 000 – 2 145 000]

[1 260 000 – 1 390 000]

1 238 093

Registreeritud kapital

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

| 2008 | 1/08 | 2/08 | 3/08 | 4/08 | 5/08 | 6/08 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lihtaktsiad | [585 000 – 645 000] | [385 000 – 420 000] | [110 000 – 120 000] | [690 000 – 755 000] | [860 000 – 950 000] | [965 000 – 1 065 000] |
| Registreeritud kapital | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 |

2008

1/08

2/08

3/08

4/08

5/08

6/08

Lihtaktsiad

[585 000 – 645 000]

[385 000 – 420 000]

[110 000 – 120 000]

[690 000 – 755 000]

[860 000 – 950 000]

[965 000 – 1 065 000]

Registreeritud kapital

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

| | 7/08 | 8/08 | 9/08 | 10/08 | 11/08 | 12/08 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lihtaktsiad | [945 000 – 1 030 000] | [1 220 000 – 1 340 000] | [1 270 000 – 1 410 000] | [1 295 000 – 1 430 000] | [610 000 – 670 000] | 101 686 |
| Registreeritud kapital | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 | 2 735 510 |

7/08

8/08

9/08

10/08

11/08

12/08

Lihtaktsiad

[945 000 – 1 030 000]

[1 220 000 – 1 340 000]

[1 270 000 – 1 410 000]

[1 295 000 – 1 430 000]

[610 000 – 670 000]

101 686

Registreeritud kapital

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

2 735 510

| (92) | Kuigi üle poole ettevõtte registreeritud kapitalist oli kaotatud 1. juuliks 2008, ei olnud täidetud päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti a teine tingimus – üle veerandi registreeritud kapitalist peab olema kaotatud viimase 12 kuu jooksul. Ajavahemikul 2007. aasta juunist kuni 2008. aasta juulini ([31 570 000–34 875 000] Tšehhi krooni) kaotatud lihtaktsiad moodustavad kõigest [0,8–1,5] % registreeritud kapitalist. |
| --- | --- |

(92)

Kuigi üle poole ettevõtte registreeritud kapitalist oli kaotatud 1. juuliks 2008, ei olnud täidetud päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti a teine tingimus – üle veerandi registreeritud kapitalist peab olema kaotatud viimase 12 kuu jooksul. Ajavahemikul 2007. aasta juunist kuni 2008. aasta juulini ([31 570 000–34 875 000] Tšehhi krooni) kaotatud lihtaktsiad moodustavad kõigest [0,8–1,5] % registreeritud kapitalist.

| (93) | Peale selle peetakse päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti c kohaselt raskustes olevaks ettevõtjaks äriühingut juhul, kui asjaomane äriühing vastab riikliku õiguse kohaselt kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamise kriteeriumidele. Tšehhi ametiasutused kinnitasid, et ČSA suhtes ei saanud Tšehhi maksejõuetuse seaduse lõike 3 alusel algatada maksejõuetuse menetlust. |
| --- | --- |

(93)

Peale selle peetakse päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti c kohaselt raskustes olevaks ettevõtjaks äriühingut juhul, kui asjaomane äriühing vastab riikliku õiguse kohaselt kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamise kriteeriumidele. Tšehhi ametiasutused kinnitasid, et ČSA suhtes ei saanud Tšehhi maksejõuetuse seaduse lõike 3 alusel algatada maksejõuetuse menetlust.

| (94) | Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punktis 11 on siiski sätestatud, et isegi kui ei esine ühtegi punktis 10 loetletud tingimust, võib äriühingut pidada siiski raskustes olevaks, eriti juhul, kui eksisteerivad tavapärased raskustes oleva äriühingu tunnused, näiteks suurenev kahjum, vähenev käive, kasvav laoseis, ülevõimsus, kahanev rahakäive, kasvav võlg, suurenevad intressinõuded ning vähenev või puuduv varade puhasväärtus. |
| --- | --- |

(94)

Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punktis 11 on siiski sätestatud, et isegi kui ei esine ühtegi punktis 10 loetletud tingimust, võib äriühingut pidada siiski raskustes olevaks, eriti juhul, kui eksisteerivad tavapärased raskustes oleva äriühingu tunnused, näiteks suurenev kahjum, vähenev käive, kasvav laoseis, ülevõimsus, kahanev rahakäive, kasvav võlg, suurenevad intressinõuded ning vähenev või puuduv varade puhasväärtus.

| (95) | Muutused ČSA finantstulemustes asjaomase perioodi jooksul ei osutanud selgelt negatiivses suunas (vt tabel 3). Ettevõte teenis kahjumit 2006. aasta lõpus, kuid kosus ja näitas positiivseid tulemusi 2007. aastal. [800–880] miljoni Tšehhi krooni suurune kahjum registreeriti 2008. aasta esimese kvartali lõpus. Kuid olukord paranes teise kvartali lõpuks, ehk 30. juuniks 2008. Sarnast suundumust võib täheldada rahavoogude puhul. ČSA käive vähenes aeglaselt igal aastal vaatlusaluse perioodi jooksul. Sellegipoolest ei saa järeldada, et käive vähenes märkimisväärselt enne 30. juunit 2008. |
| --- | --- |

(95)

Muutused ČSA finantstulemustes asjaomase perioodi jooksul ei osutanud selgelt negatiivses suunas (vt tabel 3). Ettevõte teenis kahjumit 2006. aasta lõpus, kuid kosus ja näitas positiivseid tulemusi 2007. aastal. [800–880] miljoni Tšehhi krooni suurune kahjum registreeriti 2008. aasta esimese kvartali lõpus. Kuid olukord paranes teise kvartali lõpuks, ehk 30. juuniks 2008. Sarnast suundumust võib täheldada rahavoogude puhul. ČSA käive vähenes aeglaselt igal aastal vaatlusaluse perioodi jooksul. Sellegipoolest ei saa järeldada, et käive vähenes märkimisväärselt enne 30. juunit 2008.

| (96) | Ettevõtte võlg vähenes ajavahemikul 2008. aasta märtsist 2008. aasta juunini ning seejärel suurenes järgmise kuue kuu jooksul. Ja lõpetuseks kõikus varade väärtus vaatlusalusel perioodil kindlat suunda võtmata. |
| --- | --- |

(96)

Ettevõtte võlg vähenes ajavahemikul 2008. aasta märtsist 2008. aasta juunini ning seejärel suurenes järgmise kuue kuu jooksul. Ja lõpetuseks kõikus varade väärtus vaatlusalusel perioodil kindlat suunda võtmata.

| (97) | Kokkuvõtteks võib öelda, et finantskriteeriumid vastavalt päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punktile 11 ei osutanud selgelt kõigile tavapärastele raskustes oleva äriühingu tunnustele enne 30. juunit 2008. Peale selle pääses ČSA sel ajal endiselt juurde rahalistele ressurssidele, nagu selgub asjaolust, et ta oli suuteline veel 2008. aasta septembris saama laenu erapangalt (vt põhjendus 59). |
| --- | --- |

(97)

Kokkuvõtteks võib öelda, et finantskriteeriumid vastavalt päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punktile 11 ei osutanud selgelt kõigile tavapärastele raskustes oleva äriühingu tunnustele enne 30. juunit 2008. Peale selle pääses ČSA sel ajal endiselt juurde rahalistele ressurssidele, nagu selgub asjaolust, et ta oli suuteline veel 2008. aasta septembris saama laenu erapangalt (vt põhjendus 59).

| (98) | Komisjon märgib, et ajutise raamistiku punktiga 4.4 kokkusobivat abi võis anda äriühingutele, kes ei olnud 1. juuli 2008. aasta seisuga raskustes, kuid sattus raskustesse pärast seda ülemaailmse finants- ja majanduskriisi tulemusel. Seetõttu ei piira asjaolu, et ČSA muutus raskustes olevaks ettevõtjaks hilisemal kuupäeval, kokkusobivust ajutise raamistiku kohaselt. |
| --- | --- |

(98)

Komisjon märgib, et ajutise raamistiku punktiga 4.4 kokkusobivat abi võis anda äriühingutele, kes ei olnud 1. juuli 2008. aasta seisuga raskustes, kuid sattus raskustesse pärast seda ülemaailmse finants- ja majanduskriisi tulemusel. Seetõttu ei piira asjaolu, et ČSA muutus raskustes olevaks ettevõtjaks hilisemal kuupäeval, kokkusobivust ajutise raamistiku kohaselt.

| (99) | Seetõttu on komisjon seisukohal, et ČSA ei olnud 1. juulil 2008 raskustes olev ettevõtja ning tema suhtes võis kohaldada ajutist raamistikku. |
| --- | --- |

(99)

Seetõttu on komisjon seisukohal, et ČSA ei olnud 1. juulil 2008 raskustes olev ettevõtja ning tema suhtes võis kohaldada ajutist raamistikku.

7.2.   Järeldus

| (100) | Eespool esitatut arvesse võttes vastab ettevõtja Osinek antud laen kõigile ajutise raamistiku punktis 4.4 sätestatud tingimustele. Seetõttu, isegi kui Osineki laen sisaldas väidetavalt riigiabi, on meede ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaselt siiski kokkusobiv siseturuga. |
| --- | --- |

(100)

Eespool esitatut arvesse võttes vastab ettevõtja Osinek antud laen kõigile ajutise raamistiku punktis 4.4 sätestatud tingimustele. Seetõttu, isegi kui Osineki laen sisaldas väidetavalt riigiabi, on meede ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaselt siiski kokkusobiv siseturuga.

8.   JÄRELDUS

| (101) | Komisjon järeldab, et ettevõtja Osinek antud laen ei sisalda riigiabi. Peale selle, isegi kui Osineki laen sisaldas väidetavalt riigiabi, on meede siiski kokkusobiv siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaselt. |
| --- | --- |

(101)

Komisjon järeldab, et ettevõtja Osinek antud laen ei sisalda riigiabi. Peale selle, isegi kui Osineki laen sisaldas väidetavalt riigiabi, on meede siiski kokkusobiv siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaselt.

| (102) | Otsus ei hõlma ettevõtja Osinek antud laenule uue tagatise määramist ja laenu kapitaliseerimist 30. juunil 2010. Nimetatud meedet hinnatakse lõplikus otsuses juhtumi SA.30908 kohta, |
| --- | --- |

(102)

Otsus ei hõlma ettevõtja Osinek antud laenule uue tagatise määramist ja laenu kapitaliseerimist 30. juunil 2010. Nimetatud meedet hinnatakse lõplikus otsuses juhtumi SA.30908 kohta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Meede, mille Tšehhi Vabariik võttis ettevõtja České aerolinie, a. s. suhtes laenuna kogusummas 2,5 miljardit Tšehhi krooni, mille andis ettevõtja Osinek a.s. 30. aprillil 2009. aastal sõlmitud laenulepingu alusel, ei sisalda abi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ning isegi kui sisaldas, on see kokkusobiv siseturuga sama lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaselt.

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud Tšehhi Vabariigile.

Brüssel, 21. märts 2012

Komisjoni nimel

asepresident

Joaquín ALMUNIA

---

(1)  Alates 1. detsembrist 2009 on EÜ asutamislepingu artiklitest 87 ja 88 saanud vastavalt ELi toimimise lepingu artiklid 107 ja 108. Kõnealused artiklipaarid on sisult identsed. Käesolevas otsuses tuleb viiteid ELi toimimise lepingu artiklitele 107 ja 108 käsitada vajaduse korral viidetena vastavalt EÜ asutamislepingu artiklitele 87 ja 88. ELi toimimise lepinguga tehti samuti teatavad muudatused terminoloogias, nt asendati „ühendus”„liiduga” ja „ühisturg”„siseturuga”. Käesolevas otsuses kasutatakse ELi toimimise lepingu terminoloogiat.

1

(2)  Komisjoni otsus K(2010) 987 (lõplik), 24. veebruar 2010 (ELT C 43, 11.2.2011, lk 6).

2

(3)  Esimene lisand sõlmiti 23. juulil 2009, teine lisand 22. septembril 2009, kolmas lisand 9. detsembril 2009 ja neljas lisand 25. jaanuaril 2010.

3

(4)  Ärisaladus.

4

(5)  Ühe majandusaasta lõikes on käibe andmed kumulatiivsed.

5

(6)  ELT C 244, 1.10.2004, lk 2.

6

(7)  ELT C 83, 7.4.2009, lk 1.

7

(8)  2009. aastal vähenes Tšehhi turul reisijatevedu Praha Ruzyně lennujaama kaudu 6 %.

8

(9)  ELT C 14, 19.1.2008, lk 6.

9

(10)  Huvitatud kolmandad isikud esitasid täiendavaid märkusi järgneva kohta: i) ettevõtja Osinek antud laenu kapitaliseerimine võla aktsiateks konverteerimise kaudu; ii) väidetav boonuse maksmine ČSA direktorite nõukogu esimehele ja ČSA presidendile riiklikult ettevõtjalt Praha Ruzyně lennujaam ning iii) ČSA vara ülekandmine riiklikule Praha Ruzyně lennujaamale ning sellele järgnenud sama vara liisimine ettevõtjale ČSA. Nimetatud märkused ei ole seotud käesoleva juhtumiga ning neid analüüsitakse lõplikus otsuses juhtumi kohta SA.30908 ČSA – Czech Airlines – ümberkorraldamiskava.

10

(11)  Seadus nr 182/2006.

11

(12)  ELT L 318, 17.11.2006, lk 17.

12

(13)  Kohtuasi C-482/99 Prantsusmaa vs. komisjon (Stardust Marine), EKL 2002, lk I-4397, punktid 52 ja 57.

13

vs.

(14)  Liidetud kohtuasjad T-228/99 ja T-233/99: Westdeutsche Landesbank GZ vs. komisjon, EKL 2003, lk II-435, punkt 251.

14

vs.

(15)  Komisjoni teatis liikmesriikidele EMÜ asutamislepingu artiklite 92 ja 93 ning komisjoni direktiivi 80/723/EMÜ artikli 5 kohaldamise kohta riigi osalusega äriühingute suhtes tootmissektoris (EÜT C 307, 13.11.1993, lk 3), punkt 11. Teatises käsitletakse tootmissektorit, kuid see on kohaldatav ka muudele majandussektoritele. Vrd kohtuasi T-16/96 Cityflyer, EKL 1998, lk II-757, punkt 51.

15

(16)  Kohtuasi T-16/96: Cityflyer Express Ltd vs. komisjon, EKL 1998, lk II-757, punktid 45 ja 46.

16

vs.

(17)  Vt komisjoni teatis EÜ asutamislepingu artiklite 92 ja 93 ning Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artikli 61 kohaldamise kohta lennundussektorile antava riigiabi korral (EÜT C 350, 10.12.1994, lk 5).

17

(18)  YBN Consult – Znalecký ústav, s.r.o. on ekspertinstituut, mis on kvalifitseeritud eksperdiarvamuse pakkuja majandus- ja ehitussektoris. PROSCON – s.r.o. on ekspertinstituut, mis on kvalifitseeritud eksperdiarvamuste pakkuja majandusvaldkonnas. Vladimír Čmejla on majandus-, patendi- ja leiutamisvaldkonna ekspert.

18

(19)  PRIBORi igapäevaste määrade kohta vt http://www.cnb.cz/en/financial_markets/money_market/pribor/daily.jsp.

19

(20)  PRIBORi metoodika kohta vt http://www.cnb.cz/docs/ARADY/MET_LIST/prib_en.pdf.

20

(21)  Keskmised intressimäärad on tuletatud aritmeetiliselt igakuiselt kolme kuu PRIBORi keskmisest pluss 300 baaspunkti vastavalt Tšehhi Riigipangale ja asjaomastele viiteintressimääradele pluss 220 baaspunkti ajavahemikul aprillist 2009 kuni juuni 2010 (asjakohaste andmete kohta vt tabeleid aadressil http://www.cnb.cz/en/financial_markets/money_market/pribor/averages_form.jsp ja http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/reference_rates.html).

21

(22)  Intressi tasuti nõuetekohaselt viie järjestikuse kvartali jooksul ja ühel korral määrati lepingujärgne trahv kahepäevase makseviivituse eest.

22

(23)  CZEONIA (Tšehhi üleööindeksi keskmine) on määratletud kui kõigi tagatiseta üleööhoiuste, mille viitepangad on paigutanud pankadevahelisele turule, intressimäärade kaalutud keskmine. Seda arvutab ja avaldab Tšehhi Riigipank (http://www.cnb.cz/en/financial_markets/money_market/czeonia/daily.jsp).

23

---