# Eiropas Savienības L 254/2012

| | ISSN 1977-0715
  doi:10.3000/19770715.L_2012.254.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 254 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 55. sējums2012. gada 20. septembris |

ISSN 1977-0715

doi:10.3000/19770715.L_2012.254.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 254

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

55. sējums2012. gada 20. septembris

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | TIESĪBU AKTI, KO PIEŅEM STRUKTŪRAS, KURAS IZVEIDOTAS AR STARPTAUTISKIEM NOLĪGUMIEM |
| | * | Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 10 – Vienoti noteikumi attiecībā uz transportlīdzekļu apstiprinājumu saistībā ar elektromagnētisko savietojamību | 1 |
| | * | Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 94 – Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz transportlīdzeklī esošo personu aizsardzību frontālās sadursmes gadījumā | 77 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

TIESĪBU AKTI, KO PIEŅEM STRUKTŪRAS, KURAS IZVEIDOTAS AR STARPTAUTISKIEM NOLĪGUMIEM

*

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 10 – Vienoti noteikumi attiecībā uz transportlīdzekļu apstiprinājumu saistībā ar elektromagnētisko savietojamību

1

*

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 94 – Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz transportlīdzeklī esošo personu aizsardzību frontālās sadursmes gadījumā

77

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

TIESĪBU AKTI, KO PIEŅEM STRUKTŪRAS, KURAS IZVEIDOTAS AR STARPTAUTISKIEM NOLĪGUMIEM

| 20.9.2012 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 254/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2012

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 254/1

---

Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama šādā tīmekļa vietnē:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 10 – Vienoti noteikumi attiecībā uz transportlīdzekļu apstiprinājumu saistībā ar elektromagnētisko savietojamību

Ar visiem grozījumiem līdz:

04. grozījumu sērijai – 2011. gada 28. oktobris

4. redakcijas 1. labojumam, kas stājies spēkā 2011. gada 28. oktobrī

04. grozījumu sērijas 1. papildinājumam, kas stājies spēkā 2012. gada 26. jūlijā

SATURS

| 1. | Darbības joma |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definīcijas |
| --- | --- |

2.

| 3. | Apstiprinājuma pieteikums |
| --- | --- |

3.

| 4. | Apstiprinājums |
| --- | --- |

4.

| 5. | Marķējums |
| --- | --- |

5.

| 6. | Specifikācija konfigurācijām, kuras nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” |
| --- | --- |

6.

| 7. | Papildu specifikācijas konfigurācijai “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” |
| --- | --- |

7.

| 8. | Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma grozīšana vai paplašināšana pēc elektriska/elektroniska mezgla (ESA) papildināšanas vai aizvietošanas |
| --- | --- |

8.

| 9. | Ražojumu atbilstība |
| --- | --- |

9.

| 10. | Sankcijas par ražojumu neatbilstību |
| --- | --- |

10.

| 11. | Pilnīga ražošanas izbeigšana |
| --- | --- |

11.

| 12. | Transportlīdzekļa vai ESA tipa apstiprinājuma grozīšana vai paplašināšana |
| --- | --- |

12.

| 13. | Pārejas perioda noteikumi |
| --- | --- |

13.

| 14. | To tehnisko dienestu nosaukums un adrese, kas veic apstiprināšanas testus, kā arī tipa apstiprinātāju iestāžu nosaukums un adrese |
| --- | --- |

14.

PAPILDINĀJUMI

| 1. | Šajos noteikumos norādīto standartu saraksts |
| --- | --- |

1.

| 2. | Transportlīdzekļa platjoslas atskaites robežas |
| --- | --- |

2.

| 3. | Transportlīdzekļa platjoslas atskaites robežas |
| --- | --- |

3.

| 4. | Transportlīdzekļa šaurjoslas atskaites robežas |
| --- | --- |

4.

| 5. | Transportlīdzekļa šaurjoslas atskaites robežas |
| --- | --- |

5.

| 6. | Elektriskais/elektroniskais mezgls |
| --- | --- |

6.

| 7. | Elektriskais/elektroniskais mezgls |
| --- | --- |

7.

PIELIKUMI

| 1. | Apstiprinājuma marķējuma paraugi |
| --- | --- |

1.

| 2.A | Informācijas dokuments transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību |
| --- | --- |

2.A

| 2.B | Informācijas dokuments elektriska/elektroniska mezgla tipa apstiprinājumam attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību |
| --- | --- |

2.B

| 3.A | Paziņojums par transportlīdzekļa / sastāvdaļas / atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājuma piešķiršanu vai paplašināšanu, atteikšanu, atsaukšanu vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu saskaņā ar Noteikumiem Nr. 10 |
| --- | --- |

3.A

| 3.B | Paziņojums par elektriska/elektroniska mezgla tipa apstiprinājuma piešķiršanu vai paplašināšanu, atteikšanu, atsaukšanu vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu saskaņā ar Noteikumiem Nr. 10 |
| --- | --- |

3.B

| 4. | Transportlīdzekļu izstaroto platjoslas elektromagnētisko emisiju mērmetode |
| --- | --- |

4.

| 5. | Transportlīdzekļu izstaroto šaurjoslas elektromagnētisko emisiju mērmetode |
| --- | --- |

5.

| 6. | Testēšanas metode transportlīdzekļa stabilitātei elektromagnētiskā starojumā |
| --- | --- |

6.

| 7. | Elektrisku/elektronisku mezglu izstaroto platjoslas elektromagnētisko emisiju mērmetode |
| --- | --- |

7.

| 8. | Elektrisku/elektronisku mezglu izstaroto šaurjoslas elektromagnētisko emisiju mērmetode |
| --- | --- |

8.

| 9. | Testēšanas metode(-es) elektrisku/elektronisku mezglu stabilitātei elektromagnētiskā starojumā |
| --- | --- |

9.

| 10. | Testēšanas metode(-es) elektrisku/elektronisku mezglu stabilitātei un to pārejas emisiju noteikšanai |
| --- | --- |

10.

| 11. | Testēšanas metode(-es) harmoniku emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis |
| --- | --- |

11.

| 12. | Testēšanas metode(-es) sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis |
| --- | --- |

12.

| 13. | Testēšanas metode(-es) radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis |
| --- | --- |

13.

| 14. | Testēšanas metode(-es) radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras tīklā un telesakaru piekļuvē rada transportlīdzeklis |
| --- | --- |

14.

| 15. | Testēšanas metode(-es) transportlīdzekļa stabilitātei pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgiem pārejas/pieplūduma traucējumiem |
| --- | --- |

15.

| 16. | Testēšanas metode(-es) transportlīdzekļa stabilitātei pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem |
| --- | --- |

16.

1.   DARBĪBAS JOMA

Šie noteikumi attiecas uz:

| 1.1. | L, M, N un O (1) kategorijas transportlīdzekļiem attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību; |
| --- | --- |

1.1.

L, M, N un O (1) kategorijas transportlīdzekļiem attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību;

| 1.2. | sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas paredzētas ierīkošanai transportlīdzekļos ar 3.2.1. punktā norādītajiem ierobežojumiem attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību. |
| --- | --- |

1.2.

sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas paredzētas ierīkošanai transportlīdzekļos ar 3.2.1. punktā norādītajiem ierobežojumiem attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību.

| 1.3. | Tie aptver šādas jomas:






  a) | prasības attiecībā uz stabilitāti pret izstarotiem un novadītiem traucējumiem funkcijām, kas saistītas ar transportlīdzekļa tiešu kontroli; vadītāja, pasažieru un citu satiksmes dalībnieku drošību; kas saistītas ar traucējumiem, kuri izraisa vadītāja un citu satiksmes dalībnieku apjukumu; kas saistītas ar transportlīdzekļa datu sadalkopņu funkcionalitāti; kas saistītas ar traucējumiem, kuri ietekmē transportlīdzekļa likumīgos datus; |
| --- | --- | --- |

1.3.

Tie aptver šādas jomas:

a)

prasības attiecībā uz stabilitāti pret izstarotiem un novadītiem traucējumiem funkcijām, kas saistītas ar transportlīdzekļa tiešu kontroli; vadītāja, pasažieru un citu satiksmes dalībnieku drošību; kas saistītas ar traucējumiem, kuri izraisa vadītāja un citu satiksmes dalībnieku apjukumu; kas saistītas ar transportlīdzekļa datu sadalkopņu funkcionalitāti; kas saistītas ar traucējumiem, kuri ietekmē transportlīdzekļa likumīgos datus;

| b) | prasības attiecībā uz nevēlamu izstaroto un novadīto emisiju kontroli, lai aizsargātu tā elektriskā un elektroniskā aprīkojuma paredzēto lietojumu, kas darbojas atsevišķi vai blakus vai netālu no transportlīdzekļiem, un attiecībā uz traucējumu, kas rodas no papildierīcēm, kuras var tikt izmantotas transportlīdzekļa modernizēšanai, kontroli; |
| --- | --- |

b)

prasības attiecībā uz nevēlamu izstaroto un novadīto emisiju kontroli, lai aizsargātu tā elektriskā un elektroniskā aprīkojuma paredzēto lietojumu, kas darbojas atsevišķi vai blakus vai netālu no transportlīdzekļiem, un attiecībā uz traucējumu, kas rodas no papildierīcēm, kuras var tikt izmantotas transportlīdzekļa modernizēšanai, kontroli;

| c) | papildu prasības transportlīdzekļiem, kuriem ir savienotājsistēmas RESS lādēšanai, attiecībā uz šā savienojuma starp transportlīdzekli un elektrotīklu emisiju un stabilitātes kontroli. |
| --- | --- |

c)

papildu prasības transportlīdzekļiem, kuriem ir savienotājsistēmas RESS lādēšanai, attiecībā uz šā savienojuma starp transportlīdzekli un elektrotīklu emisiju un stabilitātes kontroli.

2.   DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

| 2.1. | “elektromagnētiskā savietojamība” ir transportlīdzekļa vai sastāvdaļas(-u) vai atsevišķas(-u) tehniskas(-u) vienības(-u) spēja apmierinoši darboties savā elektromagnētiskajā vidē, neradot kaitīgus elektromagnētiskos traucējumus nekam, kas atrodas šajā vidē; |
| --- | --- |

2.1.

“elektromagnētiskā savietojamība” ir transportlīdzekļa vai sastāvdaļas(-u) vai atsevišķas(-u) tehniskas(-u) vienības(-u) spēja apmierinoši darboties savā elektromagnētiskajā vidē, neradot kaitīgus elektromagnētiskos traucējumus nekam, kas atrodas šajā vidē;

| 2.2. | “elektromagnētiskie traucējumi” ir jebkura elektromagnētiska parādība, kas var pasliktināt transportlīdzekļa vai sastāvdaļas(-u), vai atsevišķas(-u) tehniskas(-u) vienības(-u), vai jebkuras tādas citas iekārtas, aprīkojuma vienības vai sistēmas darbību, kas tiek lietota transportlīdzekļa tuvumā. Elektromagnētiskie traucējumi var būt elektromagnētiskais troksnis, nevēlami signāli vai pārmaiņas pašā elektromagnētisko viļņu izplatības vidē; |
| --- | --- |

2.2.

“elektromagnētiskie traucējumi” ir jebkura elektromagnētiska parādība, kas var pasliktināt transportlīdzekļa vai sastāvdaļas(-u), vai atsevišķas(-u) tehniskas(-u) vienības(-u), vai jebkuras tādas citas iekārtas, aprīkojuma vienības vai sistēmas darbību, kas tiek lietota transportlīdzekļa tuvumā. Elektromagnētiskie traucējumi var būt elektromagnētiskais troksnis, nevēlami signāli vai pārmaiņas pašā elektromagnētisko viļņu izplatības vidē;

| 2.3. | “elektromagnētiskā stabilitāte” ir transportlīdzekļa vai sastāvdaļas(-u) vai atsevišķas(-u) tehniskas(-u) vienības(-u) spēja darboties bez darbības pasliktināšanās (noteiktu) elektromagnētisko traucējumu iedarbībā, kas ietver vēlamus radiofrekvences signālus no radioraidītājiem vai rūpniecisku-zinātnisku-medicīnisku (RZM) iekārtu izstarotas iekšjoslas emisijas gan transportlīdzeklī, gan ārpus tā; |
| --- | --- |

2.3.

“elektromagnētiskā stabilitāte” ir transportlīdzekļa vai sastāvdaļas(-u) vai atsevišķas(-u) tehniskas(-u) vienības(-u) spēja darboties bez darbības pasliktināšanās (noteiktu) elektromagnētisko traucējumu iedarbībā, kas ietver vēlamus radiofrekvences signālus no radioraidītājiem vai rūpniecisku-zinātnisku-medicīnisku (RZM) iekārtu izstarotas iekšjoslas emisijas gan transportlīdzeklī, gan ārpus tā;

| 2.4. | “elektromagnētiskā vide” ir elektromagnētisko parādību kopums, kas pastāv attiecīgajā vietā; |
| --- | --- |

2.4.

“elektromagnētiskā vide” ir elektromagnētisko parādību kopums, kas pastāv attiecīgajā vietā;

| 2.5. | “platjoslas emisijas” ir emisijas, kuru joslas platums ir lielāks par konkrētās mērījumu iekārtas vai uztvērēja joslas platumu (Starptautiskā Radiotraucējumu īpašā komiteja (CISPR) 25, 2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads); |
| --- | --- |

2.5.

“platjoslas emisijas” ir emisijas, kuru joslas platums ir lielāks par konkrētās mērījumu iekārtas vai uztvērēja joslas platumu (Starptautiskā Radiotraucējumu īpašā komiteja (CISPR) 25, 2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads);

| 2.6. | “šaurjoslas emisijas” ir emisijas, kuru joslas platums ir mazāks par konkrētās mērījumu iekārtas vai uztvērēja joslas platumu (CISPR 25, 2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads); |
| --- | --- |

2.6.

“šaurjoslas emisijas” ir emisijas, kuru joslas platums ir mazāks par konkrētās mērījumu iekārtas vai uztvērēja joslas platumu (CISPR 25, 2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads);

| 2.7. | “elektriska/elektroniska sistēma” ir tāda(-as) elektriska(-as) un/vai elektroniska(-as) ierīce(-es) vai ierīču komplekts(-i) kopā ar jebkādiem saistītiem elektriskiem savienojumiem, kas ir transportlīdzekļa daļa, bet kam nav paredzēts tipa apstiprinājums atsevišķi no transportlīdzekļa. Gan RESS, gan savienotājsistēmu RESS lādēšanai uzskata par elektriskām/elektroniskām sistēmām; |
| --- | --- |

2.7.

“elektriska/elektroniska sistēma” ir tāda(-as) elektriska(-as) un/vai elektroniska(-as) ierīce(-es) vai ierīču komplekts(-i) kopā ar jebkādiem saistītiem elektriskiem savienojumiem, kas ir transportlīdzekļa daļa, bet kam nav paredzēts tipa apstiprinājums atsevišķi no transportlīdzekļa. Gan RESS, gan savienotājsistēmu RESS lādēšanai uzskata par elektriskām/elektroniskām sistēmām;

| 2.8. | “elektrisks/elektronisks mezgls” (ESA) ir tāda(-as) elektriska(-as) un/vai elektroniska(-as) ierīce(-es) vai ierīču komplekts(-i) kopā ar jebkādiem saistītiem elektriskiem savienojumiem un vadiem, kas paredzēts(-i) kā transportlīdzekļa daļa un kas veic vienu vai vairākas noteiktas funkcijas. ESA var apstiprināt pēc ražotāja vai tā pilnvarotā pārstāvja pieprasījuma kā “sastāvdaļu” vai “atsevišķu tehnisku vienību (ATV)”; |
| --- | --- |

2.8.

“elektrisks/elektronisks mezgls” (ESA) ir tāda(-as) elektriska(-as) un/vai elektroniska(-as) ierīce(-es) vai ierīču komplekts(-i) kopā ar jebkādiem saistītiem elektriskiem savienojumiem un vadiem, kas paredzēts(-i) kā transportlīdzekļa daļa un kas veic vienu vai vairākas noteiktas funkcijas. ESA var apstiprināt pēc ražotāja vai tā pilnvarotā pārstāvja pieprasījuma kā “sastāvdaļu” vai “atsevišķu tehnisku vienību (ATV)”;

| 2.9. | “transportlīdzekļa tips” attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību ietver visus transportlīdzekļus, kas būtiski neatšķiras šādos aspektos:






  2.9.1. | motora nodalījuma vispārējie izmēri un forma; |
| --- | --- | --- |

2.9.

“transportlīdzekļa tips” attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību ietver visus transportlīdzekļus, kas būtiski neatšķiras šādos aspektos:

2.9.1.

motora nodalījuma vispārējie izmēri un forma;

| 2.9.2. | vispārējais elektrisko un/vai elektronisko sastāvdaļu novietojums un vispārējais vadu novietojums; |
| --- | --- |

2.9.2.

vispārējais elektrisko un/vai elektronisko sastāvdaļu novietojums un vispārējais vadu novietojums;

| 2.9.3. | pamatmateriāls, no kā būvēta transportlīdzekļa virsbūve vai korpuss (piemēram, dzelzs, alumīnijs vai stikla šķiedras virsbūves korpuss). Ja paneļi veidoti no atšķirīga materiāla, transportlīdzekļa tips nemainās ar noteikumu, ka virsbūves pamatmateriāls nav mainīts. Taču par šādām modifikācijām ir jāpaziņo; |
| --- | --- |

2.9.3.

pamatmateriāls, no kā būvēta transportlīdzekļa virsbūve vai korpuss (piemēram, dzelzs, alumīnijs vai stikla šķiedras virsbūves korpuss). Ja paneļi veidoti no atšķirīga materiāla, transportlīdzekļa tips nemainās ar noteikumu, ka virsbūves pamatmateriāls nav mainīts. Taču par šādām modifikācijām ir jāpaziņo;

| 2.10. | “ESA tips” attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību ir tādi ESA, kam būtiski neatšķiras šādi aspekti:






  2.10.1. | funkcija, ko veic ESA; |
| --- | --- | --- |

2.10.

“ESA tips” attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību ir tādi ESA, kam būtiski neatšķiras šādi aspekti:

2.10.1.

funkcija, ko veic ESA;

| 2.10.2. | vispārējais elektrisko un/vai elektronisko sastāvdaļu novietojums, ja tādas ir; |
| --- | --- |

2.10.2.

vispārējais elektrisko un/vai elektronisko sastāvdaļu novietojums, ja tādas ir;

| 2.11. | “transportlīdzekļa elektroinstalācija” ir barošanas spriegums, sadalkopņu sistēma (piemēram, CAN), signāla vai aktīvās antenas kabeļi, kurus uzstādījis transportlīdzekļa ražotājs; |
| --- | --- |

2.11.

“transportlīdzekļa elektroinstalācija” ir barošanas spriegums, sadalkopņu sistēma (piemēram, CAN), signāla vai aktīvās antenas kabeļi, kurus uzstādījis transportlīdzekļa ražotājs;

| 2.12. | “stabilitātes funkcijas” ir šādas:






  a) | funkcijas, kas saistītas ar transportlīdzekļa tiešo kontroli:






  i) | pasliktināšanās vai pārmaiņas: piemēram, motorā, pārnesumā, bremzēs, piekarē, aktīvajā stūres iekārtā, ātruma ierobežošanas ierīcēs; |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.

“stabilitātes funkcijas” ir šādas:

a)

funkcijas, kas saistītas ar transportlīdzekļa tiešo kontroli:

i)

pasliktināšanās vai pārmaiņas: piemēram, motorā, pārnesumā, bremzēs, piekarē, aktīvajā stūres iekārtā, ātruma ierobežošanas ierīcēs;

| ii) | vadītāja stāvokļa ietekmēšana: piemēram, sēdekļa vai stūres stāvoklis; |
| --- | --- |

ii)

vadītāja stāvokļa ietekmēšana: piemēram, sēdekļa vai stūres stāvoklis;

| iii) | vadītāja redzamības ietekmēšana: piemēram, tuvās gaismas, vējstikla tīrītājs; |
| --- | --- |

iii)

vadītāja redzamības ietekmēšana: piemēram, tuvās gaismas, vējstikla tīrītājs;

| b) | funkcijas, kas saistītas ar vadītāja, pasažieru un citu satiksmes dalībnieku drošību:
  piemēram, gaisa drošības spilveni un drošības ierobežojumu sistēmas; |
| --- | --- |

b)

funkcijas, kas saistītas ar vadītāja, pasažieru un citu satiksmes dalībnieku drošību:

piemēram, gaisa drošības spilveni un drošības ierobežojumu sistēmas;

| c) | funkcijas, kuru traucējumi var izraisīt vadītāja un citu satiksmes dalībnieku apjukumu:






  i) | optiski traucējumi: virzienrādītāju, bremžu signāllukturu, aizmugures kontūrgaismas lukturu, aizmugures gabarītgaismas lukturu, avārijas sistēmas gaismas joslu neatbilstoša darbība, kļūdaina informācija no brīdināšanas indikatoriem, lampiņām vai displejiem, kas saistīti ar a) vai b) apakšpunkta funkcijām un kas redzami vadītāja tiešajā redzeslokā; |
| --- | --- | --- |

c)

funkcijas, kuru traucējumi var izraisīt vadītāja un citu satiksmes dalībnieku apjukumu:

i)

optiski traucējumi: virzienrādītāju, bremžu signāllukturu, aizmugures kontūrgaismas lukturu, aizmugures gabarītgaismas lukturu, avārijas sistēmas gaismas joslu neatbilstoša darbība, kļūdaina informācija no brīdināšanas indikatoriem, lampiņām vai displejiem, kas saistīti ar a) vai b) apakšpunkta funkcijām un kas redzami vadītāja tiešajā redzeslokā;

| ii) | akustiski traucējumi: neatbilstoša darbība, piemēram, signalizācijai, signāltaurei; |
| --- | --- |

ii)

akustiski traucējumi: neatbilstoša darbība, piemēram, signalizācijai, signāltaurei;

| d) | funkcijas, kas saistītas ar transportlīdzekļa datu sadalkopņu funkcionalitāti:
  tādu datu sadalkopņu sistēmu datu pārraides bloķēšana, kuras tiek izmantotas, pārraidot datus, kas nepieciešami citu saistītu stabilitātes funkciju atbilstošas darbības nodrošināšanai; |
| --- | --- |

d)

funkcijas, kas saistītas ar transportlīdzekļa datu sadalkopņu funkcionalitāti:

tādu datu sadalkopņu sistēmu datu pārraides bloķēšana, kuras tiek izmantotas, pārraidot datus, kas nepieciešami citu saistītu stabilitātes funkciju atbilstošas darbības nodrošināšanai;

| e) | funkcijas, kuru traucējumi ietekmē transportlīdzekļa likumīgos datus: piemēram, tahogrāfs, odometrs; |
| --- | --- |

e)

funkcijas, kuru traucējumi ietekmē transportlīdzekļa likumīgos datus: piemēram, tahogrāfs, odometrs;

| f) | funkcija, kas saistīta ar “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”:
  negaidītas transportlīdzekļa kustības izraisīšana; |
| --- | --- |

f)

funkcija, kas saistīta ar “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”:

negaidītas transportlīdzekļa kustības izraisīšana;

| 2.13. | “RESS” ir atkārtoti uzlādējama enerģijas akumulēšanas sistēma, kura piegādā elektroenerģiju, lai radītu elektrisku dzinējspēku; |
| --- | --- |

2.13.

“RESS” ir atkārtoti uzlādējama enerģijas akumulēšanas sistēma, kura piegādā elektroenerģiju, lai radītu elektrisku dzinējspēku;

| 2.14. | “savienotājsistēma RESS lādēšanai” ir elektriska ķēde, kas ierīkota transportlīdzeklī un ko izmanto RESS lādēšanai. |
| --- | --- |

2.14.

“savienotājsistēma RESS lādēšanai” ir elektriska ķēde, kas ierīkota transportlīdzeklī un ko izmanto RESS lādēšanai.

3.   APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1.   Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums

| 3.1.1. | Pieteikumu transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību iesniedz transportlīdzekļa ražotājs. |
| --- | --- |

3.1.1.

Pieteikumu transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību iesniedz transportlīdzekļa ražotājs.

| 3.1.2. | Informācijas dokumenta paraugs ir norādīts 2.A pielikumā. |
| --- | --- |

3.1.2.

Informācijas dokumenta paraugs ir norādīts 2.A pielikumā.

| 3.1.3. | Transportlīdzekļa ražotājs sagatavo sarakstu, aprakstot visas attiecīgās transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas vai ESA, virsbūves veidus, virsbūves materiāla modifikācijas, vispārējo vadu novietojumu, motora modifikācijas, transportlīdzekļa versijas ar stūri kreisajā/labajā pusē un garenbāzes versijas. Attiecīgās transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas vai ESA var izstarot ievērojamu platjoslas vai šaurjoslas starojumu un/vai ir saistītas ar transportlīdzekļa stabilitātes funkcijām (skatīt 2.12. punktu) un ietver savienotājsistēmas RESS lādēšanai. |
| --- | --- |

3.1.3.

Transportlīdzekļa ražotājs sagatavo sarakstu, aprakstot visas attiecīgās transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas vai ESA, virsbūves veidus, virsbūves materiāla modifikācijas, vispārējo vadu novietojumu, motora modifikācijas, transportlīdzekļa versijas ar stūri kreisajā/labajā pusē un garenbāzes versijas. Attiecīgās transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas vai ESA var izstarot ievērojamu platjoslas vai šaurjoslas starojumu un/vai ir saistītas ar transportlīdzekļa stabilitātes funkcijām (skatīt 2.12. punktu) un ietver savienotājsistēmas RESS lādēšanai.

| 3.1.4. | Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa prototipu izvēlas no šā saraksta, pamatojoties uz mutisku vienošanos starp ražotāju un kompetento iestādi. Transportlīdzekļa izvēle pamatojas uz elektriskajām/elektroniskajām sistēmām, ko piedāvā ražotājs. No šā saraksta var izvēlēties vienu vai vairākus transportlīdzekļus, ja, pamatojoties uz mutisku vienošanos starp ražotāju un kompetento iestādi, tiek uzskatīts, ka ir iekļautas atšķirīgas elektriskas/elektroniskas sistēmas, kas salīdzinājumā ar pirmo transportlīdzekļa prototipu varētu ievērojami ietekmēt transportlīdzekļa elektromagnētisko savietojamību. |
| --- | --- |

3.1.4.

Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa prototipu izvēlas no šā saraksta, pamatojoties uz mutisku vienošanos starp ražotāju un kompetento iestādi. Transportlīdzekļa izvēle pamatojas uz elektriskajām/elektroniskajām sistēmām, ko piedāvā ražotājs. No šā saraksta var izvēlēties vienu vai vairākus transportlīdzekļus, ja, pamatojoties uz mutisku vienošanos starp ražotāju un kompetento iestādi, tiek uzskatīts, ka ir iekļautas atšķirīgas elektriskas/elektroniskas sistēmas, kas salīdzinājumā ar pirmo transportlīdzekļa prototipu varētu ievērojami ietekmēt transportlīdzekļa elektromagnētisko savietojamību.

| 3.1.5. | Transportlīdzekļa(-u) izvēle atbilstoši iepriekš minētajam 3.1.4. punktam aprobežojas ar transportlīdzekļa/elektriskās/elektroniskās sistēmas kombinācijām, kuras paredzētas faktiskai ražošanai. |
| --- | --- |

3.1.5.

Transportlīdzekļa(-u) izvēle atbilstoši iepriekš minētajam 3.1.4. punktam aprobežojas ar transportlīdzekļa/elektriskās/elektroniskās sistēmas kombinācijām, kuras paredzētas faktiskai ražošanai.

| 3.1.6. | Ražotājs var pieteikumam pievienot ziņojumu par veiktajiem testiem. Jebkādus šādus sniegtos datus apstiprinātāja iestāde var izmantot, lai noformētu tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapu. |
| --- | --- |

3.1.6.

Ražotājs var pieteikumam pievienot ziņojumu par veiktajiem testiem. Jebkādus šādus sniegtos datus apstiprinātāja iestāde var izmantot, lai noformētu tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapu.

| 3.1.7. | Ja tehniskais dienests, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testu, veic testu pats, tad saskaņā ar 3.1.4. punktu jānodrošina apstiprināmā tipa transportlīdzekļa prototips. |
| --- | --- |

3.1.7.

Ja tehniskais dienests, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testu, veic testu pats, tad saskaņā ar 3.1.4. punktu jānodrošina apstiprināmā tipa transportlīdzekļa prototips.

| 3.1.8. | Attiecībā uz M, N un O kategorijas transportlīdzekļiem ražotājam jāiesniedz ziņojums par frekvenču joslu, jaudas līmeņu, antenas novietojuma un iekārtu noteikumiem radiofrekvences raidītāju (RF raidītāju) ierīkošanai arī tad, ja transportlīdzeklis tipa apstiprināšanas laikā nav aprīkots ar RF raidītāju. Tajā ietilpst visi mobilie radiopakalpojumi, kas parasti tiek izmantoti transportlīdzekļos. Šī informācija pēc tipa apstiprinājuma jādara publiski pieejama.
  Transportlīdzekļu ražotājiem jānodrošina pierādījums par to, ka šādu raidītāju iekārtas transportlīdzekļu darbību neietekmē nelabvēlīgi. |
| --- | --- |

3.1.8.

Attiecībā uz M, N un O kategorijas transportlīdzekļiem ražotājam jāiesniedz ziņojums par frekvenču joslu, jaudas līmeņu, antenas novietojuma un iekārtu noteikumiem radiofrekvences raidītāju (RF raidītāju) ierīkošanai arī tad, ja transportlīdzeklis tipa apstiprināšanas laikā nav aprīkots ar RF raidītāju. Tajā ietilpst visi mobilie radiopakalpojumi, kas parasti tiek izmantoti transportlīdzekļos. Šī informācija pēc tipa apstiprinājuma jādara publiski pieejama.

Transportlīdzekļu ražotājiem jānodrošina pierādījums par to, ka šādu raidītāju iekārtas transportlīdzekļu darbību neietekmē nelabvēlīgi.

| 3.1.9. | Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu piemēro gan RESS, gan savienotājsistēmai RESS lādēšanai, jo tās uzskata par elektriskām/elektroniskām sistēmām. |
| --- | --- |

3.1.9.

Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu piemēro gan RESS, gan savienotājsistēmai RESS lādēšanai, jo tās uzskata par elektriskām/elektroniskām sistēmām.

3.2.   ESA tipa apstiprinājums

| 3.2.1. | Šo noteikumu piemērošana ESA: |
| --- | --- |

3.2.1.

Šo noteikumu piemērošana ESA:

Image

| 3.2.2. | ESA tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz tā elektromagnētisko savietojamību iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai ESA ražotājs. |
| --- | --- |

3.2.2.

ESA tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz tā elektromagnētisko savietojamību iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai ESA ražotājs.

| 3.2.3. | Informācijas dokumenta paraugs ir norādīts 2.B pielikumā. |
| --- | --- |

3.2.3.

Informācijas dokumenta paraugs ir norādīts 2.B pielikumā.

| 3.2.4. | Ražotājs var pieteikumam pievienot ziņojumu par veiktajiem testiem. Jebkādus šādus sniegtos datus apstiprinātāja iestāde var izmantot, lai noformētu tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapu. |
| --- | --- |

3.2.4.

Ražotājs var pieteikumam pievienot ziņojumu par veiktajiem testiem. Jebkādus šādus sniegtos datus apstiprinātāja iestāde var izmantot, lai noformētu tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapu.

| 3.2.5. | Ja tehniskais dienests, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testu, veic testu pats, jānodrošina apstiprināmā ESA sistēmas tipa prototipa paraugs, nepieciešamības gadījumā apspriežoties ar ražotāju, piemēram, par iespējamām shēmas, sastāvdaļu skaita vai devēju skaita modifikācijām. Tehniskais dienests var izvēlēties vēl vienu paraugu, ja uzskata to par vajadzīgu. |
| --- | --- |

3.2.5.

Ja tehniskais dienests, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testu, veic testu pats, jānodrošina apstiprināmā ESA sistēmas tipa prototipa paraugs, nepieciešamības gadījumā apspriežoties ar ražotāju, piemēram, par iespējamām shēmas, sastāvdaļu skaita vai devēju skaita modifikācijām. Tehniskais dienests var izvēlēties vēl vienu paraugu, ja uzskata to par vajadzīgu.

| 3.2.6. | Paraugam(-iem) jābūt skaidri un neizdzēšami marķētam(-iem) ar ražotāja tirdzniecības nosaukumu vai preču zīmi un tipa apzīmējumu. |
| --- | --- |

3.2.6.

Paraugam(-iem) jābūt skaidri un neizdzēšami marķētam(-iem) ar ražotāja tirdzniecības nosaukumu vai preču zīmi un tipa apzīmējumu.

| 3.2.7. | Ja nepieciešams, jānorāda visi izmantošanas ierobežojumi. Visi šādi ierobežojumi jāiekļauj 2.B un/vai 3.B pielikumā. |
| --- | --- |

3.2.7.

Ja nepieciešams, jānorāda visi izmantošanas ierobežojumi. Visi šādi ierobežojumi jāiekļauj 2.B un/vai 3.B pielikumā.

| 3.2.8. | ESA, kas ir izlaisti tirgū kā rezerves daļas, nav nepieciešams tipa apstiprinājums, ja tie ir acīmredzami marķēti kā rezerves daļas ar identifikācijas numuru un ja tie ir identiski un tā paša ražotāja, kas ir atbilstošā oriģinālā aprīkojuma ražotājs (OAR), jau apstiprināta tipa transportlīdzekļa daļa. |
| --- | --- |

3.2.8.

ESA, kas ir izlaisti tirgū kā rezerves daļas, nav nepieciešams tipa apstiprinājums, ja tie ir acīmredzami marķēti kā rezerves daļas ar identifikācijas numuru un ja tie ir identiski un tā paša ražotāja, kas ir atbilstošā oriģinālā aprīkojuma ražotājs (OAR), jau apstiprināta tipa transportlīdzekļa daļa.

| 3.2.9. | Sastāvdaļām, kas pārdotas kā rezerves daļas un paredzētas ierīkošanai mehāniskajos transportlīdzekļos, nav nepieciešams tipa apstiprinājums, ja tās nav saistītas ar stabilitātes funkcijām (skatīt 2.12. punktu). Šādā gadījumā ražotājam jāiesniedz paziņojums par to, ka ESA atbilst šo noteikumu prasībām, jo īpaši 6.5., 6.6., 6.8. un 6.9. punktā noteiktajiem ierobežojumiem. |
| --- | --- |

3.2.9.

Sastāvdaļām, kas pārdotas kā rezerves daļas un paredzētas ierīkošanai mehāniskajos transportlīdzekļos, nav nepieciešams tipa apstiprinājums, ja tās nav saistītas ar stabilitātes funkcijām (skatīt 2.12. punktu). Šādā gadījumā ražotājam jāiesniedz paziņojums par to, ka ESA atbilst šo noteikumu prasībām, jo īpaši 6.5., 6.6., 6.8. un 6.9. punktā noteiktajiem ierobežojumiem.

4.   APSTIPRINĀJUMS

4.1.   Tipa apstiprinājuma procedūras

4.1.1.   Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums

Pēc transportlīdzekļa ražotāja ieskatiem var izmantot šādas alternatīvas transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma procedūras.

4.1.1.1.   Transportlīdzekļa iekārtas apstiprinājums

Transportlīdzekļa iekārta var saņemt tipa apstiprinājumu nekavējoties, ievērojot nosacījumus, kas norādīti šo noteikumu 6. punktā. Ja transportlīdzekļa ražotājs izvēlas šo procedūru, atsevišķa elektrisku/elektronisku sistēmu vai ESA testēšana nav nepieciešama.

4.1.1.2.   Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums, testējot atsevišķus ESA

Transportlīdzekļa ražotājs var iegūt apstiprinājumu transportlīdzeklim, pierādot apstiprinātājai iestādei, ka visas attiecīgās (sk. šo noteikumu 3.1.3. punktu) elektriskās/elektroniskās sistēmas vai visi attiecīgie ESA apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem un uzstādīti, ievērojot visus nosacījumus to pielikumos.

4.1.1.3.   Ražotājs var iegūt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, ja transportlīdzeklim nav tāda tipa aprīkojums, kam veicami stabilitātes vai emisijas testi. Attiecībā uz šādiem apstiprinājumiem nav vajadzīga testēšana.

4.1.2.   ESA tipa apstiprinājums

Tipa apstiprinājumu var piešķirt ESA, kas tiks uzstādīts vai nu jebkura tipa transportlīdzeklī (sastāvdaļas apstiprinājums), vai konkrētā ESA ražotāja pieprasīta tipa vai tipu transportlīdzeklī (atsevišķu tehnisko vienību apstiprinājums).

4.1.3.   ESA, kas ir apzināti RF raidītāji, kuri nav saņēmuši tipa apstiprinājumu kopā ar transportlīdzekļa ražotāju, jāpiegādā ar atbilstošiem ierīkošanas norādījumiem.

4.2.   Tipa apstiprinājuma piešķiršana

4.2.1.   Transportlīdzeklis

4.2.1.1.   Ja transportlīdzekļa prototips atbilst šo noteikumu 6. punkta prasībām, tiek piešķirts tipa apstiprinājums.

4.2.1.2.   Tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapas paraugs ir ietverts 3.A pielikumā.

4.2.2.   ESA

4.2.2.1.   Ja ESA sistēmas(-u) prototips atbilst šo noteikumu 6. punkta prasībām, tiek piešķirts tipa apstiprinājums.

4.2.2.2.   Tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapas paraugs ir ietverts 3.B pielikumā.

4.2.3.   Lai noformētu iepriekš 4.2.1.2. vai 4.2.2.2. punktā minētās paziņojuma veidlapas, līgumslēdzējas puses kompetentā iestāde, kas piešķir apstiprinājumu, var izmantot ziņojumu, kuru sagatavojusi vai apstiprinājusi atzītā laboratorija vai kurš apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu nosacījumiem.

4.3.   Transportlīdzekļa vai ESA tipa apstiprinājums vai apstiprinājuma atteikums saskaņā ar šiem noteikumiem tiks paziņots nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, apstiprinot šo noteikumu 3.A un 3.B pielikuma modeli, kuru papildina fotogrāfijas un/vai diagrammas vai rasējumi atbilstošā izmērā, ko iesniedzis pretendents formātā, kurš nav lielāks par A4 (210 × 297 mm) vai kuri ir salocīti šādā izmērā.

5.   MARĶĒJUMS

5.1.   Katram apstiprinātajam transportlīdzekļa vai ESA tipam tiek piešķirts apstiprinājuma numurs. Šā numura pirmie divi cipari norāda grozījumu sērijas atbilstoši jaunākajiem būtiskajiem tehniskajiem grozījumiem, kas veikti noteikumos apstiprinājuma izsniegšanas laikā. Līgumslēdzēja puse var nepiešķirt tādu pašu apstiprinājuma numuru citam transportlīdzekļa vai ESA tipam.

5.2.   Marķējuma nepieciešamība

5.2.1.   Transportlīdzeklis

Turpmāk 5.3. punktā aprakstītā apstiprinājuma zīme tiek piestiprināta katram transportlīdzeklim, kas atbilst šo noteikumu ietvaros apstiprinātajam tipam.

5.2.2.   Mezgli

Turpmāk 5.3. punktā aprakstītā apstiprinājuma zīme tiek piestiprināta katram ESA, kas atbilst šo noteikumu ietvaros apstiprinātajam tipam.

Elektriskām/elektroniskām sistēmām, kuras iebūvētas transportlīdzekļos, kas apstiprināti kā vienības, marķējums nav nepieciešams.

5.3.   Starptautiska apstiprinājuma zīme jāpiestiprina skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma paziņojuma veidlapā, uz katra transportlīdzekļa, kas atbilst šo noteikumu ietvaros apstiprinātajam tipam. Šī zīme ietver:

5.3.1.   apli, kurā ir burts “E”, pēc kura ir tās valsts pazīšanas numurs, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu (2);

5.3.2.   šo noteikumu numuru, pēc kura ir burts “R”, domuzīme un apstiprinājuma numurs 5.3.1. punktā norādītā apļa labajā pusē.

5.4.   Tipa apstiprinājuma zīmes paraugs ir norādīts šo noteikumu 1. pielikumā.

5.5.   Marķējumiem uz ESA atbilstoši iepriekš 5.3. punktam nav jābūt redzamiem, ja ESA ir ierīkots transportlīdzeklī.

6.   SPECIFIKĀCIJAS KONFIGURĀCIJĀM, KURAS NAV “RESS LĀDĒŠANAS REŽĪMĀ, KAS SAVIENOTA AR ELEKTROTĪKLU”

6.1.   Vispārīgas specifikācijas

6.1.1.   Transportlīdzekli un tā elektriskā(-ās)/elektroniskā(-ās) sistēma(-as) vai ESA projektē, izgatavo un ierīko tā, lai transportlīdzeklis normālos lietošanas apstākļos atbilstu šo noteikumu prasībām.

| 6.1.1.1. | Transportlīdzeklim tiek testētas izstarotās emisijas un stabilitāte pret izstarotajiem traucējumiem. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam nav nepieciešami testi novadītajām emisijām vai stabilitātei pret novadītajiem traucējumiem. |
| --- | --- |

6.1.1.1.

Transportlīdzeklim tiek testētas izstarotās emisijas un stabilitāte pret izstarotajiem traucējumiem. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam nav nepieciešami testi novadītajām emisijām vai stabilitātei pret novadītajiem traucējumiem.

| 6.1.1.2. | ESA tiek testētas izstarotās un novadītās emisijas, stabilitāte pret izstarotajiem un novadītajiem traucējumiem. |
| --- | --- |

6.1.1.2.

ESA tiek testētas izstarotās un novadītās emisijas, stabilitāte pret izstarotajiem un novadītajiem traucējumiem.

6.1.2.   Pirms testēšanas tehniskajam dienestam kopā ar ražotāju ir jāsagatavo testa plāns, kas ietver vismaz darbības režīmu, stimulētas(-u) funkcijas(-u), novērotas(-u) funkcijas(-u), atbilstības/neatbilstības kritērijus un paredzētās emisijas.

6.2.   Specifikācijas attiecībā uz platjoslas elektromagnētisko starojumu no transportlīdzekļiem

6.2.1.   Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 4. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

6.2.2.   Transportlīdzekļa platjoslas tipa apstiprināšanas robeža

| 6.2.2.1. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 10,0 ± 0,2 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 32 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 32–43 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 2. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 43 dB (mikrovolti/m) 400–1 000 MHz frekvencē. |
| --- | --- |

6.2.2.1.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 10,0 ± 0,2 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 32 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 32–43 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 2. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 43 dB (mikrovolti/m) 400–1 000 MHz frekvencē.

| 6.2.2.2. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 3,0 ± 0,05 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 3. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 53 dB (mikrovolti/m) 400–1 000 MHz frekvencē. |
| --- | --- |

6.2.2.2.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 3,0 ± 0,05 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 3. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 53 dB (mikrovolti/m) 400–1 000 MHz frekvencē.

| 6.2.2.3. | Uz transportlīdzekļa tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas. |
| --- | --- |

6.2.2.3.

Uz transportlīdzekļa tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

6.3.   Specifikācijas attiecībā uz šaurjoslas elektromagnētisko starojumu no transportlīdzekļiem

6.3.1.   Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 5. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

6.3.2.   Transportlīdzekļa šaurjoslas tipa apstiprinājuma robeža

| 6.3.2.1. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 5. pielikumā, ievērojot 10,0 ± 0,2 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 22 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 22–33 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 4. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 33 dB mikrovolti/m 400–1 000 MHz frekvencē. |
| --- | --- |

6.3.2.1.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 5. pielikumā, ievērojot 10,0 ± 0,2 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 22 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 22–33 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 4. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 33 dB mikrovolti/m 400–1 000 MHz frekvencē.

| 6.3.2.2. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 5. pielikumā, ievērojot 3,0 ± 0,05 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 32 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 32–43 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 5. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 43 dB mikrovolti/m 400–1 000 MHz frekvencē. |
| --- | --- |

6.3.2.2.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 5. pielikumā, ievērojot 3,0 ± 0,05 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 32 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 32–43 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 5. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 43 dB mikrovolti/m 400–1 000 MHz frekvencē.

| 6.3.2.3. | Uz transportlīdzekļa tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas. |
| --- | --- |

6.3.2.3.

Uz transportlīdzekļa tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

| 6.3.2.4. | Neatkarīgi no šo noteikumu 6.3.2.1., 6.3.2.2. un 6.3.2.3. punktā noteiktajām robežām, ja sākotnējā testēšanas posmā, kas aprakstīts 5. pielikuma 1.3. punktā, signāla stiprums, kuru mēra pie transportlīdzekļa raidošās radioantenas, ir mazāks par 20 dB mikrovoltiem 76–108 MHz frekvenču diapazonā, kuru mēra ar vidusmēra detektoru, tad ir uzskatāms, ka transportlīdzeklis atbilst šaurjoslas emisiju robežām un turpmāka testēšana nav nepieciešama. |
| --- | --- |

6.3.2.4.

Neatkarīgi no šo noteikumu 6.3.2.1., 6.3.2.2. un 6.3.2.3. punktā noteiktajām robežām, ja sākotnējā testēšanas posmā, kas aprakstīts 5. pielikuma 1.3. punktā, signāla stiprums, kuru mēra pie transportlīdzekļa raidošās radioantenas, ir mazāks par 20 dB mikrovoltiem 76–108 MHz frekvenču diapazonā, kuru mēra ar vidusmēra detektoru, tad ir uzskatāms, ka transportlīdzeklis atbilst šaurjoslas emisiju robežām un turpmāka testēšana nav nepieciešama.

6.4.   Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļu stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā

6.4.1.   Testēšanas metode

Transportlīdzekļa tipa prototipa stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā testē ar 6. pielikumā aprakstīto metodi.

6.4.2.   Transportlīdzekļa stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

| 6.4.2.1. | Ja testus veic, izmantojot 6. pielikumā aprakstīto metodi, lauka intensitāte ir 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas un 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, visai 20–2 000 MHz frekvenču joslai. |
| --- | --- |

6.4.2.1.

Ja testus veic, izmantojot 6. pielikumā aprakstīto metodi, lauka intensitāte ir 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas un 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, visai 20–2 000 MHz frekvenču joslai.

| 6.4.2.2. | Transportlīdzekļa tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 6. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.1. punktu. |
| --- | --- |

6.4.2.2.

Transportlīdzekļa tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 6. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.1. punktu.

6.5.   Specifikācijas attiecībā uz ESA radītiem platjoslas elektromagnētiskiem traucējumiem

6.5.1.   Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada ESA tipa prototips, mēra ar 7. pielikumā aprakstīto metodi.

6.5.2.   ESA platjoslas tipa apstiprinājuma robeža

| 6.5.2.1. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 7. pielikumā, atskaites robeža ir 62–52 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) samazinoties frekvencēs virs 30 MHz, un 52–63 dB mikrovolti/m 75–400 MHz joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 6. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 63 dB (mikrovolti/m) 400–1 000 MHz frekvencē. |
| --- | --- |

6.5.2.1.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 7. pielikumā, atskaites robeža ir 62–52 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) samazinoties frekvencēs virs 30 MHz, un 52–63 dB mikrovolti/m 75–400 MHz joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 6. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 63 dB (mikrovolti/m) 400–1 000 MHz frekvencē.

| 6.5.2.2. | Uz ESA tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas. |
| --- | --- |

6.5.2.2.

Uz ESA tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

6.6.   Specifikācijas attiecībā uz ESA radītiem šaurjoslas elektromagnētiskiem traucējumiem

6.6.1.   Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada ESA tipa prototips, mēra ar 8. pielikumā aprakstīto metodi.

6.6.2.   ESA šaurjoslas tipa apstiprinājuma robeža

| 6.6.2.1. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 8. pielikumā, atskaites robeža ir 52–42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) samazinoties frekvencēs virs 30 MHz, un 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 7. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 53 dB (mikrovolti/m) 400–1 000 MHz frekvencē. |
| --- | --- |

6.6.2.1.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 8. pielikumā, atskaites robeža ir 52–42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) samazinoties frekvencēs virs 30 MHz, un 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 7. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 53 dB (mikrovolti/m) 400–1 000 MHz frekvencē.

| 6.6.2.2. | Uz ESA tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas. |
| --- | --- |

6.6.2.2.

Uz ESA tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

6.7.   Specifikācijas attiecībā uz ESA stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā

6.7.1.   Testēšanas metode(-es)

ESA tipa prototipa stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā testē ar 9. pielikumā aprakstīto(-ām) metodi(-ēm).

6.7.2.   ESA stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

| 6.7.2.1. | Ja testi tiek veikti, izmantojot 9. pielikumā aprakstītās metodes, stabilitātes testa līmeņi ir 60 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību (rms), 150 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 15 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 75 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, šķērseniskā elektromagnētiskā režīma (TEM) elementu testēšanas metodei, 60 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, strāvas inžekcijas (BCI) testēšanas metodei un 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvlauka starojuma testēšanas metodei vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas, un vismaz 50 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 150 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 12,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 62,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, TEM elementu testēšanas metodei, 50 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, strāvas inžekcijas (BCI) testēšanas metodei un 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvlauka starojuma testēšanas metodei visā 20–2 000 MHz frekvenču joslā. |
| --- | --- |

6.7.2.1.

Ja testi tiek veikti, izmantojot 9. pielikumā aprakstītās metodes, stabilitātes testa līmeņi ir 60 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību (rms), 150 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 15 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 75 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, šķērseniskā elektromagnētiskā režīma (TEM) elementu testēšanas metodei, 60 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, strāvas inžekcijas (BCI) testēšanas metodei un 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvlauka starojuma testēšanas metodei vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas, un vismaz 50 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 150 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 12,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 62,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, TEM elementu testēšanas metodei, 50 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, strāvas inžekcijas (BCI) testēšanas metodei un 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvlauka starojuma testēšanas metodei visā 20–2 000 MHz frekvenču joslā.

| 6.7.2.2. | ESA tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 9. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība. |
| --- | --- |

6.7.2.2.

ESA tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 9. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība.

6.8.   Specifikācijas attiecībā uz ESA stabilitāti pret barošanas līnijās novadītiem pārejas traucējumiem.

6.8.1.   Testēšanas metode

ESA tipa prototipa stabilitāti testē ar metodi(-ēm) saskaņā ar ISO 7637-2, (2. izdevums, 2004. gads), kas aprakstīta(-as) 10. pielikumā ar 1. tabulā norādītajiem testa līmeņiem.

1.   tabula

ESA stabilitāte

| Testa impulsa numurs | Stabilitātes testa līmenis | Sistēmu darbības statuss |
| --- | --- | --- |
| Saistīti ar stabilitātes funkcijām | Ar stabilitātes funkcijām nesaistīti |
| 1. | III | C | D |
| 2.a | III | B | D |
| 2.b | III | C | D |
| 3.a / 3.b | III | A | D |
| 4. | III | B
  (paredzēts ESA, kas darbojas motora iedarbināšanas posmos)
  C
  (citiem ESA) | D |

Testa impulsa numurs

Stabilitātes testa līmenis

Sistēmu darbības statuss

Saistīti ar stabilitātes funkcijām

Ar stabilitātes funkcijām nesaistīti

1.

III

C

D

2.a

III

B

D

2.b

III

C

D

3.a / 3.b

III

A

D

4.

III

B

(paredzēts ESA, kas darbojas motora iedarbināšanas posmos)

C

(citiem ESA)

D

6.9.   Specifikācijas attiecībā uz pārejas novadīto traucējumu emisijām, ko barošanas līnijās rada ESA

6.9.1.   Testēšanas metode

ESA tipa prototipa emisijas testē ar metodi(-ēm) saskaņā ar ISO 7637-2, (2. izdevums, 2004. gads), kas aprakstīta(-as) 10. pielikumā ar 2. tabulā norādītajiem līmeņiem.

2.   tabula

Maksimālā pieļaujamā impulsa amplitūda

| Maksimālā pieļaujamā impulsa amplitūda |
| --- |
| Impulsa amplitūdas polaritāte | Transportlīdzekļiem ar 12 V sistēmām | Transportlīdzekļiem ar 24 V sistēmām |
| Pozitīva | +75 | + 150 |
| Negatīva | – 100 | – 450 |

Maksimālā pieļaujamā impulsa amplitūda

Impulsa amplitūdas polaritāte

Transportlīdzekļiem ar 12 V sistēmām

Transportlīdzekļiem ar 24 V sistēmām

Pozitīva

+75

+ 150

Negatīva

– 100

– 450

6.10.   Izņēmumi

6.10.1.   Ja transportlīdzeklī vai elektriskā/elektroniskā sistēmā vai ESA neietilpst elektronisks oscilators ar darbības frekvenci, kas lielāka par 9 kHz, tas uzskatāms par atbilstošu 6.3.2. vai 6.6.2. punktam un 5. un 8. pielikumam.

6.10.2.   Transportlīdzekļiem, kuriem nav elektriskas/elektroniskas sistēmas ar “stabilitātes funkcijām”, nav jātestē stabilitāte pret izstarotajiem traucējumiem, un tie ir uzskatāmi par atbilstošiem šo noteikumu 6.4. punktam un 6. pielikumam.

6.10.3.   ESA bez stabilitātes funkcijām nav jātestē stabilitāte pret izstarotiem traucējumiem, un tie ir uzskatāmi par atbilstošiem šo noteikumu 6.7. punktam un 9. pielikumam.

6.10.4.   Elektrostatiskā izlāde

Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar riepām, transportlīdzekļa virsbūvi/šasiju var uzskatīt par elektriski izolētu konstrukciju. Ievērojami elektrostatiski spēki saistībā ar transportlīdzekļa ārējo vidi parādās tikai tajā brīdī, kad kāds iekāpj transportlīdzeklī vai izkāpj no tā. Tā kā šajos brīžos transportlīdzeklis ir nekustīgs, tipa apstiprinājuma tests attiecībā uz elektrostatisko izlādi netiek uzskatīts par vajadzīgu.

6.10.5.   Pārejas novadīto traucējumu emisijas, ko barošanas līnijās rada ESA

ESA, kas nav saslēgti, neietver pārslēgus vai induktīvās slodzes, nav jātestē pārejas novadītās emisijas un ir uzskatāmi par atbilstošiem 6.9. punktam.

6.10.6.   Uztvērēju funkciju zaudēšana stabilitātes testa laikā, kad testa signāls ir uztvērēja joslas platuma (RF izslēgšanas joslas) ietvaros, kā noteikts konkrētajam radiopakalpojumam/produktam starptautiskajos saskaņotajos elektromagnētiskās savietojamības standartos, obligāti nenozīmē neatbilstības kritērija piemērošanu.

6.10.7.   RF raidītāji tiek testēti raidīšanas režīmā. Vajadzīgās emisijas (piemēram, no RF raidīšanas sistēmām) nepieciešamajā joslas platumā un ārpus joslas emisijām uz šiem noteikumiem neattiecas. Šo noteikumu priekšmets ir neīstās emisijas.

| 6.10.7.1. | “Nepieciešamais joslas platums”: noteiktajai emisiju kategorijai frekvences joslas platums ir tāds, kas ir pietiekams, lai nodrošinātu informācijas pārraidi tādā ātrumā un kvalitātē, kā noteikts specifiskajos noteikumos (Starptautiskās Telekomunikāciju savienības (ITU) radionoteikumu Nr. 1.152 1. punkts). |
| --- | --- |

6.10.7.1.

“Nepieciešamais joslas platums”: noteiktajai emisiju kategorijai frekvences joslas platums ir tāds, kas ir pietiekams, lai nodrošinātu informācijas pārraidi tādā ātrumā un kvalitātē, kā noteikts specifiskajos noteikumos (Starptautiskās Telekomunikāciju savienības (ITU) radionoteikumu Nr. 1.152 1. punkts).

| 6.10.7.2. | “Ārpusjoslas emisijas”: emisijas frekvencē vai frekvencēs tieši ārpus nepieciešamā joslas platuma, kas rodas modulācijas procesā, bet neietverot neīstās emisijas (ITU radionoteikumu Nr. 1.144 1. punkts). |
| --- | --- |

6.10.7.2.

“Ārpusjoslas emisijas”: emisijas frekvencē vai frekvencēs tieši ārpus nepieciešamā joslas platuma, kas rodas modulācijas procesā, bet neietverot neīstās emisijas (ITU radionoteikumu Nr. 1.144 1. punkts).

| 6.10.7.3. | “Neīstās emisijas”: katrā modulācijas procesā pastāv papildu nevēlami signāli. Tiem ir apvienots termins “neīstās emisijas”. Neīstās emisijas ir emisijas frekvencē vai frekvencēs, kas atrodas ārpus nepieciešamā joslas platuma un līmeņa, no kura var novirzīties, neietekmējot attiecīgo informācijas pārraidi. Neīstās emisijas ietver harmoniskās emisijas, parazītiskās emisijas, starpmodulācijas produktus un frekvences pārveidošanas produktus, bet neietver ārpusjoslas emisijas (ITU radionoteikumu Nr. 1.145 1. punkts). |
| --- | --- |

6.10.7.3.

“Neīstās emisijas”: katrā modulācijas procesā pastāv papildu nevēlami signāli. Tiem ir apvienots termins “neīstās emisijas”. Neīstās emisijas ir emisijas frekvencē vai frekvencēs, kas atrodas ārpus nepieciešamā joslas platuma un līmeņa, no kura var novirzīties, neietekmējot attiecīgo informācijas pārraidi. Neīstās emisijas ietver harmoniskās emisijas, parazītiskās emisijas, starpmodulācijas produktus un frekvences pārveidošanas produktus, bet neietver ārpusjoslas emisijas (ITU radionoteikumu Nr. 1.145 1. punkts).

7.   PAPILDU SPECIFIKĀCIJAS KONFIGURĀCIJAI “RESS LĀDĒŠANAS REŽĪMĀ, KAS SAVIENOTA AR ELEKTROTĪKLU”

7.1.   Vispārīgas specifikācijas

7.1.1.   Transportlīdzekli un tā elektrisko(-ās)/elektronisko(-ās) sistēmu(-as) projektē, izgatavo un ierīko tā, lai transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” atbilstu šo noteikumu prasībām.

7.1.2.   Transportlīdzeklim ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” testē izstarotās emisijas un stabilitāti pret izstarotajiem traucējumiem, novadītās emisijas un stabilitāti pret novadītiem traucējumiem.

7.1.3.   Pirms testēšanas tehniskajam dienestam kopā ar ražotāju jāsagatavo testa plāns konfigurācijai “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”, kurš ietver vismaz darbības režīmu, stimulētu(-as) funkciju(-as), novērotu(-as) funkciju(-as), atbilstības/neatbilstības kritēriju(-us) un paredzētās emisijas.

7.2.   Specifikācijas attiecībā uz platjoslas elektromagnētisko starojumu no transportlīdzekļiem

7.2.1.   Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 4. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.2.2.   Transportlīdzekļa platjoslas tipa apstiprināšanas robeža

| 7.2.2.1. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 10,0 ± 0,2 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 32 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 32–43 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 2. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 43 dB mikrovolti/m 400–1 000 MHz frekvencē. |
| --- | --- |

7.2.2.1.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 10,0 ± 0,2 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 32 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 32–43 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 2. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 43 dB mikrovolti/m 400–1 000 MHz frekvencē.

| 7.2.2.2. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 3,0 ± 0,05 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 3. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 53 dB mikrovolti/m 400–1 000 MHz frekvencē.
  Uz transportlīdzekļa tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas. |
| --- | --- |

7.2.2.2.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 3,0 ± 0,05 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 3. papildinājumā. Robeža paliek nemainīga – 53 dB mikrovolti/m 400–1 000 MHz frekvencē.

Uz transportlīdzekļa tipa prototipa izmērītām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

7.3.   Specifikācijas attiecībā uz harmoniku emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

7.3.1.   Mērmetode

Harmoniku emisijas maiņstrāvas elektrolīnijās, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 11. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.3.2.   Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma robeža

| 7.3.2.1. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 11. pielikumā, robeža ieejas strāvai ≤ 16 A uz fāzi tiek noteikta IEC 61000-3-2 (3.2. izdevums, 2005. gads, + 1. groz.: 2008 + 2. groz.: 2009) un norādīta 3. tabulā.

  3.   tabula


  Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva ≤ 16 A uz fāzi)







  Harmonikas numurs
  n | Maksimāli pieļaujamā harmoniku strāva
  A |
| --- | --- | --- |
| Nepāra harmonikas |
| 3 | 2,3 |
| 5 | 1,14 |
| 7 | 0,77 |
| 9 | 0,40 |
| 11 | 0,33 |
| 13 | 0,21 |
| 15 ≤ n ≤ 39 | 0,15 × 15/n |
| Pāra harmonikas |
| 2 | 1,08 |
| 4 | 0,43 |
| 6 | 0,30 |
| 8 ≤ n ≤ 40 | 0,23 × 8/n |

7.3.2.1.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 11. pielikumā, robeža ieejas strāvai ≤ 16 A uz fāzi tiek noteikta IEC 61000-3-2 (3.2. izdevums, 2005. gads, + 1. groz.: 2008 + 2. groz.: 2009) un norādīta 3. tabulā.

3.   tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva ≤ 16 A uz fāzi)

Harmonikas numurs

n

Maksimāli pieļaujamā harmoniku strāva

A

Nepāra harmonikas

3

2,3

5

1,14

7

0,77

9

0,40

11

0,33

13

0,21

15 ≤ n ≤ 39

0,15 × 15/n

Pāra harmonikas

2

1,08

4

0,43

6

0,30

8 ≤ n ≤ 40

0,23 × 8/n

| 7.3.2.2. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 11. pielikumā, robeža ieejas strāvai >16 A un ≤ 75 A uz fāzi tiek noteikta IEC 61000-3-12 (1.0. izdevums, 2004. gads) un norādīta 4., 5. un 6. tabulā.

  4.   tabula


  Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) aprīkojumam, kurš nav simetrisks trīsfāžu aprīkojums














  Minimālais Rsce | Pieņemama atsevišķas harmonikas strāva In/I1, % | Maksimālais harmoniku strāvas koeficients, % |
| --- | --- | --- | --- |
| | I3 | I5 | I7 | I9 | I11 | I13 | THD | PWHD |
| 33 | 21,6 | 10,7 | 7,2 | 3,8 | 3,1 | 2 | 23 | 23 |
| 66 | 24 | 13 | 8 | 5 | 4 | 3 | 26 | 26 |
| 120 | 27 | 15 | 10 | 6 | 5 | 4 | 30 | 30 |
| 250 | 35 | 20 | 13 | 9 | 8 | 6 | 40 | 40 |
| ≥ 350 | 41 | 24 | 15 | 12 | 10 | 8 | 47 | 47 |
| Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki par vai vienādi ar 12, ir mazāki par 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas par 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.
  Ir atļauta lineāra interpolācija starp Rsce secīgiem lielumiem. |

7.3.2.2.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 11. pielikumā, robeža ieejas strāvai >16 A un ≤ 75 A uz fāzi tiek noteikta IEC 61000-3-12 (1.0. izdevums, 2004. gads) un norādīta 4., 5. un 6. tabulā.

4.   tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) aprīkojumam, kurš nav simetrisks trīsfāžu aprīkojums

Minimālais Rsce

Pieņemama atsevišķas harmonikas strāva In/I1, %

Maksimālais harmoniku strāvas koeficients, %

I3

I5

I7

I9

I11

I13

THD

PWHD

33

21,6

10,7

7,2

3,8

3,1

2

23

23

66

24

13

8

5

4

3

26

26

120

27

15

10

6

5

4

30

30

250

35

20

13

9

8

6

40

40

≥ 350

41

24

15

12

10

8

47

47

Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki par vai vienādi ar 12, ir mazāki par 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas par 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.

Ir atļauta lineāra interpolācija starp Rsce secīgiem lielumiem.

5.   tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) simetriskam trīsfāžu aprīkojumam

| Minimālais Rsce | Pieņemama atsevišķas harmonikas strāva In/I1, % | Maksimālais harmoniku strāvas koeficients, % |
| --- | --- | --- |
| | I5 | I7 | I11 | I13 | THD | PWHD |
| 33 | 10,7 | 7,2 | 3,1 | 2 | 13 | 22 |
| 66 | 14 | 9 | 5 | 3 | 16 | 25 |
| 120 | 19 | 12 | 7 | 4 | 22 | 28 |
| 250 | 31 | 20 | 12 | 7 | 37 | 38 |
| ≥ 350 | 40 | 25 | 15 | 10 | 48 | 46 |
| Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki par vai vienādi ar 12, ir mazāki par 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas par 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.
  Ir atļauta lineāra interpolācija starp Rsce secīgiem lielumiem. |

Minimālais Rsce

Pieņemama atsevišķas harmonikas strāva In/I1, %

Maksimālais harmoniku strāvas koeficients, %

I5

I7

I11

I13

THD

PWHD

33

10,7

7,2

3,1

2

13

22

66

14

9

5

3

16

25

120

19

12

7

4

22

28

250

31

20

12

7

37

38

≥ 350

40

25

15

10

48

46

Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki par vai vienādi ar 12, ir mazāki par 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas par 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.

Ir atļauta lineāra interpolācija starp Rsce secīgiem lielumiem.

6.   tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) simetriskam trīsfāžu aprīkojumam ar īpašiem nosacījumiem

| Minimālais Rsce | Pieņemama atsevišķas harmonikas strāva In/I1, % | Maksimālais harmoniku strāvas koeficients, % |
| --- | --- | --- |
| | I5 | I7 | I11 | I13 | THD | PWHD |
| 33 | 10,7 | 7,2 | 3,1 | 2 | 13 | 22 |
| ≥ 120 | 40 | 25 | 15 | 10 | 48 | 46 |
| Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki par vai vienādi ar 12, ir mazāki par 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas par 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas. |

Minimālais Rsce

Pieņemama atsevišķas harmonikas strāva In/I1, %

Maksimālais harmoniku strāvas koeficients, %

I5

I7

I11

I13

THD

PWHD

33

10,7

7,2

3,1

2

13

22

≥ 120

40

25

15

10

48

46

Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki par vai vienādi ar 12, ir mazāki par 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas par 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.

7.4.   Specifikācijas attiecībā uz sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

7.4.1.   Mērmetode

Sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijas maiņstrāvas elektrolīnijās, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 12. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.4.2.   Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma robeža

| 7.4.2.1. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 12. pielikumā, robeža nominālajai strāvai ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem tiek noteikta IEC 61000-3-3 (2.0. izdevums, 2008. gads) un norādīta 7. tabulā.

  7.   tabula


  Maksimāli pieļaujamās sprieguma izmaiņas, sprieguma svārstības un mirgošana (nominālā strāva ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem)

  Robeža
  Lielumi, kuri norādīti IEC 61000-3-3 5. punktā |
| --- | --- |

7.4.2.1.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 12. pielikumā, robeža nominālajai strāvai ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem tiek noteikta IEC 61000-3-3 (2.0. izdevums, 2008. gads) un norādīta 7. tabulā.

7.   tabula

Maksimāli pieļaujamās sprieguma izmaiņas, sprieguma svārstības un mirgošana (nominālā strāva ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem)

Robeža

Lielumi, kuri norādīti IEC 61000-3-3 5. punktā

| 7.4.2.2. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 12. pielikumā, robeža nominālajai strāvai > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un ar slēguma nosacījumiem tiek noteikta IEC 61000-3-11 (1.0. izdevums, 2000. gads) un norādīta 8. tabulā.

  8.   tabula


  Maksimāli pieļaujamās sprieguma izmaiņas, sprieguma svārstības un mirgošana (nominālā strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un ar slēguma nosacījumiem)

  Robeža
  Lielumi, kuri norādīti IEC 61000-3-11 (1.0. izdevums, 2000. gads), 5. punktā |
| --- | --- |

7.4.2.2.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 12. pielikumā, robeža nominālajai strāvai > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un ar slēguma nosacījumiem tiek noteikta IEC 61000-3-11 (1.0. izdevums, 2000. gads) un norādīta 8. tabulā.

8.   tabula

Maksimāli pieļaujamās sprieguma izmaiņas, sprieguma svārstības un mirgošana (nominālā strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un ar slēguma nosacījumiem)

Robeža

Lielumi, kuri norādīti IEC 61000-3-11 (1.0. izdevums, 2000. gads), 5. punktā

7.5.   Specifikācijas attiecībā uz radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

7.5.1.   Mērmetode

Radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijas maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 13. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.5.2.   Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma robeža

| 7.5.2.1. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 13. pielikumā, robeža maiņstrāvas elektrolīnijām tiek noteikta IEC 61000-6-3 (2.0. izdevums, 2006. gads) un norādīta 9. tabulā.

  9.   tabula


  Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi maiņstrāvas elektrolīnijās







  Frekvence (MHz) | Robeža un detektors |
| --- | --- | --- |
| 0,15–0,5 | 66–56 dBμV (kvazimaksimums)
  56–46 dBμV (vidusmērs)
  (lineāri samazinoties ar frekvences logaritmu) |
| 0,5–5 | 56 dBμV (kvazimaksimums)
  46 dBμV (vidusmērs) |
| 5–30 | 60 dBμV (kvazimaksimaksimums)
  50 dBμV (vidusmērs) |

7.5.2.1.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 13. pielikumā, robeža maiņstrāvas elektrolīnijām tiek noteikta IEC 61000-6-3 (2.0. izdevums, 2006. gads) un norādīta 9. tabulā.

9.   tabula

Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi maiņstrāvas elektrolīnijās

Frekvence (MHz)

Robeža un detektors

0,15–0,5

66–56 dBμV (kvazimaksimums)

56–46 dBμV (vidusmērs)

(lineāri samazinoties ar frekvences logaritmu)

0,5–5

56 dBμV (kvazimaksimums)

46 dBμV (vidusmērs)

5–30

60 dBμV (kvazimaksimaksimums)

50 dBμV (vidusmērs)

| 7.5.2.2. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 13. pielikumā, robeža līdzstrāvas elektrolīnijām tiek noteikta IEC 61000-6-3 (2.0. izdevums, 2006. gads) un norādīta 10. tabulā.

  10.   tabula


  Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi līdzstrāvas elektrolīnijās







  Frekvence (MHz) | Robeža un detektors |
| --- | --- | --- |
| 0,15–0,5 | 79 dBμV (kvazimaksimaksimums)
  66 dBμV (vidusmērs) |
| 0,5–30 | 73 dBμV (kvazimaksimums)
  60 dBμV (vidusmērs) |

7.5.2.2.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 13. pielikumā, robeža līdzstrāvas elektrolīnijām tiek noteikta IEC 61000-6-3 (2.0. izdevums, 2006. gads) un norādīta 10. tabulā.

10.   tabula

Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi līdzstrāvas elektrolīnijās

Frekvence (MHz)

Robeža un detektors

0,15–0,5

79 dBμV (kvazimaksimaksimums)

66 dBμV (vidusmērs)

0,5–30

73 dBμV (kvazimaksimums)

60 dBμV (vidusmērs)

7.6.   Specifikācijas attiecībā uz radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras tīklā un telesakaru piekļuvē rada transportlīdzeklis

7.6.1.   Mērmetode

Radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijas tīklā un telesakaru piekļuvē, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 14. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.6.2.   Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma robeža

| 7.6.2.1. | Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 14. pielikumā, robeža tīkla un telesakaru piekļuvei tiek noteikta IEC 61000-6-3 (2.0. izdevums, 2006. gads) un norādīta 11. tabulā.

  11.   tabula


  Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi tīklā un telesakaru piekļuvē








  Frekvence (MHz) | Robeža un detektors |
| --- | --- | --- |
| 0,15–0,5 | 84–74 dBμV (kvazimaksimums)
  74–64 dBμV (vidusmērs)
  (lineāri samazinoties ar frekvences logaritmu) | 40–30 dBμA (kvazimaksimums)
  30–20 dBμA (vidusmērs)
  (lineāri samazinoties ar frekvences logaritmu) |
| 0,5–30 | 74 dBμV (kvazimaksimums)
  64 dBμV (vidusmērs) | 30 dBμA (kvazimaksimums)
  20 dBμA (vidusmērs) |

7.6.2.1.

Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 14. pielikumā, robeža tīkla un telesakaru piekļuvei tiek noteikta IEC 61000-6-3 (2.0. izdevums, 2006. gads) un norādīta 11. tabulā.

11.   tabula

Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi tīklā un telesakaru piekļuvē

Frekvence (MHz)

Robeža un detektors

0,15–0,5

84–74 dBμV (kvazimaksimums)

74–64 dBμV (vidusmērs)

(lineāri samazinoties ar frekvences logaritmu)

40–30 dBμA (kvazimaksimums)

30–20 dBμA (vidusmērs)

(lineāri samazinoties ar frekvences logaritmu)

0,5–30

74 dBμV (kvazimaksimums)

64 dBμV (vidusmērs)

30 dBμA (kvazimaksimums)

20 dBμA (vidusmērs)

7.7.   Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļu stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā

7.7.1.   Testēšanas metode

Transportlīdzekļa tipa prototipa stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā testē ar 6. pielikumā aprakstīto metodi.

7.7.2.   Transportlīdzekļa stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

| 7.7.2.1. | Ja testus veic, izmantojot 6. pielikumā aprakstīto metodi, lauka intensitāte ir 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas un vismaz 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, visai 20–2 000 MHz frekvenču joslai. |
| --- | --- |

7.7.2.1.

Ja testus veic, izmantojot 6. pielikumā aprakstīto metodi, lauka intensitāte ir 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas un vismaz 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, visai 20–2 000 MHz frekvenču joslai.

| 7.7.2.2. | Transportlīdzekļa tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 6. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.2. punktu. |
| --- | --- |

7.7.2.2.

Transportlīdzekļa tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 6. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.2. punktu.

7.8.   Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļa stabilitāti pret maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgas pārejas/pieplūduma traucējumiem

7.8.1.   Testēšanas metode

| 7.8.1.1. | Transportlīdzekļa tipa prototipa stabilitāti pret maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgiem pārejas/pieplūduma traucējumiem testē ar 15. pielikumā aprakstīto metodi. |
| --- | --- |

7.8.1.1.

Transportlīdzekļa tipa prototipa stabilitāti pret maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgiem pārejas/pieplūduma traucējumiem testē ar 15. pielikumā aprakstīto metodi.

7.8.2.   Transportlīdzekļa stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

| 7.8.2.1. | Ja testi tiek veikti, izmantojot 15. pielikumā aprakstītās metodes, stabilitātes testa līmeņi maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijām ir šādi: ± 2 kV testa spriegums pārtrauktā ķēdē ar pieauguma laiku (Tr) 5 ns, noturēšanas laiku (Th) 50 ns un atkārtojuma frekvenci 5 kHz vismaz 1 minūtes apmērā; |
| --- | --- |

7.8.2.1.

Ja testi tiek veikti, izmantojot 15. pielikumā aprakstītās metodes, stabilitātes testa līmeņi maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijām ir šādi: ± 2 kV testa spriegums pārtrauktā ķēdē ar pieauguma laiku (Tr) 5 ns, noturēšanas laiku (Th) 50 ns un atkārtojuma frekvenci 5 kHz vismaz 1 minūtes apmērā;

| 7.8.2.2. | Transportlīdzekļa tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 15. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.2. punktu. |
| --- | --- |

7.8.2.2.

Transportlīdzekļa tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 15. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.2. punktu.

7.9.   Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļa stabilitāti pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem

7.9.1.   Testēšanas metode

| 7.9.1.1. | Transportlīdzekļa tipa prototipa stabilitāti pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem testē ar 16. pielikumā aprakstīto metodi. |
| --- | --- |

7.9.1.1.

Transportlīdzekļa tipa prototipa stabilitāti pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem testē ar 16. pielikumā aprakstīto metodi.

7.9.2.   Transportlīdzekļa stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

| 7.9.2.1. | Ja testi tiek veikti, izmantojot 16. pielikumā aprakstītās metodes, stabilitātes testa līmeņi ir šādi:






  a) | maiņstrāvas elektrolīnijām: ± 2 kV testa spriegums pārtrauktā ķēdē starp līniju un zemi un ± 1 kV starp līnijām ar pieauguma laiku (Tr) 1,2 μs un noturēšanas laiku (Th) 50 μs. Katrs pārsprieguma impulss jāpiemēro 5 reizes ar 1 minūtes kavēšanos katrā no šādām fāzēm: 0, 90, 180 un 270°; |
| --- | --- | --- |

7.9.2.1.

Ja testi tiek veikti, izmantojot 16. pielikumā aprakstītās metodes, stabilitātes testa līmeņi ir šādi:

a)

maiņstrāvas elektrolīnijām: ± 2 kV testa spriegums pārtrauktā ķēdē starp līniju un zemi un ± 1 kV starp līnijām ar pieauguma laiku (Tr) 1,2 μs un noturēšanas laiku (Th) 50 μs. Katrs pārsprieguma impulss jāpiemēro 5 reizes ar 1 minūtes kavēšanos katrā no šādām fāzēm: 0, 90, 180 un 270°;

| b) | līdzstrāvas elektrolīnijām: ± 0,5 kV testa spriegums pārtrauktā ķēdē starp līniju un zemi un ± 0,5 kV starp līnijām ar pieauguma laiku (Tr) 1,2 μs un noturēšanas laiku (Th) 50 μs. Katrs pārsprieguma impulss jāpiemēro 5 reizes ar 1 minūtes kavēšanos. |
| --- | --- |

b)

līdzstrāvas elektrolīnijām: ± 0,5 kV testa spriegums pārtrauktā ķēdē starp līniju un zemi un ± 0,5 kV starp līnijām ar pieauguma laiku (Tr) 1,2 μs un noturēšanas laiku (Th) 50 μs. Katrs pārsprieguma impulss jāpiemēro 5 reizes ar 1 minūtes kavēšanos.

| 7.9.2.2. | Transportlīdzekļa tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 16. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.2. punktu. |
| --- | --- |

7.9.2.2.

Transportlīdzekļa tipa prototips uzskatāms par atbilstošu stabilitātes prasībām, ja saskaņā ar 16. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “stabilitātes funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.2. punktu.

7.10.   Izņēmumi

7.10.1.   Ja transportlīdzekļa tīkla un telesakaru piekļuvē izmanto elektrolīniju pārraidi (PLT) pa maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijām, 14. pielikumu nepiemēro.

8.   TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪŠANA VAI PAPLAŠINĀŠANA PĒC ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA MEZGLA (ESA) PAPILDINĀŠANAS VAI AIZVIETOŠANAS

| 8.1. | Ja transportlīdzekļa ražotājs ieguvis apstiprinājumu transportlīdzekļa iekārtai un vēlas ierīkot papildu vai aizstājošo elektrisko/elektronisko sistēmu vai ESA, kas jau ir saņēmis apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem un ko ierīkos saskaņā ar visiem nosacījumiem noteikumu pielikumos, transportlīdzekļa apstiprinājumu drīkst paplašināt bez turpmākas testēšanas. Papildu vai aizstājošo elektrisko/elektronisko sistēmu vai ESA ražojumu atbilstības nolūkā uzskata par transportlīdzekļa daļu. |
| --- | --- |

8.1.

Ja transportlīdzekļa ražotājs ieguvis apstiprinājumu transportlīdzekļa iekārtai un vēlas ierīkot papildu vai aizstājošo elektrisko/elektronisko sistēmu vai ESA, kas jau ir saņēmis apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem un ko ierīkos saskaņā ar visiem nosacījumiem noteikumu pielikumos, transportlīdzekļa apstiprinājumu drīkst paplašināt bez turpmākas testēšanas. Papildu vai aizstājošo elektrisko/elektronisko sistēmu vai ESA ražojumu atbilstības nolūkā uzskata par transportlīdzekļa daļu.

| 8.2. | Ja papildu vai aizstājošā(-ās) daļa(-as) nav saņēmusi(-ušas) apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem un ja ir nepieciešama testēšana, viss transportlīdzeklis ir uzskatāms par atbilstīgu, ja var pierādīt, ka jaunā(-ās) vai mainītā(-ās) daļa(-as) atbilst attiecīgajām 6. punkta prasībām, vai ja salīdzinošā testā var pierādīt, ka jaunā daļa negatīvi neietekmēs transportlīdzekļa tipa atbilstību. |
| --- | --- |

8.2.

Ja papildu vai aizstājošā(-ās) daļa(-as) nav saņēmusi(-ušas) apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem un ja ir nepieciešama testēšana, viss transportlīdzeklis ir uzskatāms par atbilstīgu, ja var pierādīt, ka jaunā(-ās) vai mainītā(-ās) daļa(-as) atbilst attiecīgajām 6. punkta prasībām, vai ja salīdzinošā testā var pierādīt, ka jaunā daļa negatīvi neietekmēs transportlīdzekļa tipa atbilstību.

| 8.3. | Ja transportlīdzekļa ražotājs papildina apstiprinātu transportlīdzekli ar standarta mājsaimniecības vai uzņēmējdarbības aprīkojumu, kas nav pārvietojama sakaru iekārta, kura atbilst citiem noteikumiem un kuras ierīkošana, nomaiņa un noņemšana ir saskaņā ar iekārtas un transportlīdzekļa ražotāja ieteikumiem, transportlīdzekļa apstiprinājums paliek spēkā. Tas neliedz transportlīdzekļu ražotājiem ierīkot sakaru iekārtas atbilstoši attiecīgajiem ierīkošanas norādījumiem, ko izstrādājis transportlīdzekļa ražotājs un/vai šādu sakaru iekārtu ražotājs(-i). Transportlīdzekļa ražotājs (pēc testēšanas iestādes pieprasījuma) sniedz pierādījumu, ka šādi raidītāji transportlīdzekļa darbību neietekmē negatīvi. Tā var būt izziņa, ka jaudas līmeņi un iekārtas ir tādas, ka šo noteikumu stabilitātes līmeņi nodrošina pietiekamu aizsardzību attiecībā uz pārraidi, t. i., izņemot pārraidīšanu vienlaikus ar 6. punktā noteiktajiem testiem. Šie noteikumi nedod tiesības izmantot sakaru raidītāju, ja uz šādu aprīkojumu vai tā izmantošanu attiecas citas prasības. |
| --- | --- |

8.3.

Ja transportlīdzekļa ražotājs papildina apstiprinātu transportlīdzekli ar standarta mājsaimniecības vai uzņēmējdarbības aprīkojumu, kas nav pārvietojama sakaru iekārta, kura atbilst citiem noteikumiem un kuras ierīkošana, nomaiņa un noņemšana ir saskaņā ar iekārtas un transportlīdzekļa ražotāja ieteikumiem, transportlīdzekļa apstiprinājums paliek spēkā. Tas neliedz transportlīdzekļu ražotājiem ierīkot sakaru iekārtas atbilstoši attiecīgajiem ierīkošanas norādījumiem, ko izstrādājis transportlīdzekļa ražotājs un/vai šādu sakaru iekārtu ražotājs(-i). Transportlīdzekļa ražotājs (pēc testēšanas iestādes pieprasījuma) sniedz pierādījumu, ka šādi raidītāji transportlīdzekļa darbību neietekmē negatīvi. Tā var būt izziņa, ka jaudas līmeņi un iekārtas ir tādas, ka šo noteikumu stabilitātes līmeņi nodrošina pietiekamu aizsardzību attiecībā uz pārraidi, t. i., izņemot pārraidīšanu vienlaikus ar 6. punktā noteiktajiem testiem. Šie noteikumi nedod tiesības izmantot sakaru raidītāju, ja uz šādu aprīkojumu vai tā izmantošanu attiecas citas prasības.

9.   RAŽOJUMU ATBILSTĪBA

Ražojumu atbilstības nodrošināšanas procedūra ir tāda, kādu paredz nolīguma (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. pielikuma papildinājums, ievērojot šādas prasības.

| 9.1. | Transportlīdzekļi vai sastāvdaļas, vai ESA, kas apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem, ir jāražo tā, lai tie atbilstu apstiprinātajam tipam, ievērojot iepriekš 6. punktā izklāstītās prasības. |
| --- | --- |

9.1.

Transportlīdzekļi vai sastāvdaļas, vai ESA, kas apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem, ir jāražo tā, lai tie atbilstu apstiprinātajam tipam, ievērojot iepriekš 6. punktā izklāstītās prasības.

| 9.2. | Transportlīdzekļa vai sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ražošanas atbilstība jāpārbauda, pamatojoties uz paziņojuma veidlapā(-ās) ietvertajiem datiem par tipa apstiprinājumu, kas noteikts šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā. |
| --- | --- |

9.2.

Transportlīdzekļa vai sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ražošanas atbilstība jāpārbauda, pamatojoties uz paziņojuma veidlapā(-ās) ietvertajiem datiem par tipa apstiprinājumu, kas noteikts šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā.

| 9.3. | Ja kompetentā iestāde nav apmierināta ar ražotāja pārbaudes procedūru, tiek piemērots turpmāk 8.3.1. un 8.3.2. punkts. |
| --- | --- |

9.3.

Ja kompetentā iestāde nav apmierināta ar ražotāja pārbaudes procedūru, tiek piemērots turpmāk 8.3.1. un 8.3.2. punkts.

| 9.3.1. | Ja pārbauda sērijveidā ražota transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai ESA atbilstību, ražojumi uzskatāmi par atbilstīgiem šo noteikumu prasībām attiecībā uz platjoslas elektromagnētiskajiem traucējumiem un šaurjoslas elektromagnētiskajiem traucējumiem, ja izmērītie līmeņi nepārsniedz 6.2.2.1., 6.2.2.2., 6.3.2.1. un 6.3.2.2. punktā, 7.2.2.1. un 7.2.2.2. punktā aprakstītās atskaites robežas vairāk kā par 2 dB (25 %) (attiecīgā gadījumā). |
| --- | --- |

9.3.1.

Ja pārbauda sērijveidā ražota transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai ESA atbilstību, ražojumi uzskatāmi par atbilstīgiem šo noteikumu prasībām attiecībā uz platjoslas elektromagnētiskajiem traucējumiem un šaurjoslas elektromagnētiskajiem traucējumiem, ja izmērītie līmeņi nepārsniedz 6.2.2.1., 6.2.2.2., 6.3.2.1. un 6.3.2.2. punktā, 7.2.2.1. un 7.2.2.2. punktā aprakstītās atskaites robežas vairāk kā par 2 dB (25 %) (attiecīgā gadījumā).

| 9.3.2. | Ja pārbauda sērijveidā ražota transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai ESA atbilstību, ražojumi uzskatāmi par atbilstīgiem šo noteikumu prasībām attiecībā uz stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā, ja transportlīdzekļa ESA darbība attiecībā uz transportlīdzekļa tiešo vadību nekādi nepasliktinās tiktāl, ka to varētu ievērot vadītājs vai cits satiksmes dalībnieks, kad transportlīdzeklis atrodas 6. pielikuma 4. punktā norādītajā stāvoklī un tiek pakļauts lauka intensitātei, kura izteikta voltos/m, līdz 80 % no atskaites robežām, kas noteiktas iepriekš šā pielikuma 6.4.2.1. un 7.7.2.1. punktā. |
| --- | --- |

9.3.2.

Ja pārbauda sērijveidā ražota transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai ESA atbilstību, ražojumi uzskatāmi par atbilstīgiem šo noteikumu prasībām attiecībā uz stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā, ja transportlīdzekļa ESA darbība attiecībā uz transportlīdzekļa tiešo vadību nekādi nepasliktinās tiktāl, ka to varētu ievērot vadītājs vai cits satiksmes dalībnieks, kad transportlīdzeklis atrodas 6. pielikuma 4. punktā norādītajā stāvoklī un tiek pakļauts lauka intensitātei, kura izteikta voltos/m, līdz 80 % no atskaites robežām, kas noteiktas iepriekš šā pielikuma 6.4.2.1. un 7.7.2.1. punktā.

| 9.3.3. | Ja pārbauda sērijveidā ražotas sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības (STU) atbilstību, ražojumi uzskatāmi par atbilstīgiem šo noteikumu prasībām attiecībā uz stabilitāti pret novadītiem traucējumiem un emisijām, ja sastāvdaļas vai STU“stabilitātes funkciju” darbība nepasliktinās līdz 6.8.1. punktā norādītajiem līmeņiem un nepārsniedz 6.9.1. punktā norādītos līmeņus. |
| --- | --- |

9.3.3.

Ja pārbauda sērijveidā ražotas sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības (STU) atbilstību, ražojumi uzskatāmi par atbilstīgiem šo noteikumu prasībām attiecībā uz stabilitāti pret novadītiem traucējumiem un emisijām, ja sastāvdaļas vai STU“stabilitātes funkciju” darbība nepasliktinās līdz 6.8.1. punktā norādītajiem līmeņiem un nepārsniedz 6.9.1. punktā norādītos līmeņus.

10.   SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU

| 10.1. | Saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirto transportlīdzekļa tipa, komponenta vai atsevišķas tehniskas vienības apstiprinājumu var anulēt, ja nav izpildītas 6. punktā minētās prasībās vai ja transportlīdzeklis neiztur 6. punktā minēto testu. |
| --- | --- |

10.1.

Saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirto transportlīdzekļa tipa, komponenta vai atsevišķas tehniskas vienības apstiprinājumu var anulēt, ja nav izpildītas 6. punktā minētās prasībās vai ja transportlīdzeklis neiztur 6. punktā minēto testu.

| 10.2. | Ja nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc apstiprinājumu, ko tā iepriekš piešķīrusi, tā nekavējoties par to ziņo citām līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā. |
| --- | --- |

10.2.

Ja nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc apstiprinājumu, ko tā iepriekš piešķīrusi, tā nekavējoties par to ziņo citām līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā.

11.   PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi izbeidz tāda transportlīdzekļa tipa vai ESA ražošanu, kas apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, tas par to informē iestādi, kura apstiprinājumu piešķīrusi, kas nekavējoties par to informē citas 1958. gada Nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā.

12.   TRANSPORTLĪDZEKĻA VAI ESA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪŠANA VAI PAPLAŠINĀŠANA

| 12.1. | Par jebkuru transportlīdzekļa tipa vai ESA grozījumu jāpaziņo tai tipa apstiprinājuma iestādei, kas ir piešķīrusi šo transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu. Šī iestāde var rīkoties šādi:






  12.1.1. | atzīt, ka veiktajiem grozījumiem nevarētu būt ievērojamas negatīvas sekas un transportlīdzeklis vai ESA jebkurā gadījumā atbilst prasībām; vai |
| --- | --- | --- |

12.1.

Par jebkuru transportlīdzekļa tipa vai ESA grozījumu jāpaziņo tai tipa apstiprinājuma iestādei, kas ir piešķīrusi šo transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu. Šī iestāde var rīkoties šādi:

12.1.1.

atzīt, ka veiktajiem grozījumiem nevarētu būt ievērojamas negatīvas sekas un transportlīdzeklis vai ESA jebkurā gadījumā atbilst prasībām; vai

| 12.1.2. | pieprasīt ziņojumu par papildu testiem no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu. |
| --- | --- |

12.1.2.

pieprasīt ziņojumu par papildu testiem no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

| 12.2. | Paziņojums par apstiprinājuma mainīšanu vai atteikšanu kopā ar informāciju par grozījumiem jādara zināms nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, atbilstoši 4. punktā noteiktajai procedūrai. |
| --- | --- |

12.2.

Paziņojums par apstiprinājuma mainīšanu vai atteikšanu kopā ar informāciju par grozījumiem jādara zināms nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, atbilstoši 4. punktā noteiktajai procedūrai.

| 12.3. | Kompetentā iestāde, kas lemj par apstiprinājuma paplašināšanu, šādam paplašinājumam piešķir sērijas numuru un, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā, informē par to pārējās 1958. gada Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus. |
| --- | --- |

12.3.

Kompetentā iestāde, kas lemj par apstiprinājuma paplašināšanu, šādam paplašinājumam piešķir sērijas numuru un, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā, informē par to pārējās 1958. gada Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus.

13.   PĀREJAS PERIODA NOTEIKUMI

| 13.1. | No datuma, kad oficiāli stājas spēkā 03. grozījumu sērija, neviena līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, nevar atteikties piešķirt EEK apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kas grozīti ar 03. grozījumu sēriju. |
| --- | --- |

13.1.

No datuma, kad oficiāli stājas spēkā 03. grozījumu sērija, neviena līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, nevar atteikties piešķirt EEK apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kas grozīti ar 03. grozījumu sēriju.

| 13.2. | Kad pagājuši 12 mēneši no datuma, kad stājušies spēkā šie noteikumi, kuros grozījumi izdarīti ar 03. grozījumu sēriju, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var piešķirt apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmā transportlīdzekļa tips, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst šiem noteikumiem, kas grozīti ar 03. grozījumu sēriju. |
| --- | --- |

13.2.

Kad pagājuši 12 mēneši no datuma, kad stājušies spēkā šie noteikumi, kuros grozījumi izdarīti ar 03. grozījumu sēriju, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var piešķirt apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmā transportlīdzekļa tips, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst šiem noteikumiem, kas grozīti ar 03. grozījumu sēriju.

| 13.3. | Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, nevar atteikties piešķirt paplašinājumu apstiprinājumam, kas ir saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām. |
| --- | --- |

13.3.

Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, nevar atteikties piešķirt paplašinājumu apstiprinājumam, kas ir saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām.

| 13.4. | Kad pagājuši 48 mēneši no 03. grozījumu sērijas spēkā stāšanās datuma, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var pirmo reizi atteikt reģistrēt transportlīdzekli, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību (pirmā nodošana ekspluatācijā) valsts reģistrā, ja tas neatbilst šo noteikumu 03. grozījumu sērijas prasībām. |
| --- | --- |

13.4.

Kad pagājuši 48 mēneši no 03. grozījumu sērijas spēkā stāšanās datuma, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var pirmo reizi atteikt reģistrēt transportlīdzekli, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību (pirmā nodošana ekspluatācijā) valsts reģistrā, ja tas neatbilst šo noteikumu 03. grozījumu sērijas prasībām.

| 13.5. | Kad pagājuši 36 mēneši no oficiālā datuma, kad stājušies spēkā šie noteikumi, kuros grozījumi izdarīti ar 04. grozījumu sēriju, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var piešķirt apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmā transportlīdzekļa tips atbilst šiem noteikumiem, kas grozīti ar 04. grozījumu sēriju. |
| --- | --- |

13.5.

Kad pagājuši 36 mēneši no oficiālā datuma, kad stājušies spēkā šie noteikumi, kuros grozījumi izdarīti ar 04. grozījumu sēriju, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var piešķirt apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmā transportlīdzekļa tips atbilst šiem noteikumiem, kas grozīti ar 04. grozījumu sēriju.

| 13.6. | 36 mēnešu laikā pēc 04. grozījumu sērijas stāšanās spēkā datuma neviena līgumslēdzēja puse nevar atteikties piešķirt valsts vai reģiona apstiprinājumu transportlīdzeklim, kas apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām. |
| --- | --- |

13.6.

36 mēnešu laikā pēc 04. grozījumu sērijas stāšanās spēkā datuma neviena līgumslēdzēja puse nevar atteikties piešķirt valsts vai reģiona apstiprinājumu transportlīdzeklim, kas apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām.

| 13.7. | Kad pagājuši 60 mēneši no 04. grozījumu sērijas spēkā stāšanās datuma, līgumslēdzējas puses var pirmo reizi atteikt reģistrēt jaunu transportlīdzekli, kurš neatbilst šo noteikumu 04. grozījumu sērijas prasībām. |
| --- | --- |

13.7.

Kad pagājuši 60 mēneši no 04. grozījumu sērijas spēkā stāšanās datuma, līgumslēdzējas puses var pirmo reizi atteikt reģistrēt jaunu transportlīdzekli, kurš neatbilst šo noteikumu 04. grozījumu sērijas prasībām.

| 13.8. | Neatkarīgi no 13.6. un 13.7. punkta transportlīdzekļu apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām, kuras neskar 04. grozījumu sēriju, joprojām ir derīgi un līgumslēdzējas puses, kuras piemēro šos noteikumus, tos turpina atzīt. |
| --- | --- |

13.8.

Neatkarīgi no 13.6. un 13.7. punkta transportlīdzekļu apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām, kuras neskar 04. grozījumu sēriju, joprojām ir derīgi un līgumslēdzējas puses, kuras piemēro šos noteikumus, tos turpina atzīt.

14.   TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KAS VEIC APSTIPRINĀŠANAS TESTUS, KĀ ARĪ TIPA APSTIPRINĀTĀJU IESTĀŽU NOSAUKUMS UN ADRESE

1958. gada Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam nosaukumus un adreses attiecībā uz tehniskiem dienestiem, kas veic apstiprināšanas testus, un tipa apstiprinātājām iestādēm, kuras izsniedz apstiprinājumus un kurām jāsūta citās valstīs izdotie paziņojumi par apstiprinājuma, paplašinājuma, atteikuma vai atsaukuma piešķiršanu.

---

(1)  Kā noteikts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3.), dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, 2. punktā.

(2)  1958. gada Nolīguma pušu pazīšanas numuri tiek minēti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, 1. grozījums.

---

1. papildinājums

Šajos noteikumos norādīto standartu saraksts

| 1. | CISPR 12 “Transportlīdzekļu, motorlaivu un motorizētu mehānismu ar aizdedzi radiotraucējumu rādītāji – robežas un mērmetodes”, 5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005. |
| --- | --- |

1.

CISPR 12 “Transportlīdzekļu, motorlaivu un motorizētu mehānismu ar aizdedzi radiotraucējumu rādītāji – robežas un mērmetodes”, 5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005.

| 2. | CISPR 16-1-4 “Specifikācija radiotraucējumu un stabilitātes mēraparātiem un metodēm – 1. daļa: Radiotraucējumu un stabilitātes mēraparāti – Antenas un testēšanas stendi izstaroto traucējumu mērīšanai”, 3. izdevums, 2010. gads. |
| --- | --- |

2.

CISPR 16-1-4 “Specifikācija radiotraucējumu un stabilitātes mēraparātiem un metodēm – 1. daļa: Radiotraucējumu un stabilitātes mēraparāti – Antenas un testēšanas stendi izstaroto traucējumu mērīšanai”, 3. izdevums, 2010. gads.

| 3. | CISPR 25 “Radiotraucējumu rādītāju robežas un mērmetodes transportlīdzekļos izmantotu uztvērēju aizsardzībai”, 2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads. |
| --- | --- |

3.

CISPR 25 “Radiotraucējumu rādītāju robežas un mērmetodes transportlīdzekļos izmantotu uztvērēju aizsardzībai”, 2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads.

| 4. | ISO 7637-1 “Autoceļu un ielu transportlīdzekļi. Novadītie un savstarpējās iedarbības izraisītie elektriskie traucējumi. 1. daļa: Definīcijas un vispārīgās nostādnes”, 2. izdevums, 2002. gads. |
| --- | --- |

4.

ISO 7637-1 “Autoceļu un ielu transportlīdzekļi. Novadītie un savstarpējās iedarbības izraisītie elektriskie traucējumi. 1. daļa: Definīcijas un vispārīgās nostādnes”, 2. izdevums, 2002. gads.

| 5. | ISO 7637-2 “Autoceļu un ielu transportlīdzekļi. Novadītie un savstarpējās iedarbības izraisītie elektriskie traucējumi. 2. daļa: Elektrisko pārejas procesu pārnese pa elektroapgādes līnijām tikai transportlīdzekļiem ar nominālu 12 V vai 24 V barošanas spriegumu”, 2. izdevums, 2004. gads. |
| --- | --- |

5.

ISO 7637-2 “Autoceļu un ielu transportlīdzekļi. Novadītie un savstarpējās iedarbības izraisītie elektriskie traucējumi. 2. daļa: Elektrisko pārejas procesu pārnese pa elektroapgādes līnijām tikai transportlīdzekļiem ar nominālu 12 V vai 24 V barošanas spriegumu”, 2. izdevums, 2004. gads.

| 6. | ISO-EN 17025 “Testēšanas un kalibrēšanas laboratoriju kompetences vispārīgās prasības”, 2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads. |
| --- | --- |

6.

ISO-EN 17025 “Testēšanas un kalibrēšanas laboratoriju kompetences vispārīgās prasības”, 2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads.

| 7. | ISO 11451 “Autotransporta līdzekļi – Elektriskie traucējumi, ko izraisa šaurjoslas izstarotā elektromagnētiskā enerģija – Transportlīdzekļu testēšanas metodes”: | 1. daļa: Vispārīgi nosacījumi un definīcijas (ISO 11451-1, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008); |
| --- | --- | --- |

7.

ISO 11451 “Autotransporta līdzekļi – Elektriskie traucējumi, ko izraisa šaurjoslas izstarotā elektromagnētiskā enerģija – Transportlīdzekļu testēšanas metodes”:

1. daļa: Vispārīgi nosacījumi un definīcijas (ISO 11451-1, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008);

| | 2. daļa: Ārpus transportlīdzekļa esošs starojuma avots (ISO 11451-2, 3. izdevums, 2005. gads); |
| --- | --- |

2. daļa: Ārpus transportlīdzekļa esošs starojuma avots (ISO 11451-2, 3. izdevums, 2005. gads);

| | 4. daļa: Strāvas inžekcija (BCI) (ISO 11451-4, 1. izdevums, 1995. gads). |
| --- | --- |

4. daļa: Strāvas inžekcija (BCI) (ISO 11451-4, 1. izdevums, 1995. gads).

| 8. | ISO 11452 “Autotransporta līdzekļi – Elektriskie traucējumi, ko izraisa šaurjoslas izstarotā elektromagnētiskā enerģija – Sastāvdaļu testēšanas metodes”: | 1. daļa: Vispārīgi nosacījumi un definīcijas (ISO 11452-1, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008); |
| --- | --- | --- |

8.

ISO 11452 “Autotransporta līdzekļi – Elektriskie traucējumi, ko izraisa šaurjoslas izstarotā elektromagnētiskā enerģija – Sastāvdaļu testēšanas metodes”:

1. daļa: Vispārīgi nosacījumi un definīcijas (ISO 11452-1, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008);

| | 2. daļa: Ar absorbējošu materiālu izklāta kamera (ISO 11452-2, 2. izdevums, 2004. gads); |
| --- | --- |

2. daļa: Ar absorbējošu materiālu izklāta kamera (ISO 11452-2, 2. izdevums, 2004. gads);

| | 3. daļa: Šķērseniskā elektromagnētiskā režīma (TEM) kamera (ISO 11452-3, 3. izdevums, 2001. gads); |
| --- | --- |

3. daļa: Šķērseniskā elektromagnētiskā režīma (TEM) kamera (ISO 11452-3, 3. izdevums, 2001. gads);

| | 4. daļa: Strāvas inžekcija (BCI) (ISO 11452-4, 3. izdevums, 2005. gads un 1. labojums, 2009. gads); |
| --- | --- |

4. daļa: Strāvas inžekcija (BCI) (ISO 11452-4, 3. izdevums, 2005. gads un 1. labojums, 2009. gads);

| | 5. daļa: Elektropārvades lokšņu līnija (ISO 11452-5, 2. izdevums, 2002. gads). |
| --- | --- |

5. daļa: Elektropārvades lokšņu līnija (ISO 11452-5, 2. izdevums, 2002. gads).

| 9. | ITU radionoteikumi, 2008. gada izdevums. |
| --- | --- |

9.

ITU radionoteikumi, 2008. gada izdevums.

| 10. | IEC 61000-3-2 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 3-2. daļa: Strāvas augstāko harmoniku robežas (iekārtu ieejas strāva ≤ 16 A uz fāzi)”, 3.2. izdevums, 2005. gads, + A1: 2008 + A2: 2009. |
| --- | --- |

10.

IEC 61000-3-2 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 3-2. daļa: Strāvas augstāko harmoniku robežas (iekārtu ieejas strāva ≤ 16 A uz fāzi)”, 3.2. izdevums, 2005. gads, + A1: 2008 + A2: 2009.

| 11. | IEC 61000-3-3 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 3-3. daļa: Robežas – Sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas ierobežojumi publisko zemsprieguma sistēmu iekārtām ar nominālo strāvu ≤ 16 A uz fāzi, kurām nav īpašu slēguma nosacījumu”, 2.0. izdevums, 2008. gads. |
| --- | --- |

11.

IEC 61000-3-3 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 3-3. daļa: Robežas – Sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas ierobežojumi publisko zemsprieguma sistēmu iekārtām ar nominālo strāvu ≤ 16 A uz fāzi, kurām nav īpašu slēguma nosacījumu”, 2.0. izdevums, 2008. gads.

| 12. | IEC 61000-3-11 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 3-11. daļa: Robežas – Sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas ierobežojumi publiskajās zemsprieguma sistēmās. Iekārtas ar nominālo strāvu ≤ 75 A uz fāzi un īpašiem slēguma nosacījumiem”, 1.0. izdevums, 2000. gads. |
| --- | --- |

12.

IEC 61000-3-11 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 3-11. daļa: Robežas – Sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas ierobežojumi publiskajās zemsprieguma sistēmās. Iekārtas ar nominālo strāvu ≤ 75 A uz fāzi un īpašiem slēguma nosacījumiem”, 1.0. izdevums, 2000. gads.

| 13. | IEC 61000-3-12 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 3-12.daļa: Strāvas augstāko harmoniku robežas, ko rada publiskām zemsprieguma sistēmām pieslēgtas ierīces, kuru ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi”, 1.0. izdevums, 2004. gads. |
| --- | --- |

13.

IEC 61000-3-12 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 3-12.daļa: Strāvas augstāko harmoniku robežas, ko rada publiskām zemsprieguma sistēmām pieslēgtas ierīces, kuru ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi”, 1.0. izdevums, 2004. gads.

| 14. | IEC 61000-4-4 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 4-4. daļa: Testēšanas un mērījumu paņēmieni – Elektriskas īslaicīgas pārejas/pieplūduma stabilitātes tests”, 2.0. izdevums, 2004. gads. |
| --- | --- |

14.

IEC 61000-4-4 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 4-4. daļa: Testēšanas un mērījumu paņēmieni – Elektriskas īslaicīgas pārejas/pieplūduma stabilitātes tests”, 2.0. izdevums, 2004. gads.

| 15. | IEC 61000-4-5 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 4-5. daļa: Testēšanas un mērījumu paņēmieni – Pārsprieguma impulsa stabilitātes tests”, 2.0. izdevums, 2005. gads. |
| --- | --- |

15.

IEC 61000-4-5 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 4-5. daļa: Testēšanas un mērījumu paņēmieni – Pārsprieguma impulsa stabilitātes tests”, 2.0. izdevums, 2005. gads.

| 16. | IEC 61000-6-2 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 6-2. daļa: Kopstandarti – Stabilitāte industriālā vidē”, 2.0. izdevums, 2005. gads. |
| --- | --- |

16.

IEC 61000-6-2 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 6-2. daļa: Kopstandarti – Stabilitāte industriālā vidē”, 2.0. izdevums, 2005. gads.

| 17. | IEC 61000-6-3 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 6-3. daļa: Kopstandarti – Emisijas standarts dzīvojamām, komerciālām un vieglās rūpniecības vidēm”, 2.0. izdevums, 2006. gads. |
| --- | --- |

17.

IEC 61000-6-3 “Elektromagnētiskā savietojamība (EMS). 6-3. daļa: Kopstandarti – Emisijas standarts dzīvojamām, komerciālām un vieglās rūpniecības vidēm”, 2.0. izdevums, 2006. gads.

| 18. | CISPR 16–2–1 “Specifikācija radiotraucējumu un stabilitātes mēraparātiem un metodēm. 2-1. daļa: Traucējumu un stabilitātes mērīšanas metodes – Novadīto traucējumu mērīšana”, 2.0. izdevums, 2008. gads. |
| --- | --- |

18.

CISPR 16–2–1 “Specifikācija radiotraucējumu un stabilitātes mēraparātiem un metodēm. 2-1. daļa: Traucējumu un stabilitātes mērīšanas metodes – Novadīto traucējumu mērīšana”, 2.0. izdevums, 2008. gads.

| 19. | CISPR 22 “Informācijas tehnoloģijas iekārtas – Radiotraucējumu raksturvērtības – Robežas un mērīšanas metodes”, 6.0. izdevums, 2008. gads. |
| --- | --- |

19.

CISPR 22 “Informācijas tehnoloģijas iekārtas – Radiotraucējumu raksturvērtības – Robežas un mērīšanas metodes”, 6.0. izdevums, 2008. gads.

| 20. | CISPR 16-1-2 “Specifikācija radiotraucējumu un stabilitātes mēraparātiem un metodēm. 1-2. daļa: Radiotraucējumu un stabilitātes mēraparāti – Palīgiekārtas – Novadītie traucējumi”, 1.2. izdevums, 2006. gads. |
| --- | --- |

20.

CISPR 16-1-2 “Specifikācija radiotraucējumu un stabilitātes mēraparātiem un metodēm. 1-2. daļa: Radiotraucējumu un stabilitātes mēraparāti – Palīgiekārtas – Novadītie traucējumi”, 1.2. izdevums, 2006. gads.

---

2. papildinājums

Transportlīdzekļa platjoslas atskaites robežas

Attālums starp antenu un transportlīdzekli: 10 m

| E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz) |
| --- |
| 30–75 MHz | 75–400 MHz | 400–1 000 MHz |
| E = 32 | E = 32 + 15,13 log (F/75) | E = 43 |

E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz)

30–75 MHz

75–400 MHz

400–1 000 MHz

E = 32

E = 32 + 15,13 log (F/75)

E = 43

Image

---

3. papildinājums

Transportlīdzekļa platjoslas atskaites robežas

Attālums starp antenu un transportlīdzekli: 3 m

| E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz) |
| --- |
| 30–75 MHz | 75–400 MHz | 400–1 000 MHz |
| E = 42 | E = 42 + 15,13 log (F/75) | E = 53 |

E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz)

30–75 MHz

75–400 MHz

400–1 000 MHz

E = 42

E = 42 + 15,13 log (F/75)

E = 53

Image

---

4. papildinājums

Transportlīdzekļa šaurjoslas atskaites robežas

Attālums starp antenu un transportlīdzekli: 10 m

| E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz) |
| --- |
| 30–75 MHz | 75–400 MHz | 400–1 000 MHz |
| E = 22 | E = 22 + 15,13 log (F/75) | E = 33 |

E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz)

30–75 MHz

75–400 MHz

400–1 000 MHz

E = 22

E = 22 + 15,13 log (F/75)

E = 33

Image

---

5. papildinājums

Transportlīdzekļa šaurjoslas atskaites robežas

Attālums starp antenu un transportlīdzekli: 3 m

| E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz) |
| --- |
| 30–75 MHz | 75–400 MHz | 400–1 000 MHz |
| E = 32 | E = 32 + 15,13 log (F/75) | E = 43 |

E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz)

30–75 MHz

75–400 MHz

400–1 000 MHz

E = 32

E = 32 + 15,13 log (F/75)

E = 43

Image

---

6. papildinājums

Elektriskais/elektroniskais mezgls

Platjoslas atskaites robežas

| E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz) |
| --- |
| 30–75 MHz | 75–400 MHz | 400–1 000 MHz |
| E = 62 – 25,13 log (F/30) | E = 52 + 15,13 log (F/75) | E = 63 |

E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz)

30–75 MHz

75–400 MHz

400–1 000 MHz

E = 62 – 25,13 log (F/30)

E = 52 + 15,13 log (F/75)

E = 63

Image

---

7. papildinājums

Elektriskais/elektroniskais mezgls

Šaurjoslas atskaites robežas

| E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz) |
| --- |
| 30–75 MHz | 75–400 MHz | 400–1 000 MHz |
| E = 52 – 25,13 log (F/30) | E = 42 + 15,13 log (F/75) | E = 53 |

E robeža (dBμV/m) F frekvencē (MHz)

30–75 MHz

75–400 MHz

400–1 000 MHz

E = 52 – 25,13 log (F/30)

E = 42 + 15,13 log (F/75)

E = 53

Image

---

1. PIELIKUMS

APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMA PARAUGI

A   paraugs

(Skatīt šo noteikumu 5.2. punktu)

Image

Iepriekš atspoguļotā apstiprinājuma zīme, kas piestiprināta transportlīdzeklim vai ESA, norāda, ka saskaņā ar noteikumiem Nr. 10 attiecīgais transportlīdzekļa tips attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību ir apstiprināts Nīderlandē (E4) ar apstiprinājuma numuru 042439. Apstiprinājuma numurs norāda, ka apstiprinājums piešķirts saskaņā ar prasībām noteikumos Nr. 10, kuros grozījumi izdarīti ar 04. grozījumu sēriju.

B   paraugs

(Skatīt šo noteikumu 5.2. punktu)

Image

Pie transportlīdzekļa vai ESA piestiprināta iepriekš minētā apstiprinājuma zīme norāda, ka attiecīgais transportlīdzekļa tips attiecībā uz elektromagnētisko stabilitāti ir apstiprināts Nīderlandē (E4) saskaņā ar noteikumiem Nr. 10 un Nr. 33 (1).

Apstiprinājuma numuri norāda, ka attiecīgo apstiprinājumu piešķiršanas datumā noteikumi Nr. 10 ietvēra 04. sērijas grozījumus un noteikumi Nr. 33 vēl joprojām bija savā oriģinālajā formā.

---

(1)  Otrais numurs ir dots tikai kā piemērs.

---

2.A PIELIKUMS

Informācijas dokumenta paraugs transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību

Turpmāk tekstā norādītā informācija iesniedzama trīs eksemplāros kopā ar satura rādītāju.

Visi rasējumi iesniedzami atbilstošā mērogā A4 formātā vai salocīti atbilstoši A4 formātam un pietiekami detalizēti.

Fotoattēlos, ja tādi ir, detaļām jābūt pietiekami labi saskatāmām.

Ja sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām ir elektroniskā vadības ierīce, tad sniedz informāciju par tās darbību.

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

| 1. | Modelis (ražotāja tirdzniecības nosaukums): ... |
| --- | --- |

1.

Modelis (ražotāja tirdzniecības nosaukums): ...

| 2. | Tips: ... |
| --- | --- |

2.

Tips: ...

| 3. | Transportlīdzekļa kategorija: ... |
| --- | --- |

3.

Transportlīdzekļa kategorija: ...

| 4. | Ražotāja nosaukums un adrese: ...
  Pilnvarotā pārstāvja vārds un adrese, ja tāds ir: ... |
| --- | --- |

4.

Ražotāja nosaukums un adrese: ...

Pilnvarotā pārstāvja vārds un adrese, ja tāds ir: ...

| 5. | Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-es): ... |
| --- | --- |

5.

Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-es): ...

VISPĀRĪGS TRANSPORTLĪDZEKĻA KONSTRUKCIJAS RAKSTUROJUMS

| 6. | Transportlīdzekļa prototipa fotoattēls(-i) un/vai rasējums(-i): ... |
| --- | --- |

6.

Transportlīdzekļa prototipa fotoattēls(-i) un/vai rasējums(-i): ...

| 7. | Motora atrašanās vieta un izvietojums: ... |
| --- | --- |

7.

Motora atrašanās vieta un izvietojums: ...

MOTORS

| 8. | Ražotājs: ... |
| --- | --- |

8.

Ražotājs: ...

| 9. | Ražotāja motora kods, kā tas ir norādīts uz motora: ... |
| --- | --- |

9.

Ražotāja motora kods, kā tas ir norādīts uz motora: ...

| 10. | Iekšdedzes motors: ... |
| --- | --- |

10.

Iekšdedzes motors: ...

| 11. | Darbības princips: dzirksteļaizdedzes/kompresijaizdedzes, četrtaktu/divtaktu (1) |
| --- | --- |

11.

Darbības princips: dzirksteļaizdedzes/kompresijaizdedzes, četrtaktu/divtaktu (1)

| 12. | Cilindru skaits un izvietojums: ... |
| --- | --- |

12.

Cilindru skaits un izvietojums: ...

| 13. | Degvielas padeve: ... |
| --- | --- |

13.

Degvielas padeve: ...

| 14. | Ar degvielas iesmidzināšanu (tikai kompresijas aizdedzei): jā/nē (1) |
| --- | --- |

14.

Ar degvielas iesmidzināšanu (tikai kompresijas aizdedzei): jā/nē (1)

| 15. | Elektroniskais vadības bloks: ... |
| --- | --- |

15.

Elektroniskais vadības bloks: ...

| 16. | Modelis/modeļi: ... |
| --- | --- |

16.

Modelis/modeļi: ...

| 17. | Sistēmas apraksts: ... |
| --- | --- |

17.

Sistēmas apraksts: ...

| 18. | Ar degvielas iesmidzināšanu (tikai dzirksteļaizdedzei): jā/nē (1) |
| --- | --- |

18.

Ar degvielas iesmidzināšanu (tikai dzirksteļaizdedzei): jā/nē (1)

| 19. | Elektriskā sistēma: ... |
| --- | --- |

19.

Elektriskā sistēma: ...

| 20. | Nominālais spriegums: ... V, pozitīvs/negatīvs zemējums (1) |
| --- | --- |

20.

Nominālais spriegums: ... V, pozitīvs/negatīvs zemējums (1)

| 21. | Ģenerators: ... |
| --- | --- |

21.

Ģenerators: ...

| 22. | Tips: ... |
| --- | --- |

22.

Tips: ...

| 23. | Aizdedze: ... |
| --- | --- |

23.

Aizdedze: ...

| 24. | Modelis/modeļi: ... |
| --- | --- |

24.

Modelis/modeļi: ...

| 25. | Tips(-i): ... |
| --- | --- |

25.

Tips(-i): ...

| 26. | Darbības princips: ... |
| --- | --- |

26.

Darbības princips: ...

| 27. | Sašķidrinātās naftas gāzes sistēma: jā/nē (1) |
| --- | --- |

27.

Sašķidrinātās naftas gāzes sistēma: jā/nē (1)

| 28. | Elektronisks motora vadības bloks, kas paredzēts darbībai ar sašķidrinātu naftas gāzi: ... |
| --- | --- |

28.

Elektronisks motora vadības bloks, kas paredzēts darbībai ar sašķidrinātu naftas gāzi: ...

| 29. | Modelis/modeļi: ... |
| --- | --- |

29.

Modelis/modeļi: ...

| 30. | Tips(-i): ... |
| --- | --- |

30.

Tips(-i): ...

| 31. | Dabasgāzes sistēma: jā/nē (1) |
| --- | --- |

31.

Dabasgāzes sistēma: jā/nē (1)

| 32. | Motora elektronisks vadības bloks, kas paredzēts darbībai ar dabasgāzi: ... |
| --- | --- |

32.

Motora elektronisks vadības bloks, kas paredzēts darbībai ar dabasgāzi: ...

| 33. | Modelis/modeļi: ... |
| --- | --- |

33.

Modelis/modeļi: ...

| 34. | Tips(-i): ... |
| --- | --- |

34.

Tips(-i): ...

| 35. | Elektromotors: ... |
| --- | --- |

35.

Elektromotors: ...

| 36. | Tips (tinums, ierosme): ... |
| --- | --- |

36.

Tips (tinums, ierosme): ...

| 37. | Darbības spriegums: ... |
| --- | --- |

37.

Darbības spriegums: ...

GĀZES MOTORI (JA IR ATŠĶIRĪGI PLĀNOTAS SISTĒMAS, SNIEGT LĪDZVĒRTĪGU INFORMĀCIJU)

| 38. | Elektronisks vadības bloks (ECU): |
| --- | --- |

38.

Elektronisks vadības bloks (ECU):

| 39. | Modelis/modeļi: ... |
| --- | --- |

39.

Modelis/modeļi: ...

| 40. | Tips(-i): ... |
| --- | --- |

40.

Tips(-i): ...

NOSŪTĪŠANA

| 41. | Tips (mehāniskais, hidrauliskais, elektriskais u. c.): ... |
| --- | --- |

41.

Tips (mehāniskais, hidrauliskais, elektriskais u. c.): ...

| 42. | Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ... |
| --- | --- |

42.

Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ...

BALSTIEKĀRTA

| 43. | Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ... |
| --- | --- |

43.

Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ...

STŪRES IEKĀRTA

| 44. | Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ... |
| --- | --- |

44.

Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ...

BREMZES

| 45. | Bremžu pretbloķēšanas sistēma: jā/nē/pēc izvēles (1) |
| --- | --- |

45.

Bremžu pretbloķēšanas sistēma: jā/nē/pēc izvēles (1)

| 46. | Transportlīdzekļiem ar pretbloķēšanas sistēmām – sistēmas darbības apraksts (ieskaitot elektroniskās detaļas), elektriskā blokshēma, hidropievada vai pneimopievada shēma: ... |
| --- | --- |

46.

Transportlīdzekļiem ar pretbloķēšanas sistēmām – sistēmas darbības apraksts (ieskaitot elektroniskās detaļas), elektriskā blokshēma, hidropievada vai pneimopievada shēma: ...

VIRSBŪVE

| 47. | Virsbūves tips: ... |
| --- | --- |

47.

Virsbūves tips: ...

| 48. | Izmantotie materiāli un izgatavošanas metodes: ... |
| --- | --- |

48.

Izmantotie materiāli un izgatavošanas metodes: ...

| 49. | Vējstikls un pārējie logi: |
| --- | --- |

49.

Vējstikls un pārējie logi:

| 50. | Īss loga pacelšanas mehānisma elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ... |
| --- | --- |

50.

Īss loga pacelšanas mehānisma elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ...

| 51. | Atpakaļskata spoguļi (katra spoguļa stāvoklis): ... |
| --- | --- |

51.

Atpakaļskata spoguļi (katra spoguļa stāvoklis): ...

| 52. | Īss regulācijas sistēmas elektronisko sastāvdaļu (ja tādas ir) apraksts: ... |
| --- | --- |

52.

Īss regulācijas sistēmas elektronisko sastāvdaļu (ja tādas ir) apraksts: ...

| 53. | Drošības jostas un/vai citas ierobežotājsistēmas: ... |
| --- | --- |

53.

Drošības jostas un/vai citas ierobežotājsistēmas: ...

| 54. | Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ... |
| --- | --- |

54.

Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ...

| 55. | Radiotraucējumu slāpēšana: |
| --- | --- |

55.

Radiotraucējumu slāpēšana:

| 56. | Formas un saturošo materiālu apraksts un rasējumi/fotoattēli tai virsbūves daļai, kura ietver motora nodalījumu un tam tuvāko pasažieru salona daļu: ... |
| --- | --- |

56.

Formas un saturošo materiālu apraksts un rasējumi/fotoattēli tai virsbūves daļai, kura ietver motora nodalījumu un tam tuvāko pasažieru salona daļu: ...

| 57. | Motora nodalījumā iebūvēto metāla sastāvdaļu (piemēram, apsildes ierīču, rezerves riteņa, gaisa filtra, stūres iekārtas u. c.) novietojuma rasējumi vai fotoattēli: ... |
| --- | --- |

57.

Motora nodalījumā iebūvēto metāla sastāvdaļu (piemēram, apsildes ierīču, rezerves riteņa, gaisa filtra, stūres iekārtas u. c.) novietojuma rasējumi vai fotoattēli: ...

| 58. | Radiotraucējumu kontroles iekārtas tabula un rasējums: ... |
| --- | --- |

58.

Radiotraucējumu kontroles iekārtas tabula un rasējums: ...

| 59. | Ziņas par līdzstrāvas pretestības nominālvērtību un, pretestības aizdedzes kabeļu gadījumā, par to nominālo pretestību uz vienu metru: ... |
| --- | --- |

59.

Ziņas par līdzstrāvas pretestības nominālvērtību un, pretestības aizdedzes kabeļu gadījumā, par to nominālo pretestību uz vienu metru: ...

APGAISMES IERĪCES UN GAISMAS SIGNĀLIERĪCES

| 60. | Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir), izņemot lampas: ... |
| --- | --- |

60.

Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir), izņemot lampas: ...

DAŽĀDI

| 61. | Pretaizdzīšanas ierīces: ... |
| --- | --- |

61.

Pretaizdzīšanas ierīces: ...

| 62. | Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ... |
| --- | --- |

62.

Īss elektrisko/elektronisko sastāvdaļu apraksts (ja tādas ir): ...

| 63. | Tabula RF raidītāju ierīkošanai un izmantošanai transportlīdzeklī/transportlīdzekļos, ja tādi ir (skatīt šo noteikumu 3.1.8. punktu): ...







  Frekvenču joslas (Hz) | Maksimālā izejas jauda (W) | Antenas novietojums transportlīdzeklī, specifiski nosacījumi ierīkošanai un/vai izmantošanai |
| --- | --- | --- | --- |

63.

Tabula RF raidītāju ierīkošanai un izmantošanai transportlīdzeklī/transportlīdzekļos, ja tādi ir (skatīt šo noteikumu 3.1.8. punktu): ...

Frekvenču joslas (Hz)

Maksimālā izejas jauda (W)

Antenas novietojums transportlīdzeklī, specifiski nosacījumi ierīkošanai un/vai izmantošanai

| 64. | Transportlīdzeklis aprīkots ar maza darbības rādiusa 24 GHz radara iekārtu: jā/nē/pēc izvēles (1)

  Tipa apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējs attiecīgā gadījumā iesniedz arī: | 1. papildinājums: sarakstu ar visām elektriskām un/vai elektroniskām sastāvdaļām (norādot modeli/modeļus un tipu/tipus), uz kurām attiecas šie noteikumi (sk. šo noteikumu 2.9. un 2.10. punktu) un kuras nav uzskaitītas iepriekš. |
| --- | --- | --- |

64.

Transportlīdzeklis aprīkots ar maza darbības rādiusa 24 GHz radara iekārtu: jā/nē/pēc izvēles (1)

Tipa apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējs attiecīgā gadījumā iesniedz arī:

1. papildinājums: sarakstu ar visām elektriskām un/vai elektroniskām sastāvdaļām (norādot modeli/modeļus un tipu/tipus), uz kurām attiecas šie noteikumi (sk. šo noteikumu 2.9. un 2.10. punktu) un kuras nav uzskaitītas iepriekš.

| | 2. papildinājums: visu elektrisko un/vai elektronisko sastāvdaļu (uz ko attiecas šie noteikumi) kopējā izvietojuma un elektroinstalācijas novietojuma shēmu vai rasējumu. |
| --- | --- |

2. papildinājums: visu elektrisko un/vai elektronisko sastāvdaļu (uz ko attiecas šie noteikumi) kopējā izvietojuma un elektroinstalācijas novietojuma shēmu vai rasējumu.

| | 3. papildinājums: tipa prototipam izvēlētā transportlīdzekļa aprakstu. | Virsbūves veids: ... |
| --- | --- | --- |

3. papildinājums: tipa prototipam izvēlētā transportlīdzekļa aprakstu.

Virsbūves veids: ...

| | Stūre kreisā vai labā pusē: ... |
| --- | --- |

Stūre kreisā vai labā pusē: ...

| | Garenbāze: ... |
| --- | --- |

Garenbāze: ...

| | 4. papildinājums. Ziņojumu(-us) par attiecīgajiem testiem, ko iesniedz ražotājs no ISO 17025 akreditētas un apstiprinātājas iestādes atzītas testa laboratorijas tipa apstiprinājuma sertifikāta noformēšanai. |
| --- | --- |

4. papildinājums. Ziņojumu(-us) par attiecīgajiem testiem, ko iesniedz ražotājs no ISO 17025 akreditētas un apstiprinātājas iestādes atzītas testa laboratorijas tipa apstiprinājuma sertifikāta noformēšanai.

| 65. | Lādētājs: iebūvēts/ārējs/nav (1): ... |
| --- | --- |

65.

Lādētājs: iebūvēts/ārējs/nav (1): ...

| 66. | Lādēšanas strāva: līdzstrāva/ maiņstrāva (fāžu skaits/frekvence) (1): ... |
| --- | --- |

66.

Lādēšanas strāva: līdzstrāva/ maiņstrāva (fāžu skaits/frekvence) (1): ...

| 67. | Maksimālā nominālā strāva (vajadzības gadījumā katrā režīmā): |
| --- | --- |

67.

Maksimālā nominālā strāva (vajadzības gadījumā katrā režīmā):

| 68. | Nominālais lādēšanas spriegums: ... |
| --- | --- |

68.

Nominālais lādēšanas spriegums: ...

| 69. | Transportlīdzekļa saskarnes pamatfunkcijas: piemēram, L1/L2/L3/N/E/kontroles vadība: ... |
| --- | --- |

69.

Transportlīdzekļa saskarnes pamatfunkcijas: piemēram, L1/L2/L3/N/E/kontroles vadība: ...

---

(1)  Izsvītrojiet nevajadzīgo

---

2.B PIELIKUMS

Informācijas dokuments elektriska/elektroniska mezgla tipa apstiprinājumam attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību

Turpmāk tekstā norādītā informācija, ja nepieciešams, iesniedzama trīs eksemplāros kopā ar satura rādītāju. Visi rasējumi iesniedzami atbilstošā mērogā A4 formātā vai salocīti atbilstoši A4 formātam un pietiekami detalizēti. Fotoattēlos, ja tādi ir, detaļām jābūt pietiekami labi saskatāmām.

Ja sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām ir elektroniskā vadības ierīce, tad sniedz informāciju par tās darbību.

| 1. | Modelis (ražotāja tirdzniecības nosaukums): ... |
| --- | --- |

1.

Modelis (ražotāja tirdzniecības nosaukums): ...

| 2. | Tips: ... |
| --- | --- |

2.

Tips: ...

| 3. | Tipa identifikācijas veids, ja marķējums ir uz transportlīdzekļa sastāvdaļas/atsevišķas tehniskas vienības (1): |
| --- | --- |

3.

Tipa identifikācijas veids, ja marķējums ir uz transportlīdzekļa sastāvdaļas/atsevišķas tehniskas vienības (1):

| 3.1. | Šā marķējuma atrašanās vieta: ... |
| --- | --- |

3.1.

Šā marķējuma atrašanās vieta: ...

| 4. | Ražotāja nosaukums un adrese: ...
  Pilnvarotā pārstāvja vārds un adrese, ja tāds ir: ... |
| --- | --- |

4.

Ražotāja nosaukums un adrese: ...

Pilnvarotā pārstāvja vārds un adrese, ja tāds ir: ...

| 5. | Sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām – apstiprinājuma marķējuma piestiprināšanas vieta un veids:
  ... |
| --- | --- |

5.

Sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām – apstiprinājuma marķējuma piestiprināšanas vieta un veids:

...

| 6. | Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-es): ... |
| --- | --- |

6.

Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-es): ...

| 7. | Šo ESA apstiprina kā sastāvdaļu/atsevišķu tehnisku vienību (1) |
| --- | --- |

7.

Šo ESA apstiprina kā sastāvdaļu/atsevišķu tehnisku vienību (1)

| 8. | Izmantošanas ierobežojumi un uzstādīšanas nosacījumi: ... |
| --- | --- |

8.

Izmantošanas ierobežojumi un uzstādīšanas nosacījumi: ...

| 9. | Elektrosistēmas nominālais spriegums: ... V, pozitīvs/negatīvs (2) zemējums. ... |
| --- | --- |

9.

Elektrosistēmas nominālais spriegums: ... V, pozitīvs/negatīvs (2) zemējums. ...

1. papildinājums: ESA tipa izvēlētā prototipa apraksts (elektroniskā bloka shēma un galveno ESA sastāvdaļu saraksts, piemēram, mikroprocesora, kristāla u. c. modelis un tips).

2. papildinājums: ziņojums(-i), kas ir par attiecīgajiem testiem un ko iesniedz ražotājs, no ISO 17025 akreditētas un apstiprinātājas iestādes atzītas testa laboratorijas tipa apstiprinājuma sertifikāta noformēšanai.

---

(1)  Ja tipa identifikācijas veids ietver zīmes, kas nav būtiskas sastāvdaļu vai atsevišķu vienību tipu aprakstam, kuru ietver šis informācijas dokuments, šādas zīmes dokumentācijā jāapzīmē ar simbolu “?” (piemēram, ABC??123??).

(2)  Izsvītrojiet nevajadzīgo.

---

3.A PIELIKUMS

PAZIŅOJUMS

(Maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

3.B PIELIKUMS

PAZIŅOJUMS

(Maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

4. PIELIKUMS

Transportlīdzekļu izstaroto platjoslas elektromagnētisko emisiju mērmetode

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīto testa metodi izmanto tikai transportlīdzekļiem.

Šī metode attiecas uz abām transportlīdzekļa konfigurācijām:

| a) | to, kura nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”; |
| --- | --- |

a)

to, kura nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”;

| b) | “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”. |
| --- | --- |

b)

“RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.   Testa metode

Šis tests ir paredzēts tādu platjoslas emisiju mērīšanai, kuras rada transportlīdzeklī ierīkotas elektriskas vai elektroniskas sistēmas (piemēram, aizdedzes sistēma vai elektriskais motors).

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005).

2.   TRANSPORTLĪDZEKĻA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Transportlīdzeklis ar konfigurāciju, kura nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”

2.1.1.   Motors

Motors darbojas atbilstoši CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005).

2.1.2.   Citas transportlīdzekļa sistēmas

Viss aprīkojums, kas var radīt platjoslas emisijas un ko var pastāvīgi ieslēgt vadītājs vai pasažieri, piemēram, tīrītājs motoram vai ventilatoriem, darbojas ar maksimālo slodzi. Signāltaure un elektriskie logu motori nav ietverti, jo tie netiek izmantoti nepārtraukti.

2.2.   Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”

Šis transportlīdzeklis ir bateriju lādēšanas režīmā pie nominālas jaudas, kamēr maiņstrāva vai līdzstrāva sasniedz vismaz 80 % no tās sākumvērtības. Testa iekārtas uzstādīšana tāda transportlīdzekļa savienojumam, kura konfigurācija ir “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”, norādīta šā pielikuma papildinājuma 3. attēlā.

3.   MĒRĪJUMA VIETA

3.1   Kā alternatīvu CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads un 1. groz.: 2005) prasībām L kategorijas transportlīdzekļiem par testa virsmu var izmantot jebkuru vietu, kas atbilst šā pielikuma papildinājuma 1. attēlā norādītajiem nosacījumiem. Šādā gadījumā mēraparatūrai jāatrodas ārpus šā pielikuma papildinājuma 1. attēlā norādītās daļas.

3.2.   Drīkst izmantot slēgtu testa objektu, ja var pierādīt atbilstību starp slēgtā testa objektā un āra laukumā iegūtiem rezultātiem. Slēgtā testa objektā nav jāievēro citas āra laukuma prasības attiecībā uz redzamajiem izmēriem kā tikai prasības attiecībā uz attālumu starp antenu un transportlīdzekli un antenas augstumu.

4.   TESTA PRASĪBAS

4.1.   Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerā vai āra laukumā visā frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

4.2.   Mērījumi var tikt veikti ar kvazimaksimuma vai maksimuma detektoriem. Šo noteikumu 6.2. un 6.5. punktā norādītās robežas attiecas uz kvazimaksimuma detektoriem. Ja tiek izmantoti maksimuma detektori, jālieto 20 dB korekcijas koeficients, kā noteikts CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005).

4.3.   Mērījumi

Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005) standartā, frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai transportlīdzeklis atbilst šā pielikuma prasībām.

Ja testā tiek pārsniegta robeža, veic pētījumus, lai pārliecinātos, ka tas noticis transportlīdzekļa, nevis fona starojuma dēļ.

4.4.   Rādījumi

Maksimālie rādījumi, kas saistīti ar robežu (horizontāla un vertikāla polarizācija un antenas novietojums transportlīdzekļa labajā un kreisajā pusē), katrā no 14 frekvenču joslām, jāpieņem kā raksturojošs rādījums frekvencē, kurā tika veikti mērījumi.

Papildinājums

1.   attēls

Brīva horizontāla virsma bez elektromagnētiskas atstarošanas. Virsmas robežu nosaka elipses formā

Image

2.   attēls

Antenas novietojums attiecībā pret transportlīdzekli

Dipolu antena stāvoklī, kādā veic vertikālās starojuma daļas mērījumu

Image

Dipolu antena stāvoklī, kādā veic horizontālās starojuma daļas mērījumu

Image

3.   attēls

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā”, kas savienota ar elektrotīklu

Image

Image

---

5. PIELIKUMS

Transportlīdzekļu izstaroto šaurjoslas elektromagnētisko emisiju mērmetode

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīto testa metodi izmanto tikai transportlīdzekļiem.

Šī metode attiecas tikai uz transportlīdzekļa konfigurāciju, kura nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.   Testa metode

Šis tests paredzēts tādu šaurjoslas elektromagnētisko emisiju mērīšanai, ko varētu radīt sistēma ar mikroprocesoru vai cits šaurjoslas avots.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005) vai saskaņā ar CISPR 25 (un labojums, 2004. gads).

1.3.   Vispirms emisiju līmeņus frekvences modulācijas (FM) joslā (76–108 MHz) mēra transportlīdzekļa radioantenas translācijā ar vidusmēra detektoru. Ja šo noteikumu 6.3.2.4. punktā noteiktais līmenis nav pārsniegts, transportlīdzeklis uzskatāms par atbilstošu šā pielikuma prasībām attiecībā uz šo frekvenču joslu un pilns tests nav jāveic.

1.4.   Alternatīvu mērījumu vietu L kategorijas transportlīdzekļiem var izvēlēties atbilstoši 4. pielikuma 3.1. un 3.2. punktam.

2.   TRANSPORTLĪDZEKĻA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Aizdedzes slēdzis ir ieslēgts. Motors nedarbojas.

2.2.   Visas transportlīdzekļa elektroniskās sistēmas darbojas normālā darba režīmā, transportlīdzeklim stāvot.

2.3.   Viss aprīkojums, ko vadītājs vai pasažieri var ieslēgt pastāvīgi, ar iekšējiem ģeneratoriem > 9 kHz vai atkārtotiem signāliem, darbojas normāli.

3.   TESTA PRASĪBAS

3.1.   Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerā vai āra testa laukumā visā frekvenču diapazonā no 30–1 000 MHz.

3.2.   Mērījumi jāveic ar vidusmēra detektoru.

3.3.   Mērījumi

Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005) standartā, frekvenču diapazonā no 30–1 000 MHz.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai transportlīdzeklis atbilst šā pielikuma prasībām.

Ja testā tiek pārsniegta robeža, veic pētījumus, lai pārliecinātos, ka tam par iemeslu ir transportlīdzeklis, nevis fona starojums, tostarp arī platjoslas starojums no jebkāda ESA.

3.4.   Rādījumi

Maksimālie rādījumi, kas saistīti ar robežu (horizontāla un vertikāla polarizācija un antenas novietojums transportlīdzekļa labajā un kreisajā pusē), katrā no 14 frekvenču joslām, jāpieņem kā raksturojošs rādījums frekvencē, kurā tika veikti mērījumi.

---

6. PIELIKUMS

Testēšanas metode transportlīdzekļa stabilitātei elektromagnētiskā starojumā

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīto testa metodi izmanto tikai transportlīdzekļiem. Šī metode attiecas uz abām transportlīdzekļa konfigurācijām:

| a) | to, kura nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”; |
| --- | --- |

a)

to, kura nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”;

| b) | “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”. |
| --- | --- |

b)

“RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.   Testa metode

Šis tests ir paredzēts, lai pierādītu transportlīdzekļa elektronisko sistēmu stabilitāti. Transportlīdzekli pakļauj elektromagnētiskiem laukiem, kā aprakstīts šajā pielikumā. Transportlīdzekli testu laikā uzrauga.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar ISO 11451-2, 3. izdevums, 2005. gads.

1.3.   Alternatīvas testa metodes

Kā alternatīvu testus visiem transportlīdzekļiem var veikt āra testa laukumā. Testa objekts atbilst (valsts) tiesiskajām prasībām attiecībā uz elektromagnētisko lauku emisiju.

Ja transportlīdzeklis ir garāks par 12 m un/vai platāks par 2,60 m, un/vai augstāks par 4,00 m, BCI (strāvas inžekcijas) metodi atbilstoši ISO 11451-4 (1. izdevums, 1995. gads) var izmantot 20–2 000 MHz frekvenču diapazonā ar šo noteikumu 6.7.2.1. punktā noteiktajiem līmeņiem.

2.   TRANSPORTLĪDZEKĻA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Transportlīdzeklis ar konfigurāciju, kura nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

2.1.1.   Transportlīdzeklis ir bez kravas, izņemot vajadzīgo testa aprīkojumu.

2.1.1.1.   Motors parastā režīmā griež dzenošos riteņus ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h, ja nav tehniska iemesla transportlīdzekļa dēļ izvēlēties citu stāvokli. L1 un L2 kategorijas transportlīdzekļiem parastā režīmā uzturams vienmērīgs ātrums 25 km/h. Transportlīdzeklis atrodas uz pienācīgi noslogota dinamometra vai arī, ievērojot minimālu klīrensu, tā asis ir uzliktas uz izolētiem balstiem, ja dinamometrs nav pieejams. Ja nepieciešams, jāatvieno pārvades vārpstas, jostas vai ķēdes (piemēram, kravas automobiļiem, divu vai trīs riteņu transportlīdzekļiem).

2.1.1.2.   Transportlīdzekļa pamatnosacījumi

Punkts nosaka obligātos testa nosacījumus (ja tādi ir) un neatbilstības kritērijus transportlīdzekļa stabilitātes testiem. Citas transportlīdzekļa sistēmas, kuras var ietekmēt stabilitātes funkcijas, jāpārbauda veidā, par kādu vienojies ražotājs ar tehnisko dienestu.

| “50 km/h cikla” transportlīdzekļa testa nosacījumi | Neatbilstības kritēriji |
| --- | --- |
| Transportlīdzekļa ātrums 50 km/h (attiecīgi 25 km/h L1, L2 transportlīdzekļiem) ± 20 % (transportlīdzeklis brauc uz veltņiem). Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar kruīza kontroles sistēmu, tā darbojas. | Ātruma novirze lielāka par ± 10 % no nominālā ātruma. Ja ir automātiskā ātrumkārba: pārmaiņas pārneses attiecībā rada ātruma novirzi, kas pārsniedz ± 10 % no nominālā ātruma. |
| Tuvās gaismas IESLĒGTAS (manuālais režīms) | Gaismas IZSLĒDZAS |
| Priekšējais stikla tīrītājs IESLĒGTS (manuālais režīms) maksimālajā ātrumā | Priekšējā stikla tīrītāja pilnīga apstāšanās |
| Pagrieziena rādītājs vadītāja pusē IESLĒGTS | Frekvences pārmaiņas (mazāk par 0,75 Hz vai vairāk par 2,25 Hz). Darba cikla pārmaiņas (mazāk par 25 % vai vairāk par 75 %) |
| Regulējama balstiekārta standarta pozīcijā | Neparedzētas būtiskas pārmaiņas |
| Vadītāja vieta un stūres rats vidus pozīcijā | Neparedzētas pārmaiņas, kas pārsniedz 10 % no kopējās amplitūdas |
| Signalizācija nav aktivizēta | Neparedzēta signalizācijas aktivizācija |
| Signāltaure IZSLĒGTA | Neparedzēta signāltaures aktivizācija |
| Drošības gaisa spilveni un drošības jostu ierobežojumu sistēmas darbojas, ar atslēgtiem drošības gaisa spilveniem, ja ir šāda funkcija | Neparedzēta aktivizācija |
| Automātiskās durvis noslēgtas | Neparedzēta atvēršana |
| Regulējama stāvbremzes svira standarta pozīcijā | Neparedzēta aktivizācija |

“50 km/h cikla” transportlīdzekļa testa nosacījumi

Neatbilstības kritēriji

Transportlīdzekļa ātrums 50 km/h (attiecīgi 25 km/h L1, L2 transportlīdzekļiem) ± 20 % (transportlīdzeklis brauc uz veltņiem). Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar kruīza kontroles sistēmu, tā darbojas.

Ātruma novirze lielāka par ± 10 % no nominālā ātruma. Ja ir automātiskā ātrumkārba: pārmaiņas pārneses attiecībā rada ātruma novirzi, kas pārsniedz ± 10 % no nominālā ātruma.

Tuvās gaismas IESLĒGTAS (manuālais režīms)

Gaismas IZSLĒDZAS

Priekšējais stikla tīrītājs IESLĒGTS (manuālais režīms) maksimālajā ātrumā

Priekšējā stikla tīrītāja pilnīga apstāšanās

Pagrieziena rādītājs vadītāja pusē IESLĒGTS

Frekvences pārmaiņas (mazāk par 0,75 Hz vai vairāk par 2,25 Hz). Darba cikla pārmaiņas (mazāk par 25 % vai vairāk par 75 %)

Regulējama balstiekārta standarta pozīcijā

Neparedzētas būtiskas pārmaiņas

Vadītāja vieta un stūres rats vidus pozīcijā

Neparedzētas pārmaiņas, kas pārsniedz 10 % no kopējās amplitūdas

Signalizācija nav aktivizēta

Neparedzēta signalizācijas aktivizācija

Signāltaure IZSLĒGTA

Neparedzēta signāltaures aktivizācija

Drošības gaisa spilveni un drošības jostu ierobežojumu sistēmas darbojas, ar atslēgtiem drošības gaisa spilveniem, ja ir šāda funkcija

Neparedzēta aktivizācija

Automātiskās durvis noslēgtas

Neparedzēta atvēršana

Regulējama stāvbremzes svira standarta pozīcijā

Neparedzēta aktivizācija

| “Bremžu cikla” transportlīdzekļa testa nosacījumi | Neatbilstības kritēriji |
| --- | --- |
| Tiks noteikti bremžu cikla testa plānā. Tiem jāietver bremzes pedāļa darbība (ja vien nav tehnisku iemeslu to nedarīt), bet ne obligāti bremžu pretbloķēšanas sistēmas darbība. | Bremžu signāllukturi cikla laikā netiek aktivizēti.
  Bremžu signāllukturi IESLĒGTI, bet nedarbojas.
  Neparedzēta aktivizācija |

“Bremžu cikla” transportlīdzekļa testa nosacījumi

Neatbilstības kritēriji

Tiks noteikti bremžu cikla testa plānā. Tiem jāietver bremzes pedāļa darbība (ja vien nav tehnisku iemeslu to nedarīt), bet ne obligāti bremžu pretbloķēšanas sistēmas darbība.

Bremžu signāllukturi cikla laikā netiek aktivizēti.

Bremžu signāllukturi IESLĒGTI, bet nedarbojas.

Neparedzēta aktivizācija

2.1.1.3.   Viss aprīkojums, ko var pastāvīgi ieslēgt vadītājs vai pasažieri, darbojas normālā režīmā.

2.1.1.4.   Visas citas sistēmas, kas ietekmē vadītāja transportlīdzekļa vadību, ir ieslēgtas atbilstoši normālam transportlīdzekļa darba režīmam.

2.1.2.   Ja transportlīdzeklim ir elektriskas/elektroniskas sistēmas, kas ir vienota tiešās transportlīdzekļa vadības daļa un kas nedarbojas apstākļos, kuri aprakstīti 2.1. punktā, ražotājs drīkst sniegt ziņojumu vai papildu pierādījumu tehniskajam dienestam par to, ka transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas atbilst šo noteikumu prasībām. Šādu pierādījumu iekļauj tipa apstiprinājuma dokumentācijā.

2.1.3.   Novērojot transportlīdzekli, izmanto tikai tādu aprīkojumu, kas nerada traucējumus. Lai konstatētu, vai šā pielikuma prasības tiek ievērotas, transportlīdzekļa ārpusi un pasažieru salonu novēro (piemēram, ar videokameru(-ām), mikrofonu u. c.).

2.2.   Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

2.2.1.   Transportlīdzeklis ir bez kravas, izņemot vajadzīgo testa aprīkojumu.

2.2.1.1.   Transportlīdzeklis ir nobloķēts, motors izslēgts un lādēšanas režīmā.

2.2.1.2.   Transportlīdzekļa pamatnosacījumi

Šajā punktā tiek noteikti obligātie testa nosacījumi (ja tādi ir) un neatbilstības kritēriji transportlīdzekļa stabilitātes testiem. Citas transportlīdzekļa sistēmas, kuras var ietekmēt stabilitātes funkcijas, jāpārbauda veidā, par kādu vienojies ražotājs ar tehnisko dienestu.

| Testa nosacījumi transportlīdzeklim ar “RESS lādēšanas režīmā” | Neatbilstības kritēriji |
| --- | --- |
| RESS ir lādēšanas režīmā. Par RESS uzlādes stadiju vienojas ražotājs ar tehnisko dienestu. | Transportlīdzeklis sāk kustēties. |

Testa nosacījumi transportlīdzeklim ar “RESS lādēšanas režīmā”

Neatbilstības kritēriji

RESS ir lādēšanas režīmā. Par RESS uzlādes stadiju vienojas ražotājs ar tehnisko dienestu.

Transportlīdzeklis sāk kustēties.

2.2.1.3.   JĀIZSLĒDZ visas citas iekārtas, kuras vadītājs vai pasažieris var pastāvīgi ieslēgt.

2.2.2.   Novērojot transportlīdzekli, izmanto tikai tādu aprīkojumu, kas nerada traucējumus. Lai konstatētu, vai šā pielikuma prasības tiek ievērotas, transportlīdzekļa ārpusi un pasažieru salonu novēro (piemēram, ar videokameru(-ām), mikrofonu u. c.).

3.   ATSKAITES PUNKTS

3.1.   Šajā pielikumā atskaites punkts ir punkts, kurā nosaka lauka intensitāti un kuru nosaka šādi:

3.2.   M, N, O kategorijas transportlīdzekļiem atbilstoši ISO 11451-2, 3. izdevums, 2005. gads.

3.3.   L kategorijas transportlīdzekļiem:

| 3.3.1. | vismaz 2 m horizontāli no antenas fāzes centra vai vismaz 1 m vertikāli no pārvades līniju sistēmas (TLS) izstarojošajiem elementiem; |
| --- | --- |

3.3.1.

vismaz 2 m horizontāli no antenas fāzes centra vai vismaz 1 m vertikāli no pārvades līniju sistēmas (TLS) izstarojošajiem elementiem;

| 3.3.2. | uz transportlīdzekļa viduslīnijas (gareniskās simetrijas plaknē); |
| --- | --- |

3.3.2.

uz transportlīdzekļa viduslīnijas (gareniskās simetrijas plaknē);

| 3.3.3. | 1,0 ± 0,05 m augstumā virs plaknes, uz kuras atrodas transportlīdzeklis, vai 2,0 ± 0,05 m augstumā, ja minimālais jumta augstums visiem transportlīdzekļiem paraugu klāstā pārsniedz 3,0 m; |
| --- | --- |

3.3.3.

1,0 ± 0,05 m augstumā virs plaknes, uz kuras atrodas transportlīdzeklis, vai 2,0 ± 0,05 m augstumā, ja minimālais jumta augstums visiem transportlīdzekļiem paraugu klāstā pārsniedz 3,0 m;

| 3.3.4. | vai nu 1,0 ± 0,2 m aiz transportlīdzekļa priekšējā riteņa vertikālās viduslīnijas (šā pielikuma papildinājuma 1. attēla C punkts), ja tas ir transportlīdzeklis ar trim riteņiem,
  vai 0,2 ± 0,2 m aiz transportlīdzekļa priekšējā riteņa vertikālās viduslīnijas (šā pielikuma papildinājuma 2. attēla D punkts), ja tas ir transportlīdzeklis ar diviem riteņiem; |
| --- | --- |

3.3.4.

vai nu 1,0 ± 0,2 m aiz transportlīdzekļa priekšējā riteņa vertikālās viduslīnijas (šā pielikuma papildinājuma 1. attēla C punkts), ja tas ir transportlīdzeklis ar trim riteņiem,

vai 0,2 ± 0,2 m aiz transportlīdzekļa priekšējā riteņa vertikālās viduslīnijas (šā pielikuma papildinājuma 2. attēla D punkts), ja tas ir transportlīdzeklis ar diviem riteņiem;

| 3.3.5. | ja tiek nolemts apstarot transportlīdzekļa aizmuguri, atskaites punktu nosaka saskaņā ar 3.3.1.–3.3.4. punktu. Transportlīdzekli tad novieto ar aizmuguri pret antenu tā, it kā tas būtu horizontāli pagriezts par 180° ap savu viduspunktu, t. i., tā, lai attālums no antenas līdz transportlīdzekļa ārējās virsbūves tuvākajai daļai nemainītos. Tas ir redzams šā pielikuma papildinājuma 3. attēlā. |
| --- | --- |

3.3.5.

ja tiek nolemts apstarot transportlīdzekļa aizmuguri, atskaites punktu nosaka saskaņā ar 3.3.1.–3.3.4. punktu. Transportlīdzekli tad novieto ar aizmuguri pret antenu tā, it kā tas būtu horizontāli pagriezts par 180° ap savu viduspunktu, t. i., tā, lai attālums no antenas līdz transportlīdzekļa ārējās virsbūves tuvākajai daļai nemainītos. Tas ir redzams šā pielikuma papildinājuma 3. attēlā.

4.   TESTA PRASĪBAS

4.1.   Frekvenču diapazons, aiztures laiki, polarizācija

Transportlīdzekli pakļauj elektromagnētiskajam starojumam 20–2 000 MHz frekvenču diapazonā vertikālā polarizācijā.

Testa signāla modulācija ir:

| a) | AM (amplitūdas modulācija) ar 1 kHz modulāciju un 80 % modulācijas platumu 20–800 MHz frekvenču diapazonā; un |
| --- | --- |

a)

AM (amplitūdas modulācija) ar 1 kHz modulāciju un 80 % modulācijas platumu 20–800 MHz frekvenču diapazonā; un

| b) | PM (impulsa modulācija), t – 577 μ, 4 600 μ periods 800–2 000 MHz frekvenču diapazonā, |
| --- | --- |

b)

PM (impulsa modulācija), t – 577 μ, 4 600 μ periods 800–2 000 MHz frekvenču diapazonā,

ja vien tehniskais dienests un transportlīdzekļa ražotājs nav vienojušies citādi.

Frekvenču posma lielumu un aiztures laiku izvēlas saskaņā ar ISO 11451-1, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008.

4.1.1.   Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti ISO 11451-1 (3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008), frekvenču diapazonā no 20 līdz 2 000 MHz.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu frekvenču diapazonā var izvēlēties samazinātu skaitu izlases frekvenču, piemēram, 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 un 1 800 MHz, lai pārliecinātos, vai transportlīdzeklis atbilst šā pielikuma prasībām.

Ja transportlīdzeklis neiztur pielikumā norādīto testu, jāpārliecinās, ka transportlīdzeklis nav izturējis attiecīgos testa apstākļus, nevis tas noticis nekontrolētu lauku rašanās rezultātā.

5.   VAJADZĪGĀS LAUKA INTENSITĀTES RADĪŠANA

5.1.   Testa metodika

5.1.1.   Lai izveidotu testa lauka apstākļus, tiek izmantota aizstājējmetode atbilstoši ISO 11451, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008.

5.1.2.   Kalibrēšana

TLS tiek izmantots viens lauka paraugs iekārtas atskaites punktā.

Antenām tiek izmantoti četri lauka paraugi iekārtas atskaites līnijā.

5.1.3.   Testa posms

Transportlīdzeklis novietots ar transportlīdzekļa viduslīniju uz iekārtas atskaites punkta vai līnijas. Parasti transportlīdzeklis atrodas ar priekšu pret fiksētu antenu. Taču, ja elektroniskās vadības bloki un saistītā instalācija pārsvarā ir transportlīdzekļa aizmugurē, parasti testu izdara transportlīdzeklim ar aizmuguri pret antenu. Garam transportlīdzeklim (t. i., izņemot L, M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļus), kam elektroniskās vadības bloki un saistītā instalācija pārsvarā ir transportlīdzekļa vidusdaļā, atskaites punktu drīkst noteikt, vai nu vadoties pēc transportlīdzekļa labās puses virsmas, vai kreisās puses virsmas. Šis atskaites punkts atrodas transportlīdzekļa garuma viduspunktā vai kādā punktā tajā transportlīdzekļa pusē, ko sadarbībā ar kompetento iestādi izvēlējies ražotājs, apsverot elektronisko sistēmu sadalījumu un visas instalācijas novietojumu.

Šādu testēšanu drīkst izdarīt tikai tad, ja to ļauj kameras fiziskā konstrukcija. Antenas atrašanās vieta jānorāda testa ziņojumā.

Papildinājums

1.   attēls

Image

2.   attēls

Image

3.   attēls

Image

4.   attēls

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”

Image

---

7. PIELIKUMS

Elektrisku/elektronisku mezglu izstaroto platjoslas elektromagnētisko emisiju mērmetode

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Ar šajā pielikumā aprakstīto testa metodi var testēt ESA, kurus pēc tam drīkst uzstādīt transportlīdzekļiem, kas atbilst 4. pielikuma prasībām.

1.2.   Testa metode

Šis tests ir paredzēts platjoslas elektromagnētisko emisiju mērīšanai no ESA (piemēram, aizdedzes sistēmām, elektriskam motoram u. c.).

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar CISPR 25, 2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads.

2.   ESA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Testējamais ESA darbojas normālā darba režīmā, vēlams ar maksimālu slodzi.

3.   TESTĒŠANAS KĀRTĪBA

3.1.   Testu veic saskaņā ar CISPR 25 (2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads) 6.4. punktu – ALSE metode.

3.2.   Alternatīva mērīšanas vieta

Kā alternatīvu ar absorbētāju izklātai noslēgtai kamerai (ALSE) var izmantot atklātas telpas testa vietu (OATS), kas atbilst CISPR 16-1-4 (3. izdevums, 2010. gads) prasībām (skatīt šā pielikuma papildinājumu).

3.3.   Apkārtējā vide

Lai pārliecinātos, ka nav nozīmīga ārēja trokšņa vai signāla, kas varētu būtiski ietekmēt mērījumu, mērījumus veic pirms un pēc galvenā testa. Šajā mērījumā ārējam troksnim vai signālam ir jābūt vismaz 6 dB zem traucējumu robežas, kas norādīta šo noteikumu 6.5.2.1. punktā, izņemot apzinātas šaurjoslas fona transmisijas.

4.   TESTA PRASĪBAS

4.1.   Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerā vai āra testa laukumā visā frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

4.2.   Mērījumi var tikt veikti ar kvazimaksimuma vai maksimuma detektoriem. Šo noteikumu 6.2. un 6.5. punktā norādītās robežas attiecas uz kvazimaksimuma detektoriem. Ja tiek izmantoti maksimuma detektori, jālieto 20 dB korekcijas koeficients, kā noteikts CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005).

4.3.   Mērījumi

Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005) standartā, frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīti frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai ESA atbilst šā pielikuma prasībām.

Ja testā robeža ir pārsniegta, veic pētījumus, lai pārliecinātos, ka tas noticis ESA, nevis fona starojuma dēļ.

4.4.   Rādījumi

Lielāko no rādījumiem, kas saistīti ar robežu (horizontālā/vertikālā polarizācija) katrā no 14 frekvenču joslām, uzskata par raksturīgo rādījumu frekvencē, kurā izdarīti mērījumi.

Papildinājums

Atklātas telpas testa vieta: elektriskā/elektroniskā mezgla testēšanas zonas robeža

Līdzena, tukša zona bez elektromagnētisko starojumu atstarojošām virsmām

Image

---

8. PIELIKUMS

Elektrisku/elektronisku mezglu izstaroto šaurjoslas elektromagnētisko emisiju mērmetode

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Ar šajā pielikumā aprakstīto testa metodi drīkst testēt ESA, kurus pēc tam drīkst uzstādīt transportlīdzekļiem, kas atbilst 4. pielikuma prasībām.

1.2.   Testa metode

Šis tests paredzēts tādu šaurjoslas elektromagnētisko emisiju mērīšanai, ko varētu radīt sistēma ar mikroprocesoru.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar CISPR 25 (2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads).

2.   ESA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

Testējamais ESA darbojas normālā darba režīmā.

3.   TESTĒŠANAS KĀRTĪBA

3.1.   Testu veic saskaņā ar CISPR 25 (2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads) 6.4. punktu – ALSE metode.

3.2.   Alternatīva mērīšanas vieta

Kā alternatīvu ar absorbētāju izklātai noslēgtai kamerai (ALSE) var izmantot atklātas telpas testa vietu (OATS), kas atbilst CISPR 16-1-4 (3. izdevums, 2010. gads) prasībām (skatīt 7. pielikuma papildinājumu).

3.3.   Apkārtējā vide

Lai pārliecinātos, ka nav nozīmīga ārēja trokšņa vai signāla, kas varētu būtiski ietekmēt mērījumu, mērījumus veic pirms un pēc galvenā testa. Šajā mērījumā ārējam troksnim vai signālam ir jābūt vismaz 6 dB zem traucējumu robežas, kas norādīta šo noteikumu 6.6.2.1. punktā, izņemot apzinātas šaurjoslas fona transmisijas.

4.   TESTA PRASĪBAS

4.1.   Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerās vai āra testa laukumos visā frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

4.2.   Mērījumi jāveic ar vidusmēra detektoru.

4.3.   Mērījumi

Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005) standartā, frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai ESA atbilst šā pielikuma prasībām. Ja testā tiek pārsniegta robeža, veic pētījumus, lai pārliecinātos, ka tas noticis ESA, nevis fona starojuma dēļ, tostarp platjoslas starojuma dēļ no ESA.

4.4.   Rādījumi

Lielāko no rādījumiem, kas saistīti ar robežu (horizontālā/vertikālā polarizācija) katrā no 14 frekvenču joslām, uzskata par raksturīgo rādījumu frekvencē, kurā izdarīti mērījumi.

---

9. PIELIKUMS

Testēšanas metode(-es) elektrisku/elektronisku mezglu stabilitātei elektromagnētiskā starojumā

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Šajā pielikumā aprakstītā(-ās) testa metode(-es) attiecas uz ESA.

1.2.   Testa metodes

1.2.1.   ESA atbilst šādu ražotāja izvēlētu testēšanas metožu jebkuras kombinācijas prasībām, ja rezultātā ir pārbaudīts pilns frekvenču diapazons, kas noteikts šā pielikuma 3.1. punktā:

| a) | absorbējošās kameras tests saskaņā ar ISO 11452-2, 2. izdevums, 2004. gads; |
| --- | --- |

a)

absorbējošās kameras tests saskaņā ar ISO 11452-2, 2. izdevums, 2004. gads;

| b) | testēšana TEM kamerā saskaņā ar ISO 11452-3, 3. izdevums, 2001. gads; |
| --- | --- |

b)

testēšana TEM kamerā saskaņā ar ISO 11452-3, 3. izdevums, 2001. gads;

| c) | testēšana ar strāvas inžekciju saskaņā ar ISO 11452-4, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. labojums, 2009. gads; |
| --- | --- |

c)

testēšana ar strāvas inžekciju saskaņā ar ISO 11452-4, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. labojums, 2009. gads;

| d) | testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību saskaņā ar ISO 11452-5, 2. izdevums, 2002. gads; |
| --- | --- |

d)

testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību saskaņā ar ISO 11452-5, 2. izdevums, 2002. gads;

| e) | 800 mm elektropārvades lokšņu līnija saskaņā ar šā pielikuma 5. punktu. |
| --- | --- |

e)

800 mm elektropārvades lokšņu līnija saskaņā ar šā pielikuma 5. punktu.

(Frekvenču diapazons un testēšanas vispārīgie nosacījumi, pamatojoties uz ISO 11452-1, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008)

2.   ESA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Testa apstākļi saskaņā ar ISO 11452-1, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008.

2.2.   Testējamais ESA ir ieslēgts un tiek stimulēts darboties normālā darba režīmā. To novieto, kā noteikts šajā pielikumā, ja atsevišķās testa metodēs nav noteikts citādi.

2.3.   Kalibrēšanas fāzē neviena no papildu iekārtām, kas nepieciešama testējamā ESA darbības nodrošināšanai, nedarbojas. Kalibrēšanas laikā neviena papildu iekārta nav tuvāk par 1 m no atskaites punkta.

2.4.   Lai nodrošinātu to mērījumu reproducējamību, kas iegūti, atkārtojot testus un mērījums, testa signālu radīšanas iekārta un tās shēma atbilst tai pašai specifikācijai, kura izmantota katrā attiecīgā kalibrēšanas fāzē.

2.5.   Ja testējamais ESA sastāv no vairākām vienībām, vislabāk ir tad, ja savstarpēji savienojošie kabeļi ir instalācija, ko paredzēts izmantot transportlīdzeklī. Ja tādi nav pieejami, attālums starp elektronisko vadības bloku un AN ir tāds, kā noteikts standartā. Visiem instalācijas kabeļiem jābūt savienotiem, cik vien iespējams, atbilstoši reālajiem izmantošanas apstākļiem un, vēlams, pieslēgtiem pie īstām slodzēm un enerģijas pārveidotājiem.

3.   VISPĀRĪGAS TESTĒŠANAS PRASĪBAS

3.1.   Frekvenču diapazons, aiztures laiki

Mērījumus veic 20–2 000 MHz frekvenču diapazonā, frekvenču posmos saskaņā ar ISO 11452-1, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008.

Testa signāla modulācija ir:

| a) | AM (amplitūdas modulācija) ar 1 kHz modulāciju un 80 % modulācijas platumu 20–800 MHz frekvenču diapazonā; |
| --- | --- |

a)

AM (amplitūdas modulācija) ar 1 kHz modulāciju un 80 % modulācijas platumu 20–800 MHz frekvenču diapazonā;

| b) | PM (impulsa modulācija), t – 577 μ, 4 600 μ periods 800–2 000 MHz frekvenču diapazonā,
  ja vien tehniskais dienests un ESA ražotājs nav vienojušies citādi. |
| --- | --- |

b)

PM (impulsa modulācija), t – 577 μ, 4 600 μ periods 800–2 000 MHz frekvenču diapazonā,

ja vien tehniskais dienests un ESA ražotājs nav vienojušies citādi.

Frekvenču posma lielumu un aiztures laiku izvēlas saskaņā ar ISO 11452-1, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008.

3.2.   Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti ISO 11452-1 (3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008), frekvenču diapazonā no 20 līdz 2 000 MHz.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu frekvenču diapazonā var izvēlēties samazinātu skaitu izlases frekvenču, piemēram, 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 un 1 800 MHz, lai pārliecinātos, vai ESA atbilst šā pielikuma prasībām.

3.3.   Ja ESA neiztur šajā pielikumā noteikto testu, jāpārliecinās, ka tas nav izturējis attiecīgos testa apstākļus, nevis tas noticis nekontrolētu lauku rašanās rezultātā.

4.   ĪPAŠAS TESTĒŠANAS PRASĪBAS

4.1.   Absorbējošās kameras tests

4.1.1.   Testa metode

Ar šo metodi var testēt transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas, pakļaujot ESA antenas radītajam elektromagnētiskajam starojumam.

4.1.2.   Testa metodika

“Aizstājējmetode” izmantojama, lai noteiktu testa lauka apstākļus saskaņā ar ISO 11452-2, 2. izdevums, 2004. gads.

Tests veicams ar vertikālu polarizāciju.

4.2.   Testēšana TEM kamerā (skatīt šā pielikuma 2. papildinājumu)

4.2.1.   Testa metode

TEM (šķērseniskā elektromagnētiskā režīma) kamera rada viendabīgus laukus starp iekšējo vadītāju (starpsienu) un apvalku (iezemētā plate).

4.2.2.   Testa metodika

Testu veic saskaņā ar ISO 11452-3, 3. izdevums, 2001. gads.

Atkarībā no testējamā ESA tehniskais dienests izvēlas metodi maksimālā lauka savienojumam vai nu ar ESA, vai ar instalāciju TEM kameras iekšienē.

4.3.   Testēšana ar strāvas inžekciju

4.3.1.   Testa metode

Šī ir tādu stabilitātes testu metode, ko izdara, inducējot strāvu tieši instalācijā ar strāvas inžekcijas zondi.

4.3.2.   Testa metodika

Testu veic testa stendā saskaņā ar ISO 11452-4, 3. izdevums, 2005. gads, un 1. labojums, 2009. gads. Kā alternatīvu ESA var testēt, uzstādot to transportlīdzeklī saskaņā ar ISO 11451-4 (1. izdevums, 1995. gads) ar šādiem rādītājiem:

| a) | inžekcijas zondi novieto 150 mm attālumā no testējamā ESA; |
| --- | --- |

a)

inžekcijas zondi novieto 150 mm attālumā no testējamā ESA;

| b) | lai no tiešās jaudas aprēķinātu inžekcijas strāvas, izmanto references metodi; |
| --- | --- |

b)

lai no tiešās jaudas aprēķinātu inžekcijas strāvas, izmanto references metodi;

| c) | metodes frekvenču diapazonu ierobežo inžekcijas zondes specifikācija. |
| --- | --- |

c)

metodes frekvenču diapazonu ierobežo inžekcijas zondes specifikācija.

4.4.   Testēšana ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību

4.4.1.   Testa metode

Izmantojot šo testa metodi, instalāciju, kas savieno ESA sastāvdaļas, pakļauj noteiktai lauka intensitātei.

4.4.2.   Testa metodika

Testu veic saskaņā ar ISO 11452-5, 2. izdevums, 2002. gads.

4.5.   Testēšana ar 800 mm elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību

4.5.1.   Testa metode

Elektropārvades lokšņu līnija sastāv no divām paralēlām metāla plāksnēm, kas novietotas 800 mm attālumā viena no otras. Testējamo aprīkojumu novieto centrā starp plāksnēm un pakļauj elektromagnētiskā lauka iedarbībai (skatīt šā pielikuma 1. papildinājumu).

Ar šo metodi var testēt sakomplektētas elektroniskas sistēmas, ieskaitot devējus un enerģijas pārveidotājus, kā arī vadāmierīces un elektroinstalācijas izolācijas caurules. Tā ir piemērota iekārtām, kuru lielākais izmērs ir mazāks par vienu trešo daļu no attāluma starp plāksnēm.

4.5.2.   Testa metodika

4.5.2.1.   Elektropārvades lokšņu līnijas pozicionēšana

Elektropārvades lokšņu līniju ievieto ekranētā telpā (lai novērstu ārējas emisijas) un novieto 2 m attālumā no sienām un jebkura metāliska iežogojuma, lai novērstu elektromagnētisko atstarošanos. Drīkst izmantot augstfrekvenci absorbējošu materiālu, lai apslāpētu šos atstarojumus. Elektropārvades lokšņu līniju novieto uz nevadošiem balstiem vismaz 0,4 m virs grīdas.

4.5.2.2.   Elektropārvades lokšņu līnijas kalibrēšana

Lauka mērīšanas zondi novieto tās telpas garuma, augstuma un platuma vidējā trešdaļā, kas atrodas starp paralēlajām plāksnēm; bez testējamās sistēmas.

Saistīto mēraparatūru novieto ārpus ekranētās telpas. Lai pie antenas radītu nepieciešamo lauka intensitāti, katrā izvēlētajā testa frekvencē elektropārvades lokšņu līniju ieslēdz ar vajadzīgo jaudu. Šo tiešās jaudas līmeni vai citu ar tiešo jaudas līmeni tieši saistītu parametru, kas nepieciešams lauka noteikšanai, izmanto tipa apstiprinājuma testos, ja nav tādu pārmaiņu iekārtās vai aprīkojumā, kuru dēļ šī procedūra ir jāatkārto.

4.5.2.3.   Testējamā ESA uzstādīšana

Galveno vadības bloku novieto tās telpas garuma, augstuma un platuma vidējā trešdaļā, kas atrodas starp paralēlajām plāksnēm. To balsta statīvs, kas izgatavots no nevadoša materiāla.

4.5.2.4.   Galvenā lokanā vadu izolācijas caurule un devēja/enerģijas pārveidotāja kabeļi

Galvenā lokanā vadu izolācijas caurule un jebkuri devēja/enerģijas pārveidotāja kabeļi iet vertikāli augšup no vadības bloka uz augšējo iezemēto plati (tas palīdz maksimāli palielināt elektromagnētiskā lauka iedarbību). Tad tie zem iezemētās plates iet uz vienu no tās brīvajām malām, tai apmet cilpu un pa iezemētas plates virspusi iet līdz savienojumiem ar elektropārvades lokšņu līnijas barošanu. Tad kabeļus virza uz saistīto iekārtu, kas novietota tādā vietā, kura ir ārpus elektromagnētiskā lauka ietekmes, piemēram, uz ekranētās telpas grīdas 1 m gareniski no elektropārvades lokšņu līnijas.

1. papildinājums

1.   attēls

Testēšana ar 800 mm elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību

Image

2.   attēls

Elektropārvades lokšņu līnijas (800 mm) izmēri

Image

Image

2. papildinājums

Tipiski TEM kameras izmēri

Šajā tabulā norādīti izmēri kameras būvei atbilstīgi noteiktām augšējo frekvenču robežām:

| Augšējā frekvence
  (MHz) | Kameras formas faktors
  W: b | Kameras formas faktors
  L/W | Attālums starp plāksnēm b
  (cm) | Starpsiena S
  (cm) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 200 | 1,69 | 0,66 | 56 | 70 |
| 200 | 1,00 | 1 | 60 | 50 |

Augšējā frekvence

(MHz)

Kameras formas faktors

W: b

Kameras formas faktors

L/W

Attālums starp plāksnēm b

(cm)

Starpsiena S

(cm)

200

1,69

0,66

56

70

200

1,00

1

60

50

---

10. PIELIKUMS

Testēšanas metode(-es) elektrisku/elektronisku mezglu stabilitātei un to pārejas emisiju noteikšanai

1.   Vispārīgi noteikumi

Šī testa metode paredzēta, lai pārliecinātos par ESA stabilitāti pret pārejas režīma traucējumiem vados no transportlīdzekļa barošanas avota un ierobežotu pārejas režīma traucējumus vados no ESA uz transportlīdzekļa barošanas avotu.

2.   Stabilitāte pret barošanas līnijās novadītiem pārejas traucējumiem

Izmanto 1., 2.a, 2.b, 3.a, 3.b un 4. testa impulsu saskaņā ar starptautisko standartu ISO 7637-2 (2. izdevums, 2004. gads, un 1. groz.: 2008) barošanas līnijām, kā arī citiem ESA savienojumiem, kas var būt savienoti darbībā ar barošanas līnijām.

3.   Emisijas no pārejas novadītiem traucējumiem, kurus barošanas līnijās rada ESA

Mērījumi saskaņā ar starptautisko standartu ISO 7637-2 (2. izdevums, 2004. gads, un 1. groz.: 2008) barošanas līnijām, kā arī citiem ESA savienojumiem, kas var būt savienoti darbībā ar barošanas līnijām.

---

11. PIELIKUMS

Testēšanas metode(-es) harmoniku emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīto testa metodi izmanto transportlīdzekļiem ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.   Testa metode

Šis tests paredzēts, lai mērītu to harmoniku līmeni, ko rada transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” tā maiņstrāvas elektrolīnijās, un lai nodrošinātu atbilstību dzīvojamām, komerciālām un vieglās rūpniecības vidēm.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar:

| a) | IEC 61000-3-2 (3.2. izdevums, 2005. gads, + 1. groz.: 2008 + 2. groz.: 2009) ieejas strāvai lādēšanas režīmā ≤ 16 A uz fāzi A klases aprīkojumam; |
| --- | --- |

a)

IEC 61000-3-2 (3.2. izdevums, 2005. gads, + 1. groz.: 2008 + 2. groz.: 2009) ieejas strāvai lādēšanas režīmā ≤ 16 A uz fāzi A klases aprīkojumam;

| b) | IEC 61000-3-12 (1.0. izdevums, 2004. gads) ieejas strāvai lādēšanas režīmā > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi. |
| --- | --- |

b)

IEC 61000-3-12 (1.0. izdevums, 2004. gads) ieejas strāvai lādēšanas režīmā > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi.

2.   TRANSPORTLĪDZEKĻA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Šim transportlīdzeklim ir konfigurācija “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” pie nominālas jaudas, kamēr maiņstrāva sasniedz vismaz 80 % no tās sākumvērtības.

3.   TESTĒŠANAS KĀRTĪBA

3.1.   Mērījumiem jānotiek novērojumu laikā, ko izmanto kvazistacionāram aprīkojumam, kā noteikts IEC 61000-3-2 (3.2. izdevums, 2005. gads, + 1. groz.: 2008 + 2. groz.: 2009) 4. tabulā.

3.2.   Testa iekārtas uzstādīšana vienfāzes transportlīdzeklim ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” norādīta šā pielikuma papildinājuma 1. attēlā.

3.3.   Testa iekārtas uzstādīšana trīsfāžu transportlīdzeklim ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” norādīta šā pielikuma papildinājuma 2. attēlā.

4.   TESTA PRASĪBAS

4.1.   Strāvas pāra un nepāra harmoniku mērījumus veic līdz pat četrdesmitajai harmonikai.

4.2.   Robežas vienfāzes vai trīsfāžu “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” ar ieejas strāvu ≤ 16 A uz fāzi norādītas 7.3.2.1. punktā, 3. tabulā.

4.3.   Robežas vienfāzes “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” ar ieejas strāvu > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi norādītas 7.3.2.2. punktā, 4. tabulā.

4.4.   Robežas trīsfāžu “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” ar ieejas strāvu > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi norādītas 7.3.2.2. punktā, 5. tabulā.

4.5.   Ja izpildās vismaz viens no trim a), b), c) nosacījumiem, kas aprakstīti IEC 61000-3-12 (1.0. izdevums, 2004. gads) 5.2. punktā, robežu noteikšanai attiecībā uz trīsfāžu “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” ar ieejas strāvu > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi var izmantot 7.3.2.2. punkta. 6. tabulu.

Papildinājums

1.   attēls

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” – vienfāzes lādētāja testa iekārtas uzstādīšana

Image

2.   attēls

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” – trīsfāžu lādētāja testa iekārtas uzstādīšana

Image

---

12. PIELIKUMS

Testēšanas metode(-es) sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

1.   Vispārīgi noteikumi

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīto testa metodi izmanto transportlīdzekļiem ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.   Testa metode

Šis tests paredzēts, lai mērītu to sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas līmeni, ko rada transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” tā maiņstrāvas elektrolīnijās, un lai nodrošinātu atbilstību dzīvojamām, komerciālām un vieglās rūpniecības vidēm.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar:

| a) | IEC 61000-3-3 (2.0. izdevums, 2008. gads) nominālai strāvai “RESS lādēšanas režīmā” ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem; |
| --- | --- |

a)

IEC 61000-3-3 (2.0. izdevums, 2008. gads) nominālai strāvai “RESS lādēšanas režīmā” ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem;

| b) | IEC 61000-3-11 (1.0. izdevums, 2000. gads) nominālai strāvai “RESS lādēšanas režīmā” > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un ar slēguma nosacījumiem. |
| --- | --- |

b)

IEC 61000-3-11 (1.0. izdevums, 2000. gads) nominālai strāvai “RESS lādēšanas režīmā” > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un ar slēguma nosacījumiem.

2.   Transportlīdzekļa stāvoklis testu laikā

2.1.   Šim transportlīdzeklim ir konfigurācija “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” pie nominālas jaudas, kamēr maiņstrāva strāva sasniedz vismaz 80 % no tās sākumvērtības.

3.   Testēšanas kārtība

3.1.   Testus transportlīdzeklim ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” ar nominālo jaudu ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem veic saskaņā ar IEC 61000-3-3 (2.0. izdevums, 2008. gads) 4. punktu.

3.2.   Testus transportlīdzeklim ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” ar nominālo jaudu > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un ar slēguma nosacījumiem veic saskaņā ar IEC 61000-3-11 (1.0. izdevums, 2000. gads) 6. punktu.

3.3.   Testa iekārtas uzstādīšana transportlīdzeklim ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” norādīta šā pielikuma papildinājuma attēlā.

4.   Testa prasības

4.1.   Rādītāji, kas jānosaka laika jomā, ir “īstermiņa mirgošanas vērtība”, “ilgtermiņa mirgošanas vērtība” un “sprieguma relatīvā novirze”.

4.2.   Robežas transportlīdzeklim ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” ar ieejas strāvu ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem norādītas 7.4.2.1. punktā, 7. tabulā.

4.3.   Robežas transportlīdzeklim ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” ar ieejas strāvu > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un ar slēguma nosacījumiem norādītas 7.4.2.2. punktā, 8. tabulā.

Papildinājums

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”

Image

---

13. PIELIKUMS

Testēšanas metode(-es) radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīto testa metodi izmanto transportlīdzekļiem ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.   Testa metode

Šis tests paredzēts, lai mērītu radiofrekvenču novadīto traucējumu līmeni, ko rada transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” tā maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās, un lai nodrošinātu atbilstību dzīvojamām, komerciālam un vieglās rūpniecības vidēm.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar CISPR 16-2-1 (2. izdevums, 2008. gads).

2.   TRANSPORTLĪDZEKĻA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Šim transportlīdzeklim ir konfigurācija “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” pie nominālas jaudas, kamēr maiņstrāva vai līdzstrāva sasniedz vismaz 80 % no tās sākumvērtības.

3.   TESTĒŠANAS KĀRTĪBA

3.1.   Testu veic saskaņā ar CISPR 16-2-1 (2.0. izdevums, 2008. gads) 7.4.1. punktu, kā aprīkojumam ar pamatni.

3.2.   Stabilizācijas zemsprieguma tīkls, kurš jāizmanto transportlīdzekļa mērīšanā, noteikts CISPR 16-1-2 (1.2. izdevums, 2006. gads) 4.3. pantā.

3.3.   Testa iekārtas uzstādīšana tāda transportlīdzekļa savienojumam, kura konfigurācija ir “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”, norādīta šā pielikuma papildinājuma attēlā.

3.4.   Mērījumus veic ar spektrometru vai skenēšanas rezultātu uztvērēju. Izmantojamie rādītāji attiecīgi noteikti CISPR 25 (2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads) 4.5.1. pantā (1. tabula) un 4.5.2. pantā (2. tabula).

4.   TESTA PRASĪBAS

4.1.   Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerā vai āra testa laukumā visā frekvenču diapazonā no 0,15 līdz 30 MHz.

4.2.   Mērījumus var veikt ar vidējiem un vai nu kvazimaksimuma vai maksimuma detektoriem. Robežas ir norādītas 7.5. punktā. 9. tabula maiņstrāvas līnijām un 10. tabula līdzstrāvas līnijām. Ja tiek izmantoti maksimuma detektori, jāizmanto 20 dB korekcijas koeficients, kā noteikts CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005).

Papildinājums

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”

Image

---

14. PIELIKUMS

Testēšanas metode(-es) radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras tīklā un telesakaru piekļuvē rada transportlīdzeklis

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīto testa metodi izmanto transportlīdzekļiem ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.   Testa metode

Šis tests paredzēts, lai mērītu radiofrekvenču novadīto traucējumu līmeni, ko rada transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” tā tīklā un telesakaru piekļuvē, un lai nodrošinātu atbilstību dzīvojamām, komerciālām un vieglās rūpniecības vidēm.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar CISPR 22 (6.0. izdevums, 2008. gads).

2.   TRANSPORTLĪDZEKĻA/ESA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Šim transportlīdzeklim ir konfigurācija “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” pie nominālas jaudas, kamēr maiņstrāva vai līdzstrāva sasniedz vismaz 80 % no tās sākumvērtības.

3.   TESTĒŠANAS KĀRTĪBA

3.1.   Testa iekārtas uzstādīšanu veic saskaņā ar CISPR 22 (6.0. izdevums, 2008. gads) 5. punktu novadītām emisijām.

3.2.   Impedances stabilizācija, kuru jāizmanto transportlīdzekļa mērīšanā, noteikta CISPR 22 (6.0. izdevums, 2008. gads) 9.6.2. punktā.

3.3.   Testa iekārtas uzstādīšana tāda transportlīdzekļa savienojumam, kura konfigurācija ir “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”, norādīta šā pielikuma papildinājuma attēlā.

3.4.   Mērījumus veic ar spektrometru vai skenēšanas rezultātu uztvērēju. Izmantojamie rādītāji attiecīgi noteikti CISPR 25 (2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads) 4.5.1. pantā (1. tabula) un 4.5.2. pantā (2. tabula).

4.   TESTA PRASĪBAS

4.1.   Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerā vai āra testa laukumā visā frekvenču diapazonā no 0,15 līdz 30 MHz.

4.2.   Mērījumus var veikt ar vidējiem un kvazimaksimuma vai maksimuma detektoriem. Robežas ir norādītas 7.6. punktā, 11. tabulā. Ja tiek izmantoti maksimuma detektori, jāizmanto 20 dB korekcijas koeficients, kā noteikts CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005).

Papildinājums

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”

Image

---

15. PIELIKUMS

Testēšanas metode(-es) transportlīdzekļa stabilitātei pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgiem pārejas/pieplūduma traucējumiem

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīto testa metodi izmanto tikai transportlīdzekļiem. Šī metode attiecas tikai uz transportlīdzekli ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.   Testa metode

Šis tests ir paredzēts, lai pierādītu transportlīdzekļa elektronisko sistēmu stabilitāti. Transportlīdzekli pakļauj transportlīdzekļa maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgiem pārejas/pieplūduma traucējumiem, kā aprakstīts šajā pielikumā. Transportlīdzekli testu laikā uzrauga.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar IEC 61000-4-4 (2. izdevums, 2004. gads).

2.   TRANSPORTLĪDZEKĻA AR KONFIGURĀCIJU “RESS LĀDĒŠANAS REŽĪMĀ, KAS SAVIENOTA AR ELEKTROTĪKLU” STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Transportlīdzeklis ir bez kravas, izņemot vajadzīgo testa aprīkojumu.

2.1.1.   Transportlīdzeklis ir nobloķēts, motors IZSLĒGTS un lādēšanas režīmā.

2.1.2.   Transportlīdzekļa pamatnosacījumi

Šajā punktā tiek noteikti obligātie testa nosacījumi (ja tādi ir) un neatbilstības kritēriji transportlīdzekļa stabilitātes testiem. Citas transportlīdzekļa sistēmas, kuras var ietekmēt stabilitātes funkcijas, jāpārbauda veidā, par kādu vienojies ražotājs ar tehnisko dienestu.

| Testa nosacījumi transportlīdzeklim ar “RESS lādēšanas režīmā” | Neatbilstības kritēriji |
| --- | --- |
| RESS ir lādēšanas režīmā. Par RESS uzlādes stadiju vienojas ražotājs ar tehnisko dienestu. | Transportlīdzeklis sāk kustēties. |

Testa nosacījumi transportlīdzeklim ar “RESS lādēšanas režīmā”

Neatbilstības kritēriji

RESS ir lādēšanas režīmā. Par RESS uzlādes stadiju vienojas ražotājs ar tehnisko dienestu.

Transportlīdzeklis sāk kustēties.

2.1.3.   JĀIZSLĒDZ visas citas iekārtas, kuras vadītājs vai pasažieris var pastāvīgi ieslēgt.

2.2.   Novērojot transportlīdzekli, izmanto tikai tādu aprīkojumu, kas nerada traucējumus. Lai konstatētu, vai šā pielikuma prasības tiek ievērotas, transportlīdzekļa ārpusi un pasažieru salonu novēro (piemēram, ar videokameru(-ām), mikrofonu u. c.).

3.   TESTA APRĪKOJUMS

3.1.   Testa aprīkojumā ietilpst atskaites iezemētā plate (noslēgta kamera nav vajadzīga), pārejas/pieplūduma ģenerators, piesaistes/atsaistes tīkls (CDN) un kapacitīvā savienošanas skava.

3.2.   Pārejas/pieplūduma ģenerators atbilst IEC 61000-4-4 (2. izdevums, 2004. gads) 6.1. punktā minētajiem nosacījumiem.

3.3.   Piesaistes/atsaistes tīkls atbilst IEC 61000-4-4 (2. izdevums, 2004. gads) 6.2. punktā minētajiem nosacījumiem. Ja maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās nevar izmantot piesaistes/atsaistes tīklu, izmanto IEC 61000-4-4 (2. izdevums, 2004. gads) 6.3. punktā minēto kapacitīvo savienošanas skavu.

4.   TESTA IEKĀRTAS UZSTĀDĪŠANA

4.1.   Transportlīdzekļa testa iekārtas uzstādīšanas pamatā ir laboratorijas tipa iekārtas uzstādīšana, kas aprakstīta IEC 61000-4-4 (2. izdevums, 2004. gads) 7.2. punktā.

4.2.   Transportlīdzekli novieto tieši uz iezemētās plates.

4.3.   Tehniskais dienests veic testu, kā noteikts 7.7.2.1. punktā.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var izvēlēties neveikt testu, lai apstiprinātu, ka transportlīdzeklis atbilst šajā pielikumā minētajām prasībām.

Papildinājums

Transportlīdzekļa ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā”, kas savienota ar elektrotīklu, savienojums ar maiņstrāvas/līdzstrāvas elektrolīnijām

Image

---

16. PIELIKUMS

Testēšanas metode(-es) transportlīdzekļa stabilitātei pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem

1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1.   Šajā pielikumā aprakstīto testa metodi izmanto tikai transportlīdzekļiem. Šī metode attiecas tikai uz transportlīdzekli ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.   Testa metode

Šis tests ir paredzēts, lai pierādītu transportlīdzekļa elektronisko sistēmu stabilitāti. Transportlīdzekli pakļauj maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem, kā aprakstīts šajā pielikumā. Transportlīdzekli testu laikā uzrauga.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar IEC 61000-4-5 (2. izdevums, 2005. gads).

2.   TRANSPORTLĪDZEKĻA AR KONFIGURĀCIJU “RESS LĀDĒŠANAS REŽĪMĀ, KAS SAVIENOTA AR ELEKTROTĪKLU” STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1.   Transportlīdzeklis ir bez kravas, izņemot vajadzīgo testa aprīkojumu.

2.1.1.   Transportlīdzeklis ir nobloķēts, motors IZSLĒGTS un lādēšanas režīmā.

2.1.2.   Transportlīdzekļa pamatnosacījumi

Punktā tiek noteikti obligātie testa nosacījumi (ja tādi ir) un neatbilstības kritēriji transportlīdzekļa stabilitātes testiem. Citas transportlīdzekļa sistēmas, kuras var ietekmēt stabilitātes funkcijas, jāpārbauda veidā, par kādu vienojies ražotājs ar tehnisko dienestu.

| Testa nosacījumi transportlīdzeklim ar “RESS lādēšanas režīmā” | Neatbilstības kritēriji |
| --- | --- |
| RESS ir lādēšanas režīmā. Par RESS uzlādes stadiju vienojas ražotājs ar tehnisko dienestu. | Transportlīdzeklis sāk kustēties. |

Testa nosacījumi transportlīdzeklim ar “RESS lādēšanas režīmā”

Neatbilstības kritēriji

RESS ir lādēšanas režīmā. Par RESS uzlādes stadiju vienojas ražotājs ar tehnisko dienestu.

Transportlīdzeklis sāk kustēties.

2.1.3.   JĀIZSLĒDZ visas citas iekārtas, kuras vadītājs vai pasažieris var pastāvīgi ieslēgt.

2.2.   Novērojot transportlīdzekli, izmanto tikai tādu aprīkojumu, kas nerada traucējumus. Lai konstatētu, vai šā pielikuma prasības tiek ievērotas, transportlīdzekļa ārpusi un pasažieru salonu novēro (piemēram, ar videokameru(-ām), mikrofonu u. c.).

3.   TESTA APRĪKOJUMS

3.1.   Testa aprīkojumā ietilpst atskaites iezemētā plate (noslēgta kamera nav vajadzīga), pārsprieguma impulsa ģenerators un piesaistes/atsaistes tīkls (CDN).

3.2.   Pārsprieguma impulsa ģenerators atbilst IEC 61000-4-5 (2. izdevums, 2005. gads) 6.1. punktā minētajiem nosacījumiem.

3.3.   Piesaistes/atsaistes tīkls atbilst IEC 61000-4-5 (2. izdevums, 2005. gads) 6.3. punktā minētajiem nosacījumiem.

4.   TESTA IEKĀRTAS UZSTĀDĪŠANA

4.1.   Transportlīdzekļa testa iekārtas uzstādīšanas pamatā ir iekārtas uzstādīšana, kas aprakstīta IEC 61000-4-5 (2. izdevums, 2005. gads) 7.2. punktā.

4.2.   Transportlīdzekli novieto tieši uz iezemētās plates.

4.3.   Tehniskais dienests veic testu, kā noteikts 7.8.2.1. punktā.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var izvēlēties neveikt testu, lai apstiprinātu, ka transportlīdzeklis atbilst šajā pielikumā minētajām prasībām.

5.   VAJADZĪGĀ TESTA LĪMEŅA RADĪŠANA

5.1.   Testa metodika

5.1.1.   Testa metodi saskaņā ar IEC 61000-4-5 (2. izdevums, 2005. gads) izmanto, lai ieviestu testa līmeņa prasības.

5.1.2.   Testa posms

Transportlīdzekli novieto tieši uz iezemētās plates. Transportlīdzekļa maiņstrāvas/līdzstrāvas elektrolīnijām piemēro elektriskos pārsprieguma impulsus starp katru līniju un zemi un starp līnijām, izmantojot CDN, kā aprakstīts šā pielikuma papildinājumā.

Papildinājums

1.   attēls

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” – savienojums starp līniju un attiecībā uz līdzstrāvas vai maiņstrāvas (vienfāzes) elektrolīnijām

Image

2.   attēls

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” – savienojums starp katru līniju un zemi attiecībā uz līdzstrāvas vai maiņstrāvas (vienfāzes) elektrolīnijām

Image

3.   attēls

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” – savienojums starp līnijām attiecībā uz maiņstrāvas (trīsfāžu) elektrolīnijām

Image

4.   attēls

Transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” – savienojums starp katru līniju un zemi attiecībā uz maiņstrāvas (trīsfāžu) elektrolīnijām

Image

---

| 20.9.2012 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 254/77 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2012

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 254/77

---

Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 pēdējā redakcijā, kas pieejama tīmekļa vietnē:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 94 – Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz transportlīdzeklī esošo personu aizsardzību frontālās sadursmes gadījumā

Iekļauts viss spēkā esošais teksts līdz:

| | 01. grozījumu sērijas 4. papildinājumam, kas stājies spēkā 2012. gada 26. jūlijā |
| --- | --- |

01. grozījumu sērijas 4. papildinājumam, kas stājies spēkā 2012. gada 26. jūlijā

| | 02. grozījumu sērijas 2. papildinājumam, kas stājies spēkā 2012. gada 26. jūlijā |
| --- | --- |

02. grozījumu sērijas 2. papildinājumam, kas stājies spēkā 2012. gada 26. jūlijā

SATURS

NOTEIKUMI

| 1. | Darbības joma |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definīcijas |
| --- | --- |

2.

| 3. | Apstiprinājuma pieteikums |
| --- | --- |

3.

| 4. | Apstiprinājums |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikācijas |
| --- | --- |

5.

| 6. | Norādījumi ar drošības spilveniem aprīkotu transportlīdzekļu lietotājiem |
| --- | --- |

6.

| 7. | Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma grozīšana un paplašināšana |
| --- | --- |

7.

| 8. | Ražojumu atbilstība |
| --- | --- |

8.

| 9. | Sankcijas par ražojumu neatbilstību |
| --- | --- |

9.

| 10. | Pilnīga ražošanas izbeigšana |
| --- | --- |

10.

| 11. | Pārejas noteikumi |
| --- | --- |

11.

| 12. | To tehnisko dienestu nosaukums un adrese, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī administratīvo struktūrvienību nosaukums un adrese |
| --- | --- |

12.

PIELIKUMI

| 1. pielikums – | Paziņojums par apstiprinājuma piešķiršanu, paplašināšanu, atteikšanu, atsaukšanu vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu transportlīdzekļu tipam attiecībā uz transportlīdzeklī esošu personu aizsardzību frontālas sadursmes gadījumā saskaņā ar Noteikumiem Nr. 94 |
| --- | --- |

1. pielikums –

| 2. pielikums – | Marķējuma izvietojums |
| --- | --- |

2. pielikums –

| 3. pielikums – | Testa procedūra |
| --- | --- |

3. pielikums –

| 4. pielikums – | Izpildes kritēriju noteikšana |
| --- | --- |

4. pielikums –

| 5. pielikums – | Manekenu izvietojums un uzstādīšana un ierobežotājsistēmu regulēšana |
| --- | --- |

5. pielikums –

| 6. pielikums – | Metode, kā noteikt H punktu un faktisko rumpja leņķi mehānisko transportlīdzekļu sēdvietām |
| --- | --- |

6. pielikums –

| 1. papildinājums – | H punkta trīsdimensiju manekena apraksts |
| --- | --- |

1. papildinājums –

| 2. papildinājums – | Trīsdimensiju koordinātu sistēma |
| --- | --- |

2. papildinājums –

| 3. papildinājums – | Atskaites dati par sēdvietām |
| --- | --- |

3. papildinājums –

| 7. pielikums – | Testa procedūra ar vagoneti |
| --- | --- |

7. pielikums –

| Papildinājums – | Atbilstības līkne – pielaides josla līknei ΔV = f(t) |
| --- | --- |

Papildinājums –

| 8. pielikums – | Mērījumu testu mērījumu paņēmieni: aprīkojums |
| --- | --- |

8. pielikums –

| 9. pielikums – | Deformējamās barjeras definīcija |
| --- | --- |

9. pielikums –

| 10. pielikums – | Manekena kājas apakšstilba un pēdas sertificēšanas procedūra |
| --- | --- |

10. pielikums –

| 11. pielikums – | Testēšanas procedūras personu aizsardzībai, kuras atrodas transportlīdzeklī, kas darbojas ar augstsprieguma elektrisko strāvu, un aizsardzībai pret elektrolīta noplūdi. |
| --- | --- |

11. pielikums –

| Papildinājums – | Dalītais testēšanas pirksts (IPXXB) |
| --- | --- |

Papildinājums –

1.   DARBĪBAS JOMA

1.1.   Šos noteikumus piemēro attiecībā uz M1
   (1) kategorijas transportlīdzekļiem, kam pieļaujamā maksimālā masa nepārsniedz 2,5 tonnas; pārējos transportlīdzekļus drīkst apstiprināt pēc izgatavotāja pieprasījuma.

1.2.   Pēc izgatavotāja pieprasījuma to attiecina uz transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu attiecībā uz transportlīdzekļa priekšējos sānu sēdekļos esošo personu drošību frontālas sadursmes gadījumā.

2.   DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

2.1.   “Aizsardzības sistēma” ir iekšējā apdare un ierīces, kas paredzētas, lai transportlīdzeklī esošās personas varētu piesprādzēties un lai veicinātu turpmāk 5. punktā izklāstīto prasību izpildes nodrošināšanu.

2.2.   “Aizsardzības sistēmas tips” ir aizsargierīču kategorija, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā:

| | to tehnoloģija, |
| --- | --- |

to tehnoloģija,

| | to ģeometrija, |
| --- | --- |

to ģeometrija,

| | to materiāli. |
| --- | --- |

to materiāli.

2.3.   “Transportlīdzekļa platums” ir attālums starp divām plaknēm, kas ir paralēlas (transportlīdzekļa) vidus garenplaknei un skar transportlīdzekli abās pusēs no minētās plaknes, izņemot atpakaļskata spoguļus, sānu gabarītgaismas lukturus, riepu spiediena rādītājus, virzienrādītājus, gabarītgaismas (stāvgaismas) lukturus, elastīgos dubļu aizsargus un riepu sānmalu izvirzīto daļu tieši virs saskares punkta ar zemi.

2.4.   “Pārklāšanās” ir tā transportlīdzekļa platuma procentuālā daļa, kas ir tieši vienā līnijā ar barjeras ārpusi.

2.5.   “Deformējama barjeras ārpuse” ir stingram blokam priekšpusē piestiprināta triecienneizturīga barjeras daļa.

2.6.   “Transportlīdzekļa tips” ir vienas kategorijas mehāniskie transportlīdzekļi, kas neatšķiras pēc tādiem būtiskiem aspektiem kā:

| 2.6.1. | transportlīdzekļa garums un platums tiktāl, ciktāl tas var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus; |
| --- | --- |

2.6.1.

transportlīdzekļa garums un platums tiktāl, ciktāl tas var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus;

| 2.6.2. | tās transportlīdzekļa daļas konstrukcija, gabarīti, forma un materiāli, kas atrodas pirms šķērsplaknes, kas iet caur vadītāja sēdekļa R punktu, tiktāl, ciktāl tie var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus; |
| --- | --- |

2.6.2.

tās transportlīdzekļa daļas konstrukcija, gabarīti, forma un materiāli, kas atrodas pirms šķērsplaknes, kas iet caur vadītāja sēdekļa R punktu, tiktāl, ciktāl tie var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus;

| 2.6.3. | pasažieru salona forma un iekšējie gabarīti un aizsardzības sistēmas tips tiktāl, ciktāl tas var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus; |
| --- | --- |

2.6.3.

pasažieru salona forma un iekšējie gabarīti un aizsardzības sistēmas tips tiktāl, ciktāl tas var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus;

| 2.6.4. | motora atrašanās vieta (priekšā, aizmugurē vai vidū) un novietojums (šķērsām vai garenvirzienā), ciktāl tie var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus; |
| --- | --- |

2.6.4.

motora atrašanās vieta (priekšā, aizmugurē vai vidū) un novietojums (šķērsām vai garenvirzienā), ciktāl tie var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus;

| 2.6.5. | pašmasa tiktāl, ciktāl tās atšķirības var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus; |
| --- | --- |

2.6.5.

pašmasa tiktāl, ciktāl tās atšķirības var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus;

| 2.6.6. | izgatavotāja īpašais aprīkojums vai apdare tiktāl, ciktāl tie var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus; |
| --- | --- |

2.6.6.

izgatavotāja īpašais aprīkojums vai apdare tiktāl, ciktāl tie var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus;

| 2.6.7. | RESS novietojums, ciktāl tas var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus. |
| --- | --- |

2.6.7.

RESS novietojums, ciktāl tas var negatīvi ietekmēt šajos noteikumos noteiktā triecientesta rezultātus.

2.7.   Pasažieru salons

2.7.1.   “Pasažieru salons transportlīdzeklī esošo personu aizsardzības ziņā” ir telpa, kurā uzturas transportlīdzeklī esošas personas un kuru ietver jumts, grīda, sānu sienas, durvis, ārējie stikli un priekšējā starpsiena, kā arī pakaļējā nodalījuma starpsienas plakne vai aizmugurējo sēdekļu atzveltnes atbalsta plakne.

2.7.2.   “Pasažieru salons elektrodrošības novērtējumam” ir telpa, kurā uzturas transportlīdzeklī esošas personas un kuru ietver jumts, grīda, sānu sienas, durvis, ārējie stikli, priekšējā starpsiena un aizmugurējā starpsiena, kā arī elektroaizsardzības aizsegi un korpusi, kas paredzēti, lai aizsargātu elektropiedziņu no tiešas pieskaršanās augstsprieguma aktīvajām daļām.

2.8.   “R punkts” ir atskaites punkts, ko izgatavotājs nosaka katram sēdeklim attiecībā uz transportlīdzekļa konstrukciju, kā norādīts 6. pielikumā.

2.9.   “H punkts” ir atskaites punkts, ko katram sēdeklim nosaka tehniskais dienests, kas atbild par apstiprināšanu, saskaņā ar 6. pielikumā aprakstīto procedūru.

2.10.   “Pašmasa transportlīdzeklim braukšanas kārtībā” ir braukšanas kārtībā esoša transportlīdzekļa masa bez personām un bez kravas, bet ar degvielu, dzesēšanas šķidrumu, eļļošanas līdzekļiem, instrumentiem un rezerves riteni (ja transportlīdzekļa izgatavotājs tos nodrošina kā standarta aprīkojumu).

2.11.   “Drošības spilvens” ir iekārta, kas uzstādīta mehāniskajos transportlīdzekļos papildus drošības jostām un ierobežotājsistēmām, t. i., sistēma, kas pēc stipra trieciena transportlīdzeklim automātiski izvērš elastīgu struktūru, lai ar tajā saspiestās gāzes palīdzību samazinātu transportlīdzeklī esošās personas vienas vai vairāku ķermeņa daļu saskares stiprumu ar pasažieru salonu.

2.12.   “Pasažiera drošības spilvens” ir drošības spilvena komplekts, kas paredzēts, lai frontālā sadursmē aizsargātu sēdvietā, izņemot vadītāja sēdvietu, esošu(-as) personu(-as).

2.13.   “Bērnu ierobežotājsistēma” ir tādu sastāvdaļu izkārtojums, kas var ietvert siksnu vai elastīgu sastāvdaļu, sprādzes, regulētājierīču, fiksētājierīču un dažos gadījumos papildu sēdekļa un/vai trieciena vairoga kombināciju, kuru iespējams piestiprināt mehāniskajam transportlīdzeklim. Tās konstrukcija ir tāda, lai pasargātu lietotāju no traumām, ierobežojot viņa ķermeņa kustīgumu transportlīdzekļa sadursmes vai ātruma straujas samazināšanas gadījumā.

2.14.   “Vērsts uz aizmuguri” ir vērsts virzienā, kas ir pretējs transportlīdzekļa kustības normālajam virzienam.

2.15.   “Augstspriegums” ir elektriskās komponentes vai ķēdes spriegums, pie kura tās darba sprieguma vidējā kvadrātiskā vērtība ir > 60 V un ≤ 1 500 V (līdzstrāva) vai > 30 V un ≤ 1 000 V (maiņstrāva).

2.16.   “Atkārtoti uzlādējama enerģijas akumulēšanas sistēma (RESS)” ir atkāroti uzlādējama enerģijas akumulēšanas sistēma, kas nodrošina elektroenerģiju piedziņai.

2.17.   “Elektroaizsardzības aizsegs” ir daļa, kas nodrošina aizsardzību pret tiešu pieskaršanos augstsprieguma aktīvajām daļām.

2.18.   “Elektropiedziņa” ir elektriskā ķēde, kurā ietverts(-i) vilces motors(-i) un var būt arī ietverta RESS, elektroenerģijas pārveidošanas sistēma, elektroniskie pārveidotāji, saistītā vadu un kabeļu instalācija un savienotāji un savienotājsistēma RESS lādēšanai.

2.19.   “Aktīvas daļas” ir vadītājdaļa(-as), kas ir paredzēta(-as) elektriskai uzlādei parastos lietošanas apstākļos.

2.20.   “Atklāta vadītājdaļa” ir vadītājdaļa, kurai var pieskarties, ievērojot aizsardzību IPXXB, un kura elektriski uzlādējas izolācijas kļūdas apstākļos. Tas ietver aizsegtās daļas, kuras var noņemt, neizmantojot instrumentus.

2.21.   “Tieša pieskaršanās” ir personu pieskaršanās augstsprieguma aktīvajām daļām.

2.22.   “Netieša pieskaršanās” ir personu pieskaršanās atklātām vadītājdaļām.

2.23.   “Aizsardzība IPXXB” ir aizsardzība no tiešas pieskaršanās augstsprieguma aktīvajām daļām, ko nodrošina ar elektroaizsardzības aizsegu vai korpusu un testē, izmantojot dalīto testēšanas pirkstu (IPXXB) kā aprakstīts 11. pielikuma 4. punktā.

2.24.   “Darba spriegums” ir izgatavotāja norādītā lielākā elektriskās ķēdes sprieguma vidējā kvadrātiskā vērtība (rms), kura var rasties starp vadītājdaļām atklātas ķēdes apstākļos vai parastos darbības apstākļos. Ja elektriskā ķēde ir sadalīta ar galvanisku izolāciju, darba spriegumu nosaka attiecīgi katrai ķēdes daļai atsevišķi.

2.25.   “Savienotājsistēma atkārtoti uzlādējamas enerģijas akumulēšanas sistēmas (RESS) lādēšanai” ir elektriska ķēde, ko izmanto RESS lādēšanai no ārēja elektroenerģijas avota, ieskatot transportlīdzekļa pievadi.

2.26.   “Elektriskā šasija” ir to vadītājdaļu komplekts, kas ir savienotas elektriski un kura elektrisko potenciālu izmanto kā referenci.

2.27.   “Elektriskā ķēde” ir tādu augstsprieguma aktīvo savienoto daļu kopums, kuras ir konstruētas, lai parastos lietošanas apstākļos tās būtu elektriski uzlādētas.

2.28.   “Elektroenerģijas pārveidošanas sistēma” ir sistēma (piemēram, kurināmā elements), kas ražo un piegādā elektroenerģiju, lai radītu elektrisku dzinējspēku.

2.29.   “Elektroniskais pārveidotājs” ir ierīce, kas spēj kontrolēt un/vai pārveidot elektroenerģiju elektriskajā dzinējspēkā.

2.30.   “Korpuss” ir daļa, ar ko iežogo iekšējās vienības un nodrošina aizsardzību pret jebkāda veida tiešu pieskaršanos.

2.31.   “Augstsprieguma kopne” ir elektriskā ķēde, ieskaitot savienotājsistēmu RESS lādēšanai, kas darbojas augstspriegumā.

2.32.   “Cietais izolators” ir vadu instalācijas izolācijas pārklājums, ar kuru pārklāj daļas, lai aizsargātu pret tiešu pieskaršanos augstsprieguma aktīvajām daļām. Tas ietver pārklājumus, ar kuriem izolē savienotāju augstsprieguma aktīvās daļas, un laku vai krāsu, kas paredzēta izolācijas nodrošināšanai.

2.33.   “Automātiskais atvienotājs” ir ierīce, kas, iedarbojoties, galvaniski atvieno elektroenerģijas avotus no elektropiedziņas augstsprieguma ķēdes pārējiem elementiem.

2.34.   “Atklāta tipa vilces baterija” ir ar šķidrumu uzpildīta baterija, kas ražo ūdeņraža gāzi, kas tiek izvadīta atmosfērā.

3.   APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1.   Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz priekšējos sēdekļos esošo personu aizsardzību frontālas sadursmes gadījumā iesniedz transportlīdzekļa izgatavotājs vai tā attiecīgi pilnvarots pārstāvis.

3.2.   Tam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros un šādas ziņas:

| 3.2.1. | transportlīdzekļa tipa sīks apraksts attiecībā uz tā konstrukciju, izmēriem, formu un materiāliem; |
| --- | --- |

3.2.1.

transportlīdzekļa tipa sīks apraksts attiecībā uz tā konstrukciju, izmēriem, formu un materiāliem;

| 3.2.2. | transportlīdzekļa fotogrāfijas un/vai diagrammas un rasējumi, kuros redzams transportlīdzekļa tips no priekšpuses, no sāniem un no aizmugures un struktūras priekšējās daļas konstrukcijas īpatnības; |
| --- | --- |

3.2.2.

transportlīdzekļa fotogrāfijas un/vai diagrammas un rasējumi, kuros redzams transportlīdzekļa tips no priekšpuses, no sāniem un no aizmugures un struktūras priekšējās daļas konstrukcijas īpatnības;

| 3.2.3. | ziņas par pašmasu transportlīdzeklim braukšanas kārtībā; |
| --- | --- |

3.2.3.

ziņas par pašmasu transportlīdzeklim braukšanas kārtībā;

| 3.2.4. | pasažieru salona līnijas un iekšējās dimensijas; |
| --- | --- |

3.2.4.

pasažieru salona līnijas un iekšējās dimensijas;

| 3.2.5. | transportlīdzeklī uzstādītās iekšējās apdares un aizsargsistēmu apraksts. |
| --- | --- |

3.2.5.

transportlīdzeklī uzstādītās iekšējās apdares un aizsargsistēmu apraksts.

| 3.2.6. | Elektroenerģijas avota tipa vispārīgs apraksts, tā novietojums un elektropiedziņas veids (piemēram, hibrīda piedziņa vai elektropiedziņa). |
| --- | --- |

3.2.6.

Elektroenerģijas avota tipa vispārīgs apraksts, tā novietojums un elektropiedziņas veids (piemēram, hibrīda piedziņa vai elektropiedziņa).

3.3.   Apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējs ir tiesīgs iesniegt jebkurus datus un veikto testu rezultātus, kas pietiekami pārliecinoši ļauj secināt, ka prasību izpilde ir iespējama ar pietiekamu ticamības pakāpi.

3.4.   Apstiprināmā transportlīdzekļa modeļa paraugu iesniedz tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par apstiprināšanas testu izpildi.

3.4.1.   Transportlīdzekli, kas neietver visas tipam raksturīgās daļas, var pieņemt testam, ja var pierādīt, ka neiekļauto daļu trūkums kaitīgi neietekmē testa rezultātus, ciktāl tas attiecas uz šo noteikumu prasībām.

3.4.2.   Apstiprinājuma pieteicēja pienākums ir pierādīt, ka 3.4.1. punktā minētais pieteikums atbilst šo noteikumu prasībām.

4.   APSTIPRINĀJUMS

4.1.   Ja saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprināšanai iesniegtais transportlīdzekļa tips atbilst šo noteikumu prasībām, piešķir šā transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu.

4.1.1.   Saskaņā ar tālāk minēto 10. punktu izraudzītais tehniskais dienests pārbauda, vai ir izpildīti vajadzīgie nosacījumi.

4.1.2.   Šaubu gadījumā, pārbaudot transportlīdzekļa atbilstību šo noteikumu prasībām, ņem vērā jebkādu izgatavotāja sniegtu informāciju vai testa rezultātus, kurus var ņemt vērā, apstiprinot tehniskā dienesta veiktās atbilstības pārbaudes.

4.2.   Apstiprinājuma numuru piešķir katram apstiprinātajam tipam. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 01, kas atbilst 01. grozījumu sērijai) norāda grozījumu sēriju, ietverot jaunākos būtiskākos tehniskos grozījumus, kas šajos noteikumos izdarīti apstiprinājuma izsniegšanas laikā. Viena un tā pati līgumslēdzēja puse nepiešķir tādu pašu numuru citam transportlīdzekļa tipam.

4.3.   Paziņojumu par tipa apstiprinājumu vai apstiprinājuma atteikumu saskaņā ar šiem noteikumiem nosūta nolīguma dalībvalstīm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot veidu, kas minēts šo noteikumu 1. pielikumā, kopā ar fotogrāfijām un/vai diagrammām, un rasējumiem, ko iesniedzis apstiprinājuma pieteicējs, kuru formāts nepārsniedz A4 (210 x 297 mm) vai kas ir salocīti šajā formātā, un ir attiecīgā mērogā.

4.4.   Katram transportlīdzeklim, kas atbilst transportlīdzekļa tipam, kurš apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma veidlapā, piestiprina starptautiski atzītu marķējumu, kuru veido:

| 4.4.1. | aplis, kurā ir burts E, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi tipa apstiprinājumu (2); |
| --- | --- |

4.4.1.

aplis, kurā ir burts E, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi tipa apstiprinājumu (2);

| 4.4.2. | šo noteikumu numurs, kam seko burts R, domuzīme un apstiprinājuma numurs, pa labi no 4.1.1. punktā aprakstītā apļa. |
| --- | --- |

4.4.2.

šo noteikumu numurs, kam seko burts R, domuzīme un apstiprinājuma numurs, pa labi no 4.1.1. punktā aprakstītā apļa.

4.5.   Ja transportlīdzeklis atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem noteikumiem, kas pievienoti nolīgumam, valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, 4.4.1. punktā paredzētais simbols nav jāatkārto; tādā gadījumā noteikumu un apstiprinājuma numurus, un visu to noteikumu papildu simbolus, saskaņā ar kuriem piešķirts apstiprinājums valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, novieto vertikālās kolonās pa labi no 4.4.1. punktā paredzētā simbola.

4.6.   Marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams.

4.7.   Marķējumu novieto uz izgatavotāja piestiprinātās transportlīdzekļa datu plāksnītes vai tās tuvumā.

4.8.   Šo noteikumu 2. pielikumā sniegti marķējumu piemēri.

5.   SPECIFIKĀCIJAS

5.1.   Vispārīgas specifikācijas, kas piemērojamas visiem testiem

5.1.1.   H punktu katram sēdeklim nosaka saskaņā ar 6. pielikumā aprakstīto procedūru.

5.1.2.   Ja priekšējo sēdekļu aizsargsistēma ietver jostas, jostu daļas atbilst Noteikumu Nr. 16 prasībām.

5.1.3.   Sēdvietām, kurās tiek uzstādīts manekens un kuru aizsargsistēma ietver jostas, nodrošina stiprinājuma punktus atbilstīgi Noteikumiem Nr. 14.

5.2.   Specifikācijas

Transportlīdzekļa tests, kas veikts saskaņā ar 3. pielikumā aprakstīto metodi, uzskatāms par apmierinošu, ja vienlaikus tiek izpildīti visi 5.2.1. līdz 5.2.6. punktā izklāstītie nosacījumi.

Papildus ar elektropiedziņu aprīkotie transportlīdzekļi atbilst 5.2.8. punkta prasībām. To ievēro, saskaņā ar izgatavotāja pieprasījumu un pēc tehniskā dienesta validācijas veicot atsevišķu triecientestu, ar nosacījumu, ka elektriskās sastāvdaļas neietekmē transportlīdzeklī esošo personu aizsardzības līmeni attiecīgajā transportlīdzekļa tipā kā paredzēts šo noteikumu 5.2.1.–5.2.5. punktā. Ja šis nosacījums izpildās, 5.2.8. punkta prasības pārbauda saskaņā ar šo noteikumu 3. pielikuma metodēm, izņemot 3. pielikuma 2., 5. un 6. punktu. Savukārt manekenu, kas atbilst Hybrid III specifikācijām (sk. 3. pielikuma 1. zemsvītras piezīmi), ir aprīkots ar apakšstilba un pēdas locītavas 45° leņķi un atbilst tā pielāgošanas specifikācijām, uzstāda katrā no priekšējiem sānu sēdekļiem.

5.2.1.   Izpildes kritēriji, ko saskaņā ar 8. papildinājumu fiksē ar manekeniem malējos priekšējos sēdekļos, atbilst šādiem nosacījumiem:

| 5.2.1.1. | izpildes kritērijs attiecībā uz galvu (HPC) nepārsniedz 1 000 un iegūtais galvas paātrinājums nepārsniedz 80 g ilgāk par 3 ms. Pēdējo aprēķina kumulatīvi, neņemot vērā galvas kustību, tai atlecot atpakaļ; |
| --- | --- |

5.2.1.1.

izpildes kritērijs attiecībā uz galvu (HPC) nepārsniedz 1 000 un iegūtais galvas paātrinājums nepārsniedz 80 g ilgāk par 3 ms. Pēdējo aprēķina kumulatīvi, neņemot vērā galvas kustību, tai atlecot atpakaļ;

| 5.2.1.2. | kakla traumas kritēriji (NIC) nepārsniedz vērtības, kas norādītas 1. un 2. attēlā;

  1.   attēls


  Kakla stiepes kritērijs





  2.   attēls


  Kakla bīdes kritērijs |
| --- | --- |

5.2.1.2.

kakla traumas kritēriji (NIC) nepārsniedz vērtības, kas norādītas 1. un 2. attēlā;

1.   attēls

Kakla stiepes kritērijs

Image

2.   attēls

Kakla bīdes kritērijs

Image

| 5.2.1.3. | kakla liekšanās kustība ap y asi izstiepumā nepārsniedz 57 Nm (3); |
| --- | --- |

5.2.1.3.

kakla liekšanās kustība ap y asi izstiepumā nepārsniedz 57 Nm (3);

| 5.2.1.4. | krūškurvja saspiešanas kritērijs (ThCC) nepārsniedz 50 mm; |
| --- | --- |

5.2.1.4.

krūškurvja saspiešanas kritērijs (ThCC) nepārsniedz 50 mm;

| 5.2.1.5. | krūškurvja viskozitātes kritērijs (V * C) nepārsniedz 1,0 m/s; |
| --- | --- |

5.2.1.5.

krūškurvja viskozitātes kritērijs (V * C) nepārsniedz 1,0 m/s;

| 5.2.1.6. | ciskas kaula spēka kritērijs (FFC) nepārsniedz spēka iedarbības kritērijus attiecīgajā laikā, kas norādīti 3. attēlā;

  3.   attēls


  Ciskas kaula spēka kritērijs |
| --- | --- |

5.2.1.6.

ciskas kaula spēka kritērijs (FFC) nepārsniedz spēka iedarbības kritērijus attiecīgajā laikā, kas norādīti 3. attēlā;

3.   attēls

Ciskas kaula spēka kritērijs

Image

| 5.2.1.7. | stilba kaula saspiešanas spēka kritērijs (TCFC) nepārsniedz 8 kN; |
| --- | --- |

5.2.1.7.

stilba kaula saspiešanas spēka kritērijs (TCFC) nepārsniedz 8 kN;

| 5.2.1.8. | stilba kaula indekss (TI), ko mēra katram stilba kaulam augšgalā un apakšgalā, nepārsniedz 1,3 abās vietās; |
| --- | --- |

5.2.1.8.

stilba kaula indekss (TI), ko mēra katram stilba kaulam augšgalā un apakšgalā, nepārsniedz 1,3 abās vietās;

| 5.2.1.9. | slīdošajās ceļa locītavās pārvietošanās nepārsniedz 15 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.9.

slīdošajās ceļa locītavās pārvietošanās nepārsniedz 15 mm.

5.2.2.   Stūres rata atlikušais pārvietojums, ko mēra stūres rumbas centrā, nepārsniedz 80 mm vertikālā virzienā uz augšu un 100 mm horizontālā atpakaļvirzienā.

5.2.3.   Testa laikā durvis nedrīkst atvērties.

5.2.4.   Testa laikā priekšējo durvju bloķēšanas sistēma nedrīkst nobloķēties.

5.2.5.   Pēc trieciena bez instrumentu palīdzības, izņemot tos, kas vajadzīgi manekena svara noturēšanai, ir iespējams:

| 5.2.5.1. | atvērt vismaz vienas durvis, ja tādas ir, katrai sēdekļu rindai un – ja šādu durvju nav – pārvietot sēdekļus vai noliekt to atzveltnes tā, lai visas transportlīdzeklī esošās personas varētu evakuēt; taču tas attiecas tikai uz transportlīdzekļiem, kuru jumta konstrukcija nav atdalāma; |
| --- | --- |

5.2.5.1.

atvērt vismaz vienas durvis, ja tādas ir, katrai sēdekļu rindai un – ja šādu durvju nav – pārvietot sēdekļus vai noliekt to atzveltnes tā, lai visas transportlīdzeklī esošās personas varētu evakuēt; taču tas attiecas tikai uz transportlīdzekļiem, kuru jumta konstrukcija nav atdalāma;

| 5.2.5.2 | atbrīvot manekenus no to ierobežotājsistēmas, kas, ja tā ir bloķēta, jāspēj atbrīvot ar maksimālo spēku 60 N, kuru pieliek atbrīvošanas vadības ierīces centrā; |
| --- | --- |

5.2.5.2

atbrīvot manekenus no to ierobežotājsistēmas, kas, ja tā ir bloķēta, jāspēj atbrīvot ar maksimālo spēku 60 N, kuru pieliek atbrīvošanas vadības ierīces centrā;

| 5.2.5.3. | izņemt manekenus no transportlīdzekļa bez sēdekļu regulēšanas. |
| --- | --- |

5.2.5.3.

izņemt manekenus no transportlīdzekļa bez sēdekļu regulēšanas.

5.2.6.   Ja transportlīdzekli darbina ar šķidro degvielu, tad, notiekot sadursmei, rodas tikai neliela šķidruma noplūde no degvielas padeves iekārtas.

5.2.7.   Ja pēc sadursmes noplūde no degvielas padeves iekārtas ir nepārtraukta, noplūdes ātrums nedrīkst pārsniegt 30 g/min; ja šķidrums no degvielas padeves sistēmas sajaucas ar šķidrumiem no citām sistēmām, un šos dažādos šķidrumus nevar viegli atdalīt un atpazīt, novērtējot nepārtraukto noplūdi, ņem vērā visus savāktos šķidrumus.

5.2.8.   Pēc testa, kas veikts saskaņā ar šo noteikumu 3. pielikumā paredzēto procedūru, elektropiedziņa, kas darbojas augstspriegumā un augstsprieguma sastāvdaļas un sistēmas, kas ir galvaniski savienotas ar elektropiedziņas augstsprieguma kopni, atbilst šādām prasībām.

5.2.8.1.   Aizsardzība pret elektrošoku

Pēc trieciena izpildās vismaz viens no četriem 5.2.8.1.1.–5.2.8.1.4.2. punkta kritērijiem.

Ja transportlīdzeklī iebūvēta automātiskā atvienotāja funkcija vai ierīce(-es), kas galvaniski atvieno elektropiedziņu no ķēdes braukšanas režīmā, atvienotā ķēdi vai katra dalītā ķēde atsevišķi pēc atvienošanas režīma iedarbošanās atbilst vismaz vienam no turpmāk minētajiem kritērijiem.

Tomēr 5.2.8.1.4. punktā noteiktos kritērijus nepiemēro, ja vairāk nekā viens augstsprieguma kopnes daļas potenciāls nav aizsargāts saskaņā ar aizsardzības IPXXB nosacījumiem.

Ja testu veic saskaņā ar nosacījumu, ka augstsprieguma sistēmas daļa(-as) nav ieslēgta(-as), aizsardzību pret elektrošoku attiecīgajai(-ām) daļai(-ām) nodrošina saskaņā ar 5.2.8.1.3. vai 5.2.8.1.4. punktu.

5.2.8.1.1.   Trūkstošs augstspriegums

Augstsprieguma kopņu spriegumi Vb, V1 un V2 saskaņā ar 11. pielikuma 2. punktu ir vienādi vai mazāki ar 30 V (maiņstrāva) vai 60 V (līdzstrāva).

5.2.8.1.2.   Zema elektroenerģija

Augstsprieguma kopņu kopējā enerģija (TE) ir mazāka par 2,0 džouliem, ja mēra saskaņā ar 11. pielikuma 3. punktā norādīto testa procedūru, izmantojot formulu (a). Alternatīvi kopējo enerģiju (TE) var aprēķināt ar augstsprieguma kopnes mērīto spriegumu Vb un to X-kondensatoru (Cx) kapacitāti, kurus saskaņā ar 11.pielikuma 3. punkta formulu (b) ir norādījis izgatavotājs.

Enerģija, ko uzglabā Y-kondensatoros (TEy1, TEy2), arī ir mazāka par 2,0 džouliem. To aprēķina, mērot augstsprieguma kopņu spriegumus V1 un V2, elektriskās šasijas un Y-kondensatoru kapacitāti, kurus saskaņā ar 11.pielikuma 3. punkta formulu (c) ir norādījis izgatavotājs.

5.2.8.1.3.   Fiziskā aizsardzība

Aizsardzībai pret tiešu pieskaršanos augstsprieguma aktīvajām daļām nodrošina aizsardzību IPXXB.

Turklāt aizsardzībai pret elektrošoku, kas var rasties no netiešas pieskaršanās, atklāto vadītājdaļu pretestība starp visām atklātajām vadītājdaļām un elektrisko šasiju ir mazāka par 0,1 omu pie sprieguma vismaz 0,2 ampēri.

Šī prasība ir ievērota, ja galvaniskais savienojums ir nodrošināts ar metināšanu.

5.2.8.1.4.   Izolācijas pretestība

Izpildās turpmāk minētā 5.2.8.1.4.1. un 5.2.8.1.4.2. punkta kritēriji.

Mērījumus veic saskaņā ar 11. pielikuma 5. punktu.

5.2.8.1.4.1.   Elektropiedziņas bloks, kas sastāv no kombinētām līdzstrāvas un maiņstrāvas kopnēm

Ja maiņstrāvas augstsprieguma kopnes un līdzstrāvas augstsprieguma kopnes ir savstarpēji galvaniski izolētas, izolācijas pretestība starp augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju (Ri kā noteikts 11. pielikuma 5. punktā) ir vismaz 100 Ω/V pie darba sprieguma līdzstrāvas kopnēm un vismaz 500 Ω/V pie darba sprieguma maiņstrāvas kopnēm.

5.2.8.1.4.2.   Elektropiedziņas bloks, kas sastāv no kombinētām līdzstrāvas un maiņstrāvas kopnēm

Ja maiņstrāvas augstsprieguma kopnes un līdzstrāvas augstsprieguma kopnes ir galvaniski savienotas, izolācijas pretestība starp augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju (Ri kā noteikts 11. pielikuma 5. punktā) ir vismaz 500 Ω/V pie darba sprieguma.

Tomēr, ja aizsardzība IPXXB ir nodrošināta visām maiņstrāvas augstsprieguma kopnēm vai maiņstrāvas spriegums ir vienāds vai mazāks par 30 V pēc transportlīdzekļa trieciena, izolācijas pretestība starp augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju (Ri kā noteikts 11. pielikuma 5. punktā) ir vismaz 100 Ω/V pie darba sprieguma.

5.2.8.2.   Elektrolīta noplūde

No trieciena brīža līdz 30 minūtēm pēc tam pasažieru salonā nedrīkst noplūst elektrolīts no RESS, un no RESS noplūdušā elektrolīta apjoms nedrīkst būt lielāks par 7 %, izņemot atklāta tipa vilces baterijas ārpus pasažieru salona. No atklāta tipa vilces baterijām ārpus pasažieru salona drīkst noplūst ne vairāk kā 7 % un maksimāli 5,0 l elektrolīta.

Izgatavotājs demonstrē atbilstību saskaņā ar 11. pielikuma 6. punktu.

5.2.8.3.   RESS novietojuma saglabāšana

RESS, kas ir novietots pasažieru salonā, saglabā novietojumu, kurā tās ir uzstādītas, un RESS sastāvdaļas paliek RESS korpusā.

RESS daļas, kas drošības novērtējuma vajadzībām novietotas ārpus pasažieru salona, triecientesta laikā vai pēc tā nedrīkst iekļūt pasažieru salonā.

Izgatavotājs demonstrē atbilstību saskaņā ar 11. pielikuma 7. punktu.

6.   NORĀDĪJUMI AR DROŠĪBAS SPILVENIEM APRĪKOTU TRANSPORTLĪDZEKĻU LIETOTĀJIEM

6.1.   Transportlīdzeklī jābūt informācijai par to, ka tas aprīkots ar sēdekļu drošības spilveniem.

6.1.1.   Transportlīdzeklim ar drošības spilvena komplektu, kas paredzēts vadītāja aizsardzībai, šo informāciju veido uzraksts “AIRBAG”, kurš novietots stūres rata aplocē; uzraksts ir stingri piestiprināts un viegli ieraugāms.

6.1.2.   Attiecībā uz transportlīdzekli, kas aprīkots ar pasažieru drošības spilvenu, kurš paredzēts citu transportlīdzeklī esošu personu, nevis vadītāja aizsardzībai, informācijā ietilpst 6.2. punktā aprakstītā brīdinājuma uzlīme.

6.2.   Transportlīdzeklī, kas aprīkots ar vienu vai vairākiem frontālās aizsardzības pasažieru drošības spilveniem, ir informācija par sevišķo bīstamību, kura saistīta ar uz aizmuguri vērstu bērnu ierobežotājsistēmu novietošanu uz sēdekļiem, kas aprīkoti ar drošības spilvenu komplektiem.

6.2.1.   Informāciju veido vismaz uzlīme, kurā ietvertas skaidras brīdinājuma piktogrammas, kā norādīts turpmāk.

Image

Kopējie izmēri ir vismaz 120 × 160 mm vai līdzvērtīgs laukums.

Minēto uzlīmi var pielāgot, izkārtojumam atšķiroties no minētā piemēra; tomēr teksta saturam jāatbilst iepriekš minētajiem norādījumiem.

6.2.2.   Ja pasažiera priekšējais sēdeklis aprīkots ar frontālās aizsardzības drošības spilvenu, brīdinājumu pienācīgi piestiprina pasažiera priekšējā saules aizsega katrā pusē tā, lai vismaz viens brīdinājums uz saules aizsega allaž ir redzams neatkarīgi no saules aizsega stāvokļa. Vai arī viens brīdinājums atrodas uz paceltā aizsega redzamās puses un otrs brīdinājums – uz jumta aiz aizsega, lai vismaz viens brīdinājums allaž būtu redzams. Brīdinājuma uzlīmi nav iespējams viegli noņemt no saules aizsega un jumta, nenodarot skaidrus un viegli redzamus bojājums, kuri paliek uz aizsega vai jumta transportlīdzekļa iekšpusē.

Kas attiecas uz frontālās aizsardzības drošības spilveniem citiem transportlīdzekļa sēdekļiem, brīdinājumam jāatrodas tieši attiecīgā sēdekļa priekšā un tam allaž jābūt skaidri saredzamam ikvienam, kas šajā sēdeklī uzstāda uz aizmuguri vērstu bērnu ierobežotājsistēmu. 6.2.1. un 6.2.2. punkta prasības neattiecas uz sēdvietām, kas aprīkotas ar ierīci, kura automātiski atslēdz frontālās aizsardzības drošības spilvena komplektu, ja tiek uzstādīta jebkāda uz aizmuguri vērsta bērnu ierobežotājsistēma.

6.2.3.   Sīkāka informācija ar atsauci uz brīdinājumu jāietver transportlīdzekļa īpašnieka rokasgrāmatā; šāds teksts jāiekļauj vismaz tās valsts vai valstu oficiālajā(-ās) valodā(-ās), kurā(-ās) transportlīdzekli plānots reģistrēt (piemēram, Eiropas Savienībā, Japānā, Krievijas Federācijā vai Jaunzēlandē):

“NEKAD neizmantojiet uz aizmuguri vērstu bērnu ierobežotājsistēmu uz sēdekļa, kas aizsargāts ar tā priekšā novietotu AKTIVIZĒTU DROŠĪBAS SPILVENU! Tas var izraisīt BĒRNA NĀVI vai SMAGUS MIESAS BOJĀJUMUS!”

Tekstu papildina ar brīdinājuma uzlīmi, kas atrodas transportlīdzeklī. Informācija ir viegli atrodama īpašnieka rokasgrāmatā (piemēram, īpaša atsauce uz šo informāciju norādīta pirmajā lappusē, lappuses tabulācijas zīme vai atsevišķs informācijas buklets utt.).

6.2.3. punkta prasības neattiecas uz transportlīdzekļiem, kuros visas pasažieru sēdvietas ir aprīkotas ar ierīci, kas automātiski atslēdz frontālās aizsardzības drošības spilvena komplektu, ja tiek uzstādīta jebkāda uz aizmuguri vērsta bērnu ierobežotājsistēma.

7.   TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪŠANA UN PAPLAŠINĀŠANA

7.1.   Par visiem pārveidojumiem, kas skar konstrukciju, sēdekļu skaitu, iekšējo apdari vai savienojumus, vai transportlīdzekļa vadības ierīču vai mehānisko daļu izvietojumu, kuras var ietekmēt transportlīdzekļa priekšdaļas enerģijas absorbcijas spēju, paziņo administratīvajai iestādei, kas piešķir apstiprinājumu. Šī iestāde var vai nu

7.1.1.   atzīt, ka izdarītajām izmaiņām nevarētu būt ievērojamas negatīvas sekas, un transportlīdzeklis vēl joprojām atbilst prasībām, vai

7.1.2.   pieprasīt, lai par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests veic kādu no tālāk aprakstītajiem testiem atbilstīgi pārveidojumu raksturam.

7.1.2.1.   Pēc jebkura transportlīdzekļa pārveidojuma, kas ietekmē transportlīdzekļa vispārējo konstrukciju, un/vai jebkura masas palielinājuma, kurš lielāks par 8 procentiem, kas pēc iestādes vērtējuma ievērojami ietekmētu testu rezultātus, tests jāatkārto, kā aprakstīts 3. pielikumā.

7.1.2.2.   Ja pārveidojumi tiek veikti tikai iekšējai apdarei, ja masa neatšķiras vairāk kā par 8 procentiem un ja nemainās priekšējo sēdekļu skaits, kas sākotnēji ir transportlīdzeklī, veic:

| 7.1.2.2.1. | vienkāršotu testu, kas paredzēts 7. pielikumā; un/vai |
| --- | --- |

7.1.2.2.1.

vienkāršotu testu, kas paredzēts 7. pielikumā; un/vai

| 7.1.2.2.2. | daļēju testu, ko nosaka tehniskais dienests saistībā ar izdarītajiem pārveidojumiem. |
| --- | --- |

7.1.2.2.2.

daļēju testu, ko nosaka tehniskais dienests saistībā ar izdarītajiem pārveidojumiem.

7.2.   Par apstiprinājumu vai apstiprinājuma atteikšanu, precizējot izmaiņas, saskaņā ar 4.3. punktā noteikto procedūru paziņo nolīguma dalībvalstīm, kuras piemēro šos noteikumus.

7.3.   Kompetentā iestāde, kas izsniedz apstiprinājuma paplašinājumu, šādam paplašinājumam piešķir sērijas numuru un informē citas 1958. gada nolīguma dalībvalstis, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikumā.

8.   RAŽOJUMU ATBILSTĪBA

Ražojumu atbilstības procedūras atbilst procedūrām, kas izklāstītas nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ar šādām prasībām.

| 8.1. | Katrs transportlīdzeklis, kas apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam attiecībā uz funkcijām, kuras sekmē transportlīdzeklī esošo personu aizsardzību frontālas sadursmes gadījumā. |
| --- | --- |

8.1.

Katrs transportlīdzeklis, kas apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam attiecībā uz funkcijām, kuras sekmē transportlīdzeklī esošo personu aizsardzību frontālas sadursmes gadījumā.

| 8.2. | Apstiprinājuma turētājs nodrošina, ka attiecībā uz katru apstiprinājuma tipu tiek veikti vismaz tie testi, kas skar mērījumu veikšanu. |
| --- | --- |

8.2.

Apstiprinājuma turētājs nodrošina, ka attiecībā uz katru apstiprinājuma tipu tiek veikti vismaz tie testi, kas skar mērījumu veikšanu.

| 8.3. | Iestāde, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt atbilstības pārbaudes metodes, ko piemēro ražošanas uzņēmumā. Šādas pārbaudes parasti notiek reizi divos gados. |
| --- | --- |

8.3.

Iestāde, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt atbilstības pārbaudes metodes, ko piemēro ražošanas uzņēmumā. Šādas pārbaudes parasti notiek reizi divos gados.

9.   SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU

9.1.   Apstiprinājumu, kas saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirts attiecībā uz transportlīdzekļu tipu, var atsaukt, ja netiek izpildītas 8.1. punktā noteiktās prasības vai arī izvēlētais transportlīdzeklis vai transportlīdzekļi neiztur pārbaudes, kuras paredzētas iepriekš minētajā 8.2. punktā.

9.2.   Ja nolīguma dalībvalsts, kas piemēro šos noteikumus, atsauc apstiprinājumu, kuru tā iepriekš piešķīrusi, tā, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikumā, nekavējoties par to informē citas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus.

10.   PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi izbeidz saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātā transportlīdzekļa tipa ražošanu, viņam par to jāinformē iestāde, kas apstiprinājumu piešķīrusi. Pēc atbilstoša paziņojuma saņemšanas šī iestāde par to informē citas 1958. gada nolīguma dalībvalstis, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikumā.

11.   PĀREJAS NOTEIKUMI

11.1.   No dienas, kad oficiāli stājas spēkā 1. papildinājums grozījumu 01. sērijai, neviena līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, nevar atteikties piešķirt EEK apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kas grozīti ar 1. papildinājumu grozījumu 01. sērijai.

11.2.   No 2002. gada 1. oktobra līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir EEK apstiprinājumus tikai tiem transportlīdzekļu tipiem, kuri atbilst šo noteikumu prasībām, kas grozīti ar 1. papildinājumu grozījumu 01. sērijai.

11.3.   Kamēr šajos noteikumos nav paredzētas prasības attiecībā uz transportlīdzeklī esošo personu aizsardzību, izmantojot frontālās sadursmes visaptverošu testu, līgumslēdzējas puses šajā nolūkā var turpināt piemērot prasības, kas jau ir spēkā brīdī, kad notiek pievienošanās šiem noteikumiem.

11.4.   No 02. grozījumu sērijas oficiālās spēkā stāšanās dienas neviena no pusēm, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt EEK apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 02. grozījumu sēriju.

11.5.   24 mēnešus pēc 02. grozījumu sērijas stāšanās spēkā līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir EEK apstiprinājumus tikai tiem transportlīdzekļu tipiem, kuri atbilst šo noteikumu prasībām, kas grozīti ar 02. grozījumu sēriju.

Tomēr transportlīdzekļiem ar elektropiedziņu, kas darbojas augstspriegumā, piešķir papildu 12 mēnešu periodu, ja izgatavotājs demonstrē tehniskajam dienestam un saņem tehniskā dienesta piekrišanu tam, ka transportlīdzeklis nodrošina līdzvērtīgu aizsardzības līmeni tādam, kas paredzēts šajos noteikumos, kuri grozīti ar 02. grozījumu sēriju.

11.6.   Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt apstiprinājumu paplašinājumus saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējo grozījumu sēriju, ja šis paplašinājums neietver izmaiņas transportlīdzekļa piedziņas sistēmā.

Tomēr 48 mēnešus pēc 02. grozījumu sērijas stāšanās spēkā apstiprinājumu paplašinājumus, kas piešķirti saskaņā ar iepriekšējo grozījumu sēriju, nepiešķir transportlīdzekļiem ar elektropiedziņu, kas darbojas augstspriegumā.

11.7.   Ja šo noteikumu 02. grozījumu sērijas spēkā stāšanās brīdī jau ir spēkā valstu prasības attiecībā uz drošības noteikumiem transportlīdzekļiem ar elektropiedziņu, kuri darbojas augstspriegumā, šīs līgumslēdzējas puses, kuras piemēro šos noteikumus var atteikt valsts apstiprinājumu transportlīdzekļiem, kuri neatbilsts valsts prasībām, ja vien šie transportlīdzekļi nav apstiprināti saskaņā ar šo noteikumu 02. grozījumu sēriju.

11.8.   Pēc 48 mēnešu termiņa beigām pēc šo noteikumu 02. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var atteikt valsts vai reģionālā tipa apstiprinājumu un var atteikt pirmo valsts vai reģionālo reģistrāciju (pirmā nodošana ekspluatācijā) transportlīdzeklim ar elektropiedziņu, kas darbojas augstspriegumā un kas neatbilst šo noteikumu 02. grozījumu sērijas prasībām.

11.9.   Tādi transportlīdzekļu apstiprinājumi saskaņā ar šo noteikumu 01. grozījumu sēriju, kurus neskar 02. grozījumu sērija, paliek spēkā, un līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina tos pildīt.

12.   TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KAS ATBILDĪGI PAR APSTIPRINĀŠANAS TESTU VEIKŠANU, KĀ ARĪ ADMINISTRATĪVO STRUKTŪRVIENĪBU NOSAUKUMS UN ADRESE

Nolīguma dalībvalstis, kas piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumus un adreses, kuri veic apstiprināšanas testus, izgatavotājiem, kas pilnvaroti veikt testus, un administratīvajām iestādēm, kuras piešķir apstiprinājumu un kam jānosūta veidlapas, kas apstiprina citās valstīs izdotu apstiprinājumu vai atteikšanu, vai apstiprinājuma atsaukšanu.

---

(1)  Kā noteikts Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 7. pielikumā (dokuments TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 pēdējo reizi grozīts ar 4. grozījumu).

1

(2)  1958. gada nolīguma pušu pazīšanas numuri ir doti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.

2

(3)  Līdz 1998. gada 1. oktobrim vērtības, kas iegūtas attiecībā uz kaklu, nav atbilstības/neatbilstības kritēriji attiecībā uz tipa apstiprinājuma piešķiršanu. Iegūtos testa rezultātus ieraksta testa ziņojumā, un apstiprinātāja iestāde apkopo testa rezultātus. Pēc šā datuma vērtības, kas noteiktas šajā punktā, piemēro kā atbilstības/neatbilstības kritēriju, ja neapstiprina citas alternatīvas vērtības vai līdz tādu vērtību apstiprināšanai.

3

---

1. PIELIKUMS

(maksimālais izmērs: A4 (210 x 297 mm))

PAZIŅOJUMS

Image

Image

---

2. PIELIKUMS

MARĶĒJUMA IZVIETOJUMS

A   paraugs

(Skatīt šo noteikumu 4.4. punktu)

Image

Šis transportlīdzeklim piestiprinātais marķējums norāda, ka attiecīgais transportlīdzekļa tips attiecībā uz transportlīdzeklī esošo pasažieru aizsardzību frontālas sadursmes gadījumā ir apstiprināts Nīderlandē (E4) saskaņā ar Noteikumiem Nr. 94 ar apstiprinājuma numuru 021424. Apstiprinājuma numurs norāda, ka apstiprinājums piešķirts saskaņā ar Noteikumu Nr. 94 prasībām, kuri grozīti ar 02. grozījumu sēriju.

B   paraugs

(Skatīt šo noteikumu 4.5. punktu)

Image

Šis transportlīdzeklim piestiprinātais marķējums norāda, ka attiecīgais transportlīdzekļa tips ir apstiprināts Nīderlandē (E4) saskaņā ar Noteikumiem Nr. 94 un Nr. 11 (1). Pirmie divi apstiprinājuma numura cipari norāda, ka datumos, kad piešķirti attiecīgie apstiprinājumi, Noteikumos Nr. 94 jau bija ietverta 02. grozījumu sērija un Noteikumos Nr. 11 jau bija ietverta 02. grozījumu sērija.

---

(1)  Pēdējais numurs ir tikai piemērs.

---

3. PIELIKUMS

TESTA PROCEDŪRA

1.   TRANSPORTLĪDZEKĻA NOVIETOŠANA UN SAGATAVOŠANA

1.1.   Testēšanas vieta

Testēšanas zona ir pietiekami liela, lai tajā izvietotu ieskriešanās celiņu, barjeru un tehniskās iekārtas, kas vajadzīgas testam. Pēdējais celiņa posms vismaz 5 m pirms barjeras ir horizontāls, līdzens un gluds.

1.2.   Barjera

Barjeras priekšpusi veido deformējama struktūra, kā norādīts šo noteikumu 9. pielikumā. Deformējamās struktūras priekšpuse attiecībā pret testējamā transportlīdzekļa braukšanas virzienu ir perpendikulāra ± 1° robežās. Barjeru sakrauj tā, lai tās masa nav mazāka par 7 × 104 kg un lai tās priekšpuse ir vertikāla ± 1° robežās. Masu piestiprina pie zemes vai novieto uz zemes, vajadzības gadījumā izmantojot papildu apstādināšanas mehānismus, lai ierobežotu tās kustību.

1.3.   Barjeras novietojums

Barjeru novieto tā, lai transportlīdzeklim pirmā saskare ar barjeru notiek stūres statņa pusē. Ja testa veikšanai var izvēlēties transportlīdzekli ar stūri labajā pusē vai kreisajā pusē, testu veic ar transportlīdzekli, kuram stūre ir mazāk drošajā pusē, kā noteicis par testiem atbildīgais tehniskais dienests.

1.3.1.   Transportlīdzekļa centrēšana attiecībā pret barjeru

Transportlīdzeklis pārklāj 40 procenti ± 20 mm no barjeras ārpuses.

1.4.   Transportlīdzekļa stāvoklis

1.4.1.   Vispārīga specifikācija

Testējamais transportlīdzeklis ir izgatavots sērijveidā, tam ir viss standarta aprīkojums un tas ir normālā tehniskā kārtībā. Dažas sastāvdaļas var aizvietot ar līdzvērtīgu masu, ja ir skaidrs, ka šāda aizvietošana būtiski neietekmē rezultātus, kas iegūti saskaņā ar 6. punktu.

Izgatavotājam un tehniskajam dienestam vienojoties, ir atļauts mainīt degvielas sistēmu tā, lai varētu tikt izmantots atbilstošs degvielas daudzums motora vai vai elektroenerģijas pārveidošanas sistēmas palaišanai.

1.4.2.   Transportlīdzekļa masa

1.4.2.1.   Testam iesniegtā transportlīdzekļa masa ir pašmasa transportlīdzeklim braukšanas kārtībā.

1.4.2.2.   Degvielas tvertni piepilda ar ūdeni līdz 90 procentiem no pilna degvielas svara daudzuma, ko izgatavotājs noteicis iepildīšanai tvertnē, ar pielaidi ± 1 procenta robežās.

Šī prasība neattiecas uz ūdeņraža degvielas tvertnēm.

1.4.2.3.   Visas citas sistēmas (bremzes, dzesēšana utt.) var būt tukšas; šajā gadījumā šķidrumu masu rūpīgi kompensē.

1.4.2.4.   Ja mēraparāta masa transportlīdzeklī pārsniedz pieļaujamos 25 kg, to drīkst kompensēt ar samazinājumiem, kam nav būtiskas ietekmes uz rezultātiem, kuri iegūti saskaņā ar turpmāk minēto 6. punktu.

1.4.2.5.   Mēraparāta masa nedrīkst mainīt katras ass atskaites noslodzi vairāk par 5 %, jebkurā variantā nepārsniedzot 20 kg.

1.4.2.6.   Transportlīdzekļa masu, ko iegūst, izpildot iepriekš minētā 1.4.2.1. punkta noteikumus, norāda ziņojumā.

1.4.3.   Pasažieru salona pielāgošana

1.4.3.1.   Stūres rata stāvoklis

Regulējamu stūres ratu novieto normālā stāvoklī, ko norādījis izgatavotājs vai, ja tādas norādes nav, rata regulēšanas diapazona(-u) robežu vidū. Beidzot virzīšanos uz priekšu, stūres rats jāatbrīvo un tā spieķiem jābūt stāvoklī, kas saskaņā ar izgatavotāja datiem atbilst transportlīdzekļa taisnvirziena kustībai uz priekšu.

1.4.3.2.   Stikli

Transportlīdzekļa kustināmie stikli ir aizvērtā stāvoklī. Lai izdarītu testa mērījumus un vienojoties ar izgatavotāju, kustināmos stiklus var nolaist zemāk, ja to regulējamā roktura stāvoklis atbilst aizvērtam stāvoklim.

1.4.3.3.   Pārnesumu pārslēgšanas svira

Pārnesumu pārslēgšanas svira ir neitrālā pozīcijā.

1.4.3.4.   Pedāļi

Pedāļi ir normālā atlaistā stāvoklī. Regulējamus pedāļus noregulē vidējā stāvokli, ja vien izgatavotājs nav noteicis citu stāvokli.

1.4.3.5.   Durvis

Durvis ir aizvērtas, bet ne bloķētas.

1.4.3.6.   Nolaižamais jumts

Ja transportlīdzeklis aprīkots ar nolaižamu vai noņemamu jumtu, tas ir savā vietā un pacelts. Lai izdarītu testa mērījumus un vienojoties ar izgatavotāju, tas drīkst būt nolaists.

1.4.3.7.   Saules aizsegs

Saules aizsegi ir paceltā stāvoklī.

1.4.3.8.   Atpakaļskata spogulis

Iekšējais atpakaļskata spogulis ir normālā lietošanas stāvoklī.

1.4.3.9.   Elkoņbalsti

Kustināmie elkoņbalsti priekšā un aizmugurē ir nolaistā stāvoklī, ja to neliedz manekenu stāvoklis transportlīdzeklī.

1.4.3.10.   Pagalvji

Pagalvji, kuru augstums ir regulējams, ir visaugstākajā stāvoklī.

1.4.3.11.   Sēdekļi

1.4.3.11.1.   Priekšējo sēdekļu stāvoklis

Sēdekļus, kurus var regulēt garenvirzienā, noregulē tā, lai to H punkts, kas noteikts saskaņā ar 6. pielikumā izklāstīto metodi, ir vidus stāvoklī vai tam tuvākajā bloķēšanas stāvoklī un lai augstuma stāvoklis ir tāds, kā to noteicis izgatavotājs (ja sēdekļa augstumu var regulēt atsevišķi). Ja ir soli, vadās pēc vadītāja vietas H punkta.

1.4.3.11.2.   Priekšējo sēdekļu atzveltņu stāvoklis

Ja priekšējo sēdekļu atzveltnes ir regulējamas, tās noregulē tā, lai manekena rumpja slīpums, cik vien iespējams atbilst tam, ko izgatavotājs ieteicis normālam lietošanas režīmam, vai, ja nekādu īpašu izgatavotāja ieteikumu nav, 25° leņķim uz aizmuguri attiecībā pret vertikālo stāvokli.

1.4.3.11.3.   Aizmugurējie sēdekļi

Ja aizmugurējie sēdekļi vai soli ir regulējami, tos noregulē pašā aizmugurējā stāvoklī.

1.4.4.   Elektropiedziņas pielāgošana

1.4.4.1.   RESS ir tādā uzlādes stāvoklī, kas nodrošina piedziņas parastu darbību, kā to ieteicis izgatavotājs.

1.4.4.2.   Elektropiedziņu apgādā ar elektroenerģiju, darbinot vai nedarbinot oriģinālos elektroenerģijas avotus (piemēram, motora ģeneratoru, RESS vai elektroenerģijas pārveidošanas sistēmu), tomēr:

1.4.4.2.1.   izgatavotājam un tehniskajam dienestam vienojoties, ir atļauts veikt testu ar visu elektropiedziņas sistēmu vai tās daļām, kas nav uzlādētas, ja tas neietekmē rezultātus negatīvi. Elektropiedziņas daļām, kas nav uzlādētas, aizsardzību pret elektrošoku nodrošina ar fizisko aizsardzību vai izolācijas pretestību, un sniedzot attiecīgos papildu pierādījumus.

1.4.4.2.2.   Ja ir pieejams automātiskais atvienotājs, pēc izgatavotāja pieprasījuma ir atļauts veikt testu ar automātisko atvienotāju ieslēgtā stāvoklī. Šajā gadījumā pierāda, ka automātiskais atvienotājs darbotos triecientesta laikā. Tas ietver automātiskās aktivācijas signālu un galvanisku atvienošanu, ievērojot nosacījumus trieciena laikā.

2.   MANEKENI

2.1.   Priekšējie sēdekļi

2.1.1.   Hybrid III
   (1) specifikācijām atbilstīgu manekenu, kas aprīkots ar 45° leņķa potīti un kas atbilst tā regulēšanas specifikācijām, novieto uz katra priekšējā malējā sēdekļa saskaņā ar nosacījumiem, kuri izklāstīti 5. pielikumā. Manekena potīte ir sertificēta saskaņā ar 10. pielikumā aprakstīto procedūru.

2.1.2.   Automobili testē ar ierobežotājsistēmām, ko nodrošina izgatavotājs.

3.   PIEDZIŅA UN TRANSPORTLĪDZEKĻA KUSTĪBA

3.1.   Transportlīdzeklis virzās uz priekšu vai nu ar savu dzinēju, vai ar jebkuru citu dzenošo ierīci.

3.2.   Trieciena brīdī transportlīdzekli vairs nedrīkst vadīt ar jebkuru papildu stūres vai dzenošo ierīci.

3.3.   Transportlīdzekļa kustība atbilst 1.2. un 1.3.1. punkta prasībām.

4.   TESTA ĀTRUMS

Transportlīdzekļa ātrums trieciena brīdī ir 56 – 0, + 1 km/h. Taču, ja tests veikts ar lielāku trieciena ātrumu un transportlīdzeklis atbildis prasībām, testu uzskata par apmierinošu.

5.   MĒRĪJUMI, KAS JĀIZDARA MANEKENIEM PRIEKŠĒJOS SĒDEKĻOS

5.1.   Visus mērījumus, kas vajadzīgi izpildes kritēriju pārbaudei, izdara, izmantojot mērījumu sistēmas, kuras atbilst 8. pielikumā iekļautajām specifikācijām.

5.2.   Izmantojot neatkarīgus šādu CFC (kanāla frekvences klase) datu kanālus, fiksē atšķirīgus parametrus.

5.2.1.   Mērījumi manekena galvā

Paātrinājumu (a) attiecībā uz smaguma centru aprēķina, izmantojot tāda paātrinājuma trīsdimensiju sastāvdaļas, ko mēra ar CFC 1 000.

5.2.2.   Mērījumi manekena kaklā

5.2.2.1.   Aksiālo stiepes spēku un bīdes spēku kakla/galvas savienojuma vietā mēra ar CFC 1 000.

5.2.2.2.   Lieces momentu ap šķērsasi kakla/galvas savienojuma vietā mēra ar CFC 600.

5.2.3.   Mērījumi manekena krūškurvī

Krūškurvja novirzi starp krūšu kaulu un mugurkaulu mēra ar CFC 180.

5.2.4.   Mērījumi manekena ciskas kaulā un stilba kaulā.

5.2.4.1.   Aksiālo saspiedes spēku un lieces momentus mēra ar CFC 600.

5.2.4.2.   Stilba kaula pārvietojumu attiecībā pret ciskas kaulu mēra ceļa slīdošajā locītavā ar CFC 180.

6.   TRANSPORTLĪDZEKLIM IZDARĀMIE MĒRĪJUMI.

6.1.   Lai varētu izdarīt vienkāršoto testu, kas aprakstīts 7. pielikumā, struktūras ātruma samazināšanas laiku, pamatojoties uz garenvirziena akselerometru vērtību pie B statnes pamatnes transportlīdzekļa trieciena pusē, nosaka ar CFC 180, izmantojot datu kanālus, kuri atbilst 8. pielikumā noteiktajām prasībām.

6.2.   Ātruma laiku, ko izmantos testa procedūrā, kura aprakstīta 7. pielikumā, iegūst ar garenvirziena akselerometru pie B statnes sadursmes pusē.

---

(1)  Tāda Hybrid III tehniskās specifikācijas un sīki izstrādāti rasējumi, kas atbilst tāda piecdesmitās procentiles vīrieša galvenajiem izmēriem, kurš dzīvo Amerikas Savienotajās Valstīs, un tā regulēšanas specifikācijas šim testam glabājas pie Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāra, un ar tām var iepazīties pēc pieprasījuma Eiropas Ekonomikas komisijas sekretariātā, Palais des Nations, Ženēvā, Šveicē.

---

4. PIELIKUMS

IZPILDES KRITĒRIJU NOTEIKŠANA

1.   IZPILDES KRITĒRIJS ATTIECĪBĀ UZ GALVU (HPC) UN 3 ms GALVAS PAĀTRINĀJUMS

| 1.1. | Izpildes kritēriju attiecībā uz galvu (HPC) uzskata par izpildītu, ja testa laikā galva nesaskaras ne ar vienu transportlīdzekļa sastāvdaļu. |
| --- | --- |

1.1.

Izpildes kritēriju attiecībā uz galvu (HPC) uzskata par izpildītu, ja testa laikā galva nesaskaras ne ar vienu transportlīdzekļa sastāvdaļu.

| 1.2. | Ja testa laikā notiek saskarsme starp galvu un transportlīdzekļa sastāvdaļu, aprēķina HPC vērtību, pamatojoties uz paātrinājumu (a), ko mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.1. punktu, izmantojot šādu formulu:



  kur:






  1.2.1. | “a” ir iegūtais paātrinājums, ko mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.1. punktu, un to mēra gravitācijas vienībās g (1 g = 9,81 m/s2); |
| --- | --- | --- |

1.2.

Ja testa laikā notiek saskarsme starp galvu un transportlīdzekļa sastāvdaļu, aprēķina HPC vērtību, pamatojoties uz paātrinājumu (a), ko mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.1. punktu, izmantojot šādu formulu:

Formula

kur:

1.2.1.

“a” ir iegūtais paātrinājums, ko mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.1. punktu, un to mēra gravitācijas vienībās g (1 g = 9,81 m/s2);

| 1.2.2. | ja pietiekami var noteikt galvas saskares sākumu, t1 un t2 ir divi sekundēs izteikti tādi atskaites punkti laikā, kas definē laika posmu starp galvas saskares sākumu un saskares reģistrācijas beigām, kad HPC vērtībā ir vislielākā; |
| --- | --- |

1.2.2.

ja pietiekami var noteikt galvas saskares sākumu, t1 un t2 ir divi sekundēs izteikti tādi atskaites punkti laikā, kas definē laika posmu starp galvas saskares sākumu un saskares reģistrācijas beigām, kad HPC vērtībā ir vislielākā;

| 1.2.3. | ja galvas saskares sākumu nevar noteikt, t1 un t2 ir divi sekundēs izteikti tādi atskaites punkti laikā, kas definē laika posmu starp galvas saskares reģistrācijas sākumu un beigām, kad HPC vērtībā ir vislielākā; |
| --- | --- |

1.2.3.

ja galvas saskares sākumu nevar noteikt, t1 un t2 ir divi sekundēs izteikti tādi atskaites punkti laikā, kas definē laika posmu starp galvas saskares reģistrācijas sākumu un beigām, kad HPC vērtībā ir vislielākā;

| 1.2.4. | HPC vērtības, kam laika intervāls (t1–t2) ir lielāks par 36 ms, maksimālās vērtības aprēķinos neņem vērā. |
| --- | --- |

1.2.4.

HPC vērtības, kam laika intervāls (t1–t2) ir lielāks par 36 ms, maksimālās vērtības aprēķinos neņem vērā.

| 1.3. | Vērtību priekšējā trieciena laikā iegūtajam galvas paātrinājumam, kas kumulatīvi pārsniedz 3 ms, aprēķina no iegūtā galvas paātrinājuma, kuru mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.1. punktu. |
| --- | --- |

1.3.

Vērtību priekšējā trieciena laikā iegūtajam galvas paātrinājumam, kas kumulatīvi pārsniedz 3 ms, aprēķina no iegūtā galvas paātrinājuma, kuru mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.1. punktu.

2.   KAKLA TRAUMAS KRITĒRIJI (NIC)

| 2.1. | Šos kritērijus nosaka, ņemot vērā saspiedes aksiālo spēku, aksiālo stiepes spēku un bīdes spēkus kakla/galvas savienojuma vietā, ko izsaka ar kN un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.2. punktu, un ņemot vērā minēto spēku iedarbības ilgumu, ko izsaka ar ms. |
| --- | --- |

2.1.

Šos kritērijus nosaka, ņemot vērā saspiedes aksiālo spēku, aksiālo stiepes spēku un bīdes spēkus kakla/galvas savienojuma vietā, ko izsaka ar kN un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.2. punktu, un ņemot vērā minēto spēku iedarbības ilgumu, ko izsaka ar ms.

| 2.2. | Kakla lieces momenta kritēriju nosaka, ņemot vērā lieces momentu, ko izsaka Nm ap šķērsasi kakla/galvas savienojuma vietā un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.2. punktu. |
| --- | --- |

2.2.

Kakla lieces momenta kritēriju nosaka, ņemot vērā lieces momentu, ko izsaka Nm ap šķērsasi kakla/galvas savienojuma vietā un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.2. punktu.

| 2.3. | Reģistrē kakla lieces momentu, ko izsaka Nm. |
| --- | --- |

2.3.

Reģistrē kakla lieces momentu, ko izsaka Nm.

3.   KRŪŠKURVJA SASPIEŠANAS KRITĒRIJS (ThCC) UN VISKOZITĀTES KRITĒRIJS (V*C)

| 3.1. | Krūškurvja saspiešanas kritēriju nosaka, ņemot vērā krūškurvja deformācijas absolūto vērtību, ko izsaka mm un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.3. punktu. |
| --- | --- |

3.1.

Krūškurvja saspiešanas kritēriju nosaka, ņemot vērā krūškurvja deformācijas absolūto vērtību, ko izsaka mm un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.3. punktu.

| 3.2. | Viskozitātes kritēriju (V*C) aprēķina kā saspiešanas un krūšu kaula novirzes ātruma momentānu izpausmi, ko mēra saskaņā ar 3. pielikuma 6. punktu, kā arī 5.2.3. punktu. |
| --- | --- |

3.2.

Viskozitātes kritēriju (V*C) aprēķina kā saspiešanas un krūšu kaula novirzes ātruma momentānu izpausmi, ko mēra saskaņā ar 3. pielikuma 6. punktu, kā arī 5.2.3. punktu.

4.   CISKAS KAULA SPĒKA KRITĒRIJS (FFC)

| 4.1. | Šo kritēriju nosaka, ņemot vērā saspiešanas slodzi, ko izsaka ar kN un ko pārnes aksiāli uz katru manekena ciskas kaulu un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.4. punktu, ņemot vērā saspiešanas slodzes ilgumu, kuru izsaka ar ms. |
| --- | --- |

4.1.

Šo kritēriju nosaka, ņemot vērā saspiešanas slodzi, ko izsaka ar kN un ko pārnes aksiāli uz katru manekena ciskas kaulu un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.4. punktu, ņemot vērā saspiešanas slodzes ilgumu, kuru izsaka ar ms.

5.   STILBA KAULA SASPIEDES SPĒKA KRITĒRIJS (TCFC) UN STILBA KAULA INDEKSS (TI)

| 5.1. | Stilba kaula saspiedes spēka kritēriju nosaka, ņemot vērā saspiešanas slodzi (Fz), ko izsaka ar kN un ko pārnes aksiāli uz katru manekena stilba kaulu un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.4. punktu. |
| --- | --- |

5.1.

Stilba kaula saspiedes spēka kritēriju nosaka, ņemot vērā saspiešanas slodzi (Fz), ko izsaka ar kN un ko pārnes aksiāli uz katru manekena stilba kaulu un mēra saskaņā ar 3. pielikuma 5.2.4. punktu.

| 5.2. | Stilba kaula indeksu aprēķina, pamatojoties uz lieces momentiem (Mx un My), ko mēra saskaņā ar 5.1. punktu, izmantojot šādu formulu:



  kur:







  Mx | = | lieces moments ap x asi |
| --- | --- | --- | --- |
| My | = | lieces moments ap y asi |
| (Mc)R | = | kritiskais lieces moments, un tas ir 225 Nm |
| Fz | = | saspiedes aksiālais spēks z virzienā |
| (Fc)z | = | kritiskais saspiedes spēks z virzienā, un tas ir 35,9 kN, un |

5.2.

Stilba kaula indeksu aprēķina, pamatojoties uz lieces momentiem (Mx un My), ko mēra saskaņā ar 5.1. punktu, izmantojot šādu formulu:

Formula

kur:

Mx

=

lieces moments ap x asi

My

=

lieces moments ap y asi

(Mc)R

=

kritiskais lieces moments, un tas ir 225 Nm

Fz

=

saspiedes aksiālais spēks z virzienā

(Fc)z

=

kritiskais saspiedes spēks z virzienā, un tas ir 35,9 kN, un

Formula

Stilba kaula indeksu aprēķina katram stilba kaulam augšgalā un apakšgalā; taču Fz drīkst mērīt abos galos. Iegūto vērtību izmanto augšgala un apakšgala TI aprēķiniem. Abus momentus Mx un My mēra atsevišķi abos galos.

6.   HYBRID III MANEKENA VISKOZITĀTES KRITĒRIJA (V*C) APRĒĶINĀŠANAS METODE

| 6.1. | Viskozitātes kritēriju aprēķina kā saspiešanas un krūšu kaula novirzes ātruma momentānu izpausmi. Abus iegūst no krūšu kaula ieliekuma mērījuma. |
| --- | --- |

6.1.

Viskozitātes kritēriju aprēķina kā saspiešanas un krūšu kaula novirzes ātruma momentānu izpausmi. Abus iegūst no krūšu kaula ieliekuma mērījuma.

| 6.2. | Krūšu kaula novirzes mērījumu filtrē vienu reizi ar CFC 180. Saspiešanu laikā t aprēķina no šā filtrētā signāla kā



  Krūšu kaula novirzes ātrumu laikā t aprēķina no filtrētās novirzes kā:



  kur D(t) ir novirze laikā t, kas izteikta metros, un δt ir laika intervāls sekundēs starp novirzes mērījumiem. Maksimālā δt vērtība ir 1,25 × 10–4 sekundes. Šī aprēķināšanas metode redzama diagrammā turpmāk. |
| --- | --- |

6.2.

Krūšu kaula novirzes mērījumu filtrē vienu reizi ar CFC 180. Saspiešanu laikā t aprēķina no šā filtrētā signāla kā

Formula

Krūšu kaula novirzes ātrumu laikā t aprēķina no filtrētās novirzes kā:

Formula

kur D(t) ir novirze laikā t, kas izteikta metros, un δt ir laika intervāls sekundēs starp novirzes mērījumiem. Maksimālā δt vērtība ir 1,25 × 10–4 sekundes. Šī aprēķināšanas metode redzama diagrammā turpmāk.

Image

---

5. PIELIKUMS

MANEKENU IZVIETOJUMS UN UZSTĀDĪŠANA UN IEROBEŽOTĀJSISTĒMU REGULĒŠANA

1.   MANEKENU IZVIETOJUMS

1.1.   Atsevišķi sēdekļi

Manekena simetrijas plakne sakrīt ar sēdekļa vertikālo vidusplakni.

1.2.   Priekšējais sols

1.2.1.   Vadītājs

Manekena simetrijas plakne atrodas vertikālajā plaknē, kas iet caur stūres rata centru, un ir paralēli transportlīdzekļa vidus garenplaknei. Ja sēdvietu nosaka pēc sola formas, šādu sēdekli uzskata par atsevišķu sēdekli.

1.2.2.   Malējais pasažieris

Pasažiera manekena simetrijas plakne ir simetriska vadītāja manekena simetrijas plaknei attiecībā pret transportlīdzekļa vidus garenplakni. Ja sēdvietu nosaka pēc sola formas, šādu sēdekli uzskata par atsevišķu sēdekli.

1.3.   Sols priekšējiem pasažieriem (neskaitot vadītāju)

Manekena simetrijas plakne sakrīt ar izgatavotāja noteikto sēdvietu vidusplaknēm.

2.   MANEKENU UZSTĀDĪŠANA

2.1.   Galva

Galvas šķērsām novietotā instrumentu platforma ir horizontāla 2,5° grādu robežās. Lai transportlīdzekļos ar taisniem sēdekļiem bez regulējamām atzveltnēm vajadzīgajā līmenī noregulētu manekena galvu, jārīkojas šādā secībā. Vispirms koriģē H punkta stāvokli turpmākā 2.4.3.1. punktā noteiktajās robežās, lai noregulētu testa manekena galvas šķērsām novietoto instrumentu platformu vajadzīgajā līmenī. Ja galvas šķērsām novietotā instrumentu platforma vēl nav vajadzīgajā līmenī, tad turpmāk minētā 2.4.3.2. punktā paredzētajās robežās noregulē testa manekena iegurņa leņķi. Ja galvas šķērsām novietotā instrumentu platforma vēl nav vajadzīgajā līmenī, tad regulē testa manekena kakla atbalstu tikai par tik, cik vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka galvas šķērsām novietotā instrumentu platforma atrodas horizontāli 2,5° robežās.

2.2.   Delmi

2.2.1.   Vadītāja augšdelmi ir piekļauti rumpim un augšdelmu centrālās līnijas, cik vien iespējams sakrīt ar vertikālo plakni.

2.2.2.   Pasažiera augšdelmi saskaras ar sēdekļa atzveltni un rumpja sāniem.

2.3.   Plaukstas

2.3.1.   Vadītāja testa manekena plaukstas saskaras ar stūres rata loka ārējo daļu pie loka horizontālās centrālās ass. Īkšķi ir pāri stūres rata lokam un viegli piestiprināti pie stūres rata ar lenti, lai, grūžot testa manekena roku uz augšu ar spēku, kas nav mazāks par 9 N un nav lielāks par 22 N, lente atbrīvotu roku no stūres rata loka.

2.3.2.   Pasažiera testa manekena plaukstas saskaras ar augšstilba ārpusi. Mazais pirkstiņš saskaras ar sēdekļa spilvenu.

2.4.   Rumpis

2.4.1.   Transportlīdzekļos, kas aprīkoti ar soliem, vadītāja un pasažiera testa manekena rumpja augšdaļa balstās pret sēdekļa atzveltni. Vadītāja manekena vidussagitālā plakne ir vertikāla un paralēla transportlīdzekļa vidus garenasij un iet caur stūres rata loka centru. Pasažiera manekena vidussagitālā plakne ir vertikāla un paralēla transportlīdzekļa vidus garenasij, un tādā pašā attālumā no transportlīdzekļa vidus garenass kā vadītāja manekena vidussagitālā plakne.

2.4.2.   Transportlīdzekļos, kas aprīkoti ar atsevišķu(-iem) sēdekli(-ļiem), vadītāja un pasažiera testa manekena rumpja augšdaļa balstās pret sēdekļa atzveltni. Vadītāja un pasažiera manekena vidussagitālā plakne ir vertikāla un sakrīt ar atsevišķā sēdekļa vidus garenasi.

2.4.3.   Rumpja apakšdaļa

2.4.3.1.   H punkts

Vadītāja un pasažiera testa manekena H punkts sakrīt 13 mm augstuma un 13 mm platuma robežās ar punktu 6 mm zem H punkta atrašanas vietas, kas noteikta, izmantojot 6. pielikumā aprakstīto metodi, izņemot to, ka H punkta manekena apakšstilba un augšstilba garumu koriģē līdz 414 un 401 mm attiecīgo 417 un 432 mm vietā.

2.4.3.2.   Iegurņa leņķis

Kā noteikts ar iegurņa leņķa mērinstrumentiem ((GM) rasējums 78051-532, 572. daļa), ko ievieto manekena H punkta mērcaurumā, leņķis, kuru mēra horizontāli uz plakanas 76,2 mm garas mērinstrumenta virsmas, ir 22,5° ± 2,5°.

2.5.   Kājas

Vadītāja un pasažiera testa manekenu augšstilbi atspiežas pret sēdekļa spilvenu tiktāl, ciktāl to ļauj pēdu novietojums. Sākotnējais attālums starp malējā ceļa skavas atloka virsmām ir 270 mm ± 10 mm. Cik vien iespējams, kreisais vadītāja manekena stilbs un abi pasažiera manekena stilbi atrodas vertikālajās garenplaknēs. Cik vien iespējams, labais vadītāja manekena stilbs atrodas vertikālajā plaknē. Atļauts izdarīt galīgo regulēšanu, lai dažādās pasažieru salona konfigurācijās pielāgotu pēdu novietojumu saskaņā ar 2.6. punktu.

2.6.   Pēdas

2.6.1.   Labā vadītāja manekena pēda balstās uz nepiespiesta akseleratora ar pašu aizmugurējo papēža punktu uz grīdas virsmas pedāļa plaknē. Ja pēdu nevar nolikt uz akseleratora pedāļa, to novieto perpendikulāri stilba kaulam un, cik vien iespējams tālu uz priekšu pedāļa centrālās ass virzienā, pašam aizmugurējam papēža punktam balstoties uz grīdas virsmas. Kreisās pēdas papēdi novieto, cik vien iespējams tālu un tas atbalstās pret grīdas paneli. Kreiso pēdu novieto, cik vien iespējams plakaniski tās atbalstam paredzētajā vietā. Kreisās pēdas vidus garenasi novieto, cik vien iespējams paralēli transportlīdzekļa vidus garenasij.

2.6.2.   Pasažiera testa manekena abu pēdu papēžus novieto, cik vien iespējams uz priekšu un tie atbalstās pret grīdas paneli. Abas pēdas novieto, cik vien iespējams plakaniski to atbalstam paredzētajā vietā. Pēdu vidus garenasi novieto, cik vien iespējams paralēli transportlīdzekļa vidus garenasij.

2.7.   Uzstādītie mērinstrumenti nekādi nedrīkst ietekmēt manekena kustību trieciena laikā.

2.8.   Manekenu un mērinstrumentu sistēmas temperatūru pirms testa stabilizē un, cik vien iespējams uztur no 19 °C līdz 22 °C.

2.9.   Manekenu apģērbs

2.9.1.   Aprīkotajiem manekeniem uzvelk pieguļošus elastīgas kokvilnas apģērbu gabalus ar īsām piedurknēm un bikses ar starām līdz puslielam, kā noteikts FMVSS 208, rasējumi 78051-292 un 293, vai līdzvērtīgu apģērbu.

2.9.2.   Katrā testa manekena kājā uzvelk un aizsien 11XW izmēra kurpi, kas atbilst ASV militārā standarta MIL S 13192 varianta P konfigurācijas specifikācijām attiecībā uz izmēru, zoles un papēža biezumu un kas sver 0,57 ± 0,1 kg.

3.   IEROBEŽOTĀJSISTĒMAS REGULĒŠANA

Testa manekenam, kas novietots tam paredzētajā sēdvietā, kā noteikts 2.1. līdz 2.6. punkta attiecīgajās prasībās, apliek siksnu un nostiprina fiksatoru. Savelk klēpja jostu, lai tā nebūtu vaļīga. Izvelk ķermeņa augšdaļas drošības jostu nospriegošanas ierīces un ļauj tai nostiepties. Šo darbību atkārto četras reizes. Klēpja jostu nospriego 9 līdz 18 N robežās. Ja drošības jostu sistēma ir aprīkota ar drošības jostas spiediena mazināšanas ierīci, ķermeņa augšējās daļas jostu atlaiž maksimāli vaļīgi izgatavotāja ieteiktajās robežās normālam lietošanas režīmam, vadoties pēc transportlīdzekļa īpašnieka rokasgrāmatas. Ja drošības jostu sistēma nav aprīkota ar drošības jostas spiediena mazināšanas ierīci, vaļīgajai pleca jostai ļauj ievilkties ar drošības jostas spriegošanas ierīces ievilkšanas spēku.

---

6. PIELIKUMS

METODE, KĀ NOTEIKT H PUNKTU UN FAKTISKO RUMPJA LEŅĶI MEHĀNISKO TRANSPORTLĪDZEKĻU SĒDVIETĀM

1.   MĒRĶIS

Šajā pielikumā aprakstīto metodi izmanto, lai noteiktu H punkta atrašanās vietu un faktisko rumpja leņķi vienai vai vairākām mehānisko transportlīdzekļu sēdvietām un izmērītos datus salīdzinātu ar transportlīdzekļa izgatavotāja dotajām specifikācijām (1).

2.   DEFINĪCIJAS

Šajā pielikumā:

| 2.1. | “Atskaites dati” ir viens vai vairāki šādi sēdvietas parametri:






  2.1.1. | H punkts un R punkts un to attiecība; |
| --- | --- | --- |

2.1.

“Atskaites dati” ir viens vai vairāki šādi sēdvietas parametri:

2.1.1.

H punkts un R punkts un to attiecība;

| 2.1.2. | faktiskais rumpja leņķis un projektētais rumpja leņķis un to attiecība. |
| --- | --- |

2.1.2.

faktiskais rumpja leņķis un projektētais rumpja leņķis un to attiecība.

| 2.2. | “H punkta trīsdimensiju manekens” (3-D H manekens) ir ierīce, ko izmanto, lai noteiktu H punktus un faktiskos rumpja leņķus. Šī ierīce ir aprakstīta šā pielikuma 1. papildinājumā. |
| --- | --- |

2.2.

“H punkta trīsdimensiju manekens” (3-D H manekens) ir ierīce, ko izmanto, lai noteiktu H punktus un faktiskos rumpja leņķus. Šī ierīce ir aprakstīta šā pielikuma 1. papildinājumā.

| 2.3. | “H punkts” ir rumpja un augšstilba šarnīra centrs 3-DH manekenā, kas uzstādīts transportlīdzekļa sēdeklī saskaņā ar šā pielikuma 4. punktu. H punkts atrodas ierīces ass vidū starp 3-D H manekenam abās pusēs redzamajiem H punkta ass galiem. H punkts teorētiski atbilst R punktam (pielaides sk. 3.2.2. punktā). Pēc H punkta noteikšanas saskaņā ar 4. punktā aprakstīto metodi to uzskata par fiksētu attiecībā pret sēdekļa spilvena konstrukciju un uzskata, ka tas pārvietojas, kad sēdeklis tiek regulēts. |
| --- | --- |

2.3.

“H punkts” ir rumpja un augšstilba šarnīra centrs 3-DH manekenā, kas uzstādīts transportlīdzekļa sēdeklī saskaņā ar šā pielikuma 4. punktu. H punkts atrodas ierīces ass vidū starp 3-D H manekenam abās pusēs redzamajiem H punkta ass galiem. H punkts teorētiski atbilst R punktam (pielaides sk. 3.2.2. punktā). Pēc H punkta noteikšanas saskaņā ar 4. punktā aprakstīto metodi to uzskata par fiksētu attiecībā pret sēdekļa spilvena konstrukciju un uzskata, ka tas pārvietojas, kad sēdeklis tiek regulēts.

| 2.4. | “R punkts” jeb “sēdekļa atskaites punkts” ir projektētais punkts, ko katrai sēdvietai definē transportlīdzekļa izgatavotājs un ko nosaka attiecībā pret trīsdimensiju koordinātu sistēmu. |
| --- | --- |

2.4.

“R punkts” jeb “sēdekļa atskaites punkts” ir projektētais punkts, ko katrai sēdvietai definē transportlīdzekļa izgatavotājs un ko nosaka attiecībā pret trīsdimensiju koordinātu sistēmu.

| 2.5. | “Rumpja līnija” ir 3-DH manekena zondes ass, kad zonde ir pilnībā atvirzīta atpakaļ. |
| --- | --- |

2.5.

“Rumpja līnija” ir 3-DH manekena zondes ass, kad zonde ir pilnībā atvirzīta atpakaļ.

| 2.6. | “Faktiskais rumpja leņķis” ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kas iet caur H punktu, un rumpja līniju, izmantojot 3-D H manekena muguras leņķa kvadrantu. Faktiskais rumpja leņķis teorētiski atbilst projektētajam rumpja leņķim (pielaides sk. 3.2.2. punktā). |
| --- | --- |

2.6.

“Faktiskais rumpja leņķis” ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kas iet caur H punktu, un rumpja līniju, izmantojot 3-D H manekena muguras leņķa kvadrantu. Faktiskais rumpja leņķis teorētiski atbilst projektētajam rumpja leņķim (pielaides sk. 3.2.2. punktā).

| 2.7. | “Projektētais rumpja leņķis” ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kura iet caur R punktu un rumpja līniju stāvoklī, kas atbilst projektētajam atzveltnes stāvoklim, ko nosaka transportlīdzekļa izgatavotājs. |
| --- | --- |

2.7.

“Projektētais rumpja leņķis” ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kura iet caur R punktu un rumpja līniju stāvoklī, kas atbilst projektētajam atzveltnes stāvoklim, ko nosaka transportlīdzekļa izgatavotājs.

| 2.8. | “Transportlīdzeklī esošas personas vidusplakne” (C/LO) ir katrā izraudzītajā sēdvietā novietotā 3-D H manekena vidusplakne; to attēlo H punkta koordināta uz y ass. Atsevišķiem sēdekļiem sēdekļa vidusplakne sakrīt ar transportlīdzeklī esošas personas vidusplakni. Citiem sēdekļiem transportlīdzeklī esošas personas vidusplakni nosaka izgatavotājs. |
| --- | --- |

2.8.

“Transportlīdzeklī esošas personas vidusplakne” (C/LO) ir katrā izraudzītajā sēdvietā novietotā 3-D H manekena vidusplakne; to attēlo H punkta koordināta uz y ass. Atsevišķiem sēdekļiem sēdekļa vidusplakne sakrīt ar transportlīdzeklī esošas personas vidusplakni. Citiem sēdekļiem transportlīdzeklī esošas personas vidusplakni nosaka izgatavotājs.

| 2.9. | “Trīsdimensiju koordinātu sistēma” ir šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītā sistēma. |
| --- | --- |

2.9.

“Trīsdimensiju koordinātu sistēma” ir šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītā sistēma.

| 2.10. | “Norādes zīmes” ir tādi fiziski punkti (caurumi, virsmas, marķējumi vai robojumi) uz transportlīdzekļa virsbūves, ko nosaka izgatavotājs. |
| --- | --- |

2.10.

“Norādes zīmes” ir tādi fiziski punkti (caurumi, virsmas, marķējumi vai robojumi) uz transportlīdzekļa virsbūves, ko nosaka izgatavotājs.

| 2.11. | “Transportlīdzekļa mērīšanas stāvoklis” ir transportlīdzekļa stāvoklis, ko nosaka norādes zīmju koordinātas trīsdimensiju koordinātu sistēmā. |
| --- | --- |

2.11.

“Transportlīdzekļa mērīšanas stāvoklis” ir transportlīdzekļa stāvoklis, ko nosaka norādes zīmju koordinātas trīsdimensiju koordinātu sistēmā.

3.   PRASĪBAS

3.1.   Datu noformējums

Par katru sēdvietu visus šādus atskaites datus, ja tie nepieciešami, lai pierādītu atbilstību šo noteikumu nosacījumiem, vai attiecīgu datu daļu noformē šā pielikuma 3. papildinājumā norādītajā formā:

| 3.1.1. | R punkta koordinātas trīsdimensiju koordinātu sistēmā; |
| --- | --- |

3.1.1.

R punkta koordinātas trīsdimensiju koordinātu sistēmā;

| 3.1.2. | projektētais rumpja leņķis; |
| --- | --- |

3.1.2.

projektētais rumpja leņķis;

| 3.1.3. | visi norādījumi, kas vajadzīgi sēdekļa noregulēšanai (ja tas ir regulējams) mērīšanas stāvoklī, kurš noteikts 4.3. punktā. |
| --- | --- |

3.1.3.

visi norādījumi, kas vajadzīgi sēdekļa noregulēšanai (ja tas ir regulējams) mērīšanas stāvoklī, kurš noteikts 4.3. punktā.

3.2.   Attiecība starp mērījumu datiem un konstrukcijas specifikācijām

3.2.1.   H punkta koordinātas un faktisko rumpja leņķa vērtību, ko iegūst ar metodi, kas izklāstīta 4. punktā, attiecīgi salīdzina ar R punkta koordinātām un izgatavotāja norādīto projektēto rumpja leņķa vērtību.

3.2.2.   R punkta un H punkta relatīvo novietojumu un attiecību starp projektēto rumpja leņķi un faktisko rumpja leņķi attiecīgajai sēdvietai uzskata par apmierinošu, ja H punkts, kas noteikts pēc tā koordinātām, atrodas kvadrātā, kura malas ir 50 mm garas un kura diagonāles krustojas R punktā, un ja faktiskais rumpja leņķis ir 5° robežās no projektētā rumpja leņķa.

3.2.3.   Ja šie nosacījumi ir ievēroti, R punktu un projektēto rumpja leņķi izmanto, lai pierādītu atbilstību šo noteikumu nosacījumiem.

3.2.4.   Ja H punkts vai faktiskais rumpja leņķis neatbilst 3.2.2. punkta prasībām, tad H punktu un faktisko rumpja leņķi nosaka vēl divreiz (pavisam trīs reizes). Ja, veicot šīs trīs darbības, divu darbību rezultāti atbilst prasībām, piemēro 3.2.3. punkta nosacījumus.

3.2.5.   Ja, veicot šīs trīs 3.2.4. punktā aprakstītās darbības, vismaz divu darbību rezultāti neatbilst 3.2.2. punkta prasībām vai ja pārbaudi nevar izdarīt, jo transportlīdzekļa izgatavotājs nav sniedzis informāciju attiecībā uz R punkta atrašanās vietu vai attiecībā uz projektēto rumpja leņķi, izmanto trīs izmērīto punktu centroīdu vai trīs izmērīto leņķu vidējo rādītāju un uzskata to par piemērojamu visos gadījumos, kad šajos noteikumos minēts punkts R vai projektētais rumpja leņķis.

4.   H PUNKTA UN FAKTISKĀ RUMPJA LEŅĶA NOTEIKŠANAS METODE

4.1.   Pēc izgatavotāja ieskata transportlīdzekli pirms tam tur 20 ± 10 °C temperatūrā, lai panāktu, ka sēdekļa materiāls ir sasniedzis istabas temperatūru. Ja uz pārbaudāmā sēdekļa neviens nav sēdējis, 70 līdz 80 kg smags cilvēks vai ierīce divreiz pa minūtei apsēžas/tiek novietota uz sēdekļa, lai iespiestu tā spilvenu un atzveltni. Pēc izgatavotāja pieprasījuma vismaz 30 minūtes pirms 3-D H manekena uzstādīšanas neviens sēdekļa komplekts netiek noslogots.

4.2.   Transportlīdzeklis atrodas mērīšanas stāvoklī, kā noteikts iepriekš 2.11. punktā.

4.3.   Ja sēdeklis ir regulējams, to vispirms noregulē vistālāk atpakaļ parastajā braukšanas stāvoklī, ko norādījis transportlīdzekļa izgatavotājs, ņemot vērā tikai sēdekļa regulēšanu garenvirzienā, izņemot sēdekļa gājienu, kas nav paredzēts parastajiem braukšanas stāvokļiem. Ja ir citi sēdekļa regulēšanas veidi (vertikālās, leņķa, atzveltnes utt.), tad to noregulē stāvoklī, ko noteicis transportlīdzekļa izgatavotājs. Sēdekļiem ar atsperojumu vertikālo stāvokli stingri nofiksē atbilstoši parastajam braukšanas stāvoklim, ko noteicis izgatavotājs.

4.4.   Sēdvietas virsmu, kas saskaras ar 3-D H manekenu, pārklāj ar pietiekami lielu un atbilstošas faktūras kokvilnas muslīnu, kas raksturots kā vienkāršs kokvilnas audums ar 18,9 pavedieniem uz vienu cm2 un svaru 0,228 kg/m2 vai trikotāžas vai neaustu drānu ar līdzvērtīgiem parametriem. Ja sēdekli testē ārpus transportlīdzekļa, grīdai, uz kuras novieto sēdekli, jābūt ar tādiem pašiem pamatparametriem (2) kā transportlīdzekļa grīdai, uz kuras sēdekli paredzēts izmantot.

4.5.   3-D H manekena pamatnes un muguras daļas komplektu noliek tā, lai transportlīdzeklī esošās personas vidusplakne (C/LO) sakristu ar 3-D H manekena vidusplakni. Pēc izgatavotāja pieprasījuma 3-D H manekenu drīkst pavirzīt uz iekšu attiecībā pret C/LO, ja 3-D H manekens atrodas tik tālu uz āru, ka sēdekļa mala neļauj 3-D H manekenu regulēt.

4.6.   Pieliek pēdas un apakšstilba komplektus pamatnes komplektam vai nu pa vienam, vai izmantojot T veida stieņa un apakšstilbu komplektu. Līnija, kas iet caur redzamajiem H punkta ass galiem, ir paralēla zemei un perpendikulāra sēdekļa vidus garenplaknei.

4.7.   3-D H manekena pēdu un kāju stāvokli noregulē šādi.

4.7.1.   Izraudzītā sēdvieta: vadītāja un malējā priekšējā pasažiera sēdvieta.

| 4.7.1.1. | Abus pēdu un kāju komplektus pavirza uz priekšu tā, lai pēdas atrastos dabiskā stāvoklī uz grīdas, ja vajadzīgs, starp darbināmajiem pedāļiem. Ja iespējams, kreiso pēdu novieto apmēram tādā pašā attālumā pa kreisi no 3-D H manekena vidusplaknes kā labo pēdu pa labi. Spirta līmeņrādi, ar ko pārbauda 3-D H manekena šķērsvirziena novietojumu, pavērš horizontāli, vajadzības gadījumā regulējot pamatni vai pavirzot kājas un pēdas komplektu uz aizmuguri. Līnija, kas iet caur redzamajiem H punkta ass galiem, paliek perpendikulāra sēdekļa vidus garenplaknei. |
| --- | --- |

4.7.1.1.

Abus pēdu un kāju komplektus pavirza uz priekšu tā, lai pēdas atrastos dabiskā stāvoklī uz grīdas, ja vajadzīgs, starp darbināmajiem pedāļiem. Ja iespējams, kreiso pēdu novieto apmēram tādā pašā attālumā pa kreisi no 3-D H manekena vidusplaknes kā labo pēdu pa labi. Spirta līmeņrādi, ar ko pārbauda 3-D H manekena šķērsvirziena novietojumu, pavērš horizontāli, vajadzības gadījumā regulējot pamatni vai pavirzot kājas un pēdas komplektu uz aizmuguri. Līnija, kas iet caur redzamajiem H punkta ass galiem, paliek perpendikulāra sēdekļa vidus garenplaknei.

| 4.7.1.2. | Ja kreiso kāju nevar nolikt paralēli labajai kājai un kreiso pēdu nevar atbalstīt pret konstrukciju, kreiso pēdu pārvieto, līdz tā atbalstās. Saglabā redzamo ass galu orientāciju. |
| --- | --- |

4.7.1.2.

Ja kreiso kāju nevar nolikt paralēli labajai kājai un kreiso pēdu nevar atbalstīt pret konstrukciju, kreiso pēdu pārvieto, līdz tā atbalstās. Saglabā redzamo ass galu orientāciju.

4.7.2.   Izraudzītā sēdvieta: malējā aizmugurējā.

Attiecībā uz aizmugurējiem sēdekļiem vai papildu sēdekļiem, kājas novieto tā, kā noteicis izgatavotājs. Ja pēdas tad balstās uz grīdas dažādos līmeņos, tad pēda, kas pirmā saskaras ar priekšējo sēdekli, kalpo par atskaites pēdu, un otru pēdu novieto tā, lai spirta līmeņrādis, ar ko pārbauda ierīces sēdvietas šķērsvirziena novietojumu, būtu vērsts horizontāli.

4.7.3.   Citas izraudzītās sēdvietas.

Ievēro pamatmetodi, kas norādīta 4.7.1. punktā, izņemot to, ka pēdas novieto, kā noteicis transportlīdzekļa izgatavotājs.

4.8.   Piestiprina apakšstilba un augšstilbu smagumus un noregulē 3-D H manekenu.

4.9.   Noliec muguras daļu uz priekšu līdz priekšējai atdurei un atvelk 3-D H manekenu no sēdekļa atzveltnes, izmantojot T veida stieni. Maina 3-D H manekena stāvokli uz sēdekļa, izmantojot vienu no šādām metodēm:

| 4.9.1. | Ja 3-D H manekens tiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu metodi. Ļauj 3-D H manekenam slīdēt atpakaļ, līdz uz priekšu vērstā horizontālā ierobežotājslodze T veida stienim vairs nav vajadzīga, t. i., līdz pamatne saskaras ar sēdekļa atzveltni. Vajadzības gadījumā maina zemākās kājas stāvokli. |
| --- | --- |

4.9.1.

Ja 3-D H manekens tiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu metodi. Ļauj 3-D H manekenam slīdēt atpakaļ, līdz uz priekšu vērstā horizontālā ierobežotājslodze T veida stienim vairs nav vajadzīga, t. i., līdz pamatne saskaras ar sēdekļa atzveltni. Vajadzības gadījumā maina zemākās kājas stāvokli.

| 4.9.2. | Ja 3-D H manekens netiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu metodi. Liek 3-D H manekenam slīdēt atpakaļ, pieliekot uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi T veida stienim, līdz pamatne saskaras ar sēdekļa atzveltni (sk. šā pielikuma 1. papildinājuma 2. attēlu). |
| --- | --- |

4.9.2.

Ja 3-D H manekens netiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu metodi. Liek 3-D H manekenam slīdēt atpakaļ, pieliekot uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi T veida stienim, līdz pamatne saskaras ar sēdekļa atzveltni (sk. šā pielikuma 1. papildinājuma 2. attēlu).

4.10.   Pieliek 100 ± 10 N slodzi 3-D H manekena muguras daļas komplektam vietā, kur krustojas gūžas leņķa kvadranta un T veida stieņa virsmas. Slodzes virzienu saglabā līnijā, kas iet gar minēto krustpunktu uz punktu tieši virs augšstilba stieņa (sk. šā pielikuma 1. papildinājuma 2. attēlu). Tad uzmanīgi atvirza muguras daļu atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes. Jābūt uzmanīgiem procedūras atlikušajā daļā, lai novērstu 3-D H manekena slīdēšanu uz priekšu.

4.11.   Uzliek labā un kreisā gurna smagumus un tad pēc kārtas astoņus rumpja smagumus. Saglabā 3-D H manekena līmeni.

4.12.   Noliec muguras daļu uz priekšu, lai sēdekļa atzveltni atbrīvotu no spiediena. Pašūpo 3-D H manekenu no vienas puses uz otru 10° lielā lokā (5° uz katru pusi no vertikālās vidusplaknes), izdarot trīs pilnus ciklus, lai nepieļautu, ka starp 3-D H manekenu un sēdekli rodas berze.

Kamēr manekenu kustina, 3-D H manekena T veida stienis var tiekties novirzīties no noteiktā horizontālā un vertikālā stāvokļa. Tāpēc T veida stienis jāstabilizē, pieliekot attiecīgu sānisku slodzi kustināšanas laikā. Jābūt uzmanīgiem, turot T veida stieni un kustinot 3-D H manekenu, lai nodrošinātu to, ka nekādas nejaušas ārējas slodzes netiek pieliktas vertikālā virzienā vai virzienā uz priekšu un atpakaļ.

Šajā laikā 3-D H manekena pēdas nevajag stabilizēt vai turēt. Ja pēdas maina stāvokli, tām uz brīdi ļauj palikt šādā stāvoklī.

Uzmanīgi atliec muguras daļu atpakaļ pret atzveltni un pārbauda, vai abi spirta līmeņrāži ir nulles stāvoklī. Ja 3-D H manekena kustināšanas laikā ir izkustējušās pēdas, to stāvoklis jāmaina šādi.

Pēc kārtas paceļ katru pēdu no grīdas tikai tik, cik vajadzīgs, lai nerastos papildu pēdas kustība. Šīs pacelšanas laikā kājas brīvi griežas, netiek pieliktas nekādas uz priekšu vērstas vai sāniskas slodzes. Kad katru pēdu noliek atpakaļ lejup vērstā stāvoklī, papēdim jāsaskaras ar konstrukciju, kas ir tam paredzēta.

Pārbauda, vai sānu spirta līmeņrādis ir nulles stāvoklī; vajadzības gadījumā muguras daļas augšpusē pieliek sānu slodzi, kas ir pietiekama, lai noregulētu 3-D H manekena pamatni uz sēdekļa.

4.13.   Turot T veida stieni, lai 3-D H manekens neslīdētu uz priekšu pa sēdekļa spilvenu, turpina šādi:

| a) | atvirza muguras daļu atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes; |
| --- | --- |

a)

atvirza muguras daļu atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes;

| b) | muguras leņķa stienim pēc kārtas pieliek un atņem tādu uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi, kas nepārsniedz 25 N, tādā augstumā, kurš ir aptuveni rumpja smagumu centrā, līdz gūžas leņķa kvadranta rādījumi liecina, ka pēc slodzes atņemšanas ir panākts stabils stāvoklis. Rūpīgi seko, lai uz 3-D H manekenu neiedarbotos ārējas uz leju vai sāniem vērstas slodzes. Ja 3-D H manekena līmenis jāregulē vēlreiz, muguras daļu pagriež uz priekšu, noregulē vēlreiz un atkārto 4.12. punktā minēto procedūru. |
| --- | --- |

b)

muguras leņķa stienim pēc kārtas pieliek un atņem tādu uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi, kas nepārsniedz 25 N, tādā augstumā, kurš ir aptuveni rumpja smagumu centrā, līdz gūžas leņķa kvadranta rādījumi liecina, ka pēc slodzes atņemšanas ir panākts stabils stāvoklis. Rūpīgi seko, lai uz 3-D H manekenu neiedarbotos ārējas uz leju vai sāniem vērstas slodzes. Ja 3-D H manekena līmenis jāregulē vēlreiz, muguras daļu pagriež uz priekšu, noregulē vēlreiz un atkārto 4.12. punktā minēto procedūru.

4.14.   Veic visus mērījumus.

| 4.14.1. | H punkta koordinātas mēra trīsdimensiju koordinātu sistēmā. |
| --- | --- |

4.14.1.

H punkta koordinātas mēra trīsdimensiju koordinātu sistēmā.

| 4.14.2. | Faktisko rumpja leņķi nolasa 3-D H manekena muguras leņķa kvadrantā, kad zonde ir pilnīgi atvirzīta atpakaļ. |
| --- | --- |

4.14.2.

Faktisko rumpja leņķi nolasa 3-D H manekena muguras leņķa kvadrantā, kad zonde ir pilnīgi atvirzīta atpakaļ.

4.15.   Ja vēlams atkārtoti uzstādīt 3-D H manekenu, vismaz 30 minūtes pirms atkārtotās uzstādīšanas sēdekļu komplektu nenoslogo. 3-D H manekenu neatstāj uzliktu uz sēdekļa komplekta ilgāk par laiku, kas vajadzīgs, lai izdarītu testu.

4.16.   Ja sēdekļus vienā rindā var uzskatīt par līdzīgiem (sols, vienādi sēdekļi utt.), tad katrai sēdekļu rindai nosaka tikai vienu H punktu un vienu “faktisko rumpja leņķi”, šā pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto 3-D H manekenu nosēdinot vietā, ko uzskata par raksturīgu šai rindai. Šī vieta ir:

| 4.16.1. | priekšējā rindā – vadītāja sēdeklis; |
| --- | --- |

4.16.1.

priekšējā rindā – vadītāja sēdeklis;

| 4.16.2. | aizmugurējā rindā vai rindās – ārējais sēdeklis. |
| --- | --- |

4.16.2.

aizmugurējā rindā vai rindās – ārējais sēdeklis.

---

(1)  Jebkurā sēdvietā, kas nav priekšējais sēdeklis, kur H punktu nevar noteikt, izmantojot “H punkta trīsdimensiju manekenu” vai metodes, pēc kompetentās iestādes ieskatiem par atskaites punktu var uzskatīt izgatavotāja norādīto R punktu.

(2)  Slīpuma leņķis, augstumu starpība attiecībā pret sēdekļa stiprinājumu, virsmas struktūra utt.

1. papildinājums

H punkta trīsdimensiju manekena apraksts
   (1)

(3-D H manekens)

1.   MUGURAS DAĻA UN PAMATNE

Muguras daļa un pamatne būvēta no kompozītas plastmasas un metāla; tās imitē cilvēka rumpi un augšstilbus, un tām ir mehāniska locījuma vieta H punktā. Kvadrants ir piestiprināts pie zondes, kuras locījuma vieta ir H punktā, lai mērītu faktisko rumpja leņķi. Pēc regulējama augšstilba stieņa, kas piestiprināts pie pamatnes, nosaka augšstilbu viduslīniju, un tas kalpo par bāzes līniju gūžas leņķa kvadrantam.

2.   ĶERMEŅA UN KĀJU ELEMENTI

Apakšējās kājas segmenti ir savienoti ar sēdekļa paliktņa mezglu ar T veida siju, kura savieno ceļgalus un kura ir augšstilba regulējamās sijas sānisks pagarinājums. Apakšējās kājas segmentos ir iestiprināti kvadranti ceļgalu leņķu noteikšanai. Kurpes un pēdas komplektus kalibrē, lai mērītu pēdas leņķi. Ar diviem spirta līmeņrāžiem nosaka ierīces stāvokli telpā. Ķermeņa elementus un smagumus novieto attiecīgos smaguma centros, lai nodrošinātu sēdekļa iespiedumu, kas līdzvērtīgs iespiedumam, ko radītu 76 kg smags vīrietis. Visas 3-D H manekena locītavas pārbauda, lai tās brīvi kustētos bez ievērojamas berzes.

Manekens atbilst ISO standarta 6549:1980 aprakstam.

Image

Image

---

(1)  Sīkāka informācija par 3-D H manekena uzbūvi atrodama Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, United States of America.

2. papildinājums

Trīsdimensiju koordinātu sistēma

| 1. | Trīsdimensiju koordinātu sistēmu definē trīs ortogonālas plaknes, ko nosaka transportlīdzekļa izgatavotājs (sk. attēlu) (1). |
| --- | --- |

1.

Trīsdimensiju koordinātu sistēmu definē trīs ortogonālas plaknes, ko nosaka transportlīdzekļa izgatavotājs (sk. attēlu) (1).

| 2. | Transportlīdzekļa mērīšanas stāvokli nosaka, novietojot transportlīdzekli uz atbalsta virsmas, kas ir tāda, lai atskaites punktu koordinātas atbilstu vērtībām, ko norādījis izgatavotājs. |
| --- | --- |

2.

Transportlīdzekļa mērīšanas stāvokli nosaka, novietojot transportlīdzekli uz atbalsta virsmas, kas ir tāda, lai atskaites punktu koordinātas atbilstu vērtībām, ko norādījis izgatavotājs.

| 3. | R un H punkta koordinātas nosaka attiecībā pret atskaites punktiem, ko definē transportlīdzekļa izgatavotājs. |
| --- | --- |

3.

R un H punkta koordinātas nosaka attiecībā pret atskaites punktiem, ko definē transportlīdzekļa izgatavotājs.

Image

---

(1)  Koordinātu sistēma atbilst ISO standartam 4130:1978.

3. papildinājums

Atskaites dati par sēdvietām

1.   Atskaites datu kodēšana

Katrai sēdvietai atskaites dati tiek minēti secīgi. Sēdvietas identificē pēc divu rakstzīmju koda. Pirmā rakstzīme ir arābu cipars un norāda sēdekļu rindu, skaitot no transportlīdzekļa priekšas uz aizmuguri. Otrā rakstzīme ir lielais burts, kas norāda sēdvietas atrašanās vietu rindā, skatoties virzienā, kas atbilst transportlīdzekļa kustībai uz priekšu; izmanto šādus burtus:

| L | = | pa kreisi |
| --- | --- | --- |
| C | = | vidū |
| R | = | pa labi |

L

=

pa kreisi

C

=

vidū

R

=

pa labi

2.   Transportlīdzekļa mērīšanas stāvoklis

2.1.   Norādes zīmju koordinātas

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   Atskaites datu saraksts

3.1.   Sēdvieta: ...

3.1.1.   R punkta koordinātas

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2.   Projektētais rumpja leņķis: ...

3.1.3.   Sēdekļa regulēšanas specifikācijas (1)

horizontālās: ...

vertikālās: ...

leņķa: ...

rumpja leņķa: ...

Piezīme: atskaites datus pārējām sēdvietām uzskaita 3.2. punktā, 3.3. punktā utt.

---

(1)  Lieko svītrot.

---

7. PIELIKUMS

TESTA PROCEDŪRA AR VAGONETI

1.   TESTA UZSTĀDĪŠANA UN PROCEDŪRA

1.1.   Vagonete

Vagonete izgatavota tā, lai pēc testa neparādītos neatgriezeniska deformācija. To virza tā, lai trieciena fāzē novirze nepārsniegtu 5° vertikālajā plaknē un 2° horizontālajā plaknē.

1.2.   Konstrukcijas stāvoklis

1.2.1.   Vispārīgi norādījumi

Testējamā konstrukcija ir izgatavota kā attiecīgo transportlīdzekļu sērijveida produkcija. Dažas sastāvdaļas drīkst aizstāt vai noņemt, ja ir skaidrs, ka šāda aizstāšana vai noņemšana neietekmē testa rezultātus.

1.2.2.   Pielāgojumi

Pielāgojumi atbilst šo noteikumu 3. pielikuma 1.4.3. punktā noteiktajiem pielāgojumiem, ņemot vērā to, kas noteikts 1.2.1. punktā.

1.3.   Konstrukcijas piestiprināšana

1.3.1.   Konstrukciju stingri piestiprina pie vagonetes tā, lai testa laikā tā relatīvi nepārvietotos.

1.3.2.   Paņēmiens, ko izmanto konstrukcijas piestiprināšanai pie vagonetes, nedrīkst ietekmēt sēdekļu stiprinājumus vai ierobežotājierīces vai izraisīt neparastu konstrukcijas deformāciju.

1.3.3.   Ieteicamā stiprinājuma ierīce ir tāda, kas tur konstrukciju uz balstiem, kuri novietoti apmēram tur, kur ir riteņu asis, vai, ja iespējams, kas piestiprina konstrukciju pie vagonetes ar balstiekārtas sistēmas stiprinājumiem.

1.3.4.   Leņķis starp transportlīdzekļa garenasi un vagonetes kustības virzienu ir 0° ± 2°.

1.4.   Manekeni

Manekeni un to novietojums atbilst 3. pielikuma 2. punkta specifikācijām.

1.5.   Mēraparāts

1.5.1.   Konstrukcijas ātruma samazināšana

To devēju stāvoklis, kas mēra struktūras ātruma samazināšanu trieciena laikā, ir paralēls vagonetes garenasij saskaņā ar 8. pielikuma (CFC 180) specifikācijām.

1.5.2.   Manekeniem izdarāmie mērījumi

Visi mērījumi, kas vajadzīgi, lai pārbaudītu uzskaitītos kritērijus, aprakstīti 3. pielikuma 5. punktā.

1.6.   Konstrukcijas ātruma samazināšanas līkne

Konstrukcijas ātruma samazināšanas līkne trieciena fāzē ir tāda, ka integrēšanas procesā iegūtā līkne, kas raksturo “ātruma izmaiņas laikā”, nevienā punktā neatšķiras vairāk kā par ± 1 m/s no atskaites līknes, kura raksturo attiecīgā transportlīdzekļa “ātruma izmaiņas laikā”, kā noteikts šā pielikuma papildinājumā. Pārvietojumu attiecībā pret atskaites līknes laika asi drīkst izmantot, lai pārvietojuma joslā iegūtu konstrukcijas ātrumu.

1.7.   Attiecīgā transportlīdzekļa atskaites līkne ΔV = f(t)

Šī atskaites līkne ir iegūta, integrējot attiecīgā transportlīdzekļa ātruma samazināšanas līkni, kas iegūta frontālas sadursmes testā pret barjeru, kā noteikts šo noteikumu 3. pielikuma 6. punktā.

1.8.   Līdzvērtīga metode

Testu var izdarīt ar kādu citu metodi, kas nav vagonetes ātruma samazināšanas metode, ja šāda metode atbilst prasībām attiecībā uz ātruma izmaiņu diapazonu, kas aprakstīts 1.6. punktā.

Papildinājums

Atbilstības līkne – pielaides josla līknei ΔV = f(t)

Image

---

8. PIELIKUMS

MĒRĪJUMU TESTU MĒRĪJUMU PAŅĒMIENI: APRĪKOJUMS

1.   DEFINĪCIJAS

1.1.   Datu kanāls

Datu kanāls ietver visu aprīkojumu, sākot ar devēju (vai vairākiem devējiem, kuru veidoto signālu virknes kombinētas kādā noteiktā veidā), beidzot ar jebkurām tādām analīzes procedūrām, kas var mainīt frekvences komponentes vai datu amplitūdas komponentes.

1.2.   Devējs

Pirmā iekārta datu kanālā, ko izmanto, lai pārveidotu mērāmo fizisko lielumu citā lielumā (piemēram, elektriskais spriegums), kuru var apstrādāt pārējā kanāla daļā.

1.3.   Kanāla amplitūdas klase: CAC

Apzīmējums datu kanālam, kas atbilst noteiktiem amplitūdas raksturlielumiem, kā noteikts šajā pielikumā. CAC numurs skaitliski ir vienāds ar mērījumu diapazona galīgo ierobežojumu.

1.4.   Raksturīgās frekvences FH, FL, FN

Šīs frekvences definētas attēlā.

1.5.   Kanālu frekvences klase: CFC

Kanāla frekvences klasi apzīmē ar skaitli, kas norāda, ka kanāla frekvences rādītāji ir attēlā noteiktajās robežās. Šis skaitlis un FH frekvences vērtība, kas izteikta Hz, ir skaitliski vienādi.

1.6.   Jutības koeficients

Tās taisnes slīpums, kas rāda optimālās kalibrēšanas vērtības, kuras kanāla amplitūdas klasē nosaka ar mazāko kvadrātu metodi.

1.7.   Datu kanāla kalibrēšanas faktors

Vidējā vērtība jutības koeficientiem, kas novērtēti frekvencēs, kuras vienmērīgi izvietotas logaritmiskā skalā starp FL un FH/2,5

1.8.   Lineārā kļūda

Maksimālās starpības attiecība, kas izteikta procentos, starp kalibrēšanas vērtību un tai atbilstīgo vērtību uz taisnes, kura definēta 1.6. punktā, kanāla amplitūdas klases galīgajā ierobežojumā.

1.9.   Šķērsjutība

Izejas signāla un ieejas signāla attiecība, ja devējs saņem ierosu perpendikulāri mērījumu asij. To izsaka kā jutības procentuālo daļu attiecībā pret mērījumu asi.

1.10.   Fāzes kavējuma laiks

Datu kanāla fāzes kavējuma laiks ir vienāds ar sinusoidālā signāla fāzes kavējumu (radiānos), kas dalīts ar šā signāla leņķisko frekvenci (radiānos/sekundē).

1.11.   Vide

Visu ārējo apstākļu un ietekmju kopums, kam dotajā brīdi pakļauts datu kanāls.

2.   IZPILDES PRASĪBAS

2.1.   Lineārā kļūda

Datu kanāla lineārās kļūdas absolūtā vērtība jebkurā CFC frekvencē visā mērījumu diapazonā ir vienāda ar 2,5 procentiem no CAC vērtības vai mazāka par to.

2.2.   Amplitūdas un frekvences attiecība

Datu kanāla frekvences rādītāji ir starp robežlīknēm, kas redzamas attēlā. Nulles dB līniju nosaka, ņemot vērā kalibrēšanas faktoru.

2.3.   Fāzes kavējuma laiks

Nosaka fāzes kavējuma laiku starp datu kanāla ieejas un izejas signāliem, un tas nedrīkst mainīties vairāk kā par 1/10 FH sekundēm starp 0,03 FH un FH.

2.4.   Laiks

2.4.1.   Laika bāze

Laika bāzi reģistrē, un tā ir vismaz 1/100 s ar 1 procenta precizitāti.

2.4.2.   Relatīvā laika aizture

Relatīvā laika aizture starp divu vai vairāku datu kanālu signāliem neatkarīgi no to frekvences klases nedrīkst pārsniegt 1 ms, neskaitot fāzes nobīdes radīto kavējumu.

Divi vai vairāki datu kanāli, kuru signālus kombinē, pieder pie tās pašas frekvences klases, un šo kanālu relatīvā laika aizture nedrīkst būt lielāka par 1/10 FH sekundēm.

Šī prasība attiecas uz analogiem signāliem, kā arī uz sinhronizācijas impulsiem un ciparu signāliem.

2.5.   Devēja šķērsjutība

Devēja šķērsjutība jebkurā virzienā ir mazāka par 5 procentiem.

2.6.   Kalibrēšana

2.6.1.   Vispārīgi norādījumi

Datu kanālu kalibrē vismaz vienu reizi gadā, izmantojot standarta iekārtu, kura minēta zināmos standartos. Metodes, ko izmanto salīdzināšanai ar standarta iekārtu, nedrīkst ieviest kļūdu, kura lielāka par 1 procentu no CAC. Standarta iekārtas izmantošanu ierobežo frekvences diapazons, kam tas ir kalibrēts. Datu kanālā apakšsistēmas drīkst novērtēt atsevišķi un rezultātus piemērot kā koeficientu visa datu kanāla precizitātei. To var darīt, piemēram, imitējot devēja izejas signālu ar zināmas amplitūdas elektrisko signālu, kas ļauj pārbaudīt datu kanāla traucējumu koeficientu, apejot devēju.

2.6.2.   Kalibrēšanai paredzēto standarta iekārtu precizitāte

Standarta iekārtu precizitāti apliecina vai vīzē valsts pilnvarots metroloģijas dienests.

2.6.2.1.   Statiskā kalibrēšana

2.6.2.1.1.   Paātrinājumi

Kļūdas ir mazākas par ± 1,5 procentiem no kanāla amplitūdas klases.

2.6.2.1.2.   Spēki

Kļūda ir mazāka par ± 1 procentu no kanāla amplitūdas klases.

2.6.2.1.3.   Pārvietojumi

Kļūda ir mazāka par ± 1 procentu no kanāla amplitūdas klases.

2.6.2.2.   Dinamiskā kalibrēšana

2.6.2.2.1.   Paātrinājumi

Standarta paātrinājumu kļūda, kas izteikta kā procentuālā daļa no CAC, ir mazāka par ± 1,5 procentiem zem 400 Hz, mazāka par ± 2 procentiem 400 Hz un 900 Hz robežās un mazāka par ± 2,5 procentiem virs 900 Hz.

2.6.2.3.   Laiks

Relatīvā kļūda atskaites laikā ir mazāka par 10–5.

2.6.3.   Jutības koeficients un lineārā kļūda

Jutības koeficientu un lineāro kļūdu nosaka, mērot datu kanāla izejas signālu attiecībā pret zināmu ieejas signālu dažādām šā signāla vērtībām. Datu kanāla kalibrēšana aptver visu amplitūdas klases diapazonu.

Divvirzienu kanāliem izmanto gan pozitīvās, gan negatīvās vērtības.

Ja kalibrēšanas iekārta nevar ģenerēt vajadzīgo ieejas signālu pārmērīgi augsto mērāmo lielumu dēļ, kalibrēšanu veic kalibrēšanas standartu robežās un šīs robežas ieraksta testa ziņojumā.

Visu datu kanālu kalibrē frekvencē vai frekvenču spektrā, kam ir ievērojama vērtība FL un (FH/2,5) robežās.

2.6.4.   Frekvences rādītāju kalibrēšana

Fāzes un amplitūdas rādītāju līknes attiecībā pret frekvenci nosaka, izmērot datu kanāla izejas signālus kā fāzes un amplitūdas attiecību pret zināmu ieejas signālu, dažādām šā signāla vērtībām, kas mainās starp FL un desmitkārtīgu CFC vai 3 000 Hz, atkarībā no tā, kurš ir zemāks.

2.7.   Vides ietekme

Veic regulāras pārbaudes, lai atklātu jebkādu vides ietekmi (piemēram, elektriskā vai magnētiskā plūsma, kabeļa kustēšanās utt.). To var izdarīt, piemēram, reģistrējot to brīvo kanālu izejas signālus, kas aprīkoti ar fiktīviem devējiem. Ja iegūst nozīmīgus izejas signālus, izdara korekcijas, piemēram, nomainot kabeļus.

2.8.   Datu kanāla izvēle un apzīmējums

CAC un CFC definē datu kanālu.

CAC atbilst 1, 2 vai 5.

3.   DEVĒJU UZSTĀDĪŠANA

Devējus stingri piestiprina, lai to uztvertos lielumus, cik vien iespējams mazāk ietekmētu vibrācija. Jebkuru stiprinājumu, kam zemākā rezonanses frekvence ir līdzvērtīga 5 reizes lielākai attiecīgā datu kanāla FH frekvencei, uzskata par derīgu. Jo īpaši paātrinājuma devēji jāuzstāda tā, lai faktiskās mērījumu ass un atskaites ass sistēmas attiecīgās ass sākotnējais leņķis nav lielāks par 5°, ja netiek izdarīts analītisks vai eksperimentāls novērtējums par uzstādīšanas ietekmi uz savāktajiem datiem. Ja kādā punktā paredzēts mērīt multiaksiālus paātrinājumus, katrai paātrinājuma devēja asij jāiet 10 mm robežās gar minēto punktu un katra akselerometra seismiskās masas centram jāatrodas 30 mm robežās no minētā punkta.

4.   REĢISTRĒŠANA

4.1.   Analogais magnētiskais pašrakstītājs

Lentes ātrumam jābūt stabilam, svārstībām nepārsniedzot 0,5 procentu robežas no izmantotā lentes ātruma. Pašrakstītāja signāla un trokšņa attiecība nedrīkst būt mazāka par 42 dB maksimālajā lentes ātrumā. Kopējam harmoniskajam kropļojumam jābūt mazākam par 3 procentiem, un lineārajai kļūdai jābūt mazākai par 1 procentu no mērījumu diapazona.

4.2.   Ciparu magnētiskais pašrakstītājs

Lentes ātrumam jābūt stabilam, svārstībām nepārsniedzot 10 procentu robežas no izmantotā lentes ātruma.

4.3.   Papīra lentes pašrakstītājs

Ja datus ieraksta tieši, papīra lentes ātrumam, kas izteikts mm/s, jābūt vismaz 1,5 reizes lielākam par skaitli, kas Hz izsaka FH. Citos gadījumos papīra lentes ātrumam jābūt tādam, lai iegūtu līdzvērtīgu izšķirtspēju.

5.   DATU APSTRĀDE

5.1.   Filtrācija

Datu kanāla klases frekvencēm atbilstošu filtrāciju drīkst izdarīt vai nu datu ieraksta laikā, vai datu apstrādes laikā. Taču pirms ierakstīšanas jāizdara analogā filtrācija augstākā līmeni nekā CFC, lai izmantotu vismaz 50 procentus no pašrakstītāja dinamiskā diapazona un samazinātu risku, ka augstas frekvences pārslogo pašrakstītāju vai digitalizēšanas procesā rada aizgūtas kļūdas.

5.2.   Digitalizēšana

5.2.1.   Paraugu ņemšanas biežums

Paraugu ņemšanas biežumam jābūt līdzvērtīgam ar vismaz 8 FH. Analoga ieraksta gadījumā, ja ierakstīšanas un nolasīšanas ātrumi atšķiras, Paraugu ņemšanas biežumu var dalīt ar ātruma koeficientu.

5.2.2.   Amplitūdas izšķirtspēja

Vārdu izmēram ciparu formātā jābūt vismaz 7 bitiem, kam pieskaitīts viens paritātes bits.

6.   REZULTĀTU NOFORMĒŠANA

Rezultātus noformē uz A4 formāta papīra (ISO/R 216). Diagrammās noformēto rezultātu asis sadala mērvienībās, kas atbilst piemērotajam izvēlētās mērvienības skaitlim, kurš dalās bez atlikuma (piemēram, 1, 2, 5, 10, 20 milimetri). Izmanto SI mērvienības, izņemot attiecībā uz transportlīdzekļa ātrumu, kur drīkst izmantot km/h, un attiecībā uz paātrinājumiem triecienā, kur drīkst izmantot g, g = 9,81 m/s2.

Frekvenču raksturlīkne

Image

---

9. PIELIKUMS

DEFORMĒJAMĀS BARJERAS DEFINĪCIJA

1.   SASTĀVDAĻU UN MATERIĀLU SPECIFIKĀCIJAS

Barjeras izmēri ir redzami šā pielikuma 1. attēlā. Atsevišķu barjeras sastāvdaļu izmēri ir minēti atsevišķi turpmāk.

1.1.   Galvenais šūnveidīgā materiāla bloks

Izmēri

| Augstums | : | 650 mm (šūnveidīgā materiāla lentas ass virzienā) |
| --- | --- | --- |
| Platums | : | 1 000 mm |
| Dziļums | : | 450 mm (šūnveidīgā materiāla šūnu ass virzienā) |

Augstums

:

650 mm (šūnveidīgā materiāla lentas ass virzienā)

Platums

:

1 000 mm

Dziļums

:

450 mm (šūnveidīgā materiāla šūnu ass virzienā)

Visiem iepriekš norādītajiem izmēriem atļauj pielaidi ± 2,5 mm.

| Materiāls | : | Alumīnijs 3003 (ISO 209, 1. daļa). |
| --- | --- | --- |
| Folijas biezums | : | 0,076 mm, ± 15 % |
| Šūnas izmērs | : | 19,1 mm, ± 20 % |
| Blīvums | : | 28,6 kg/m3 ± 20 % |
| Triecienizturība | : | 0,342 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Materiāls

:

Alumīnijs 3003 (ISO 209, 1. daļa).

Folijas biezums

:

0,076 mm, ± 15 %

Šūnas izmērs

:

19,1 mm, ± 20 %

Blīvums

:

28,6 kg/m3 ± 20 %

Triecienizturība

:

0,342 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.2.   Bufera elements

Izmēri

| Augstums | : | 330 mm (šūnveidīgā materiāla lentas ass virzienā) |
| --- | --- | --- |
| Platums | : | 1 000 mm |
| Dziļums | : | 90 mm (šūnveidīgā materiāla šūnu ass virzienā) |

Augstums

:

330 mm (šūnveidīgā materiāla lentas ass virzienā)

Platums

:

1 000 mm

Dziļums

:

90 mm (šūnveidīgā materiāla šūnu ass virzienā)

Visiem iepriekš norādītajiem izmēriem atļauj pielaidi ± 2,5 mm.

| Materiāls | : | Alumīnijs 3003 (ISO 209, 1. daļa). |
| --- | --- | --- |
| Folijas biezums | : | 0,076 mm, ± 15 % |
| Šūnas izmērs | : | 6,4 mm, ± 20 % |
| Blīvums | : | 82,6 kg/m3 ± 20 % |
| Triecienizturība | : | 1,711 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Materiāls

:

Alumīnijs 3003 (ISO 209, 1. daļa).

Folijas biezums

:

0,076 mm, ± 15 %

Šūnas izmērs

:

6,4 mm, ± 20 %

Blīvums

:

82,6 kg/m3 ± 20 %

Triecienizturība

:

1,711 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.3.   Atbalsta loksne

Izmēri

| Augstums | : | 800 mm, ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Platums | : | 1 000 mm, ± 2,5 mm |
| Biezums | : | 2,0 mm, ± 0,1 mm |

Augstums

:

800 mm, ± 2,5 mm

Platums

:

1 000 mm, ± 2,5 mm

Biezums

:

2,0 mm, ± 0,1 mm

1.4.   Pārklājuma loksne

Izmēri

| Garums | : | 1 700 mm, ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Platums | : | 1 000 mm, ± 2,5 mm |
| Biezums | : | 0,81 ± 0,07 mm |
| Materiāls | : | Alumīnijs 5251/5052 (ISO 209, 1. daļa) |

Garums

:

1 700 mm, ± 2,5 mm

Platums

:

1 000 mm, ± 2,5 mm

Biezums

:

0,81 ± 0,07 mm

Materiāls

:

Alumīnijs 5251/5052 (ISO 209, 1. daļa)

1.5.   Bufera priekšējā loksne

| | Izmēri







  Augstums | : | 330 mm, ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- | --- |
| Platums | : | 1 000 mm, ± 2,5 mm |
| Biezums | : | 0,81 mm, ± 0,07 mm |
| Materiāls | : | Alumīnijs 5251/5052 (ISO 209, 1. daļa) |

Izmēri

Augstums

:

330 mm, ± 2,5 mm

Platums

:

1 000 mm, ± 2,5 mm

Biezums

:

0,81 mm, ± 0,07 mm

Materiāls

:

Alumīnijs 5251/5052 (ISO 209, 1. daļa)

| | Adhezīvs
  Visur izmantojamajam adhezīvam jābūt divdaļīgam poliuretānam (piemēram, Ciba-Geigy XB5090/1 sveķi ar XB5304 cietinātāju vai līdzvērtīgam). |
| --- | --- |

Adhezīvs

Visur izmantojamajam adhezīvam jābūt divdaļīgam poliuretānam (piemēram, Ciba-Geigy XB5090/1 sveķi ar XB5304 cietinātāju vai līdzvērtīgam).

2.   ALUMĪNIJA ŠŪNVEIDĪGĀ MATERIĀLA STRUKTŪRAS SERTIFIKĀCIJA

Testa procedūra alumīnija šūnveidīgā materiāla struktūras sertifikācijai pilnībā aprakstīta NHTSA TP-214D. Turpmāk seko kopsavilkums metodei, ko piemēro frontāla trieciena barjeras materiāliem, kuru triecienizturība ir attiecīgi 0,342 MPa un 1,711 MPa.

2.1.   Paraugu atrašanās vieta

Lai nodrošinātu viendabīgu visas barjeras ārpuses triecienizturību, ņem astoņus paraugus četrās vietās, kas šūnveidīgā materiāla blokā izvietotas vienmērīgi. Lai bloku sertificētu, septiņiem no šiem astoņiem paraugiem jāatbilst šādu barjeras daļu triecienizturības prasībām.

Paraugu atrašanās vieta ir atkarīga no šūnveidīgā materiāla bloka lieluma. Vispirms no barjeras ārpuses bloka materiāla izgriež četrus paraugus, no kuriem katrs ir 300 mm × 300 mm × 50 mm liels. Skatīt 2. attēlu, kurā parādīts, kā šūnveidīgā materiāla blokā atrast šīs daļas. Sertifikācijas testēšanai katru no šiem lielākajiem paraugiem sagriež mazākos paraugos (150 mm × 150 mm × 50 mm). Sertifikācija pamatojas uz testēšanu, ko izdara diviem paraugiem no katras no šīm četrām vietām. Pārējiem diviem jābūt pieejamiem pieteikuma iesniedzējam pēc pieprasījuma.

2.2.   Paraugu lielums

Testēšanai izmanto šāda lieluma paraugus:

| Garums | : | 150 mm ± 6 mm |
| --- | --- | --- |
| Platums | : | 150 mm ± 6 mm |
| Biezums | : | 50 mm ± 2 mm |

Garums

:

150 mm ± 6 mm

Platums

:

150 mm ± 6 mm

Biezums

:

50 mm ± 2 mm

Parauga nepilno šūnu sienu šķautnes aplīdzina šādi:

| | W virzienā malas nedrīkst būt garākas par 1,8 mm (sk. 3. attēlu), |
| --- | --- |

W virzienā malas nedrīkst būt garākas par 1,8 mm (sk. 3. attēlu),

| | L virzienā paraugam abās pusēs atstāj pusi no katras atsevišķās šūnas sienas (lentes virzienā) (sk. 3. attēlu). |
| --- | --- |

L virzienā paraugam abās pusēs atstāj pusi no katras atsevišķās šūnas sienas (lentes virzienā) (sk. 3. attēlu).

2.3.   Zonu mērīšana

Parauga garumu izmēra trīs vietās – 12,7 mm no katra gala un vidū – un reģistrē kā L1, L2 un L3 (3. attēls). Tādā pašā veidā mēra platumu un to jāreģistrē kā W1, W2 un W3 (3. attēls). Šos mērījumus izdara uz biezuma centrālās ass. Tad aprēķina trieciena zonu:

Formula

2.4.   Trieciena ātrums un attālums

Paraugs saņem triecienu ar ātrumu, kas nav mazāks par 5,1 mm/min un nav lielāks par 7,6 mm/min. Minimālais trieciena attālums ir 16,5 mm.

2.5.   Datu vākšana

Dati par spēka attiecību pret novirzi jāsavāc vai nu analogā, vai ciparu formātā attiecībā uz katru testēto paraugu. Ja datus vāc analogā formātā, tad ir pieejami līdzekļi, kā to pārveidot ciparu formātā. Visus datus ciparu formātā vāc ar ātrumu, kas nav mazāks par 5 Hz (5 punkti sekundē).

2.6.   Triecienizturības noteikšana

Visus datus 6,4 mm pirms trieciena un 16,5 mm pēc trieciena neņem vērā. Atlikušos datus šādi dala trīs daļās vai pārvietojuma intervālos (n = 1, 2, 3) (sk. 4 attēlu):

| 1) | 06,4–09,7 mm, ieskaitot, |
| --- | --- |

1)

06,4–09,7 mm, ieskaitot,

| 2) | 09,7–13,2 mm, neieskaitot, |
| --- | --- |

2)

09,7–13,2 mm, neieskaitot,

| 3) | 13,2–16,5 mm, ieskaitot. |
| --- | --- |

3)

13,2–16,5 mm, ieskaitot.

Vidējo rādītāju katrai daļai izrēķina šādi:

Formula; m = 1,2,3

kur m ir to datu punktu skaits, kas izmērīti katrā no trim intervāliem. Katras daļas triecienizturību aprēķina šādi:

Formula; n = 1,2,3

2.7.   Parauga triecienizturības specifikācija

Lai šūnveidīgā materiāla paraugu varētu sertificēt, jāizpilda šādi nosacījumi:

| | 0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa materiālam ar triecienizturību 0,342 MPa, |
| --- | --- |

0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa materiālam ar triecienizturību 0,342 MPa,

| | 1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa materiālam ar triecienizturību 1,711 MPa, |
| --- | --- |

1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa materiālam ar triecienizturību 1,711 MPa,

| | n = 1, 2, 3. |
| --- | --- |

n = 1, 2, 3.

2.8.   Bloka triecienizturības specifikācija

Jātestē astoņi paraugi no četrām vietām, kas blokā izvietotas vienmērīgi. Lai bloku sertificētu, septiņiem paraugiem no astoņiem jāatbilst triecienizturības specifikācijām, kas noteiktas iepriekšējā punktā.

3.   SAVIENOŠANA, IZMANTOJOT ADHEZĪVU

3.1.   Tieši pirms savienošanas savienojamās alumīnija lokšņu virsmas rūpīgi notīra, izmantojot piemērotu šķīdinātāju, piemēram, 1,1,1-trihloretāns. Tas jāizdara vismaz divreiz vai tik, cik nepieciešams, lai likvidētu tauku vai netīrumu nosēdumus. Tad notīrītās virsmas apstrādā ar 120. numura smilšpapīru. Neizmanto metāla/silīcija karbīda abrazīvo papīru. Virsmas rūpīgi apstrādā un šā procesa laikā abrazīvo papīru regulāri maina, lai izvairītos no tā aizķepšanas, kas var radīt pulēšanas efektu. Pēc apstrādes virsmas atkal rūpīgi notīra, kā aprakstīts iepriekš. Virsmas notīra ar šķīdinātāju kopskaitā vismaz četras reizes. Visus putekļus un nosēdumus, kas paliek pēc apstrādes, noslauka, jo tie traucēs savienošanu.

3.2.   Adhezīvu uzklāj tikai vienai virsmai, izmantojot rievotu kaučuka veltni. Ja šūnveidīgā materiāla struktūra jāsavieno ar alumīnija loksni, adhezīvu uzklāj tikai alumīnija loksnei.

Virsmai vienmērīgi uzklāj ne vairāk kā 0,5 kg/m2 adhezīva, nepārsniedzot maksimālo kārtas biezumu – 0,5 mm.

4.   KONSTRUKCIJA

4.1.   Galveno šūnveidīgā materiāla bloku savieno ar atbalsta loksni, izmantojot adhezīvu, tā, lai šūnu asis būtu perpendikulāri loksnei. Pārklājumu savieno ar šūnveidīgā materiāla bloka priekšējo virsmu. Pārklājuma loksnes augšējo un apakšējo virsmu nedrīkst savienot ar galveno šūnveidīgā materiāla bloku, bet tās novieto tam cieši klāt. Pārklājuma loksnei ir savienotas, izmantojot adhezīvu, ar atbalsta loksni pie uzstādīšanas atlokiem.

4.2.   Bufera elementu savieno ar pārklājuma loksnes ārpusi, izmantojot adhezīvu, tā, lai šūnu asis būtu perpendikulāras loksnei. Bufera elementa apakša ir vienā līmenī ar pārklājošās loksnes apakšējo virsmu. Bufera ārējā loksne ir savienota ar bufera elementa priekšpusi, izmantojot adhezīvu.

4.3.   Tad bufera elementu sadala trīs vienādās daļās ar divām vertikālām gropēm. Šīs gropes izgriež cauri visam bufera daļas biezumam un pagarina visā bufera platumā. Gropes izgriež ar zāģi; to platums ir izmantotā asmens platumā un tas nedrīkst pārsniegt 4,0 mm.

4.4.   Cauri uzstādīšanas atlokiem jāizurbj caurumi barjeras uzstādīšanai (redzami 5. attēlā). Caurumu diametrs ir 9,5 mm. Piecus caurumus izurbj augšējā atlokā – 40 mm attālumā no augšējās atloka malas – un piecus apakšējā atlokā – 40 mm no minētā atloka apakšējās malas. Caurumi atrodas 100 mm, 300 mm, 500 mm, 700 mm un 900 mm no abām barjeras malām. Visus caurumus izurbj ± 1 mm robežās no nominālajiem attālumiem. Šīs caurumu atrašanās vietas ir tikai ieteikums. Var izmantot citas vietas, kas nodrošina vismaz tādu montāžas stiprību un drošību kā iepriekš minētās montāžas specifikācijas.

5.   UZSTĀDĪŠANA

5.1.   Deformējamo barjeru stingri piestiprina pie malas masai, kas nav mazāka par 7 × 104 kg, vai pie tai piestiprinātas konstrukcijas. Barjeras ārpuses stiprinājums ir tāds, ka transportlīdzeklis jebkurā trieciena posmā nedrīkst saskarties ne ar vienu konstrukcijas daļu, kas ir vairāk par 75 mm no augšējās barjeras virsmas (nepieskaitot augšējo atloku) (2). Tās virsmas priekšpuse, kam piestiprināta deformējamā barjera, ir līdzena un visā ārpuses augstumā un platumā nepārtraukta, un tā ir ± 1° robežās vertikāla un ± 1° robežās perpendikulāra ieskriešanās celiņa asij. Stiprināšanas virsma testa laikā nedrīkst pārvietoties vairāk par 10 mm. Vajadzības gadījumā izmanto papildu nostiprināšanu vai saistīšanas ierīces, lai novērstu betona bloka pārvietošanos. Deformējamās barjeras mala ir vienā līmenī ar betona bloka malu, kas ir atbilstīga attiecībā uz testējamā transportlīdzekļa pusi.

5.2.   Deformējamo barjeru piestiprina pie betona bloka ar desmit bultskrūvēm – piecām augšējā uzstādīšanas atlokā un piecām apakšējā. Šo bultskrūvju diametrs ir vismaz 8 mm. Tērauda fiksācijas sloksnes izmanto gan augšējam, gan apakšējam uzstādīšanas atlokam (sk. 1. un 5. attēlu). Šīs sloksnes ir 60 mm augstas un 1 000 mm platas, un tām jābūt vismaz 3 mm biezām. Fiksācijas slokšņu malas ir noapaļotas, lai novērstu, ka trieciena laikā sloksne saplēš barjeru. Sloksnes malai jāatrodas ne vairāk kā 5 mm virs barjeras augšējā uzstādīšanas atloka pamata vai 5 mm zem apakšējā barjeras uzstādīšanas atloka virspuses. Cauri abām sloksnēm jāizurbj pieci caurumi ar diametru 9,5 mm, lai tie atbilstu caurumiem barjeras uzstādīšanas atlokā (sk. 4. punktu). Uzstādīšanas sloksnes un barjeras atloka caurumus var paplašināt no 9,5 mm līdz ne vairāk kā 25 mm, lai pielāgotos atšķirībām atbalstplāksnes izvietojumā un/vai slodzes devēja sienas caurumu konfigurācijai. Neviens stiprinājums nedrīkst neizturēt triecientestu. Ja deformējamā barjera ir uzstādīta uz slodzes devēja sienas (LCW), jāņem vērā, ka iepriekš minētās prasības attiecībā uz uzstādīšanas izmēriem ir minimālās prasības. Ja izmanto LCW, uzstādīšanas sloksnes var pagarināt, lai izvietotu augstāk bultskrūvju uzstādīšanas caurumus. Ja sloksnes jāpagarina, jāizmanto attiecīgi biezāks tērauds, lai trieciena laikā barjera neatrautos no sienas, nesaliektos vai nesaplīstu. Ja tiek izmantota cita barjeras uzstādīšanas metode, tai jābūt vismaz tikpat drošai kā iepriekšējos punktos izklāstītajai metodei.

1.   attēls

Frontāla triecientesta deformējamā barjera

Image

2.   attēls

Sertifikācijai paredzēto paraugu atrašanās vietas

Image

Image

3.   attēls

Šūnveidīgā materiāla asis un izmēri

Image

4.   attēls

Trieciena spēks un pārvietojums

Image

5.   attēls

Caurumu diametri

Image

---

(1)  Saskaņā ar sertificēšanas kārtību, kas aprakstīta šā pielikuma 2. punktā.

(2)  Uzskata, ka šai prasībai atbilst stienis, kura gals atrodas 125 mm līdz 925 mm augstu un vismaz 1 000 mm dziļi.

---

10. PIELIKUMS

MANEKENA KĀJAS APAKŠSTILBA UN PĒDAS SERTIFICĒŠANAS PROCEDŪRA

1.   PĒDAS AUGŠDAĻAS TRIECIENTESTS

1.1.   Šā testa mērķis ir izmērīt Hybrid III pēdas un potītes reakciju uz noteiktiem cietas virsmas svārsta triecieniem.

1.2.   Pilnu Hybrid III apakšstilbu komplektu, kreiso apakšstilbu (86-5001-001) un labo apakšstilbu (86-5001-002), kas aprīkoti ar pēdas un potītes komplektu, kreiso pēdu un potīti (78051-614) un labo pēdu un potīti (78051-615), izmanto kopā ar ceļu komplektu.

Slodzes devēja simulatoru (78051-319 Rev A) izmanto, lai nostiprinātu ceļu komplektu (79051-16 Rev B) pie testa statīva.

1.3.   Testa procedūra

| 1.3.1. | Katras kājas komplektu četras stundas pirms testa tur (piesūcina) 22°C ± 3°C temperatūrā un 40 ± 30 procentu gaisa mitrumā. Piesūcināšanas laiks neietver laiku, kas vajadzīgs, lai stabilizētu apstākļus. |
| --- | --- |

1.3.1.

Katras kājas komplektu četras stundas pirms testa tur (piesūcina) 22°C ± 3°C temperatūrā un 40 ± 30 procentu gaisa mitrumā. Piesūcināšanas laiks neietver laiku, kas vajadzīgs, lai stabilizētu apstākļus.

| 1.3.2. | Triecienam paredzēto ādas virsmu, kā arī trieciensvārsta priekšpusi pirms testa notīra ar izopropilspirtu vai tam līdzvērtīgu. Apkaisa ar talku. |
| --- | --- |

1.3.2.

Triecienam paredzēto ādas virsmu, kā arī trieciensvārsta priekšpusi pirms testa notīra ar izopropilspirtu vai tam līdzvērtīgu. Apkaisa ar talku.

| 1.3.3. | Trieciensvārsta akselerometra jutības asi noregulē paralēli trieciena virzienam saskares vietā ar pēdu. |
| --- | --- |

1.3.3.

Trieciensvārsta akselerometra jutības asi noregulē paralēli trieciena virzienam saskares vietā ar pēdu.

| 1.3.4. | Kājas komplektu uzstāda uz statīva, kas redzams 1. attēlā. Testa statīvu stingri nostiprina, lai trieciena laikā nenotiktu kustība. Ciskas kaula slodzes devēja simulatora (78051-319) viduslīnija ir vertikāla ar pielaidi ± 0,5°. Stiprinājumu noregulē tā, lai līnija starp ceļa locītavas skavu un potītes stiprinājuma bultskrūvi ir horizontāla ar pielaidi ± 3°, papēdim balstoties uz divām loksnēm ar līdzenu virsmu, kura nodrošina mazu berzi (politetrafluoretilēna loksne). Nodrošina, lai stilba kaula “miesa” pilnībā atrodas stilba kaula ceļa pusē. Potīti noregulē tā, lai pēdas apakšas plakne ir vertikāla un perpendikulāra trieciena virzienam ar pielaidi ± 3° un lai pēdas vidussagitālā plakne ir saskaņota ar svārsta stieni. Pirms katra testa ceļa locītavu noregulē 1,5 ± 0,5 g robežās. Pēdas locītavu noregulē, lai tā būtu vaļīga, un pēc tam savelk tikai tik daudz, cik ir pietiekami, lai pēda stabili turētos uz politetrafluoretilēna loksnes. |
| --- | --- |

1.3.4.

Kājas komplektu uzstāda uz statīva, kas redzams 1. attēlā. Testa statīvu stingri nostiprina, lai trieciena laikā nenotiktu kustība. Ciskas kaula slodzes devēja simulatora (78051-319) viduslīnija ir vertikāla ar pielaidi ± 0,5°. Stiprinājumu noregulē tā, lai līnija starp ceļa locītavas skavu un potītes stiprinājuma bultskrūvi ir horizontāla ar pielaidi ± 3°, papēdim balstoties uz divām loksnēm ar līdzenu virsmu, kura nodrošina mazu berzi (politetrafluoretilēna loksne). Nodrošina, lai stilba kaula “miesa” pilnībā atrodas stilba kaula ceļa pusē. Potīti noregulē tā, lai pēdas apakšas plakne ir vertikāla un perpendikulāra trieciena virzienam ar pielaidi ± 3° un lai pēdas vidussagitālā plakne ir saskaņota ar svārsta stieni. Pirms katra testa ceļa locītavu noregulē 1,5 ± 0,5 g robežās. Pēdas locītavu noregulē, lai tā būtu vaļīga, un pēc tam savelk tikai tik daudz, cik ir pietiekami, lai pēda stabili turētos uz politetrafluoretilēna loksnes.

| 1.3.5. | Cietais trieciensvārsts sastāv no horizontāla cilindra ar 50 ± 2 mm diametru un svārsta nesošā stieņa ar 19 ± 1 mm diametru (4. attēls). Cilindrs ar aprīkojumu un visām nesošā stieņa daļām, kas atrodas cilindrā, sver 1,25 ± 0,02 kg. Svārsta stienis sver 285 ± 5 g. Jebkuras rotējošās daļas svars asī, kam piestiprināts nesošais stienis, nedrīkst būt lielāks par 100 g. Attālums starp trieciensvārsta cilindra centra horizontālo asi un visa svārsta rotācijas asi ir 1 250 ± 1 mm. Trieciena cilindru uzstāda ar tā garenvirziena asi horizontāli un perpendikulāri trieciena virzienam. Testā svārsts triecas pret pēdas apakšu 185 ± 2 mm no pamatnes papēdim, kas balstās uz stingras horizontālas platformas, lai svārsta stieņa vidus garenass triecienā sakristu 1° robežās ar vertikāli. Trieciensvārstu vada tā, lai nenotiktu ievērojama sāniska, vertikāla vai rotējoša kustība. |
| --- | --- |

1.3.5.

Cietais trieciensvārsts sastāv no horizontāla cilindra ar 50 ± 2 mm diametru un svārsta nesošā stieņa ar 19 ± 1 mm diametru (4. attēls). Cilindrs ar aprīkojumu un visām nesošā stieņa daļām, kas atrodas cilindrā, sver 1,25 ± 0,02 kg. Svārsta stienis sver 285 ± 5 g. Jebkuras rotējošās daļas svars asī, kam piestiprināts nesošais stienis, nedrīkst būt lielāks par 100 g. Attālums starp trieciensvārsta cilindra centra horizontālo asi un visa svārsta rotācijas asi ir 1 250 ± 1 mm. Trieciena cilindru uzstāda ar tā garenvirziena asi horizontāli un perpendikulāri trieciena virzienam. Testā svārsts triecas pret pēdas apakšu 185 ± 2 mm no pamatnes papēdim, kas balstās uz stingras horizontālas platformas, lai svārsta stieņa vidus garenass triecienā sakristu 1° robežās ar vertikāli. Trieciensvārstu vada tā, lai nenotiktu ievērojama sāniska, vertikāla vai rotējoša kustība.

| 1.3.6. | Starp secīgiem vienas kājas testiem ļauj paiet 30 minūšu starplaikam. |
| --- | --- |

1.3.6.

Starp secīgiem vienas kājas testiem ļauj paiet 30 minūšu starplaikam.

| 1.3.7. | Datu apkopošanas sistēma, tostarp devēji, atbilst CFC 600 specifikācijām, kā noteikts 8. pielikumā. |
| --- | --- |

1.3.7.

Datu apkopošanas sistēma, tostarp devēji, atbilst CFC 600 specifikācijām, kā noteikts 8. pielikumā.

1.4.   Izpildes specifikācija

| 1.4.1. | Katrai pēdas apakšai, saņemot triecienu ar ātrumu 6,7 ( ± 0,1 m/s), saskaņā ar 1.3. punktu, maksimālais apakšstilba kaula lieces moments ap y asi (My) ir 120 ± 25 Nm. |
| --- | --- |

1.4.1.

Katrai pēdas apakšai, saņemot triecienu ar ātrumu 6,7 ( ± 0,1 m/s), saskaņā ar 1.3. punktu, maksimālais apakšstilba kaula lieces moments ap y asi (My) ir 120 ± 25 Nm.

2.   PĒDAS APAKŠĒJĀS DAĻAS TRIECIENTESTS BEZ KURPES

2.1.   Šā testa mērķis ir izmērīt Hybrid III pēdas ādas un oderējuma reakciju attiecībā uz noteiktiem cietas virsmas svārsta triecieniem.

2.2.   Pilnu Hybrid III apakšstilbu komplektu, kreiso apakšstilbu (86-5001-001) un labo apakšstilbu (86-5001-002), kas aprīkoti ar pēdas un potītes komplektu, kreiso pēdu un potīti (78051-614) un labo pēdu un potīti (78051-615) izmanto kopā ar ceļu komplektu.

Slodzes devēja simulatoru (78051-319 Rev A) izmanto, lai nostiprinātu ceļu komplektu (79051-16 Rev B) pie testa statīva.

2.3.   Testa procedūra

| 2.3.1. | Katras kājas komplektu četras stundas pirms testa tur (piesūcina) 22 ± 3 °C temperatūrā un 40 ± 30 procentu gaisa mitrumā. Piesūcināšanas laiks neietver laiku, kas vajadzīgs, lai stabilizētu apstākļus. |
| --- | --- |

2.3.1.

Katras kājas komplektu četras stundas pirms testa tur (piesūcina) 22 ± 3 °C temperatūrā un 40 ± 30 procentu gaisa mitrumā. Piesūcināšanas laiks neietver laiku, kas vajadzīgs, lai stabilizētu apstākļus.

| 2.3.2. | Triecienam paredzēto ādas virsmu, kā arī trieciensvārsta priekšpusi pirms testa notīra ar izopropilspirtu vai tam līdzvērtīgu. Apkaisa ar talku. Pārbauda, vai papēža enerģiju slāpējošajam oderējumam nav redzama bojājuma. |
| --- | --- |

2.3.2.

Triecienam paredzēto ādas virsmu, kā arī trieciensvārsta priekšpusi pirms testa notīra ar izopropilspirtu vai tam līdzvērtīgu. Apkaisa ar talku. Pārbauda, vai papēža enerģiju slāpējošajam oderējumam nav redzama bojājuma.

| 2.3.3. | Trieciensvārsta akselerometra jutības asi noregulē paralēli trieciensvārsta vidus garenasij. |
| --- | --- |

2.3.3.

Trieciensvārsta akselerometra jutības asi noregulē paralēli trieciensvārsta vidus garenasij.

| 2.3.4. | Kājas komplektu uzstāda uz statīva, kas redzams 2. attēlā. Testa statīvu stingri nostiprina, lai trieciena laikā nenotiktu kustība. Ciskas kaula slodzes devēja simulatora (78051-319) viduslīnija ir vertikāla ar pielaidi ± 0,5o. Stiprinājumu noregulē tā, lai līnija starp ceļa locītavas skavu un potītes stiprinājuma bultskrūvi ir horizontāla ar pielaidi ± 3o, papēdim balstoties uz divām loksnēm ar līdzenu virsmu, kura nodrošina mazu berzi (politetrafluoretilēna loksne). Nodrošina, lai stilba kaula “miesa” pilnībā atrodas stilba kaula ceļa pusē. Potīti noregulē tā, lai pēdas apakšas plakne ir vertikāla un perpendikulāra trieciena virzienam ar pielaidi ± 3° un lai pēdas vidussagitālā plakne ir saskaņota ar svārsta stieni. Pirms katra testa ceļa locītavu noregulē 1,5 ± 0,5 g robežās. Pēdas locītavu noregulē, lai tā būtu vaļīga, un pēc tam savelk tikai tik daudz, cik ir pietiekami, lai pēda stabili turētos uz politetrafluoretilēna loksnes. |
| --- | --- |

2.3.4.

Kājas komplektu uzstāda uz statīva, kas redzams 2. attēlā. Testa statīvu stingri nostiprina, lai trieciena laikā nenotiktu kustība. Ciskas kaula slodzes devēja simulatora (78051-319) viduslīnija ir vertikāla ar pielaidi ± 0,5o. Stiprinājumu noregulē tā, lai līnija starp ceļa locītavas skavu un potītes stiprinājuma bultskrūvi ir horizontāla ar pielaidi ± 3o, papēdim balstoties uz divām loksnēm ar līdzenu virsmu, kura nodrošina mazu berzi (politetrafluoretilēna loksne). Nodrošina, lai stilba kaula “miesa” pilnībā atrodas stilba kaula ceļa pusē. Potīti noregulē tā, lai pēdas apakšas plakne ir vertikāla un perpendikulāra trieciena virzienam ar pielaidi ± 3° un lai pēdas vidussagitālā plakne ir saskaņota ar svārsta stieni. Pirms katra testa ceļa locītavu noregulē 1,5 ± 0,5 g robežās. Pēdas locītavu noregulē, lai tā būtu vaļīga, un pēc tam savelk tikai tik daudz, cik ir pietiekami, lai pēda stabili turētos uz politetrafluoretilēna loksnes.

| 2.3.5. | Cietais trieciensvārsts sastāv no horizontāla cilindra ar 50 ± 2 mm diametru un svārsta nesošā stieņa ar 19 ± 1 mm diametru (4. attēls). Cilindrs ar aprīkojumu un visām nesošā stieņa daļām, kas atrodas cilindrā, sver 1,25 ± 0,02 kg. Svārsta stienis sver 285 ± 5 g. Jebkuras rotējošās daļas svars asī, kam piestiprināts nesošais stienis, nedrīkst būt lielāks par 100 g. Attālums starp trieciensvārsta cilindra centra horizontālo asi un visa svārsta rotācijas asi ir 1 250 ± 1 mm. Trieciena cilindru uzstāda ar tā garenvirziena asi horizontāli un perpendikulāri trieciena virzienam. Testā svārsts triecas pret pēdas apakšu 62 ± 2 mm no pamatnes papēdim, kas balstās uz stingras horizontālas platformas, lai svārsta stieņa vidus garenass triecienā sakristu 1° robežās ar vertikāli. Trieciensvārstu vada tā, lai nenotiktu ievērojama sāniska, vertikāla vai rotējoša kustība. |
| --- | --- |

2.3.5.

Cietais trieciensvārsts sastāv no horizontāla cilindra ar 50 ± 2 mm diametru un svārsta nesošā stieņa ar 19 ± 1 mm diametru (4. attēls). Cilindrs ar aprīkojumu un visām nesošā stieņa daļām, kas atrodas cilindrā, sver 1,25 ± 0,02 kg. Svārsta stienis sver 285 ± 5 g. Jebkuras rotējošās daļas svars asī, kam piestiprināts nesošais stienis, nedrīkst būt lielāks par 100 g. Attālums starp trieciensvārsta cilindra centra horizontālo asi un visa svārsta rotācijas asi ir 1 250 ± 1 mm. Trieciena cilindru uzstāda ar tā garenvirziena asi horizontāli un perpendikulāri trieciena virzienam. Testā svārsts triecas pret pēdas apakšu 62 ± 2 mm no pamatnes papēdim, kas balstās uz stingras horizontālas platformas, lai svārsta stieņa vidus garenass triecienā sakristu 1° robežās ar vertikāli. Trieciensvārstu vada tā, lai nenotiktu ievērojama sāniska, vertikāla vai rotējoša kustība.

| 2.3.6. | Starp secīgiem vienas kājas testiem ļauj paiet 30 minūšu starplaikam. |
| --- | --- |

2.3.6.

Starp secīgiem vienas kājas testiem ļauj paiet 30 minūšu starplaikam.

| 2.3.7. | Datu apkopošanas sistēma, tostarp devēji, atbilst CFC 600 specifikācijām, kā noteikts 8. pielikumā. |
| --- | --- |

2.3.7.

Datu apkopošanas sistēma, tostarp devēji, atbilst CFC 600 specifikācijām, kā noteikts 8. pielikumā.

2.4.   Izpildes specifikācija

| 2.4.1. | Katras pēdas papēdim, saņemot triecienu ar ātrumu 4,4 ± 0,1 m/s, saskaņā ar 2.3. punktu, maksimālais trieciensvārsta paātrinājums ir 295 ± 50 g. |
| --- | --- |

2.4.1.

Katras pēdas papēdim, saņemot triecienu ar ātrumu 4,4 ± 0,1 m/s, saskaņā ar 2.3. punktu, maksimālais trieciensvārsta paātrinājums ir 295 ± 50 g.

3.   PĒDAS APAKŠĒJĀS DAĻAS TRIECIENTESTS (AR KURPI)

3.1.   Šā testa mērķis ir izmērīt kurpes un Hybrid III papēža “miesas” un pēdas locītavas reakciju uz noteiktiem, cietas virsmas svārsta triecieniem.

3.2.   Pilnu Hybrid III apakšstilbu komplektu, kreiso apakšstilbu (86-5001-001) un labo apakšstilbu (86-5001-002), kas aprīkoti ar pēdas un potītes komplektu, kreiso pēdu un potīti (78051-614) un labo pēdu un potīti (78051-615) izmanto kopā ar ceļu komplektu. Slodzes devēja simulatoru (78051-319 Rev A) izmanto, lai nostiprinātu ceļu komplektu (79051-16 Rev B) pie testa statīva. Pēdu aprīko ar kurpi, kas aprakstīta 5. pielikuma 2.9.2. punktā.

3.3.   Testa procedūra

| 3.3.1. | Katras kājas komplektu četras stundas pirms testa tur (piesūcina) 22 ± 3 °C temperatūrā un 40 ± 30 procentu gaisa mitrumā. Piesūcināšanas laiks neietver laiku, kas vajadzīgs, lai stabilizētu apstākļus. |
| --- | --- |

3.3.1.

Katras kājas komplektu četras stundas pirms testa tur (piesūcina) 22 ± 3 °C temperatūrā un 40 ± 30 procentu gaisa mitrumā. Piesūcināšanas laiks neietver laiku, kas vajadzīgs, lai stabilizētu apstākļus.

| 3.3.2. | Triecienam paredzēto virsmu kurpes apakšā ar tīru audumu un trieciensvārsta priekšpusi pirms testa notīra ar izopropilspirtu vai tam līdzvērtīgu. Pārbauda, vai papēža enerģiju slāpējošajam oderējumam nav redzama bojājuma. |
| --- | --- |

3.3.2.

Triecienam paredzēto virsmu kurpes apakšā ar tīru audumu un trieciensvārsta priekšpusi pirms testa notīra ar izopropilspirtu vai tam līdzvērtīgu. Pārbauda, vai papēža enerģiju slāpējošajam oderējumam nav redzama bojājuma.

| 3.3.3. | Trieciensvārsta akselerometra jutības asi noregulē paralēli trieciensvārsta vidus garenasij. |
| --- | --- |

3.3.3.

Trieciensvārsta akselerometra jutības asi noregulē paralēli trieciensvārsta vidus garenasij.

| 3.3.4. | Kājas komplektu uzstāda uz statīva, kas redzams 3. attēlā. Testa statīvu stingri nostiprina, lai trieciena laikā nenotiktu kustība. Ciskas kaula slodzes devēja simulatora (78051-319) viduslīnija ir vertikāla ar pielaidi ± 0,5o. Stiprinājumu noregulē tā, lai līnija starp ceļa locītavas skavu un potītes stiprinājuma bultskrūvi ir horizontāla ar pielaidi ± 3o, kurpes papēdim balstoties uz divām loksnēm ar līdzenu virsmu, kura nodrošina mazu berzi (politetrafluoretilēna loksne). Nodrošina, lai stilba kaula “miesa” pilnībā atrodas stilba kaula ceļa pusē. Potīti noregulē tā, lai plakne, kas saskaras ar papēdi un zoli zem kurpes, ir vertikāla un perpendikulāra trieciena virzienam ar pielaidi ± 3o un lai pēdas un kurpes vidussagitālā plakne ir saskaņota ar svārsta stieni. Pirms katra testa ceļa locītavu noregulē 1,5 ± 0,5 g robežās. Pēdas locītavu noregulē, lai tā būtu vaļīga, un pēc tam savelk tikai tik daudz, cik ir pietiekami, lai pēda stabili turētos uz politetrafluoretilēna loksnes. |
| --- | --- |

3.3.4.

Kājas komplektu uzstāda uz statīva, kas redzams 3. attēlā. Testa statīvu stingri nostiprina, lai trieciena laikā nenotiktu kustība. Ciskas kaula slodzes devēja simulatora (78051-319) viduslīnija ir vertikāla ar pielaidi ± 0,5o. Stiprinājumu noregulē tā, lai līnija starp ceļa locītavas skavu un potītes stiprinājuma bultskrūvi ir horizontāla ar pielaidi ± 3o, kurpes papēdim balstoties uz divām loksnēm ar līdzenu virsmu, kura nodrošina mazu berzi (politetrafluoretilēna loksne). Nodrošina, lai stilba kaula “miesa” pilnībā atrodas stilba kaula ceļa pusē. Potīti noregulē tā, lai plakne, kas saskaras ar papēdi un zoli zem kurpes, ir vertikāla un perpendikulāra trieciena virzienam ar pielaidi ± 3o un lai pēdas un kurpes vidussagitālā plakne ir saskaņota ar svārsta stieni. Pirms katra testa ceļa locītavu noregulē 1,5 ± 0,5 g robežās. Pēdas locītavu noregulē, lai tā būtu vaļīga, un pēc tam savelk tikai tik daudz, cik ir pietiekami, lai pēda stabili turētos uz politetrafluoretilēna loksnes.

| 3.3.5. | Cietais trieciensvārsts sastāv no horizontāla cilindra ar 50 ± 2 mm diametru un svārsta nesošā stieņa ar 19 ± 1 mm diametru (4. attēls). Cilindrs ar aprīkojumu un visām nesošā stieņa daļām, kas atrodas cilindrā, sver 1,25 ± 0,02 kg. Svārsta stienis sver 285 ± 5 g. Jebkuras rotējošās daļas svars asī, kam piestiprināts nesošais stienis, nedrīkst būt lielāks par 100 g. Attālums starp trieciensvārsta cilindra centra horizontālo asi un visa svārsta rotācijas asi ir 1 250 ± 1 mm. Trieciena cilindru uzstāda ar tā garenvirziena asi horizontāli un perpendikulāri trieciena virzienam. Testā svārsts triecas pret kurpes papēdi horizontālā plaknē, kas ir 62 ± 2 mm attālumā virs manekena papēža pamatnes, kurpei balstoties uz stingras horizontālas platformas, lai trieciena brīdī svārsta stieņa garenass 1° robežās sakrīt ar vertikāli. Trieciensvārstu vada tā, lai nenotiktu ievērojama sāniska, vertikāla vai rotējoša kustība. |
| --- | --- |

3.3.5.

Cietais trieciensvārsts sastāv no horizontāla cilindra ar 50 ± 2 mm diametru un svārsta nesošā stieņa ar 19 ± 1 mm diametru (4. attēls). Cilindrs ar aprīkojumu un visām nesošā stieņa daļām, kas atrodas cilindrā, sver 1,25 ± 0,02 kg. Svārsta stienis sver 285 ± 5 g. Jebkuras rotējošās daļas svars asī, kam piestiprināts nesošais stienis, nedrīkst būt lielāks par 100 g. Attālums starp trieciensvārsta cilindra centra horizontālo asi un visa svārsta rotācijas asi ir 1 250 ± 1 mm. Trieciena cilindru uzstāda ar tā garenvirziena asi horizontāli un perpendikulāri trieciena virzienam. Testā svārsts triecas pret kurpes papēdi horizontālā plaknē, kas ir 62 ± 2 mm attālumā virs manekena papēža pamatnes, kurpei balstoties uz stingras horizontālas platformas, lai trieciena brīdī svārsta stieņa garenass 1° robežās sakrīt ar vertikāli. Trieciensvārstu vada tā, lai nenotiktu ievērojama sāniska, vertikāla vai rotējoša kustība.

| 3.3.6. | Starp secīgiem vienas kājas testiem ļauj paiet 30 minūšu starplaikam. |
| --- | --- |

3.3.6.

Starp secīgiem vienas kājas testiem ļauj paiet 30 minūšu starplaikam.

| 3.3.7. | Datu apkopošanas sistēma, tostarp devēji, atbilst CFC 600 specifikācijām, kā noteikts 8. pielikumā. |
| --- | --- |

3.3.7.

Datu apkopošanas sistēma, tostarp devēji, atbilst CFC 600 specifikācijām, kā noteikts 8. pielikumā.

3.4.   Izpildes specifikācija

| 3.4.1. | Kurpes papēdim saņemot triecienu ar ātrumu 6,7 ± 0,1 m/s saskaņā ar 3.3. punktu, maksimālais stilba kaula saspiedes spēks (Fz) ir 3,3 ± 0,5 kN. |
| --- | --- |

3.4.1.

Kurpes papēdim saņemot triecienu ar ātrumu 6,7 ± 0,1 m/s saskaņā ar 3.3. punktu, maksimālais stilba kaula saspiedes spēks (Fz) ir 3,3 ± 0,5 kN.

1.   attēls

Pēdas augšējās daļas triecientests

Testa plāna specifikācijas

Image

2.   attēls

Pēdas apakšējās daļas triecientests (bez kurpes)

Testa plāna specifikācijas

Image

3.   attēls

Pēdas apakšējās daļas triecientests (ar kurpi)

Testa plāna specifikācijas

Image

4.   attēls

Trieciensvārsts

Image

---

11. PIELIKUMS

PROCEDŪRAS PERSONU AIZSARDZĪBAI, KURAS ATRODAS TRANSPORTLĪDZEKLĪ, KAS DARBOJAS AR AUGSTSPRIEGUMA ELEKTRISKO STRĀVU, UN AIZSARDZĪBAI PRET ELEKTROLĪTA NOPLŪDI

Šajā pielikumā aprakstītas testa procedūras, lai pierādītu atbilstību 5.2.8. punkta elektrodrošības prasībām. Piemēram, megommetra vai osciloskopa mērījumi ir pienācīga alternatīva turpmāk izklāstītajai procedūrai izolācijas pretestības mērīšanai. Šajā gadījumā var būt nepieciešams deaktivizēt iebūvēto izolācijas pretestības monitoringa sistēmu.

Pirms transportlīdzekļa triecientesta veikšanas augstsprieguma kopnes spriegumu (Vb) (sk. 1. attēlu) mēra un reģistrē, lai apstiprinātu, ka tas ir transportlīdzekļa darba spriegumā kā noteicis transportlīdzekļa izgatavotājs.

1.   TESTA PLĀNS UN APRĪKOJUMS

Ja izmanto augstsprieguma atvienotāja funkciju, mērījumus veic no abām ierīces pusēm, ar ko veic atvienotāja funkciju.

Tomēr, ja augstsprieguma atvienotājs ir integrēts RESS vai enerģijas pārveidošanas sistēmā un RESS augstsprieguma kopne vai enerģijas pārveidošanas sistēma ir aizsargāta saskaņā ar aizsardzību IPXXB, pēc triecientesta mērījumus var veikt tikai starp ierīci, ar ko veic atvienotāja funkciju un elektriskajām slodzēm.

Šajā testā izmantotais voltmetrs mēra līdzstrāvas vērtības, un tā iekšējā pretestība ir vismaz 10 MΩ.

2.   VAR IZMANTOT ŠĀDUS NORĀDĪJUMUS, JA MĒRA SPRIEGUMU

Pēc triecientesta nosaka augstsprieguma kopnes spriegumus (Vb, V1, V2) (sk. 1. attēlu).

Sprieguma mērījumus veic ne agrāk kā 5 sekundes, tomēr ne vēlāk kā 60 sekundes pēc trieciena.

Šo procedūru nepiemēro, ja testu veic saskaņā ar nosacījumu, ka elektropiedziņa nav uzlādēta.

1.   attēls

Vb, V1, V2 mērījumi

Image

3.   NOVĒRTĒJUMA PROCEDŪRA ZEMAI ELEKTROENERĢIJAI

Pirms trieciena slēdzis S1 un zināmais izlādes rezistors Re ir paralēli savienoti ar attiecīgo kondensatoru (sk. 2. attēlu).

Ne agrāk kā 5 sekundes un ne vēlāk kā 60 sekundes pēc trieciena slēdzi S1 izslēdz, kamēr mēra un reģistrē spriegumu Vb un strāvu Ie. Laika gaitā sprieguma Vb un strāvas Ie produktu integrē, sākot no brīža, kad slēdzis S1 ir izslēgts (tc), kamēr spriegums Vb samazinās zem robežvērtības 60 V (līdzstrāva) (th). Iegūtā integrācija atbilst kopējai enerģijai (TE) džoulos.

| a) | |
| --- | --- |

a)

Formula

Ja Vb mēra brīdī no 5 līdz 60 sekundēm pēc trieciena un X-kondensatoru (Cx) kapacitāti ir norādījis izgatavotājs, kopējo enerģiju (TE) aprēķina, izmantojot šādu formulu:

| b) | TE = 0,5 × Cx × (Vb
  2 – 3 600) |
| --- | --- |

b)

TE = 0,5 × Cx × (Vb
  2 – 3 600)

Ja V1 un V2 (sk. 1. attēlu) mēra brīdī no 5 līdz 60 sekundēm pēc trieciena un Y-kondensatoru (Cy1, Cy2) kapacitātes ir norādījis izgatavotājs, kopējo enerģiju (TEy1, TEy2) aprēķina, izmantojot šādu formulu:

| c) | TEy1 = 0,5 × Cy1 × (V1
  2 – 3 600)
  TEy2 = 0,5 × Cy2 × (V2
  2 – 3 600) |
| --- | --- |

c)

TEy1 = 0,5 × Cy1 × (V1
  2 – 3 600)

TEy2 = 0,5 × Cy2 × (V2
  2 – 3 600)

Šo procedūru nepiemēro, ja testu veic saskaņā ar nosacījumu, ka elektropiedziņa nav uzlādēta.

2.   attēls

Piemēram, augstsprieguma kopnes X-kondensatoros uzglabātās enerģijas mērījumi

Image

4.   FIZISKĀ AIZSARDZĪBA

Pēc transportlīdzekļa triecientesta visas daļas, kas nosegtas ar augstsprieguma sastāvdaļām, neizmantojot instrumentus, atver, izjauc vai noņem. Visas pārejās nosedzošās daļas uzskata par fizisko aizsardzību.

1. papildinājuma attēlā minēto dalīto testēšanas pirkstu elektrodrošības novērtējuma vajadzībām ievieto visos fiziskās aizsardzības caurumos vai atvērumos ar testa spēku 10 N ± 10 procenti. Ja dalītais testēšanas pirksts daļēji vai pilnībā iekļūst fiziskajā aizsardzībā, dalīto testēšanas pirkstu novieto katrā pozīcijā, kā noteikts turpmāk.

Uzsākot no taisnas pozīcijas, abas testēšanas pirksta daļas progresīvi griež leņķī līdz 90 grādiem attiecībā pret piegulošo pirksta griezumu un novieto visās iespējamajās pozīcijās.

Iekšējos elektroaizsardzības aizsegus uzskata par daļu no korpusa.

Ja vajadzīgs, barošanas zemspriegumu (ne mazāk par 40 V un ne vairāk par 50 V) savieno virknes slēgumā ar piemērotu spuldzi starp dalīto testēšanas pirkstu un aktīvajām daļām elektrodrošības aizsegā vai korpusā.

4.1.   Pieņemšanas nosacījumi

Uzskata, ka 5.2.8.1.3. punkta prasības ir izpildītas, ja papildinājuma attēlā aprakstītais dalītais testēšanas pirksts nesaskaras ar augstsprieguma aktīvajām daļām.

Vajadzības gadījumā var izmantot spoguli vai fibroskopu, lai pārbaudītu, vai dalītais testēšanas pirksts pieskaras augstsprieguma kopnēm.

Ja šī prasība tiek pārbaudīta ar signāla ķēdes palīdzību starp dalīto testēšanas pirkstu un augstsprieguma aktīvajām daļām, spuldze nedrīkst iedegties.

5.   IZOLĀCIJAS PRETESTĪBA

Izolācijas pretestību starp augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju var pierādīt, izmantojot mērījumus vai aprēķinu un mērījumu kombināciju.

Ja izolācijas pretestību pierāda ar mērījumiem, izmanto šādus norādījumus:

mēra un reģistrē spriegumu (Vb) starp mīnusa un plusa augstsprieguma kopnes daļu (sk. 1. attēlu);

mēra un reģistrē spriegumu (V1) starp augstsprieguma kopni (mīnuss) un elektrisko šasiju (sk. 1. attēlu).

Mēra un reģistrē spriegumu (V2) starp augstsprieguma kopni (pluss) un elektrisko šasiju (sk. 1. attēlu).

Ja V1 ir lielāks vai vienāds ar V2, piemēro standarta zināmo pretestību (Ro) starp augstsprieguma kopni (mīnuss) un elektrisko šasiju. Kad Ro ieslēgts, mēra spriegumu (V1’) starp augstsprieguma kopni (mīnuss) un transportlīdzekļa elektrisko šasiju (sk. 3. attēlu). Aprēķina izolācijas pretestību (Ri), izmantojot turpmāk minēto formulu.

Ri = Ro*(Vb/V1’ – Vb/V1) vai Ri = Ro*Vb*(1/V1’ – 1/V1)

Dala rezultātu Ri, kas ir elektroizolācijas pretestība omos (Ω), ar augstsprieguma kopnes darba spriegumu voltos (V).

Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/darba spriegums (V)

3.   attēls

V1’ mērīšana

Image

Ja V2 ir lielāks vai vienāds ar V1, ieslēdz standarta zināmo pretestību (Ro) starp augstsprieguma kopni (pluss) un elektrisko šasiju. Kad Ro ieslēgts, mēra spriegumu (V2’) starp plusa augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju (sk. 4. attēlu).

Aprēķina izolācijas pretestību (Ri), izmantojot turpmāk minēto formulu.

Ri = Ro*(Vb/V2’ – Vb/V2) vai Ri = Ro*Vb*(1/V2’ – 1/V2)

Dala rezultātu Ri, kas ir elektroizolācijas pretestība omos (Ω), ar augstsprieguma kopnes darba spriegumu voltos (V).

Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/darba spriegums (V)

4.   attēls

V2’ mērīšana

Image

Piezīme: standarta zināmā pretestība Ro (norādīta Ω) ir minimālās paredzētās izolācijas pretestības vērtības (norādīta Ω/V) reizinājums ar transportlīdzekļa darba spriegumu (V) +/– 20 %. Ro nav precīzi jāatbilst šai vērtībai, jo vienādojumi ir derīgi visiem Ro; tomēr Ro vērtība šajā diapazona ir labs risinājums sprieguma mērījumiem.

6.   ELEKTROLĪTA NOPLŪDE

Vajadzības gadījumā nodrošina fiziskās aizsardzības pārklājumu, lai apstiprinātu elektrolīta noplūdes no RESS pēc triecientesta.

Ja izgatavotājs nenodrošina līdzekļus dažādo šķidrumu noplūžu nošķiršanai, visas noplūdes uzskata par elektrolīta noplūdēm.

7.   RESS NOTURĒŠANA

Atbilstību nosaka, veicot vizuālu pārbaudi.

Papildinājums

Dalītais testēšanas pirksts (IPXXB)

Dalītais testēšanas pirksts

Image

Materiāls: metāls, ja nav norādīts citādi

Lineārie izmēri milimetros.

Pielaides izmēros, nenorādot konkrēto pielaidi:

| a) | stūros: 0/– 10°; |
| --- | --- |

a)

stūros: 0/– 10°;

| b) | lineārajos izmēros: līdz 25 mm: 0/– 0,05 mm, virs 25 mm: ± 0,2 mm. |
| --- | --- |

b)

lineārajos izmēros: līdz 25 mm: 0/– 0,05 mm, virs 25 mm: ± 0,2 mm.

Abas daļas nodrošina kustību vienā un tajā pašā plaknē un vienā un tajā pašā virzienā cauri 90° leņķim (pielaide 0 līdz + 10°).

---