# Den Europæiske Unions C 275E/8. n

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 275E |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 48. årgang8. november 2005 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 275E

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

48. årgang8. november 2005

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelelser |
| | Rådet |
| 2005/C 275E/1 | Fælles holdning (EF) nr. 33/2005 af 6. september 2005 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 1999/62/EF om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer | 1 |
| 2005/C 275E/2 | Fælles holdning (EF) nr. 34/2005 af 23. september 2005 vedtaget af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester samt om ophævelse af Rådets direktiv 93/76/EØF | 19 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Meddelelser

Rådet

2005/C 275E/1

Fælles holdning (EF) nr. 33/2005 af 6. september 2005 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 1999/62/EF om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer

1

2005/C 275E/2

Fælles holdning (EF) nr. 34/2005 af 23. september 2005 vedtaget af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester samt om ophævelse af Rådets direktiv 93/76/EØF

19

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Meddelelser

Rådet

| 8.11.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 275/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 275/1

---

FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 33/2005

fastlagt af Rådet den 6. september 2005

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF om ændring af direktiv 1999/62/EF om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer

(2005/C 275 E/01)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, stk. 1,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer (1), særlig artikel 7,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (4), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | For at fjerne konkurrencefordrejninger mellem medlemsstaternes transportvirksomheder, for at sikre et funktionsdygtigt indre marked og for at øge konkurrencen er det nødvendigt, at der indføres retfærdige ordninger, der bevirker, at transportvirksomhederne betaler for de omkostninger, som deres brug af infrastrukturen forårsager. En vis grad af harmonisering er allerede opnået med direktiv 1999/62/EF. |
| --- | --- |

(1)

For at fjerne konkurrencefordrejninger mellem medlemsstaternes transportvirksomheder, for at sikre et funktionsdygtigt indre marked og for at øge konkurrencen er det nødvendigt, at der indføres retfærdige ordninger, der bevirker, at transportvirksomhederne betaler for de omkostninger, som deres brug af infrastrukturen forårsager. En vis grad af harmonisering er allerede opnået med direktiv 1999/62/EF.

| (2) | Et mere retfærdigt tarifafgiftssystem for brug af vejinfrastruktur er af væsentlig betydning for at fremme bæredygtige transportvilkår i Fællesskabet. Målet om den bedst mulige udnyttelse af det eksisterende vejnet og en mærkbar reduktion af de heraf følgende negative virkninger bør nås uden yderligere belastning for operatørerne for at sikre en holdbar økonomisk vækst og et funktionsdygtigt indre marked. |
| --- | --- |

(2)

Et mere retfærdigt tarifafgiftssystem for brug af vejinfrastruktur er af væsentlig betydning for at fremme bæredygtige transportvilkår i Fællesskabet. Målet om den bedst mulige udnyttelse af det eksisterende vejnet og en mærkbar reduktion af de heraf følgende negative virkninger bør nås uden yderligere belastning for operatørerne for at sikre en holdbar økonomisk vækst og et funktionsdygtigt indre marked.

| (3) | I hvidbogen »Den europæiske transportpolitik frem til 2010 — De svære valg« anførte Kommissionen, at den ville fremlægge et direktiv med henblik på opkrævning af afgifter for brug af vejinfrastruktur. I forbindelse med vedtagelsen den 12. februar 2003 af rapporten om konklusionerne af hvidbogen bekræftede Europa-Parlamentet, at der var behov for afgifter for brug af infrastruktur. Efter mødet i Det Europæiske Råd den 15. juni 2001 i Göteborg, hvor der blev lagt særlig vægt på spørgsmålet om bæredygtige transportformer, hilste Det Europæiske Råd i København den 12. og 13. december 2002 og i Bruxelles den 20. og 21. marts 2003 desuden Kommissionens hensigt om at fremsætte et nyt »Eurovignet«-direktiv velkommen. |
| --- | --- |

(3)

I hvidbogen »Den europæiske transportpolitik frem til 2010 — De svære valg« anførte Kommissionen, at den ville fremlægge et direktiv med henblik på opkrævning af afgifter for brug af vejinfrastruktur. I forbindelse med vedtagelsen den 12. februar 2003 af rapporten om konklusionerne af hvidbogen bekræftede Europa-Parlamentet, at der var behov for afgifter for brug af infrastruktur. Efter mødet i Det Europæiske Råd den 15. juni 2001 i Göteborg, hvor der blev lagt særlig vægt på spørgsmålet om bæredygtige transportformer, hilste Det Europæiske Råd i København den 12. og 13. december 2002 og i Bruxelles den 20. og 21. marts 2003 desuden Kommissionens hensigt om at fremsætte et nyt »Eurovignet«-direktiv velkommen.

| (4) | Med henblik på fastsættelse af vejafgifter tages der i direktiv 1999/62/EF hensyn til omkostningerne ved anlæg, drift, vedligeholdelse og udvikling af infrastrukturen. Der skal være en særlig bestemmelse for at sikre klarhed med hensyn til de anlægsomkostninger, der kan tages i betragtning. |
| --- | --- |

(4)

Med henblik på fastsættelse af vejafgifter tages der i direktiv 1999/62/EF hensyn til omkostningerne ved anlæg, drift, vedligeholdelse og udvikling af infrastrukturen. Der skal være en særlig bestemmelse for at sikre klarhed med hensyn til de anlægsomkostninger, der kan tages i betragtning.

| (5) | Den internationale vejtransport er koncentreret på det transeuropæiske vejtransportnet. Desuden er det indre markeds tilfredsstillende funktion af afgørende betydning for den erhvervsmæssige transport. Derfor bør fællesskabsrammebestemmelserne omfatte erhvervsmæssig transport på det transeuropæiske vejnet som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (5). Medlemsstaterne bør i overensstemmelse med nærhedsprincippet frit vælge, om de under overholdelse af traktaten vil anvende vejafgifter og/eller brugsafgifter på andre veje end på det transeuropæiske vejnet. |
| --- | --- |

(5)

Den internationale vejtransport er koncentreret på det transeuropæiske vejtransportnet. Desuden er det indre markeds tilfredsstillende funktion af afgørende betydning for den erhvervsmæssige transport. Derfor bør fællesskabsrammebestemmelserne omfatte erhvervsmæssig transport på det transeuropæiske vejnet som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (5). Medlemsstaterne bør i overensstemmelse med nærhedsprincippet frit vælge, om de under overholdelse af traktaten vil anvende vejafgifter og/eller brugsafgifter på andre veje end på det transeuropæiske vejnet.

| (6) | Af hensyn til omkostningseffektiviteten i gennemførelsen af vejafgiftsordninger skal hele den infrastruktur, som en afgift vedrører, ikke nødvendigvis være underlagt adgangsrestriktioner, der styrer de opkrævede afgifter. Medlemsstaterne kan vælge at gennemføre dette direktiv ved kun at opkræve vejafgifter på et bestemt punkt i den infrastruktur, som afgiften vedrører. |
| --- | --- |

(6)

Af hensyn til omkostningseffektiviteten i gennemførelsen af vejafgiftsordninger skal hele den infrastruktur, som en afgift vedrører, ikke nødvendigvis være underlagt adgangsrestriktioner, der styrer de opkrævede afgifter. Medlemsstaterne kan vælge at gennemføre dette direktiv ved kun at opkræve vejafgifter på et bestemt punkt i den infrastruktur, som afgiften vedrører.

| (7) | Vejafgifter bør bygge på princippet om, at kun infrastrukturomkostninger skal dækkes. Såfremt sådanne omkostninger er medfinansieret over Den Europæiske Unions almindelige budget, bør det bidrag, der kommer fra fællesskabsmidlerne, ikke inddrives gennem vejafgifter, medmindre der forekommer særlige bestemmelser i de relevante fællesskabsinstrumenter, der tager hensyn til fremtidige indtægter fra vejafgifter i forbindelse med fastsættelse af størrelsen af fællesskabsmedfinansieringen. |
| --- | --- |

(7)

Vejafgifter bør bygge på princippet om, at kun infrastrukturomkostninger skal dækkes. Såfremt sådanne omkostninger er medfinansieret over Den Europæiske Unions almindelige budget, bør det bidrag, der kommer fra fællesskabsmidlerne, ikke inddrives gennem vejafgifter, medmindre der forekommer særlige bestemmelser i de relevante fællesskabsinstrumenter, der tager hensyn til fremtidige indtægter fra vejafgifter i forbindelse med fastsættelse af størrelsen af fællesskabsmedfinansieringen.

| (8) | Det, at brugeren kan træffe beslutninger, der har indflydelse på den vejafgift, der skal betales, ved at vælge mindre forurenende køretøjer og mindre overbelastede perioder og ruter udgør et væsentligt element i et vejafgiftssystem. Derfor bør medlemsstaterne kunne differentiere vejafgifterne efter køretøjets type, dvs. dets emissionsklasse (EURO-klasserne), og graden af slidskader, som det forårsager på vejene, stedet, tidspunktet samt overbelastningsniveauet. Denne differentiering af afgiftsniveauet bør stå i rimeligt forhold til det forfulgte mål. |
| --- | --- |

(8)

Det, at brugeren kan træffe beslutninger, der har indflydelse på den vejafgift, der skal betales, ved at vælge mindre forurenende køretøjer og mindre overbelastede perioder og ruter udgør et væsentligt element i et vejafgiftssystem. Derfor bør medlemsstaterne kunne differentiere vejafgifterne efter køretøjets type, dvs. dets emissionsklasse (EURO-klasserne), og graden af slidskader, som det forårsager på vejene, stedet, tidspunktet samt overbelastningsniveauet. Denne differentiering af afgiftsniveauet bør stå i rimeligt forhold til det forfulgte mål.

| (9) | Aspekter af kommerciel prisfastsættelse vedrørende brug af vejinfrastruktur, der ikke er omfattet af bestemmelserne i dette direktiv, bør overholde reglerne i traktaten. |
| --- | --- |

(9)

Aspekter af kommerciel prisfastsættelse vedrørende brug af vejinfrastruktur, der ikke er omfattet af bestemmelserne i dette direktiv, bør overholde reglerne i traktaten.

| (10) | Dette direktiv berører ikke muligheden for, at medlemsstater, der indfører et system for vejafgifter og/eller afgifter for brug af infrastruktur, kan fastsætte passende kompensation for disse afgifter med forbehold af traktatens artikel 87 og 88. Denne kompensation må ikke medføre konkurrenceforvridning på det indre marked og skal være omfattet af relevante bestemmelser i EF-retten, navnlig de minimumsafgiftssatser for køretøjer, der er angivet i bilag I til direktiv 1999/62/EF og bestemmelserne i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (6). |
| --- | --- |

(10)

Dette direktiv berører ikke muligheden for, at medlemsstater, der indfører et system for vejafgifter og/eller afgifter for brug af infrastruktur, kan fastsætte passende kompensation for disse afgifter med forbehold af traktatens artikel 87 og 88. Denne kompensation må ikke medføre konkurrenceforvridning på det indre marked og skal være omfattet af relevante bestemmelser i EF-retten, navnlig de minimumsafgiftssatser for køretøjer, der er angivet i bilag I til direktiv 1999/62/EF og bestemmelserne i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (6).

| (11) | Hvis medlemsstaterne opkræver vej- eller brugsafgifter for benyttelse af veje i det transeuropæiske vejnet, bør de afgiftsbelagte veje prioriteres i medlemsstaternes tidsplaner for vedligeholdelse. |
| --- | --- |

(11)

Hvis medlemsstaterne opkræver vej- eller brugsafgifter for benyttelse af veje i det transeuropæiske vejnet, bør de afgiftsbelagte veje prioriteres i medlemsstaternes tidsplaner for vedligeholdelse.

| (12) | Bjergområder som Alperne og Pyrenæerne, bør gøres til genstand for særlig opmærksomhed. Lanceringen af nye store infrastrukturprojekter er ofte strandet på, at de nødvendige betydelige finansieringsmidler ikke kunne tilvejebringes. I sådanne områder kan brugerne derfor blive afkrævet et yderligere beløb, der skal tjene til finansiering af væsentlige projekter af meget høj europæisk værdi — i givet fald henhørende under en anden transportmåde — i samme korridor. Dette beløb bør stå i forhold til projektets finansieringsbehov. Det skal også stå i forhold til basisniveauet for vejafgifterne for ikke at føre til kunstigt forhøjede afgifter i en korridor, hvilket kunne bevirke omledning af trafikken til andre korridorer med lokale overbelastningsproblemer og en ineffektiv udnyttelse af vejnettene til følge. |
| --- | --- |

(12)

Bjergområder som Alperne og Pyrenæerne, bør gøres til genstand for særlig opmærksomhed. Lanceringen af nye store infrastrukturprojekter er ofte strandet på, at de nødvendige betydelige finansieringsmidler ikke kunne tilvejebringes. I sådanne områder kan brugerne derfor blive afkrævet et yderligere beløb, der skal tjene til finansiering af væsentlige projekter af meget høj europæisk værdi — i givet fald henhørende under en anden transportmåde — i samme korridor. Dette beløb bør stå i forhold til projektets finansieringsbehov. Det skal også stå i forhold til basisniveauet for vejafgifterne for ikke at føre til kunstigt forhøjede afgifter i en korridor, hvilket kunne bevirke omledning af trafikken til andre korridorer med lokale overbelastningsproblemer og en ineffektiv udnyttelse af vejnettene til følge.

| (13) | Afgifterne bør ikke indebære forskelsbehandling, og opkrævningen af dem bør ikke indebære opfyldelse af for store formaliteter eller skabe hindringer ved de indre grænser. Med henblik herpå bør der træffes relevante foranstaltninger for at lette lejlighedsvise brugeres betaling, navnlig hvor afgifterne og/eller brugerbetaling udelukkende opkræves ved hjælp af et system, der kræver anvendelse af en elektronisk betalingsanordning (on-board unit). |
| --- | --- |

(13)

Afgifterne bør ikke indebære forskelsbehandling, og opkrævningen af dem bør ikke indebære opfyldelse af for store formaliteter eller skabe hindringer ved de indre grænser. Med henblik herpå bør der træffes relevante foranstaltninger for at lette lejlighedsvise brugeres betaling, navnlig hvor afgifterne og/eller brugerbetaling udelukkende opkræves ved hjælp af et system, der kræver anvendelse af en elektronisk betalingsanordning (on-board unit).

| (14) | For at sikre en sammenhængende og harmoniseret anvendelse af afgiftssystemerne for brug af infrastruktur bør omkostningerne ved nye vejafgiftsordninger beregnes efter en række grundlæggende principper eller fastsættes på et niveau, der ikke ligger over det niveau, der ville være resultatet af disse princippers anvendelse. Disse krav bør ikke gælde for eksisterende ordninger, medmindre de i fremtiden ændres væsentligt. Sådanne væsentlige ændringer kan omfatte større ændringer i vejafgiftsordningens oprindelige vilkår og betingelser gennem ændringer i en aftale med vejafgiftsordningens operatør, men vil ikke omfatte ændringer, der er omhandlet i den oprindelige ordning. Ved koncessionsaftaler kan der gennemføres væsentlige ændringer efter en udbudsprocedure. Med henblik på at opnå gennemsigtighed uden at skabe hindringer for markedsøkonomien og offentlig-private partnerskaber bør medlemsstaterne desuden meddele Kommissionen, således at den kan afgive en udtalelse, de enhedsværdier og andre parametre, som de påtænker at anvende ved beregning af vejafgifternes forskellige omkostningselementer eller, ved koncessionsaftaler, den relevante kontrakt og den oprindelige sag. Udtalelser vedtaget af Kommissionen forud for indførelsen af nye vejafgiftsordninger i medlemsstaterne berører på ingen måde Kommissionens forpligtelse i henhold til traktaten til at drage omsorg for gennemførelsen af fællesskabsretten. |
| --- | --- |

(14)

For at sikre en sammenhængende og harmoniseret anvendelse af afgiftssystemerne for brug af infrastruktur bør omkostningerne ved nye vejafgiftsordninger beregnes efter en række grundlæggende principper eller fastsættes på et niveau, der ikke ligger over det niveau, der ville være resultatet af disse princippers anvendelse. Disse krav bør ikke gælde for eksisterende ordninger, medmindre de i fremtiden ændres væsentligt. Sådanne væsentlige ændringer kan omfatte større ændringer i vejafgiftsordningens oprindelige vilkår og betingelser gennem ændringer i en aftale med vejafgiftsordningens operatør, men vil ikke omfatte ændringer, der er omhandlet i den oprindelige ordning. Ved koncessionsaftaler kan der gennemføres væsentlige ændringer efter en udbudsprocedure. Med henblik på at opnå gennemsigtighed uden at skabe hindringer for markedsøkonomien og offentlig-private partnerskaber bør medlemsstaterne desuden meddele Kommissionen, således at den kan afgive en udtalelse, de enhedsværdier og andre parametre, som de påtænker at anvende ved beregning af vejafgifternes forskellige omkostningselementer eller, ved koncessionsaftaler, den relevante kontrakt og den oprindelige sag. Udtalelser vedtaget af Kommissionen forud for indførelsen af nye vejafgiftsordninger i medlemsstaterne berører på ingen måde Kommissionens forpligtelse i henhold til traktaten til at drage omsorg for gennemførelsen af fællesskabsretten.

| (15) | Der er stadig behov for andre tekniske fremskridt med henblik på at få udviklet tarifsystemet for opkrævning af afgifter for brug af infrastruktur. Der bør indføres en procedure, således at Kommissionen kan tilpasse kravene i direktiv 1999/62/EF efter de tekniske fremskridt og rådføre sig med medlemsstaterne til dette formål. |
| --- | --- |

(15)

Der er stadig behov for andre tekniske fremskridt med henblik på at få udviklet tarifsystemet for opkrævning af afgifter for brug af infrastruktur. Der bør indføres en procedure, således at Kommissionen kan tilpasse kravene i direktiv 1999/62/EF efter de tekniske fremskridt og rådføre sig med medlemsstaterne til dette formål.

| (16) | De nødvendige gennemførelsesforanstaltninger for dette direktiv bør vedtages i medfør af Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7). |
| --- | --- |

(16)

De nødvendige gennemførelsesforanstaltninger for dette direktiv bør vedtages i medfør af Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7).

| (17) | Målene for dette direktiv, som består i harmonisering af betingelserne for opkrævning af vejafgifter for brug af infrastruktur, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan på grund af den europæiske dimension og af hensyn til det indre transportmarked derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(17)

Målene for dette direktiv, som består i harmonisering af betingelserne for opkrævning af vejafgifter for brug af infrastruktur, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan på grund af den europæiske dimension og af hensyn til det indre transportmarked derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (18) | Direktiv 1999/62/EF bør ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(18)

Direktiv 1999/62/EF bør ændres i overensstemmelse hermed —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Direktiv 1999/62/EF ændres således:

| 1) | Artikel 2 ændres således:






  a) | Litra a) affattes således:






  »a) | »det transeuropæiske vejnet«: det vejnet, der er fastlagt i afsnit 2 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (8) og illustreret med kort. Kortene refererer til de tilsvarende afsnit i den dispositive tekst og/eller bilag II i nævnte beslutning. |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Artikel 2 ændres således:

a)

Litra a) affattes således:

»a)

»det transeuropæiske vejnet«: det vejnet, der er fastlagt i afsnit 2 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (8) og illustreret med kort. Kortene refererer til de tilsvarende afsnit i den dispositive tekst og/eller bilag II i nævnte beslutning.

| b) | Følgende litraer indsættes:






  »aa) | »anlægsomkostninger«: omkostninger i forbindelse med anlæggelsen, herunder eventuelle finansieringsomkostninger, til:






  — | ny infrastruktur eller forbedringer af ny infrastruktur (herunder omfattende strukturreparationer), eller |
| --- | --- | --- | --- |

b)

Følgende litraer indsættes:

»aa)

»anlægsomkostninger«: omkostninger i forbindelse med anlæggelsen, herunder eventuelle finansieringsomkostninger, til:

—

ny infrastruktur eller forbedringer af ny infrastruktur (herunder omfattende strukturreparationer), eller

| — | infrastruktur eller forbedringer af infrastruktur (herunder omfattende strukturreparationer), der er blevet færdiggjort senest 30 år før den ... (9), for så vidt der allerede er indført vejafgiftsordninger, den ... (9), eller som er blevet færdiggjort senest 30 år inden indførelsen af nye vejafgiftsordninger, der måtte blive indført efter den ... (9). Omkostninger til infrastruktur eller forbedringer af infrastruktur, der afsluttes inden disse tidsfrister, kan også betragtes som anlægsomkostninger, såfremt:






  i) | en medlemsstat har indført en vejafgiftsordning, hvorefter disse omkostninger dækkes gennem en kontrakt med en vejafgiftsforvalter eller andre retsakter med tilsvarende virkning, som træder i kraft inden den ... (9), eller |
| --- | --- | --- |

—

infrastruktur eller forbedringer af infrastruktur (herunder omfattende strukturreparationer), der er blevet færdiggjort senest 30 år før den ... (9), for så vidt der allerede er indført vejafgiftsordninger, den ... (9), eller som er blevet færdiggjort senest 30 år inden indførelsen af nye vejafgiftsordninger, der måtte blive indført efter den ... (9). Omkostninger til infrastruktur eller forbedringer af infrastruktur, der afsluttes inden disse tidsfrister, kan også betragtes som anlægsomkostninger, såfremt:

i)

en medlemsstat har indført en vejafgiftsordning, hvorefter disse omkostninger dækkes gennem en kontrakt med en vejafgiftsforvalter eller andre retsakter med tilsvarende virkning, som træder i kraft inden den ... (9), eller

| ii) | en medlemsstat kan påvise, at der ved anlæg af den pågældende infrastruktur var beregnet en livscyklus på mere end 30 år. |
| --- | --- |

ii)

en medlemsstat kan påvise, at der ved anlæg af den pågældende infrastruktur var beregnet en livscyklus på mere end 30 år.

Under alle omstændigheder må den andel af anlægsomkostningerne, der medregnes, ikke overstige den del af den på indeværende tidspunkt beregnede livscyklus for infrastrukturkomponenterne, der fortsætter efter den ... (9) eller efter den dato, hvor de nye vejafgiftsordninger indføres, hvis denne dato ligger senere.

Omkostninger til infrastruktur eller forbedringer af infrastruktur kan omfatte alle former for specifikke infrastrukturudgifter, hvis formål er at mindske støjgener eller forbedre vejsikkerheden, og faktiske betalinger afholdt af infrastrukturforvalteren svarende til objektive miljøtiltag, som f.eks. beskyttelse mod jordforurening

| ab) | »finansieringsomkostninger«: renter på lån og/eller udbytte af aktionærers finansiering af egenkapital |
| --- | --- |

ab)

»finansieringsomkostninger«: renter på lån og/eller udbytte af aktionærers finansiering af egenkapital

| ac) | »omfattende strukturreparationer«: strukturreparationer bortset fra reparationer, der ikke længere er til fordel for trafikanterne, f.eks. hvis reparationsarbejdet er blevet erstattet af et nyt slidlag eller andre anlægsarbejder«. |
| --- | --- |

ac)

»omfattende strukturreparationer«: strukturreparationer bortset fra reparationer, der ikke længere er til fordel for trafikanterne, f.eks. hvis reparationsarbejdet er blevet erstattet af et nyt slidlag eller andre anlægsarbejder«.

| c) | Litra b) affattes således:






  »b) | »vejafgift«: betaling af et bestemt beløb for et køretøjs tilbagelæggelse af en given strækning på en af de i artikel 7, stk. 1, nævnte infrastrukturer, idet beløbets størrelse afhænger af den tilbagelagte afstand og køretøjstypen«. |
| --- | --- | --- |

c)

Litra b) affattes således:

»b)

»vejafgift«: betaling af et bestemt beløb for et køretøjs tilbagelæggelse af en given strækning på en af de i artikel 7, stk. 1, nævnte infrastrukturer, idet beløbets størrelse afhænger af den tilbagelagte afstand og køretøjstypen«.

| d) | Følgende litra indsættes:






  »ba) | »vægtet, gennemsnitlig vejafgift«: den samlede indtægt fra vejafgifter i en given periode, divideret med det antal vognkilometer, der i samme periode er tilbagelagt på et givet net, der er omfattet af vejafgift, idet både indtægten og antallet af vognkilometer beregnes for de køretøjer, der skal betales vejafgift for«. |
| --- | --- | --- |

d)

Følgende litra indsættes:

»ba)

»vægtet, gennemsnitlig vejafgift«: den samlede indtægt fra vejafgifter i en given periode, divideret med det antal vognkilometer, der i samme periode er tilbagelagt på et givet net, der er omfattet af vejafgift, idet både indtægten og antallet af vognkilometer beregnes for de køretøjer, der skal betales vejafgift for«.

| e) | Litra c), d), e) og f) affattes således:






  »c) | »brugsafgift«: betaling af et bestemt beløb, der giver et køretøj ret til at benytte de i artikel 7, stk. 1, nævnte infrastrukturer i et nærmere bestemt tidsrum |
| --- | --- | --- |

e)

Litra c), d), e) og f) affattes således:

»c)

»brugsafgift«: betaling af et bestemt beløb, der giver et køretøj ret til at benytte de i artikel 7, stk. 1, nævnte infrastrukturer i et nærmere bestemt tidsrum

| d) | »køretøj«: et motorkøretøj eller en kombination af sammenkoblede køretøjer, som udelukkende er beregnet til eller benyttes til vejgodstransport, og hvis højeste tilladte totalvægt er på over 3,5 tons |
| --- | --- |

d)

»køretøj«: et motorkøretøj eller en kombination af sammenkoblede køretøjer, som udelukkende er beregnet til eller benyttes til vejgodstransport, og hvis højeste tilladte totalvægt er på over 3,5 tons

| e) | »EURO 0«-, »EURO I«-, »EURO II«-, »EURO III«-, »EURO IV«-, »EURO V«- og »EEV«-køretøj: et køretøj, der opfylder emissionsgrænserne som anført i bilag 0 |
| --- | --- |

e)

»EURO 0«-, »EURO I«-, »EURO II«-, »EURO III«-, »EURO IV«-, »EURO V«- og »EEV«-køretøj: et køretøj, der opfylder emissionsgrænserne som anført i bilag 0

| f) | »køretøjstype«: et køretøj kategoriseret efter antal aksler, dets dimensioner eller vægt eller anden køretøjsklassifikation, som afspejler slidskader på vejene, f.eks. det klassifikationssystem for vejskader, der fremgår af bilag IV, såfremt det anvendte klassifikationssystem er baseret på køretøjskarakteristika, som enten findes i den køretøjsdokumentation, der anvendes i samtlige medlemsstater, eller er umiddelbart synlige«. |
| --- | --- |

f)

»køretøjstype«: et køretøj kategoriseret efter antal aksler, dets dimensioner eller vægt eller anden køretøjsklassifikation, som afspejler slidskader på vejene, f.eks. det klassifikationssystem for vejskader, der fremgår af bilag IV, såfremt det anvendte klassifikationssystem er baseret på køretøjskarakteristika, som enten findes i den køretøjsdokumentation, der anvendes i samtlige medlemsstater, eller er umiddelbart synlige«.

| f) | Følgende litraer tilføjes:






  »g) | »koncessionsaftale«: en »koncessionskontrakt om offentlige bygge- og anlægsarbejder« eller en »koncessionskontrakt om tjenesteydelser« som defineret i artikel 1 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (10) |
| --- | --- | --- |

f)

Følgende litraer tilføjes:

»g)

»koncessionsaftale«: en »koncessionskontrakt om offentlige bygge- og anlægsarbejder« eller en »koncessionskontrakt om tjenesteydelser« som defineret i artikel 1 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (10)

| h) | »koncessionsvejafgift«: en vejafgift, jf. definitionen i litra b), der opkræves af en koncessionshaver i henhold til en koncessionskontrakt. |
| --- | --- |

h)

»koncessionsvejafgift«: en vejafgift, jf. definitionen i litra b), der opkræves af en koncessionshaver i henhold til en koncessionskontrakt.

| 2) | Artikel 7 ændres således:






  a) | Stk. 1, 2, 3 og 4 affattes således:
  »1.   Medlemsstaterne må kun på betingelserne i stk. 2-12 bibeholde eller indføre vejafgifter og/eller brugsafgifter på det transeuropæiske vejnet eller en del af dette vejnet. Dette berører ikke medlemsstaternes ret til under overholdelse af traktaten at anvende vejafgifter og/eller brugsafgifter på veje, der ikke indgår i det transeuropæiske vejnet, eller på andre typer motorkøretøjer, der ikke er omfattet af definitionen af »køretøj« i det transeuropæiske vejnet.
  2.   En medlemsstat kan vælge at bibeholde eller indføre vejafgifter og/eller brugsafgifter, der kun gælder for køretøjer med en højest tilladt totalvægt på mindst 12 tons. Vælger en medlemsstat at anvende vejafgifter og/eller brugsafgifter for køretøjer under denne vægtgrænse, finder bestemmelserne i dette direktiv anvendelse.
  3.   En given køretøjskategori må ikke samtidig pålægges både vejafgifter og brugsafgifter for benyttelse af en enkelt vejstrækning. Medlemsstaterne kan dog også pålægge vejafgifter for vejnet, hvor der opkræves brugsafgifter for benyttelse af broer og tunneller samt bjergpas.
  4.   Vejafgifter og brugsafgifter skal opkræves uden direkte eller indirekte forskelsbehandling begrundet i transportvirksomhedernes nationalitet, etableringsland eller -sted eller køretøjernes registreringsland eller -sted, eller transportens afsendelses- eller bestemmelsessted.« |
| --- | --- | --- |

2)

Artikel 7 ændres således:

a)

Stk. 1, 2, 3 og 4 affattes således:

»1.   Medlemsstaterne må kun på betingelserne i stk. 2-12 bibeholde eller indføre vejafgifter og/eller brugsafgifter på det transeuropæiske vejnet eller en del af dette vejnet. Dette berører ikke medlemsstaternes ret til under overholdelse af traktaten at anvende vejafgifter og/eller brugsafgifter på veje, der ikke indgår i det transeuropæiske vejnet, eller på andre typer motorkøretøjer, der ikke er omfattet af definitionen af »køretøj« i det transeuropæiske vejnet.

2.   En medlemsstat kan vælge at bibeholde eller indføre vejafgifter og/eller brugsafgifter, der kun gælder for køretøjer med en højest tilladt totalvægt på mindst 12 tons. Vælger en medlemsstat at anvende vejafgifter og/eller brugsafgifter for køretøjer under denne vægtgrænse, finder bestemmelserne i dette direktiv anvendelse.

3.   En given køretøjskategori må ikke samtidig pålægges både vejafgifter og brugsafgifter for benyttelse af en enkelt vejstrækning. Medlemsstaterne kan dog også pålægge vejafgifter for vejnet, hvor der opkræves brugsafgifter for benyttelse af broer og tunneller samt bjergpas.

4.   Vejafgifter og brugsafgifter skal opkræves uden direkte eller indirekte forskelsbehandling begrundet i transportvirksomhedernes nationalitet, etableringsland eller -sted eller køretøjernes registreringsland eller -sted, eller transportens afsendelses- eller bestemmelsessted.«

| b) | Følgende stykker indsættes:
  »4a.   Medlemsstaterne kan indføre reducerede vej- eller brugsafgifter eller undtagelser fra pligten til at betale vej- eller brugsafgift for køretøjer, der er undtaget fra kravet om, at der skal installeres og anvendes kontrolapparater i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (11), og i de tilfælde, der er omfattet af nærværende direktivs artikel 6, stk. 2, litra a) og b), på de deri fastsatte betingelser.
  4b.   Da afgiftsstrukturer, der involverer rabat eller nedsættelse af vejafgifter for hyppige brugere, kan medføre faktiske besparelser i de administrative omkostninger for infrastrukturforvalteren, kan medlemsstaterne indføre sådanne rabatter eller nedsættelser under forudsætning af, at






  — | de overholder vilkårene i stk. 10, litra a) |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende stykker indsættes:

»4a.   Medlemsstaterne kan indføre reducerede vej- eller brugsafgifter eller undtagelser fra pligten til at betale vej- eller brugsafgift for køretøjer, der er undtaget fra kravet om, at der skal installeres og anvendes kontrolapparater i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (11), og i de tilfælde, der er omfattet af nærværende direktivs artikel 6, stk. 2, litra a) og b), på de deri fastsatte betingelser.

4b.   Da afgiftsstrukturer, der involverer rabat eller nedsættelse af vejafgifter for hyppige brugere, kan medføre faktiske besparelser i de administrative omkostninger for infrastrukturforvalteren, kan medlemsstaterne indføre sådanne rabatter eller nedsættelser under forudsætning af, at

—

de overholder vilkårene i stk. 10, litra a)

| — | de overholder traktaten, navnlig artikel 12, 49, 86 og 87 |
| --- | --- |

—

de overholder traktaten, navnlig artikel 12, 49, 86 og 87

| — | de ikke fordrejer konkurrencen på det indre marked |
| --- | --- |

—

de ikke fordrejer konkurrencen på det indre marked

| — | den deraf følgende afgiftsstruktur er lineær og proportionel, tilgængelig for alle brugere på lige vilkår og ikke medfører, at andre brugere pålægges yderligere udgifter i form af højere vejafgifter. |
| --- | --- |

—

den deraf følgende afgiftsstruktur er lineær og proportionel, tilgængelig for alle brugere på lige vilkår og ikke medfører, at andre brugere pålægges yderligere udgifter i form af højere vejafgifter.

Under alle omstændigheder må sådanne rabatter eller nedsættelser ikke overskride 13 % af den vejafgift, der betales af tilsvarende køretøjer, som ikke er berettigede til rabatten eller nedsættelsen.

4c.   Alle rabat- eller nedsættelsesordninger skal meddeles til Kommissionen, der kontrollerer, om vilkårene i stk. 4a og 4b er overholdt, og som skal godkende dem i henhold til proceduren i artikel 9c, stk. 2.

| c) | Stk. 6 affattes således:
  »6.   Ordningerne for opkrævning af vejafgifter og/eller brugsafgifter må ikke, uberettiget, stille lejlighedsvise brugere af vejnettet ringere, hverken finansielt eller på anden måde. Hvis en medlemsstat opkræver vejafgifter og/eller brugsafgifter udelukkende ved hjælp af systemer, der kræver udstyr til installation i køretøjet (on-board units), skal den stille de relevante on-board units til rådighed som led i rimelige administrative og økonomiske ordninger.« |
| --- | --- |

c)

Stk. 6 affattes således:

»6.   Ordningerne for opkrævning af vejafgifter og/eller brugsafgifter må ikke, uberettiget, stille lejlighedsvise brugere af vejnettet ringere, hverken finansielt eller på anden måde. Hvis en medlemsstat opkræver vejafgifter og/eller brugsafgifter udelukkende ved hjælp af systemer, der kræver udstyr til installation i køretøjet (on-board units), skal den stille de relevante on-board units til rådighed som led i rimelige administrative og økonomiske ordninger.«

| d) | Stk. 7, andet og tredje afsnit, udgår. |
| --- | --- |

d)

Stk. 7, andet og tredje afsnit, udgår.

| e) | Stk. 9 og 10 affattes således:
  »9.   Vejafgifter skal bygge på princippet om, at kun infrastrukturomkostninger skal dækkes. Specielt skal de vægtede, gennemsnitlige vejafgifter stå i forhold til anlægsudgifterne og omkostningerne til drift, vedligeholdelse og udvikling af det pågældende infrastrukturnet. De vægtede gennemsnitlige vejafgifter kan også omfatte kapitalindkomst eller fortjenstmargen baseret på markedsvilkår.






  10. | a) | Uden at dette berører de vægtede gennemsnitlige vejafgifter i stk. 9, kan medlemsstaterne differentiere vejafgiftssatserne med henblik på at bekæmpe miljøskader, reducere trafikbelastningen, mindske skader på infrastrukturer, optimere anvendelsen af den pågældende infrastruktur eller fremme vejsikkerheden, såfremt en sådan differentiering:






  — | står i forhold til det forfulgte mål |
| --- | --- | --- | --- | --- |

e)

Stk. 9 og 10 affattes således:

»9.   Vejafgifter skal bygge på princippet om, at kun infrastrukturomkostninger skal dækkes. Specielt skal de vægtede, gennemsnitlige vejafgifter stå i forhold til anlægsudgifterne og omkostningerne til drift, vedligeholdelse og udvikling af det pågældende infrastrukturnet. De vægtede gennemsnitlige vejafgifter kan også omfatte kapitalindkomst eller fortjenstmargen baseret på markedsvilkår.

10.

a)

Uden at dette berører de vægtede gennemsnitlige vejafgifter i stk. 9, kan medlemsstaterne differentiere vejafgiftssatserne med henblik på at bekæmpe miljøskader, reducere trafikbelastningen, mindske skader på infrastrukturer, optimere anvendelsen af den pågældende infrastruktur eller fremme vejsikkerheden, såfremt en sådan differentiering:

—

står i forhold til det forfulgte mål

| — | er gennemsigtig og ikke-diskriminerende i forhold til transportvirksomhedernes nationalitet, etableringsland eller -sted eller køretøjernes registreringsland eller -sted, samt transportens afsendelses- eller bestemmelsessted |
| --- | --- |

—

er gennemsigtig og ikke-diskriminerende i forhold til transportvirksomhedernes nationalitet, etableringsland eller -sted eller køretøjernes registreringsland eller -sted, samt transportens afsendelses- eller bestemmelsessted

| — | ikke er udformet med henblik på at tilvejebringe ekstra vejafgiftsindtægter, idet en eventuel utilsigtet forhøjelse af indtægterne (der fører til vægtede gennemsnitlige vejafgifter, der er i strid med stk. 9) skal opvejes af ændringer i differentieringens struktur, som skal gennemføres senest to år efter afslutningen af det regnskabsår, i hvilket den ekstra indtægt er opstået |
| --- | --- |

—

ikke er udformet med henblik på at tilvejebringe ekstra vejafgiftsindtægter, idet en eventuel utilsigtet forhøjelse af indtægterne (der fører til vægtede gennemsnitlige vejafgifter, der er i strid med stk. 9) skal opvejes af ændringer i differentieringens struktur, som skal gennemføres senest to år efter afslutningen af det regnskabsår, i hvilket den ekstra indtægt er opstået

| — | overholder de maksimale fleksibilitetstærskler, der er omhandlet i litra b). |
| --- | --- |

—

overholder de maksimale fleksibilitetstærskler, der er omhandlet i litra b).

b)

Med forbehold af betingelserne i litra a) kan vejafgiftssatserne varieres i forhold til

| — | EURO-emissionsklasse som fastsat i bilag 0, forudsat at ingen vejafgift udgør mere end 100 % mere end den vejafgift, der opkræves for tilsvarende køretøjer, som opfylder de strengeste emissionsstandarder, og/eller |
| --- | --- |

—

EURO-emissionsklasse som fastsat i bilag 0, forudsat at ingen vejafgift udgør mere end 100 % mere end den vejafgift, der opkræves for tilsvarende køretøjer, som opfylder de strengeste emissionsstandarder, og/eller

| — | tidspunktet på dagen, dagen eller årstiden, forudsat at






  i) | der ikke opkræves en vejafgift på mere end 100 % mere end den vejafgift, der opkræves for det billigste tidspunkt på dagen, den billigste dag eller årstid, eller |
| --- | --- | --- |

—

tidspunktet på dagen, dagen eller årstiden, forudsat at

i)

der ikke opkræves en vejafgift på mere end 100 % mere end den vejafgift, der opkræves for det billigste tidspunkt på dagen, den billigste dag eller årstid, eller

| ii) | prisen for det dyreste tidspunkt på dagen, den dyreste dag eller årstid ligger højst 50 % over det vejafgiftsniveau, som ellers ville gælde for det pågældende køretøj, hvis satsen for det billigste tidspunkt er nul. |
| --- | --- |

ii)

prisen for det dyreste tidspunkt på dagen, den dyreste dag eller årstid ligger højst 50 % over det vejafgiftsniveau, som ellers ville gælde for det pågældende køretøj, hvis satsen for det billigste tidspunkt er nul.

c)

Med forbehold af betingelserne i litra a) kan vejafgifterne i undtagelsestilfælde ved specifikke projekter af væsentlig europæisk interesse også differentieres på andre måder for at sikre sådanne projekters kommercielle levedygtighed, når de er udsat for direkte konkurrence fra andre transportformer for køretøjer. Den deraf følgende afgiftsstruktur skal være lineær og proportionel, og skal offentliggøres samt være tilgængelig for alle brugere på lige vilkår og må ikke medføre, at der væltes yderligere udgifter over på andre brugere i form af højere vejafgifter. Inden den pågældende afgiftsstruktur gennemføres, kontrollerer Kommissionen, om vilkårene i dette litra er overholdt.«

| f) | Følgende stykker tilføjes:
  »11.   For usædvanlig infrastruktur i bjergområder kan der efter underretning af Kommissionen anvendes en forhøjelse af vejafgifterne for specifikke vejafsnit:






  a) | hvor der forekommer akut trafikbelastning, der påvirker køretøjernes frie bevægelighed, eller |
| --- | --- | --- |

f)

Følgende stykker tilføjes:

»11.   For usædvanlig infrastruktur i bjergområder kan der efter underretning af Kommissionen anvendes en forhøjelse af vejafgifterne for specifikke vejafsnit:

a)

hvor der forekommer akut trafikbelastning, der påvirker køretøjernes frie bevægelighed, eller

| b) | hvis anvendelse til trafik forårsager væsentlige miljøskader |
| --- | --- |

b)

hvis anvendelse til trafik forårsager væsentlige miljøskader

såfremt:

| — | provenuet fra forhøjelsen investeres i prioriterede projekter af europæisk interesse, jf. bilag III til beslutning nr. 884/2004/EF, som direkte bidrager til at lette den pågældende trafikbelastning eller miljøskade, og som befinder sig i samme korridor som det vejafsnit, hvor der har fundet en forhøjelse sted |
| --- | --- |

—

provenuet fra forhøjelsen investeres i prioriterede projekter af europæisk interesse, jf. bilag III til beslutning nr. 884/2004/EF, som direkte bidrager til at lette den pågældende trafikbelastning eller miljøskade, og som befinder sig i samme korridor som det vejafsnit, hvor der har fundet en forhøjelse sted

| — | forhøjelsen, der kan lægges på vejafgifter, der er differentieret i overensstemmelse med stk. 10, ikke overstiger 15 % af den vægtede, gennemsnitlige vejafgift, beregnet i overensstemmelse med stk. 9, undtagen hvor provenuet fra forhøjelsen investeres i grænseoverskridende afsnit af prioriterede projekter af europæisk interesse med infrastruktur i bjergområder; forhøjelsen må i så fald ikke overstige 25 % |
| --- | --- |

—

forhøjelsen, der kan lægges på vejafgifter, der er differentieret i overensstemmelse med stk. 10, ikke overstiger 15 % af den vægtede, gennemsnitlige vejafgift, beregnet i overensstemmelse med stk. 9, undtagen hvor provenuet fra forhøjelsen investeres i grænseoverskridende afsnit af prioriterede projekter af europæisk interesse med infrastruktur i bjergområder; forhøjelsen må i så fald ikke overstige 25 %

| — | anvendelsen af forhøjelsen ikke fører til uretfærdig behandling af erhvervsmæssig trafik i forhold til andre trafikanter |
| --- | --- |

—

anvendelsen af forhøjelsen ikke fører til uretfærdig behandling af erhvervsmæssig trafik i forhold til andre trafikanter

| — | finansieringsplanerne for infrastruktur, hvor der finder forhøjelse sted, samt en cost-benefit-analyse for det nye infrastrukturprojekt forelægges for Kommissionen, inden forhøjelsen træder i kraft |
| --- | --- |

—

finansieringsplanerne for infrastruktur, hvor der finder forhøjelse sted, samt en cost-benefit-analyse for det nye infrastrukturprojekt forelægges for Kommissionen, inden forhøjelsen træder i kraft

| — | den periode, hvor forhøjelsen skal gælde, defineres og begrænses på forhånd og er, for så vidt angår den forventede indtægtsstigning, i overensstemmelse med de fremlagte finansieringsplaner og cost-benefit-analyser. |
| --- | --- |

—

den periode, hvor forhøjelsen skal gælde, defineres og begrænses på forhånd og er, for så vidt angår den forventede indtægtsstigning, i overensstemmelse med de fremlagte finansieringsplaner og cost-benefit-analyser.

Denne bestemmelse må kun anvendes på nye grænseoverskridende projekter, hvis de berørte medlemsstater giver deres samtykke hertil.

Når Kommissionen modtager finansieringsplanerne fra en medlemsstat, der agter at anvende en forhøjelse, skal den stille disse oplysninger til rådighed for medlemmerne af det i artikel 9c, stk. 1, omhandlede udvalg. Hvis Kommissionen finder, at den pågældende forhøjelse ikke opfylder betingelserne i dette stykke, eller hvis den finder, at den planlagte forhøjelse vil påvirke et randområdes økonomiske udvikling i stærkt negativ retning, kan den efter proceduren i artikel 9c, stk. 2, forkaste de afgiftsplaner, der er fremlagt af den pågældende medlemsstat, eller forlange dem ændret.

12.   Hvis en fører i forbindelse med en kontrol ikke kan fremvise de køretøjsdokumenter, der er nødvendige for at fremlægge de oplysninger, der er omhandlet i stk. 10, litra b), første led, og dokumentere køretøjstypen, kan medlemsstaterne anvende den højeste vejafgift, der finder anvendelse på den pågældende køretøjsklasse.«

| 3) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 7a
  1.   Ved fastlæggelse af niveauerne for de vægtede, gennemsnitlige vejafgifter, der skal opkræves for det pågældende infrastrukturnet eller en klart defineret del af et sådant net, tager medlemsstaterne hensyn til de forskellige omkostninger, der er omhandlet i artikel 7, stk. 9. De omkostninger, der medregnes, skal vedrøre det net eller en del af det net, for hvilket vejafgifterne opkræves, og de køretøjer, der er pålagt vejafgift. Medlemsstaterne kan vælge ikke at lade disse omkostninger dække gennem vejafgiftsprovenuet eller kun at dække en del af omkostningerne.
  2.   Vejafgifter fastsættes i henhold til artikel 7 og stk. 1 i nærværende artikel.
  3.   For nye vejafgiftsordninger, undtagen dem, der involverer koncessionsvejafgifter, som medlemsstaterne indfører efter den ... (12), beregner medlemsstaterne omkostningerne under anvendelse af en metode, der er baseret på de grundlæggende beregningsprincipper i bilag III.
  For nye koncessionsvejafgifter, der indføres efter den ... (12), skal det maksimale vejafgiftsniveau svare til eller ligge under det niveau, der ville være resultatet, hvis der var anvendt en metode baseret på de grundlæggende beregningsprincipper i bilag III. Vurderingen af, om afgifterne er på et hertil svarende niveau, skal foretages på grundlag af en referenceperiode af en rimelig længde, der er afpasset efter koncessionskontraktens art.
  Vejafgiftsordninger, der allerede er indført den ... (12), eller for hvilke der inden den ... (12) ifølge en udbudsprocedure er modtaget bud eller svar på opfordringer til at forhandle ved udbud med forhandling, underlægges ikke forpligtelserne i dette stykke, så længe disse ordninger fortsat er gældende, og forudsat de ikke ændres væsentligt.
  4.   Medlemsstaterne forelægger mindst fire måneder før indførelsen af en ny vejafgiftsordning følgende for Kommissionen:






  a) | For vejafgiftsordninger, bortset fra ordninger der involverer koncessionsvejafgifter:






  — | de enhedsværdier og andre parametre, som de anvender ved beregning af de forskellige omkostningselementer, og |
| --- | --- | --- | --- |

3)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 7a

1.   Ved fastlæggelse af niveauerne for de vægtede, gennemsnitlige vejafgifter, der skal opkræves for det pågældende infrastrukturnet eller en klart defineret del af et sådant net, tager medlemsstaterne hensyn til de forskellige omkostninger, der er omhandlet i artikel 7, stk. 9. De omkostninger, der medregnes, skal vedrøre det net eller en del af det net, for hvilket vejafgifterne opkræves, og de køretøjer, der er pålagt vejafgift. Medlemsstaterne kan vælge ikke at lade disse omkostninger dække gennem vejafgiftsprovenuet eller kun at dække en del af omkostningerne.

2.   Vejafgifter fastsættes i henhold til artikel 7 og stk. 1 i nærværende artikel.

3.   For nye vejafgiftsordninger, undtagen dem, der involverer koncessionsvejafgifter, som medlemsstaterne indfører efter den ... (12), beregner medlemsstaterne omkostningerne under anvendelse af en metode, der er baseret på de grundlæggende beregningsprincipper i bilag III.

For nye koncessionsvejafgifter, der indføres efter den ... (12), skal det maksimale vejafgiftsniveau svare til eller ligge under det niveau, der ville være resultatet, hvis der var anvendt en metode baseret på de grundlæggende beregningsprincipper i bilag III. Vurderingen af, om afgifterne er på et hertil svarende niveau, skal foretages på grundlag af en referenceperiode af en rimelig længde, der er afpasset efter koncessionskontraktens art.

Vejafgiftsordninger, der allerede er indført den ... (12), eller for hvilke der inden den ... (12) ifølge en udbudsprocedure er modtaget bud eller svar på opfordringer til at forhandle ved udbud med forhandling, underlægges ikke forpligtelserne i dette stykke, så længe disse ordninger fortsat er gældende, og forudsat de ikke ændres væsentligt.

4.   Medlemsstaterne forelægger mindst fire måneder før indførelsen af en ny vejafgiftsordning følgende for Kommissionen:

a)

For vejafgiftsordninger, bortset fra ordninger der involverer koncessionsvejafgifter:

—

de enhedsværdier og andre parametre, som de anvender ved beregning af de forskellige omkostningselementer, og

| — | klare oplysninger om de køretøjstyper, der er omfattet af vejafgiftsordningen, og den geografiske udstrækning af nettet eller den del af nettet, der anvendes ved hver omkostningsberegning, samt om, hvor stor en procentdel af omkostningerne de søger dækket. |
| --- | --- |

—

klare oplysninger om de køretøjstyper, der er omfattet af vejafgiftsordningen, og den geografiske udstrækning af nettet eller den del af nettet, der anvendes ved hver omkostningsberegning, samt om, hvor stor en procentdel af omkostningerne de søger dækket.

| b) | For vejafgiftsordninger, der involverer koncessionsvejafgifter:






  — | koncessionskontrakterne eller væsentlige ændringer af sådanne kontrakter |
| --- | --- | --- |

b)

For vejafgiftsordninger, der involverer koncessionsvejafgifter:

—

koncessionskontrakterne eller væsentlige ændringer af sådanne kontrakter

| — | den oprindelige sag, som koncessionsgiveren har baseret bekendtgørelsen om koncession på, jf. bilag VII B til direktiv 2004/18/EF; i denne oprindelige sag skal indgå de skønnede omkostninger som defineret i artikel 7, stk. 9, i forbindelse med koncessionen, den forventede trafik opgjort for de enkelte køretøjstyper, de påtænkte vejafgiftsniveauer og den geografiske udstrækning af det net, der er omfattet af koncessionskontrakten. |
| --- | --- |

—

den oprindelige sag, som koncessionsgiveren har baseret bekendtgørelsen om koncession på, jf. bilag VII B til direktiv 2004/18/EF; i denne oprindelige sag skal indgå de skønnede omkostninger som defineret i artikel 7, stk. 9, i forbindelse med koncessionen, den forventede trafik opgjort for de enkelte køretøjstyper, de påtænkte vejafgiftsniveauer og den geografiske udstrækning af det net, der er omfattet af koncessionskontrakten.

5.   I de tilfælde, som er underlagt forpligtelserne i stk. 3, skal Kommissionen senest fire måneder efter at have modtaget de i stk. 4 omhandlede oplysninger afgive udtalelse om, hvorvidt disse forpligtelser ser ud til at være opfyldt.

Kommissionens udtalelser stilles til rådighed for det i artikel 9c, stk. 1, omhandlede udvalg.

6.   Såfremt en medlemsstat ønsker at anvende bestemmelserne i artikel 7, stk. 11, på vejafgiftsordninger, der allerede er indført inden den ... (12), skal den pågældende medlemsstat forelægge dokumentation for, at den vægtede gennemsnitsafgift for den pågældende infrastruktur er i overensstemmelse med artikel 2, litra aa), og artikel 7, stk. 9 og 10.«

| 4) | Artikel 8, stk. 2, litra b), affattes således:






  »b) | betaling af den fælles brugsafgift skal give adgang til nettet som defineret af de deltagende medlemsstater i henhold til artikel 7, stk. 1«. |
| --- | --- | --- |

4)

Artikel 8, stk. 2, litra b), affattes således:

»b)

betaling af den fælles brugsafgift skal give adgang til nettet som defineret af de deltagende medlemsstater i henhold til artikel 7, stk. 1«.

| 5) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 8a
  Hver medlemsstat kontrollerer systemet for vejafgifter og/eller brugsafgifter for at sikre, at det fungerer på gennemsigtig og ikke-diskriminerende vis.« |
| --- | --- |

5)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 8a

Hver medlemsstat kontrollerer systemet for vejafgifter og/eller brugsafgifter for at sikre, at det fungerer på gennemsigtig og ikke-diskriminerende vis.«

| 6) | Artikel 9 ændres således:






  a) | I stk. 1 tilføjes følgende litra:






  »d) | afgifter på forsikringer.« |
| --- | --- | --- | --- |

6)

Artikel 9 ændres således:

a)

I stk. 1 tilføjes følgende litra:

»d)

afgifter på forsikringer.«

| b) | Stk. 2 affattes således:
  »2.   I overensstemmelse med nærhedsprincippet er det medlemsstaterne, der bestemmer, hvordan indtægterne fra de afgifter, der opkræves for brug af vejinfrastrukturen, skal anvendes. For at sikre udviklingen af transportnettet som helhed bør indtægterne fra afgifterne komme transportsektoren til gode og anvendes på en sådan måde, at det samlede transportsystem kommer til at fungere optimalt.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 2 affattes således:

»2.   I overensstemmelse med nærhedsprincippet er det medlemsstaterne, der bestemmer, hvordan indtægterne fra de afgifter, der opkræves for brug af vejinfrastrukturen, skal anvendes. For at sikre udviklingen af transportnettet som helhed bør indtægterne fra afgifterne komme transportsektoren til gode og anvendes på en sådan måde, at det samlede transportsystem kommer til at fungere optimalt.«

| 7) | Følgende artikler indsættes:
  »Artikel 9a
  Medlemsstaterne indfører relevante kontrolforanstaltninger og fastlægger den sanktionsordning, der skal gælde for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages til gennemførelse af dette direktiv. De træffer de nødvendige foranstaltninger til iværksættelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
  Artikel 9b
  Kommissionen fremmer dialog og udveksling af teknisk knowhow mellem medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv og navnlig bilag III. Kommissionen ajourfører og tydeliggør bilag 0, III og IV i lyset af de tekniske fremskridt og bilag I og II i lyset af inflationen, efter proceduren i artikel 9c, stk. 3.
  Artikel 9c
  1.   Kommissionen bistås af et udvalg.
  2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i Rådets afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
  3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i Rådets afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
  Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
  4.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.« |
| --- | --- |

7)

Følgende artikler indsættes:

»Artikel 9a

Medlemsstaterne indfører relevante kontrolforanstaltninger og fastlægger den sanktionsordning, der skal gælde for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages til gennemførelse af dette direktiv. De træffer de nødvendige foranstaltninger til iværksættelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.

Artikel 9b

Kommissionen fremmer dialog og udveksling af teknisk knowhow mellem medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv og navnlig bilag III. Kommissionen ajourfører og tydeliggør bilag 0, III og IV i lyset af de tekniske fremskridt og bilag I og II i lyset af inflationen, efter proceduren i artikel 9c, stk. 3.

Artikel 9c

1.   Kommissionen bistås af et udvalg.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i Rådets afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i Rådets afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

4.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.«

| 8) | Artikel 11 affattes således:
  »Artikel 11
  Senest den ... (13) aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen og virkningerne af dette direktiv på baggrund af den teknologiske udvikling og udviklingen i trafiktætheden og foretager samtidig en vurdering af direktivets følger for det indre marked, herunder for områder, indlandsområder og randområder i Fællesskabet, investeringsniveauet i sektoren samt dets bidrag til at nå målet om en bæredygtig transportpolitik.
  Rapporten ledsages eventuelt af forslag til Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på yderligere revision af direktivet.
  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nødvendige oplysninger senest den ... (14).« |
| --- | --- |

8)

Artikel 11 affattes således:

»Artikel 11

Senest den ... (13) aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen og virkningerne af dette direktiv på baggrund af den teknologiske udvikling og udviklingen i trafiktætheden og foretager samtidig en vurdering af direktivets følger for det indre marked, herunder for områder, indlandsområder og randområder i Fællesskabet, investeringsniveauet i sektoren samt dets bidrag til at nå målet om en bæredygtig transportpolitik.

Rapporten ledsages eventuelt af forslag til Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på yderligere revision af direktivet.

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nødvendige oplysninger senest den ... (14).«

| 9) | Tabellen i bilag II vedrørende de årlige afgiftsbeløb affattes således: | »højst 3 aksler | mindst 4 aksler |
| --- | --- | --- | --- |
| EURO 0 og EURO I | 1 020 | 1 648 |
| EURO II og EURO III | 904 | 1 488 |
| EURO IV, EURO V og EEV | 797 | 1 329« |

9)

Tabellen i bilag II vedrørende de årlige afgiftsbeløb affattes således:

»højst 3 aksler

mindst 4 aksler

EURO 0 og EURO I

1 020

1 648

EURO II og EURO III

904

1 488

EURO IV, EURO V og EEV

797

1 329«

| 10) | Bilag II, sidste punktum, affattes således:
  »Den daglige brugsafgift er ens for alle køretøjskategorier og beløber sig til 11 EUR.« |
| --- | --- |

10)

Bilag II, sidste punktum, affattes således:

»Den daglige brugsafgift er ens for alle køretøjskategorier og beløber sig til 11 EUR.«

| 11) | Teksten i bilag I i nærværende direktiv tilføjes som bilag 0. |
| --- | --- |

11)

Teksten i bilag I i nærværende direktiv tilføjes som bilag 0.

| 12) | Teksten i bilag II i nærværende direktiv tilføjes som bilag III. |
| --- | --- |

12)

Teksten i bilag II i nærværende direktiv tilføjes som bilag III.

| 13) | Teksten i bilag III i nærværende direktiv tilføjes som bilag IV. |
| --- | --- |

13)

Teksten i bilag III i nærværende direktiv tilføjes som bilag IV.

Artikel 2

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den ... (15). De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv, samt en sammenligningstabel over bestemmelserne i dette direktiv og de tilsvarende bestemmelser i den vedtagne nationale lovgivning.

Artikel 3

Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den ...

På Europa-Parlamentets vegne

...

Formand

På Rådets vegne

...

Formand

---

(1)  EFT L 187 af 20.7.1999, s. 42. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

1

(2)  EUT C 241 af 28.9.2004, s. 58

2

(3)  EUT C 109 af 30.4.2004, s. 14.

3

(4)  Europa-Parlamentets udtalelse af 20.4.2004 (EUT C 104 E af 30.4.2004, s. 372), Rådets fælles holdning af 6.9.2005 og Europa-Parlamentets holdning af ... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

4

(5)  EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1. Senest ændret ved beslutning nr. 884/2004/EF (EUT L 167 af 30.4.2004, s. 1).

5

(6)  EUT l 283 af 31.10.2003, s. 51. Senest ændret ved direktiv 2004/75/EF (EUT L 157 af 30.4.2004, s. 100).

6

(7)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

7

(8)  EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1. Senest ændret ved beslutning nr. 884/2004/EF (EUT L 167 af 30.4.2004, s. 1).«

8

(9)  24 måneder efter direktivets ikrafttræden.

9

(10)  EUT L 134 af 30.4.2004, s. 114. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1874/2004 (EFT L 326 af 29.10.2004, s. 17).«

10

(11)  EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 432/2004 (EUT L 71 af 10.3.2004, s. 3)«.

11

(12)  24 måneder efter direktivets ikrafttræden.

12

(13)  5 år efter direktivets ikrafttræden.

13

(14)  54 måneder efter direktivets ikrafttræden.

14

(15)  24 måneder efter direktivets ikrafttræden.

15

---

BILAG I

»BILAG 0

EMISSIONSGRÆNSER

| 1. | »EURO 0«-køretøj







  Carbonmonoxidmasse (CO) g/kWh | Carbonhydridmasse (CH) g/kWh | Nitrogenoxidmasse (NOx) g/kWh |
| --- | --- | --- | --- |
| 12,3 | 2,6 | 15,8 |

1.

Carbonmonoxidmasse (CO) g/kWh

Carbonhydridmasse (CH) g/kWh

Nitrogenoxidmasse (NOx) g/kWh

12,3

2,6

15,8

| 2. | »EURO I«-/»EURO II«-køretøjer | Carbonmonoxidmasse (CO) g/kWh | Carbonhydridmasse (CH) g/kWh | Nitrogenoxidmasse (NOx) g/kWh | Partikelmasse (PT) g/kWh |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| »EURO I«-køretøj | 4,9 | 1,23 | 9,0 | 0,4 (1) |
| »EURO II«-køretøj | 4,0 | 1,1 | 7,0 | 0,15 |

2.

Carbonmonoxidmasse (CO) g/kWh

Carbonhydridmasse (CH) g/kWh

Nitrogenoxidmasse (NOx) g/kWh

Partikelmasse (PT) g/kWh

»EURO I«-køretøj

4,9

1,23

9,0

0,4 (1)

»EURO II«-køretøj

4,0

1,1

7,0

0,15

| 3. | »EURO III«-/»EURO IV«-/»EURO V«-/»EEV«-køretøj










  Den specifikke masse af carbonmonoxid, af samlede carbonhydrider, af nitrogenoxider og af partikler som bestemt ved ESC-testen samt af udstødningens røgtæthed som bestemt ved ELR-testen må ikke overstige følgende værdier (2): |
| --- | --- |
| | Carbonmonoxidmasse (CO) g/kWh | Carbonhydridmasse (CH) g/kWh | Nitrogenoxidmasse (NOx) g/kWh | Partikelmasse (PT) g/kWh | Røg m-1 |
| »EURO III«-køretøj | 2,1 | 0,66 | 5,0 | 0,10 (3) | 0,8 |
| »EURO IV«-køretøj | 1,5 | 0,46 | 3,5 | 0,02 | 0,5 |
| »EURO V«-køretøj | 1,5 | 0,46 | 2,0 | 0,02 | 0,5 |
| »EEV«-køretøj | 1,5 | 0,25 | 2,0 | 0,02 | 0,15 |

3.

Den specifikke masse af carbonmonoxid, af samlede carbonhydrider, af nitrogenoxider og af partikler som bestemt ved ESC-testen samt af udstødningens røgtæthed som bestemt ved ELR-testen må ikke overstige følgende værdier (2):

Carbonmonoxidmasse (CO) g/kWh

Carbonhydridmasse (CH) g/kWh

Nitrogenoxidmasse (NOx) g/kWh

Partikelmasse (PT) g/kWh

Røg m-1

»EURO III«-køretøj

2,1

0,66

5,0

0,10 (3)

0,8

»EURO IV«-køretøj

1,5

0,46

3,5

0,02

0,5

»EURO V«-køretøj

1,5

0,46

2,0

0,02

0,5

»EEV«-køretøj

1,5

0,25

2,0

0,02

0,15

| 4. | Fremtidige køretøjsemissionsklasser som defineret i direktiv 88/77/EØF og ændringer hertil kan tages i betragtning.« |
| --- | --- |

4.

Fremtidige køretøjsemissionsklasser som defineret i direktiv 88/77/EØF og ændringer hertil kan tages i betragtning.«

---

(1)  Der anvendes en koefficient på 1,7 på grænseværdien for partikelemissioner fra motorer med en effekt på mindre end eller lig med 85 kW.

1

(2)  En »testcyklus« består i en sekvens af testpunkter, der hver er karakteriseret ved en bestemt hastighed og et bestemt drejningsmoment, som motoren skal overholde henholdsvis i stationær funktionsmåde (ESC-test) og i ikke-stationær funktionsmåde (ETC- og ELR-test).

2

(3)  0,13 for motorer med et slagvolumen på under 0,7 dm3 pr. cylinder og et omdrejningstal ved største effekt på over 3 000 min-1.

3

3

1

---

BILAG II

»BILAG III

GRUNDLÆGGENDE PRINCIPPER FOR FORDELING AF OMKOSTNINGER OG BEREGNING AF VEJAFGIFTER

I dette bilag fastlægges de grundlæggende principper for beregning af vægtede gennemsnitlige vejafgifter, der skal afspejle bestemmelserne i artikel 7, stk. 9. Denne pligt til at fastsætte afgifterne efter omkostningerne berører ikke medlemsstaternes frihed til i overensstemmelse med artikel 7a, stk. 1, at vælge ikke at dække omkostningerne fuldt ud med afgiftsindtægter eller deres frihed til i overensstemmelse med artikel 7, stk. 10, at lade særlige afgifter afvige fra gennemsnittet (1).

Anvendelsen af disse principper skal være helt forenelig med andre gældende forpligtelser i henhold til EF-retten, navnlig kravet om, at koncessionskontrakter skal tildeles i henhold til Rådets direktiv 2004/18/EF og andre EF-retsakter vedrørende offentlige kontrakter.

Hvis en medlemsstat indleder forhandlinger med et eller flere tredjelande med henblik på at etablere en koncessionskontrakt om anlæggelse eller drift af en del af sin infrastruktur eller med henblik herpå indfører en lignende ordning baseret på den nationale lovgivning eller en aftale, som en medlemsstats regering har indgået, vurderes overholdelsen af disse principper på grundlag af resultatet af disse forhandlinger.

1.   Definition af nettet og af de omfattede køretøjer

| — | Hvis der ikke anvendes en vejafgiftsordning på hele det transeuropæiske vejnet, angiver medlemsstaten nøjagtigt, hvilke(n) del(e) af nettet der er omfattet af en vejafgiftsordning, og hvilket system den anvender til klassificering af køretøjer med henblik på differentierede afgifter. Medlemsstaterne skal også angive, om de udvider deres vejafgiftsordning til også at omfatte køretøjer under 12-tons-tærsklen. |
| --- | --- |

—

Hvis der ikke anvendes en vejafgiftsordning på hele det transeuropæiske vejnet, angiver medlemsstaten nøjagtigt, hvilke(n) del(e) af nettet der er omfattet af en vejafgiftsordning, og hvilket system den anvender til klassificering af køretøjer med henblik på differentierede afgifter. Medlemsstaterne skal også angive, om de udvider deres vejafgiftsordning til også at omfatte køretøjer under 12-tons-tærsklen.

| — | Hvis en medlemsstat vælger at anvende forskellige politikker vedrørende omkostningsdækning for forskellige dele af sit net (som tilladt i henhold til artikel 7a, stk. 1), foretages der en særskilt omkostningsberegning for hver klart definerede del af nettet. En medlemsstat kan vælge at opdele sit net i en række klart definerede dele for at etablere særskilte koncessionsordninger eller lignende for hver del. |
| --- | --- |

—

Hvis en medlemsstat vælger at anvende forskellige politikker vedrørende omkostningsdækning for forskellige dele af sit net (som tilladt i henhold til artikel 7a, stk. 1), foretages der en særskilt omkostningsberegning for hver klart definerede del af nettet. En medlemsstat kan vælge at opdele sit net i en række klart definerede dele for at etablere særskilte koncessionsordninger eller lignende for hver del.

2.   Infrastrukturomkostninger

2.1.   Investeringsomkostninger

| — | Investeringsomkostninger omfatter anlægsomkostninger (inkl. finansieringsomkostninger) og omkostninger til udvikling af infrastrukturen plus eventuelt afkast af kapitalinvesteringen eller fortjeneste. Omkostninger til jordkøb, planlægning, konstruktion, tilsyn med anlægskontrakter og projektstyring og til arkæologiske undersøgelser og jordbundsundersøgelser samt andre relevante påløbne omkostninger skal også medregnes. |
| --- | --- |

—

Investeringsomkostninger omfatter anlægsomkostninger (inkl. finansieringsomkostninger) og omkostninger til udvikling af infrastrukturen plus eventuelt afkast af kapitalinvesteringen eller fortjeneste. Omkostninger til jordkøb, planlægning, konstruktion, tilsyn med anlægskontrakter og projektstyring og til arkæologiske undersøgelser og jordbundsundersøgelser samt andre relevante påløbne omkostninger skal også medregnes.

| — | Dækningen af anlægsomkostninger baseres på enten infrastrukturens forudfastsatte livscyklus eller en anden afskrivningsperiode (dog mindst 20 år), der måtte anses for passende af hensyn til finansieringen via en koncessionskontrakt eller på anden måde. Afskrivningsperiodens længde kan være en central variabel i forhandlinger om etablering af koncessionskontrakter, især hvis den pågældende medlemsstat som led i kontrakten ønsker at fastsætte et loft for den vægtede gennemsnitsvejafgift, der skal anvendes. |
| --- | --- |

—

Dækningen af anlægsomkostninger baseres på enten infrastrukturens forudfastsatte livscyklus eller en anden afskrivningsperiode (dog mindst 20 år), der måtte anses for passende af hensyn til finansieringen via en koncessionskontrakt eller på anden måde. Afskrivningsperiodens længde kan være en central variabel i forhandlinger om etablering af koncessionskontrakter, især hvis den pågældende medlemsstat som led i kontrakten ønsker at fastsætte et loft for den vægtede gennemsnitsvejafgift, der skal anvendes.

| — | Med forbehold af beregningen af investeringsomkostningerne kan omkostningsdækningen






  — | fordeles jævnt over afskrivningsperioden eller vægtes til de første, midterste eller sidste år, forudsat at en sådan vægtning foretages på gennemsigtig vis |
| --- | --- | --- |

—

Med forbehold af beregningen af investeringsomkostningerne kan omkostningsdækningen

—

fordeles jævnt over afskrivningsperioden eller vægtes til de første, midterste eller sidste år, forudsat at en sådan vægtning foretages på gennemsigtig vis

| — | sikre indeksregulering af vejafgifter over afskrivningsperioden. |
| --- | --- |

—

sikre indeksregulering af vejafgifter over afskrivningsperioden.

| — | Alle historiske omkostninger baseres på de betalte beløb. Omkostninger, der endnu ikke er afholdt, baseres på rimelige omkostningsoverslag. |
| --- | --- |

—

Alle historiske omkostninger baseres på de betalte beløb. Omkostninger, der endnu ikke er afholdt, baseres på rimelige omkostningsoverslag.

| — | Statslige investeringer kan formodes at være finansieret låntagning. Den rentesats, der skal anvendes for historiske omkostninger, skal være den sats, der anvendes for statslån i den pågældende periode. |
| --- | --- |

—

Statslige investeringer kan formodes at være finansieret låntagning. Den rentesats, der skal anvendes for historiske omkostninger, skal være den sats, der anvendes for statslån i den pågældende periode.

| — | Fordelingen af omkostninger på tunge godskøretøjer foretages på et objektivt og gennemsigtigt grundlag under hensyntagen til den del af den tunge godstrafik, som nettet skal bære, og omkostningerne i forbindelse hermed. De vognkilometer, som tunge godskøretøjer kører, kan til dette formål justeres med objektivt begrundede »ækvivalensfaktorer« som f.eks. dem, der er fastsat i dette bilags punkt 4 (2). |
| --- | --- |

—

Fordelingen af omkostninger på tunge godskøretøjer foretages på et objektivt og gennemsigtigt grundlag under hensyntagen til den del af den tunge godstrafik, som nettet skal bære, og omkostningerne i forbindelse hermed. De vognkilometer, som tunge godskøretøjer kører, kan til dette formål justeres med objektivt begrundede »ækvivalensfaktorer« som f.eks. dem, der er fastsat i dette bilags punkt 4 (2).

| — | Skøn over afkast af kapital eller fortjeneste skal være rimelige set i lyset af markedsforholdene og kan differentieres med henblik på at give tredjepart under kontrakt incitamenter til at leve op til kvalitetskrav. Afkast af kapital kan vurderes ved hjælp af økonomiske indikatorer som IRR (intern rente af investeringen) eller WACC (vægtede gennemsnitlige kapitalomkostninger). |
| --- | --- |

—

Skøn over afkast af kapital eller fortjeneste skal være rimelige set i lyset af markedsforholdene og kan differentieres med henblik på at give tredjepart under kontrakt incitamenter til at leve op til kvalitetskrav. Afkast af kapital kan vurderes ved hjælp af økonomiske indikatorer som IRR (intern rente af investeringen) eller WACC (vægtede gennemsnitlige kapitalomkostninger).

2.2.   Årlige omkostninger til vedligeholdelse og strukturreparationer

| — | Disse omkostninger omfatter både de årlige omkostninger til vedligeholdelse af nettet og de periodiske omkostninger til reparation, forstærkning og fornyelse af slidlag for at sikre, at nettet fortsat er brugbart i længere tid. |
| --- | --- |

—

Disse omkostninger omfatter både de årlige omkostninger til vedligeholdelse af nettet og de periodiske omkostninger til reparation, forstærkning og fornyelse af slidlag for at sikre, at nettet fortsat er brugbart i længere tid.

| — | Omkostningerne fordeles mellem tunge godskøretøjer og anden trafik på grundlag af de faktiske og anslåede vognkilometerandele og kan justeres med objektivt begrundede ækvivalensfaktorer som f.eks. dem, der er fastsat i punkt 4. |
| --- | --- |

—

Omkostningerne fordeles mellem tunge godskøretøjer og anden trafik på grundlag af de faktiske og anslåede vognkilometerandele og kan justeres med objektivt begrundede ækvivalensfaktorer som f.eks. dem, der er fastsat i punkt 4.

3.   Omkostninger til drift, forvaltning og vejafgifter

Denne omkostningspost omfatter alle infrastrukturforvalterens omkostninger, der ikke er dækket af afsnit 2, og som vedrører implementering, drift og forvaltning af infrastrukturen og vejafgiftssystemet. Den omfatter navnlig

| — | omkostninger til anlæg, etablering og vedligeholdelse af betalingsanlæg og andre betalingssystemer |
| --- | --- |

—

omkostninger til anlæg, etablering og vedligeholdelse af betalingsanlæg og andre betalingssystemer

| — | de daglige omkostninger til drift, forvaltning og gennemførelse af afgiftsopkrævningssystemet |
| --- | --- |

—

de daglige omkostninger til drift, forvaltning og gennemførelse af afgiftsopkrævningssystemet

| — | administrationsgebyrer og -afgifter i forbindelse med koncessionskontrakter |
| --- | --- |

—

administrationsgebyrer og -afgifter i forbindelse med koncessionskontrakter

| — | forvaltnings-, administrations- og serviceomkostninger i forbindelse med driften af infrastrukturen. |
| --- | --- |

—

forvaltnings-, administrations- og serviceomkostninger i forbindelse med driften af infrastrukturen.

Omkostningerne kan omfatte kapitalafkast eller fortjenstmargin, der afspejler den overførte risikos størrelse.

Disse omkostninger skal fordeles på en retfærdig og gennemsigtig måde mellem alle køretøjsklasser, der er omfattet af vejafgiftssystemet.

4.   Tunge godskøretøjers trafikandel, ækvivalensfaktorer og korrektionsmekanisme

| — | Beregningen af vejafgifter baseres på tunge godskøretøjers faktiske eller anslåede vognkilometerandele, eventuelt justeret med ækvivalensfaktorer, for at tage højde for de højere omkostninger ved konstruktion og reparation af infrastruktur til brug for tunge godskøretøjer. |
| --- | --- |

—

Beregningen af vejafgifter baseres på tunge godskøretøjers faktiske eller anslåede vognkilometerandele, eventuelt justeret med ækvivalensfaktorer, for at tage højde for de højere omkostninger ved konstruktion og reparation af infrastruktur til brug for tunge godskøretøjer.

| — | Nedenstående tabel angiver vejledende ækvivalensfaktorer. Såfremt en medlemsstat anvender ækvivalensfaktorer med tal, der afviger fra tallene i tabellen, skal de baseres på kriterier, som kan begrundes objektivt, og de skal offentliggøres.








  Køretøjsklasse (3) | Ækvivalensfaktorer |
| --- | --- | --- |
| Strukturreparation (4) | Investeringer | Årlig vedligeholdelse |
| Mellem 3,5 t og 7,5 t, klasse 0 | 1 | 1 | 1 |
| > 7,5 t, klasse I | 1,96 | 1 | 1 |
| > 7,5 t, klasse II | 3,47 | 1 | 1 |
| > 7,5 t, klasse III | 5,72 | 1 | 1 |

—

Nedenstående tabel angiver vejledende ækvivalensfaktorer. Såfremt en medlemsstat anvender ækvivalensfaktorer med tal, der afviger fra tallene i tabellen, skal de baseres på kriterier, som kan begrundes objektivt, og de skal offentliggøres.

Køretøjsklasse (3)

Ækvivalensfaktorer

Strukturreparation (4)

Investeringer

Årlig vedligeholdelse

Mellem 3,5 t og 7,5 t, klasse 0

1

1

1

> 7,5 t, klasse I

1,96

1

1

> 7,5 t, klasse II

3,47

1

1

> 7,5 t, klasse III

5,72

1

1

| — | Vejafgiftsordninger, der er baseret på anslået trafik, skal omfatte en korrektionsmekanisme, hvorefter vejafgifter regelmæssigt justeres for at korrigere en eventuel under- eller overvurdering af omkostninger på grund af fejl i prognosen.« |
| --- | --- |

—

Vejafgiftsordninger, der er baseret på anslået trafik, skal omfatte en korrektionsmekanisme, hvorefter vejafgifter regelmæssigt justeres for at korrigere en eventuel under- eller overvurdering af omkostninger på grund af fejl i prognosen.«

---

(1)  Disse bestemmelser giver sammen med fleksibiliteten i den måde, hvorpå omkostningerne dækkes over en periode (jf. punkt 2.1, tredje led), en betydelig margen til at fastsætte afgifter på niveauer, der er acceptable for brugerne og tilpasset efter medlemsstaternes specifikke transportpolitiske mål.

1

(2)  Medlemsstaterne kan ved anvendelsen af ækvivalensfaktorer tage hensyn til vejbygning, der foretages i etaper eller anvender en tilgang med lang livstidscyklus.

2

(3)  Jf. køretøjsklasserne i bilag IV.

3

(4)  Køretøjsklasserne svarer til akseltryk på henholdsvis 5,5, 6,5, 7,5 og 8,5 tons.

4

---

BILAG III

»BILAG IV

VEJLEDENDE KØRETØJSKLASSER

Køretøjsklasserne er defineret i nedenstående tabel.

Køretøjerne klassificeres i underklasserne 0, I, II og III efter de slidskader, de forårsager på vejbelægningen og i stigende orden (klasse III er altså den kategori, der forårsager størst skade på vejinfrastrukturen). Omfanget af skaderne øges eksponentielt med akseltrykket.

Alle motorkøretøjer og kombinationer af køretøjer, hvis højst tilladte bruttovægt er under 7,5 tons, tilhører klasse 0.

Motorkøretøjer

| Drivaksel forsynet med luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring (1) | Andre former for affjedring af drivaksel | Skadesklasse |
| --- | --- | --- |
| Antal aksler og højst tilladte bruttovægt
  (tons) | Antal aksler og højst tilladte bruttovægt
  (tons) | |
| Mindst | Mindre end | Mindst | Mindre end | |
| 2 aksler | |
| 7,5
  12
  13
  14
  15 | 12
  13
  14
  15
  18 | 7,5
  12
  13
  14
  15 | 12
  13
  14
  15
  18 | I |
| 3 aksler | |
| 15
  17
  19
  21
  23
  25 | 17
  19
  21
  23
  25
  26 | 15
  17
  19
  21 | 17
  19
  21
  23 | |
| | | 23
  25 | 25
  26 | II |
| 4 aksler | |
| 23
  25
  27 | 25
  27
  29 | 23
  25 | 25
  27 | I |
| | | 27
  29
  31 | 29
  31
  32 | II |
| 29
  31 | 31
  32 | | | |

Drivaksel forsynet med luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring (1)

Andre former for affjedring af drivaksel

Skadesklasse

Antal aksler og højst tilladte bruttovægt

(tons)

Antal aksler og højst tilladte bruttovægt

(tons)

Mindst

Mindre end

Mindst

Mindre end

2 aksler

7,5

12

13

14

15

12

13

14

15

18

7,5

12

13

14

15

12

13

14

15

18

I

3 aksler

15

17

19

21

23

25

17

19

21

23

25

26

15

17

19

21

17

19

21

23

23

25

25

26

II

4 aksler

23

25

27

25

27

29

23

25

25

27

I

27

29

31

29

31

32

II

29

31

31

32

Kombinationer af køretøjer (vogntog)

| Drivaksel forsynet med luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring | Andre former for affjedring af drivaksel | Skadesklasse |
| --- | --- | --- |
| Antal aksler og højst tilladte bruttovægt
  (tons) | Antal aksler og højst tilladte bruttovægt
  (tons) | |
| Mindst | Mindre end | Mindst | Mindre end | |
| 2 + 1 aksler | |
| 7,5
  12
  14
  16
  18
  20
  22
  23
  25 | 12
  14
  16
  18
  20
  22
  23
  25
  28 | 7,5
  12
  14
  16
  18
  20
  22
  23
  25 | 12
  14
  16
  18
  20
  22
  23
  25
  28 | I |
| 2 + 2 aksler | |
| 23
  25
  26
  28 | 25
  26
  28
  29 | 23
  25
  26
  28 | 25
  26
  28
  29 | |
| 29 | 31 | 29 | 31 | II |
| 31 | 33 | 31 | 33 | |
| 33
  36 | 36
  38 | 33 | 36 | III |
| 2 + 3 aksler | II |
| 36
  38 | 38
  40 | 36 | 38 | |
| | | 38 | 40 | III |
| 3 + 2 aksler | II |
| 36
  38 | 38
  40 | 36 | 38 | |
| | | 38
  40 | 40
  44 | III |
| 40 | 44 | | | |
| 3 + 3 aksler | |
| 36
  38 | 38
  40 | 36 | 38 | I |
| | | 38 | 40 | II |
| 40 | 44 | 40 | 44« | |

Drivaksel forsynet med luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring

Andre former for affjedring af drivaksel

Skadesklasse

Antal aksler og højst tilladte bruttovægt

(tons)

Antal aksler og højst tilladte bruttovægt

(tons)

Mindst

Mindre end

Mindst

Mindre end

2 + 1 aksler

7,5

12

14

16

18

20

22

23

25

12

14

16

18

20

22

23

25

28

7,5

12

14

16

18

20

22

23

25

12

14

16

18

20

22

23

25

28

I

2 + 2 aksler

23

25

26

28

25

26

28

29

23

25

26

28

25

26

28

29

29

31

29

31

II

31

33

31

33

33

36

36

38

33

36

III

2 + 3 aksler

II

36

38

38

40

36

38

38

40

III

3 + 2 aksler

II

36

38

38

40

36

38

38

40

40

44

III

40

44

3 + 3 aksler

36

38

38

40

36

38

I

38

40

II

40

44

40

44«

---

(1)  Tilsvarende anerkendt affjedring som nærmere fastlagt i bilag II til Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59). Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/7/EF (EFT L 67 af 9.3.2002, s. 47).

1

---

RÅDETS BEGRUNDELSE

I.   INDLEDNING

Kommissionen vedtog sit forslag den 23. juli 2003.

Europa-Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse den 20. april 2004.

Den 6. september 2005 vedtog Rådet sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 251.

Under behandlingen har Rådet også taget hensyn til udtalelserne fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1) og Regionsudvalget (2).

II.   ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Først i fjerde forsøg lykkedes det den 21. april 2005 Rådet at nå til en politisk enighed, der banede vejen for vedtagelsen af den fælles holdning og dermed afsluttede et internt forhandlingsforløb, der havde stået på i over 18 måneder. Vanskelighederne med at nå til enighed afspejlede medlemsstaternes forskellige interesser og holdninger, der afhang både af deres geografiske beliggenhed (i centrum eller i periferien af det indre marked) og andre faktorer såsom udbygningsgraden af deres eksisterende vejnet og de metoder, de foretrækker til finansiering af infrastrukturprojekter.

Forhandlingerne blev ført inden for en politisk ramme, der var sat af Kommissionens hvidbog fra 2001 »Den europæiske transportpolitik frem til 2010« (3), hvori Kommissionen fremhævede, hvor vigtigt det er at have et effektivt afgiftssystem for transportinfrastrukturerne som et redskab til at skabe balance mellem væksten inden for de forskellige transportformer og dermed tackle de stigende problemer med trafiktrængsel og miljøskader.

1.   Opfyldelse af de væsentligste politiske mål

Rådet har i sin fælles holdning fokuseret på at opnå specifikke forbedringer, der giver en ekstra nytteværdi i forhold til det nuværende direktiv, så den nye retlige ramme kommer til at afspejle behovene inden for en moderne transportpolitik for Fællesskabet i det 21. århundrede. Den fælles holdning lægger navnlig vægt på:

| — | at løse problemerne med trafiktrængsel og miljøskader |
| --- | --- |

—

at løse problemerne med trafiktrængsel og miljøskader

| — | at tilvejebringe metoder til øget finansiering af investeringer i alternative infrastrukturer (skift af transportform) |
| --- | --- |

—

at tilvejebringe metoder til øget finansiering af investeringer i alternative infrastrukturer (skift af transportform)

| — | at give større gennemsigtighed og objektivitet i fastsættelsen af vejafgifter i kombination med supplerende »værktøjer«, der skal give Kommissionen bedre muligheder for at kontrollere efterlevelsen |
| --- | --- |

—

at give større gennemsigtighed og objektivitet i fastsættelsen af vejafgifter i kombination med supplerende »værktøjer«, der skal give Kommissionen bedre muligheder for at kontrollere efterlevelsen

| — | at tilpasse de retlige rammer til modellen med offentlig-privat partnerskab til finansiering af opbygningen af infrastruktur. |
| --- | --- |

—

at tilpasse de retlige rammer til modellen med offentlig-privat partnerskab til finansiering af opbygningen af infrastruktur.

De ændringer, der svarer til disse fire mål, gennemgås i det følgende.

i)   Indsats mod trafiktrængsel og miljøskader

Differentierede vejafgiftssatser (artikel 7, stk. 10)

Muligheden for at differentiere vejafgiftssatserne i forhold til EURO-emissionsklasse og tidspunkt på dagen er den vigtigste mekanisme, der påtænkes, for at imødegå trafiktrængsel og miljøskader. Rådet hentede inspiration i Europa-Parlamentets ændring 29 til at indføre en mulighed for at differentiere vejafgiftssatsen i weekenden eller på helligdage. Men den differentiering, der foreslås i Rådets tekst, er langt mere vidtgående end ændring 29. En væsentlig forskel er, at Europa-Parlamentet går ind for en øvre grænse, så de højeste vejafgiftssatser højst kan være dobbelt så store som de laveste. Rådet opererer derimod slet ikke med nogen begrænsning i differentieringen for så vidt angår skader på vejene (f.eks. vægt, antal aksler), og for differentieringen for emissionsklasse og tidspunkt er grænserne på 100 % kumulative. Dette indebærer, at en tung forurenende lastbil, der kører på et travlt tidspunkt af dagen, måske kan komme til at betale fire gange så meget som et lettere og renere køretøj, der kører på et mere stille tidspunkt. Denne virkning forstærkes yderligere af muligheden for at indføre en nulsats på visse tidspunkter af døgnet.

For at forebygge misbrug af disse nye muligheder er der indført et klart og utvetydigt krav om, at differentieringsordningerne skal være indtægtsneutrale og om, at alle utilsigtede ekstraindtægter skal modregnes i form af reducerede afgifter de efterfølgende år. Dette princip om indtægtsneutralitet findes også i Europa-Parlamentets ændring 12.

Det andet element i den fælles holdning, der vedrører miljø og trafiktrængsel, er den forhøjelse, der omhandles i næste afsnit.

ii)   Finansiering af alternativ infrastruktur

Forhøjelse (artikel 7, stk. 11)

Rådet har accepteret Kommissionens forslag om, at det i ekstraordinære tilfælde skal være muligt at forhøje afgifterne i bjergområder på veje med stor trafikbelastning, eller hvor trafikken forårsager miljøskader. I forbindelse med grænseoverskridende projekter må forhøjelsen af vejafgifterne ikke overstige 25 % og i forbindelse med ikke-grænseoverskridende projekter 15 %. Europa-Parlamentets forslag (ændring 30) om også at tillade en forhøjelse i forurenede byområder blev ikke medtaget. Kravet om, at provenuet fra forhøjelsen skal anvendes til krydsfinansiering af et prioriteret TEN-netprojekt inden for samme transportkorridor, er medtaget og styrket i teksten til den fælles holdning.

Forhøjelsen er betydningsfuld, fordi den udgør et supplerende nettoprovenu (ud over omkostningerne til bygning af den benyttede vej), der er specifikt øremærket til at finansiere alternativ infrastruktur (som regel jernbane).

iii)   Gennemsigtige og objektive afgiftssatser, som Kommissionen fører tilsyn med

Definition af »anlægsomkostninger« (artikel 2, litra aa))

Den fælles holdning indeholder denne nye definition, som Kommissionen har foreslået med henblik på at definere de historiske omkostninger, der kan lægges til grund for beregningen af afgiftssatserne. Rådets tekst medtager Europa-Parlamentets forslag (ændring 21) om kun at tillade medregning af en del af disse omkostninger, men opererer med begrebet beregnet livscyklus i stedet for afskrivningsperioden som reference for beregningen af denne andel. (Det er vanskeligere at operere med begrebet afskrivning, hvis anlægget af infrastrukturen ikke er finansieret gennem låntagning).

Omkostninger, der må medregnes (artikel 7, stk. 9)

Den fælles holdning har overtaget Kommissionens forslag om en mere detaljeret angivelse af, hvilke omkostninger vejafgifterne må baseres på. Der er også medtaget dele af Europa-Parlamentets ændring 28, som f.eks. udeladelsen af ikke-forsikringsdækkede ulykkesomkostninger, medtagelse af kapitalafkast og tydeliggørelse af, at der er tale om maksimumsniveauer (tydeliggørelsen findes i artikel 7a, stk. 1, i Rådets tekst).

Rabat for hyppige brugere (artikel 7, stk. 4b og 4c)

Den artikel 8b, som Kommissionen havde foreslået, er udgået og erstattet af ovennævnte bestemmelser om en øvre procentgrænse for rabatten til hyppige brugere. Dette er et væsentligt bidrag til at sikre langt større klarhed og objektivitet om de rabatter, der er tilladt i henhold til fællesskabslovgivningen.

Beregningsmetode/beregningsprincipper (bilag III)

Den kort formulerede metode, som Kommissionen havde foreslået, er blevet udvidet og udbygget til et sæt generelle principper for beregning og fordeling af omkostninger. De er bindende for alle vejafgiftssystemer, der indføres i fremtiden, men dog på en indirekte måde for koncessionsbaserede systemer. Kommissionen kan ajourføre og tydeliggøre disse principper efter udvalgsproceduren.

Tilsyn med ordningen (artikel 7a)

Europa-Parlamentets forslag om at lade bestemmelserne om oprettelse af uafhængige infrastrukturtilsynsmyndigheder i medlemsstaterne udgå (ændring 18 og 38) blev accepteret, og samtidig er Kommissionens rolle med at føre tilsyn med ordningen og kontrollere, om nye vejafgiftssystemer er i overensstemmelse med de gældende regler, blevet udbygget i artikel 7a.

iv)   Overensstemmelse med offentlig-private partnerskaber

Særlige ordninger for koncessionsaftaler

I betragtning af at koncessionsbaserede offentlig-private partnerskaber er på vej til at blive den mest almindelige måde at finansiere og anlægge ny infrastruktur på, har Rådet indført en række elementer i teksten til den fælles holdning for at sikre, at direktivet tilpasses til de forhold, der gælder for offentlig-private partnerskaber. Disse ændringer, der faktisk er Rådets reaktion på de ønsker, Europa-Parlamentet gav udtryk for i ændring 9, 33 og 52, er:

| — | særlig behandling af kontrakter i definitionen af »anlægsomkostninger« i artikel 2, litra aa) |
| --- | --- |

—

særlig behandling af kontrakter i definitionen af »anlægsomkostninger« i artikel 2, litra aa)

| — | mulighed for, at vejafgifterne kan omfatte en fortjenstmargen, i artikel 7, stk. 9 |
| --- | --- |

—

mulighed for, at vejafgifterne kan omfatte en fortjenstmargen, i artikel 7, stk. 9

| — | »indirekte anvendelse« af tilsynsordningen i artikel 7a på koncessionskontrakter. |
| --- | --- |

—

»indirekte anvendelse« af tilsynsordningen i artikel 7a på koncessionskontrakter.

2.   Andre væsentlige spørgsmål

Øremærkning af indtægterne fra vejafgiften (artikel 9, stk. 2)

Rådet accepterede hele det fint afbalancerede kompromis, som Europa-Parlamentet havde foreslået om dette spørgsmål i ændring 48. For så vidt angår provenuet af forhøjelsen (artikel 7, stk. 11) bibeholdes den præcise øremærkning til geninvestering i det relevante TEN-netprojekt.

Eksterne miljøomkostninger

Efter gennemgangen af Europa-Parlamentets ændring 2, 17, 25, 28, 41 og 50 valgte Rådet at følge Kommissionens forslag og bibeholde den nuværende ordning baseret på dækning af infrastrukturomkostninger.

Anvendelsesområde (artikel 7, stk. 1 og 2)

Ifølge Kommissionens forslag skulle medlemsstaterne anvende et »alt eller intet«-vejafgiftssystem omfattende alle veje i TEN-nettet og alle køretøjer ned til 3,5 tons. Rådet fandt, at en sådan model ville virke som et meget negativt incitament til indførelse af vejafgiftssystemer i mange medlemsstater, hvor der ikke kan påregnes opbakning til vejafgifter fra offentligheden. I den form kunne Kommissionens forslag i alvorlig grad modarbejde det centrale mål om at bevæge sig hen imod et system, hvor brugerne bidrager mere til omkostningerne til den transportinfrastruktur, de benytter. Rådet har i stedet valgt en ramme, hvor fællesskabsreglerne finder anvendelse, når der opkræves vejafgift af et køretøj på 3,5 tons eller derover på en TEN-netstrækning, men medlemsstaterne har fortsat mulighed for at beslutte, på hvilke dele af deres TEN-net der skal opkræves vejafgifter, og om vejafgiften kun skal pålægges tungere køretøjer.

Andre steder i direktivet har Rådet forsøgt at begrænse den af Kommissionen foreslåede fleksibilitet, som skulle give medlemsstaterne mulighed for at opkræve meget høje afgifter på visse strækninger (f.eks. strækninger med en høj andel af transittrafik). Eksempelvis er artikel 7, stk. 10, litra c), i Kommissionens forslag, der tillod differentierede afgiftssatser for bestemte veje i nettet, udgået.

Kompensation til trafikanterne

Lige som Europa-Parlamentet (jf. ændring 36) var Rådet bekymret for, at de metoder, som Kommissionens forslag ville benytte til at kompensere transportvirksomhederne for eventuelle nye omkostninger som følge af vejafgiftssystemerne, nemlig nedsættelse af køretøjsafgifterne, ville kunne virke diskriminerende. Rådet så heller ingen grund til at ophæve den harmonisering af køretøjsafgifterne, der blev opnået med det eksisterende direktiv. Artikel 7b i Kommissionens forslag er derfor udgået i Rådets tekst og erstattet med betragtning 10, der også nævner andre kompensationsformer såsom nedsættelse af brændstofafgifterne, hvilket er inspireret af Europa-Parlamentets ændring 13.

3.   Europa-Parlamentets ændringer

Rådets reaktion på ændring 2, 9, 12, 13, 17, 18, 21, 25, 28, 29, 30, 33, 36, 38, 41, 48, 50 og 52 er omhandlet ovenfor under hovedspørgsmålene.

Desuden har Rådet helt, delvis eller i princippet accepteret ændring 3, 4, 10, 22, 24, 34, 39, 42 og 43.

III.   KONKLUSION

Den intensive og vedholdende indsats, som Rådet har gjort for at nå til enighed om denne fælles holdning, afspejler den klare bevidsthed om spørgsmålets betydning for Fællesskabets bredere transportpolitik. Den fælles holdning opstiller en retlig ramme for afgiftsfastsættelsen, der er klarere og lettere at iværksætte på en gennemsigtig, objektiv og retfærdig måde, men som samtidig giver nye muligheder for en legitim anvendelse af vejafgifter som et middel til at imødegå miljøproblemerne og trængselsproblemerne i Fællesskabet. Teksten tilfører 1999-direktivet reelle, påviselige og mærkbare forbedringer og skaber en nøje balance mellem behovet for at bevæge sig hen imod en bæredygtig transportpolitik og vigtigheden af et velfungerende indre marked.

---

(1)  EUT C 241 af 28.9.2004, s. 58.

(2)  EUT C 109 af 30.4.2004, s. 14.

(3)  KOM(2001) 370 af 12.9.2001.

---

| 8.11.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 275/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 275/19

---

FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 34/2005

fastlagt af Rådet den 23. september 2005

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester samt om ophævelse af Rådets direktiv 93/76/EØF

(2005/C 275 E/02)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Det Europæiske Fællesskab har behov for bedre energieffektivitet i slutanvendelserne, styret efterspørgsel efter energi og fremme af produktionen af vedvarende energi, eftersom mulighederne for på anden vis at påvirke forholdene i energiforsyning og -distribution, enten ved kapacitetsudvidelse eller ved forbedring af transmission og distribution, er ret begrænsede på kort til mellemlang sigt. Direktivet bidrager således til en forbedret forsyningssikkerhed. |
| --- | --- |

(1)

Det Europæiske Fællesskab har behov for bedre energieffektivitet i slutanvendelserne, styret efterspørgsel efter energi og fremme af produktionen af vedvarende energi, eftersom mulighederne for på anden vis at påvirke forholdene i energiforsyning og -distribution, enten ved kapacitetsudvidelse eller ved forbedring af transmission og distribution, er ret begrænsede på kort til mellemlang sigt. Direktivet bidrager således til en forbedret forsyningssikkerhed.

| (2) | Bedre energieffektivitet i slutanvendelserne vil også bidrage til at nedbringe forbruget af primærenergi og til at mindske udledningerne af CO2 og andre drivhusgasser. Disse emissioner stiger fortsat og gør det sværere og sværere at opfylde Kyoto-forpligtelserne. Hele 78 % af drivhusgasemissionerne i EU skyldes menneskelig aktivitet i energisektoren. I det sjette miljøhandlingsprogram, som fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF (4), regnes der med, at der må skæres yderligere ned for at nå det langsigtede mål i FN's rammekonvention om klimaændringer, der er at stabilisere drivhusgaskoncentrationen i atmosfæren på et niveau, der hindrer farlige menneskeskabte forstyrrelser af klimasystemet. |
| --- | --- |

(2)

Bedre energieffektivitet i slutanvendelserne vil også bidrage til at nedbringe forbruget af primærenergi og til at mindske udledningerne af CO2 og andre drivhusgasser. Disse emissioner stiger fortsat og gør det sværere og sværere at opfylde Kyoto-forpligtelserne. Hele 78 % af drivhusgasemissionerne i EU skyldes menneskelig aktivitet i energisektoren. I det sjette miljøhandlingsprogram, som fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF (4), regnes der med, at der må skæres yderligere ned for at nå det langsigtede mål i FN's rammekonvention om klimaændringer, der er at stabilisere drivhusgaskoncentrationen i atmosfæren på et niveau, der hindrer farlige menneskeskabte forstyrrelser af klimasystemet.

| (3) | Bedre energieffektivitet i slutanvendelserne vil gøre det muligt at udnytte potentielle omkostningseffektive energibesparelser økonomisk effektivt. Energieffektivitetsforbedrende foranstaltninger vil kunne give sådanne besparelser og dermed hjælpe Det Europæiske Fællesskab til at mindske sin afhængighed af importeret energi. Desuden vil overgangen til mere energieffektive teknologier kunne fremme Det Europæiske Fællesskabs innovationskapacitet og konkurrenceevne, som det fremhæves i Lissabon-strategien. |
| --- | --- |

(3)

Bedre energieffektivitet i slutanvendelserne vil gøre det muligt at udnytte potentielle omkostningseffektive energibesparelser økonomisk effektivt. Energieffektivitetsforbedrende foranstaltninger vil kunne give sådanne besparelser og dermed hjælpe Det Europæiske Fællesskab til at mindske sin afhængighed af importeret energi. Desuden vil overgangen til mere energieffektive teknologier kunne fremme Det Europæiske Fællesskabs innovationskapacitet og konkurrenceevne, som det fremhæves i Lissabon-strategien.

| (4) | I Kommissionens meddelelse om gennemførelsen af første fase af det europæiske klimaændringsprogram anførtes som en af de vigtigste klimapolitiske foranstaltninger på EU-plan et direktiv om styring af energiefterspørgslen. |
| --- | --- |

(4)

I Kommissionens meddelelse om gennemførelsen af første fase af det europæiske klimaændringsprogram anførtes som en af de vigtigste klimapolitiske foranstaltninger på EU-plan et direktiv om styring af energiefterspørgslen.

| (5) | Dette direktiv er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (5) og med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF (6), der giver mulighed for at benytte energieffektivisering og efterspørgselsstyring som alternativer til nye forsyninger og for at stille krav om miljøbeskyttelse, således at medlemsstaternes myndigheder bl.a. kan vælge mellem at udbyde ny kapacitet eller træffe foranstaltninger for energieffektivisering og efterspørgselsstyring, herunder »hvide attester«. |
| --- | --- |

(5)

Dette direktiv er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (5) og med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF (6), der giver mulighed for at benytte energieffektivisering og efterspørgselsstyring som alternativer til nye forsyninger og for at stille krav om miljøbeskyttelse, således at medlemsstaternes myndigheder bl.a. kan vælge mellem at udbyde ny kapacitet eller træffe foranstaltninger for energieffektivisering og efterspørgselsstyring, herunder »hvide attester«.

| (6) | Dette direktiv påvirker ikke anvendelsen af artikel 3 i direktiv 2003/54/EF, hvorefter medlemsstaterne sikrer, at alle privatkunder og, når medlemsstaterne anser det for hensigtsmæssigt, små virksomheder omfattes af forsyningspligt, dvs. har ret til at få leveret elektricitet af en bestemt kvalitet til rimelige, let og klart sammenlignelige og gennemsigtige priser på deres område. |
| --- | --- |

(6)

Dette direktiv påvirker ikke anvendelsen af artikel 3 i direktiv 2003/54/EF, hvorefter medlemsstaterne sikrer, at alle privatkunder og, når medlemsstaterne anser det for hensigtsmæssigt, små virksomheder omfattes af forsyningspligt, dvs. har ret til at få leveret elektricitet af en bestemt kvalitet til rimelige, let og klart sammenlignelige og gennemsigtige priser på deres område.

| (7) | Liberaliseringen af detailmarkederne for slutkunder til elektricitet, naturgas, sten- og brunkul, opvarmning og i visse tilfælde også fjernvarme og fjernkøling har næsten udelukkende medført effektivitetsforbedringer og omkostningsbesparelser inden for energiproduktion, -transformation og -distribution. Denne liberalisering har ikke ført til nogen betydelig konkurrence om produkter og tjenester, der kunne have givet energieffektiviseringer på efterspørgselssiden. |
| --- | --- |

(7)

Liberaliseringen af detailmarkederne for slutkunder til elektricitet, naturgas, sten- og brunkul, opvarmning og i visse tilfælde også fjernvarme og fjernkøling har næsten udelukkende medført effektivitetsforbedringer og omkostningsbesparelser inden for energiproduktion, -transformation og -distribution. Denne liberalisering har ikke ført til nogen betydelig konkurrence om produkter og tjenester, der kunne have givet energieffektiviseringer på efterspørgselssiden.

| (8) | I resolutionen af 7. december 1998 om energieffektivitet i Det Europæiske Fællesskab (7) tilsluttede Rådet sig et mål for Fællesskabet som helhed gående ud på, at det endelige forbrugs energiintensitet frem til år 2010 skulle forbedres med gennemsnitligt yderligere et procentpoint årligt. |
| --- | --- |

(8)

I resolutionen af 7. december 1998 om energieffektivitet i Det Europæiske Fællesskab (7) tilsluttede Rådet sig et mål for Fællesskabet som helhed gående ud på, at det endelige forbrugs energiintensitet frem til år 2010 skulle forbedres med gennemsnitligt yderligere et procentpoint årligt.

| (9) | Medlemsstaterne bør derfor vedtage nationale vejledende mål for at fremme energieffektivitet i slutanvendelserne og sikre fortsat vækst og levedygtighed for markedet for energitjenester og dermed bidrage til at gennemføre Lissabon-strategien. Vedtagelsen af nationale vejledende mål for fremme af energieffektivitet i slutanvendelserne skaber en effektiv synergi med andre fællesskabsforskrifter, der, når de anvendes, bidrager til opfyldelsen af disse nationale mål. |
| --- | --- |

(9)

Medlemsstaterne bør derfor vedtage nationale vejledende mål for at fremme energieffektivitet i slutanvendelserne og sikre fortsat vækst og levedygtighed for markedet for energitjenester og dermed bidrage til at gennemføre Lissabon-strategien. Vedtagelsen af nationale vejledende mål for fremme af energieffektivitet i slutanvendelserne skaber en effektiv synergi med andre fællesskabsforskrifter, der, når de anvendes, bidrager til opfyldelsen af disse nationale mål.

| (10) | Dette direktiv forudsætter en indsats fra medlemsstaternes side, og opfyldelsen af dets mål er afhængig af, hvorledes denne indsats påvirker slutbrugerne af energien. Slutresultatet af medlemsstaternes tiltag er således afhængigt af en lang række eksterne faktorer, der påvirker brugernes adfærd med hensyn til energiforbrug og vilje til at indføre energibesparelsesmetoder og benytte energibesparende apparater. Selv om medlemsstaterne forpligter sig til at gøre en indsats for at opfylde målet på 6 %, er det nationale energisparemål af vejledende karakter og påfører ikke medlemsstaterne en juridisk bindende forpligtelse til at nå det. |
| --- | --- |

(10)

Dette direktiv forudsætter en indsats fra medlemsstaternes side, og opfyldelsen af dets mål er afhængig af, hvorledes denne indsats påvirker slutbrugerne af energien. Slutresultatet af medlemsstaternes tiltag er således afhængigt af en lang række eksterne faktorer, der påvirker brugernes adfærd med hensyn til energiforbrug og vilje til at indføre energibesparelsesmetoder og benytte energibesparende apparater. Selv om medlemsstaterne forpligter sig til at gøre en indsats for at opfylde målet på 6 %, er det nationale energisparemål af vejledende karakter og påfører ikke medlemsstaterne en juridisk bindende forpligtelse til at nå det.

| (11) | Når der tilstræbes energieffektivitet som følge af tekniske, adfærdsbetingede og/eller økonomiske ændringer, bør det undgås at skabe væsentlige negative miljøvirkninger, og de sociale prioriteter bør respekteres. |
| --- | --- |

(11)

Når der tilstræbes energieffektivitet som følge af tekniske, adfærdsbetingede og/eller økonomiske ændringer, bør det undgås at skabe væsentlige negative miljøvirkninger, og de sociale prioriteter bør respekteres.

| (12) | Der kan opnås en bedre energieffektivitet i slutanvendelserne ved øget udbud af og efterspørgsel efter energitjenester eller ved andre energieffektiviseringsforanstaltninger. |
| --- | --- |

(12)

Der kan opnås en bedre energieffektivitet i slutanvendelserne ved øget udbud af og efterspørgsel efter energitjenester eller ved andre energieffektiviseringsforanstaltninger.

| (13) | Med henblik på at realisere energisparepotentialet i visse markedssegmenter, hvor der normalt ikke sælges kommercielle energisyn, som f.eks. i husholdningerne, bør medlemsstaterne sørge for adgang til energisyn. |
| --- | --- |

(13)

Med henblik på at realisere energisparepotentialet i visse markedssegmenter, hvor der normalt ikke sælges kommercielle energisyn, som f.eks. i husholdningerne, bør medlemsstaterne sørge for adgang til energisyn.

| (14) | I Rådets konklusioner af 5. december 2000 anføres fremme af energitjenester ved tilrettelæggelse af en fællesskabsstrategi som et hovedindsatsområde for energieffektivisering. |
| --- | --- |

(14)

I Rådets konklusioner af 5. december 2000 anføres fremme af energitjenester ved tilrettelæggelse af en fællesskabsstrategi som et hovedindsatsområde for energieffektivisering.

| (15) | Energidistributører, distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet kan forbedre energieffektiviteten i Det Europæiske Fællesskab, hvis de energitjenester, de markedsfører, indbefatter effektive slutanvendelser ved ydelser som indendørs termisk komfort, varmt brugsvand, køling, produktfremstilling, belysning og mekanisk drivkraft. Profitmaksimering for energidistributører, distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet bliver således mere et spørgsmål om at sælge energitjenester til så mange kunder som muligt end om at sælge mest muligt energi til hver kunde. |
| --- | --- |

(15)

Energidistributører, distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet kan forbedre energieffektiviteten i Det Europæiske Fællesskab, hvis de energitjenester, de markedsfører, indbefatter effektive slutanvendelser ved ydelser som indendørs termisk komfort, varmt brugsvand, køling, produktfremstilling, belysning og mekanisk drivkraft. Profitmaksimering for energidistributører, distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet bliver således mere et spørgsmål om at sælge energitjenester til så mange kunder som muligt end om at sælge mest muligt energi til hver kunde.

| (16) | Medlemsstaterne bør, under fuld hensyntagen til markedsaktørernes nationale organiseringsform og med henblik på at fremme iværksættelsen af de energitjenester og energieffektiviseringsforanstaltninger, der omhandles i dette direktiv, kunne vælge at pålægge enten energidistributørerne eller distributionssystemoperatørerne eller energileverandørerne i detailleddet, eller eventuelt to af disse eller alle disse markedsaktører, at yde disse tjenester og deltage i disse foranstaltninger. |
| --- | --- |

(16)

Medlemsstaterne bør, under fuld hensyntagen til markedsaktørernes nationale organiseringsform og med henblik på at fremme iværksættelsen af de energitjenester og energieffektiviseringsforanstaltninger, der omhandles i dette direktiv, kunne vælge at pålægge enten energidistributørerne eller distributionssystemoperatørerne eller energileverandørerne i detailleddet, eller eventuelt to af disse eller alle disse markedsaktører, at yde disse tjenester og deltage i disse foranstaltninger.

| (17) | En nyskabende praksis, der bør fremmes, er at benytte tredjepartsfinansiering. Derved undgår modtageren investeringsomkostninger, men bruger en del af den økonomiske værdi af den energibesparelse, der følger af tredjepartens investeringer, til at betale dennes investerings- og renteomkostninger. |
| --- | --- |

(17)

En nyskabende praksis, der bør fremmes, er at benytte tredjepartsfinansiering. Derved undgår modtageren investeringsomkostninger, men bruger en del af den økonomiske værdi af den energibesparelse, der følger af tredjepartens investeringer, til at betale dennes investerings- og renteomkostninger.

| (18) | Med henblik på at gøre takster og andre bestemmelser vedrørende netbunden energi mere befordrende for energieffektivitet i slutanvendelser, bør incitamenter til unødigt store energiforbrug fjernes. |
| --- | --- |

(18)

Med henblik på at gøre takster og andre bestemmelser vedrørende netbunden energi mere befordrende for energieffektivitet i slutanvendelser, bør incitamenter til unødigt store energiforbrug fjernes.

| (19) | I hver medlemsstat bør den offentlige sektor gå foran med et godt eksempel, hvad angår investeringer, vedligeholdelse og andre udgifter til energiforbrugende udstyr, energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger. Den offentlige sektor bør derfor tilskyndes til at inddrage energieffektiviseringshensyn i deres investeringer, afskrivningsregler og driftsbudgetter. Da medlemsstaternes administrative strukturer er meget forskellige, bør de forskellige typer foranstaltninger, som den offentlige sektor måtte træffe, træffes på det mest passende nationale, regionale og/eller lokale niveau. |
| --- | --- |

(19)

I hver medlemsstat bør den offentlige sektor gå foran med et godt eksempel, hvad angår investeringer, vedligeholdelse og andre udgifter til energiforbrugende udstyr, energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger. Den offentlige sektor bør derfor tilskyndes til at inddrage energieffektiviseringshensyn i deres investeringer, afskrivningsregler og driftsbudgetter. Da medlemsstaternes administrative strukturer er meget forskellige, bør de forskellige typer foranstaltninger, som den offentlige sektor måtte træffe, træffes på det mest passende nationale, regionale og/eller lokale niveau.

| (20) | De energitjenester, energieffektiviseringsprogrammer og andre energieffektiviseringsforanstaltninger, der iværksættes for at nå energisparemålene, kan støttes og/eller gennemføres ved frivillige aftaler mellem interessenter og organer i den offentlige sektor, der udpeges af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(20)

De energitjenester, energieffektiviseringsprogrammer og andre energieffektiviseringsforanstaltninger, der iværksættes for at nå energisparemålene, kan støttes og/eller gennemføres ved frivillige aftaler mellem interessenter og organer i den offentlige sektor, der udpeges af medlemsstaterne.

| (21) | I forbindelse med udarbejdelsen af energieffektiviseringsforanstaltninger bør der tages hensyn til de effektivitetsgevinster, der opnås ved udbredt anvendelse af omkostningseffektive teknologiske nyskabelser, som f.eks. elektronisk måling. |
| --- | --- |

(21)

I forbindelse med udarbejdelsen af energieffektiviseringsforanstaltninger bør der tages hensyn til de effektivitetsgevinster, der opnås ved udbredt anvendelse af omkostningseffektive teknologiske nyskabelser, som f.eks. elektronisk måling.

| (22) | For at slutbrugerne skal kunne træffe mere velfunderede beslutninger med hensyn til deres individuelle energiforbrug, bør de have en rimelig mængde information herom tillige med andre relevante oplysninger, såsom information om eksisterende energieffektiviseringsforanstaltninger, sammenlignelige slutbrugerprofiler eller objektive tekniske specifikationer for energiforbrugende udstyr, der f.eks. kan omfatte faktor 4-udstyr eller lignende. |
| --- | --- |

(22)

For at slutbrugerne skal kunne træffe mere velfunderede beslutninger med hensyn til deres individuelle energiforbrug, bør de have en rimelig mængde information herom tillige med andre relevante oplysninger, såsom information om eksisterende energieffektiviseringsforanstaltninger, sammenlignelige slutbrugerprofiler eller objektive tekniske specifikationer for energiforbrugende udstyr, der f.eks. kan omfatte faktor 4-udstyr eller lignende.

| (23) | Med vedtagelsen af dette direktiv vil alle substantielle bestemmelser i Rådets direktiv 93/76/EØF af 13. september 1993 om begrænsning af kuldioxidemissionerne gennem en forbedring af energieffektiviteten (SAVE) (8) være dækket af andre fællesskabsretsregler, og derfor bør direktiv 93/76/EØF ophæves. |
| --- | --- |

(23)

Med vedtagelsen af dette direktiv vil alle substantielle bestemmelser i Rådets direktiv 93/76/EØF af 13. september 1993 om begrænsning af kuldioxidemissionerne gennem en forbedring af energieffektiviteten (SAVE) (8) være dækket af andre fællesskabsretsregler, og derfor bør direktiv 93/76/EØF ophæves.

| (24) | Målene for dette direktiv, nemlig at fremme energieffektivitet i slutanvendelserne og udvikle et marked for energitjenester, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(24)

Målene for dette direktiv, nemlig at fremme energieffektivitet i slutanvendelserne og udvikle et marked for energitjenester, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (25) | De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9) — |
| --- | --- |

(25)

De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9) —

VEDTAGET FØLGENDE DIREKTIV:

KAPITEL I

FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 1

Formål

Formålet med dette direktiv er at fremme en omkostningseffektiv energieffektivisering i slutanvendelserne i medlemsstaterne ved hjælp af følgende foranstaltninger:

| a) | Opstilling af de vejledende mål og tilvejebringelse af de mekanismer, incitamenter og institutionelle, økonomiske og juridiske rammer, der er nødvendige for at fjerne de nuværende markedsbarrierer og -imperfektioner, som står i vejen for effektiv slutanvendelse af energi. |
| --- | --- |

a)

Opstilling af de vejledende mål og tilvejebringelse af de mekanismer, incitamenter og institutionelle, økonomiske og juridiske rammer, der er nødvendige for at fjerne de nuværende markedsbarrierer og -imperfektioner, som står i vejen for effektiv slutanvendelse af energi.

| b) | Tilvejebringelse af betingelser for udvikling af et marked for energitjenester og for iværksættelse af andre energieffektiviseringsforanstaltninger over for slutbrugerne. |
| --- | --- |

b)

Tilvejebringelse af betingelser for udvikling af et marked for energitjenester og for iværksættelse af andre energieffektiviseringsforanstaltninger over for slutbrugerne.

Artikel 2

Anvendelsesområde

Dette direktiv finder anvendelse på:

| a) | leverandører af energieffektiviseringsforanstaltninger, herunder energidistributører, distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet. Medlemsstaterne kan dog bestemme, at små distributører, små distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet ikke skal være omfattet af artikel 6 og 13 |
| --- | --- |

a)

leverandører af energieffektiviseringsforanstaltninger, herunder energidistributører, distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet. Medlemsstaterne kan dog bestemme, at små distributører, små distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet ikke skal være omfattet af artikel 6 og 13

| b) | slutkunder. Direktivet finder dog ikke anvendelse på virksomheder, der er involveret i de kategorier af aktiviteter, der er nævnt i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (10), og på de dele af transportvirksomheder, der hovedsagelig er baseret på brug af flybrændstof og bunkerfuel til skibe |
| --- | --- |

b)

slutkunder. Direktivet finder dog ikke anvendelse på virksomheder, der er involveret i de kategorier af aktiviteter, der er nævnt i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (10), og på de dele af transportvirksomheder, der hovedsagelig er baseret på brug af flybrændstof og bunkerfuel til skibe

| c) | de væbnede styrker, men kun i det omfang dets anvendelse ikke giver anledning til konflikter med karakteren af og det primære formål med de væbnede styrkers aktiviteter, og med undtagelse af materiel, der udelukkende anvendes til militære formål. |
| --- | --- |

c)

de væbnede styrker, men kun i det omfang dets anvendelse ikke giver anledning til konflikter med karakteren af og det primære formål med de væbnede styrkers aktiviteter, og med undtagelse af materiel, der udelukkende anvendes til militære formål.

Artikel 3

Definitioner

I dette direktiv gælder følgende definitioner:

| a) | »energi«: enhver form for kommercielt tilgængelig energi, herunder elektricitet, naturgas (herunder flydende naturgas og flaskegas), brændsel til opvarmning og afkøling, herunder fjernvarme og fjernkøling, sten- og brunkul, tørv, transportbrændstoffer (undtagen flybrændstof og bunkerfuel til skibe) og biomasse som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet (11) |
| --- | --- |

a)

»energi«: enhver form for kommercielt tilgængelig energi, herunder elektricitet, naturgas (herunder flydende naturgas og flaskegas), brændsel til opvarmning og afkøling, herunder fjernvarme og fjernkøling, sten- og brunkul, tørv, transportbrændstoffer (undtagen flybrændstof og bunkerfuel til skibe) og biomasse som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet (11)

| b) | »energieffektivitet«: forholdet mellem et output af ydelse, tjeneste, varer eller energi og et input af energi |
| --- | --- |

b)

»energieffektivitet«: forholdet mellem et output af ydelse, tjeneste, varer eller energi og et input af energi

| c) | »energieffektivisering«: en forøgelse af energieffektiviteten i slutanvendelserne som følge af tekniske, adfærdsbetingede og/eller økonomiske ændringer |
| --- | --- |

c)

»energieffektivisering«: en forøgelse af energieffektiviteten i slutanvendelserne som følge af tekniske, adfærdsbetingede og/eller økonomiske ændringer

| d) | »energibesparelse«: den mængde sparet energi, der konstateres ved at måle og/eller anslå forbruget før og efter gennemførelsen af en eller flere energieffektiviseringsforanstaltninger, idet der korrigeres for eksterne forhold, der påvirker energiforbruget |
| --- | --- |

d)

»energibesparelse«: den mængde sparet energi, der konstateres ved at måle og/eller anslå forbruget før og efter gennemførelsen af en eller flere energieffektiviseringsforanstaltninger, idet der korrigeres for eksterne forhold, der påvirker energiforbruget

| e) | »energitjeneste«: fysisk gavn, nytteværdi eller gode fremkommet ved at kombinere energi med energieffektiv teknik, der kan omfatte de drifts-, vedligeholdelses- og kontrolaktiviteter, der er er nødvendige for at tilvejebringe tjenesten, som leveres på basis af en kontrakt, og som normalt medfører en kontrollerbar energieffektivisering, der kan måles eller anslås |
| --- | --- |

e)

»energitjeneste«: fysisk gavn, nytteværdi eller gode fremkommet ved at kombinere energi med energieffektiv teknik, der kan omfatte de drifts-, vedligeholdelses- og kontrolaktiviteter, der er er nødvendige for at tilvejebringe tjenesten, som leveres på basis af en kontrakt, og som normalt medfører en kontrollerbar energieffektivisering, der kan måles eller anslås

| f) | »energieffektivitetsmekanismer«: generelle foranstaltninger, der anvendes af regeringer eller statsorganer for at tilvejebringe gunstige rammevilkår eller incitamenter, der kan få markedsaktørerne til at levere og købe energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger |
| --- | --- |

f)

»energieffektivitetsmekanismer«: generelle foranstaltninger, der anvendes af regeringer eller statsorganer for at tilvejebringe gunstige rammevilkår eller incitamenter, der kan få markedsaktørerne til at levere og købe energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger

| g) | »energieffektiviseringsprogrammer«: aktiviteter, der er målrettet mod grupper af slutkunder, og som normalt medfører en kontrollerbar energieffektivisering, der kan måles eller anslås |
| --- | --- |

g)

»energieffektiviseringsprogrammer«: aktiviteter, der er målrettet mod grupper af slutkunder, og som normalt medfører en kontrollerbar energieffektivisering, der kan måles eller anslås

| h) | »energieffektiviseringsforanstaltninger«: ethvert tiltag, der normalt medfører en kontrollerbar energieffektivisering, der kan måles eller anslås |
| --- | --- |

h)

»energieffektiviseringsforanstaltninger«: ethvert tiltag, der normalt medfører en kontrollerbar energieffektivisering, der kan måles eller anslås

| i) | »energitjenesteselskab«: en fysisk eller juridisk person, der leverer energitjenester og/eller andre energieffektiviseringsforanstaltninger hos en bruger og herunder påtager sig en vis økonomisk risiko. Betalingen for de leverede tjenester afhænger (enten helt eller delvis) af, om der opnås en energieffektivisering, og om de øvrige aftalte kriterier for ydeevne opfyldes |
| --- | --- |

i)

»energitjenesteselskab«: en fysisk eller juridisk person, der leverer energitjenester og/eller andre energieffektiviseringsforanstaltninger hos en bruger og herunder påtager sig en vis økonomisk risiko. Betalingen for de leverede tjenester afhænger (enten helt eller delvis) af, om der opnås en energieffektivisering, og om de øvrige aftalte kriterier for ydeevne opfyldes

| j) | »kontrakt om energiydelse«: en kontraktlig aftale mellem modtageren og leverandøren (normalt et energitjenesteselskab) af en energieffektiviseringsforanstaltning, hvor investeringerne i denne foranstaltning betales i forhold til en aftalt grad af energieffektivisering |
| --- | --- |

j)

»kontrakt om energiydelse«: en kontraktlig aftale mellem modtageren og leverandøren (normalt et energitjenesteselskab) af en energieffektiviseringsforanstaltning, hvor investeringerne i denne foranstaltning betales i forhold til en aftalt grad af energieffektivisering

| k) | »tredjepartsfinansiering«: en kontraktlig aftale, der — foruden energileverandøren og modtageren af energieffektiviseringsforanstaltningen — involverer en tredjepart, der finansierer foranstaltningen og opkræver et gebyr hos modtageren svarende til en del af den energibesparelse, der opnås i kraft af energieffektiviseringsforanstaltningen. Denne tredjepart skal ikke nødvendigvis være et energitjenesteselskab |
| --- | --- |

k)

»tredjepartsfinansiering«: en kontraktlig aftale, der — foruden energileverandøren og modtageren af energieffektiviseringsforanstaltningen — involverer en tredjepart, der finansierer foranstaltningen og opkræver et gebyr hos modtageren svarende til en del af den energibesparelse, der opnås i kraft af energieffektiviseringsforanstaltningen. Denne tredjepart skal ikke nødvendigvis være et energitjenesteselskab

| l) | »energisyn«: en systematisk fremgangsmåde til at opnå tilstrækkelig viden om den eksisterende energiforbrugsprofil for en bygning eller gruppe af bygninger, et industrianlægs drift og/eller indretning eller private eller offentlige tjenester, udpege og kvantificere omkostningseffektive energisparemuligheder og aflægge rapport om resultaterne |
| --- | --- |

l)

»energisyn«: en systematisk fremgangsmåde til at opnå tilstrækkelig viden om den eksisterende energiforbrugsprofil for en bygning eller gruppe af bygninger, et industrianlægs drift og/eller indretning eller private eller offentlige tjenester, udpege og kvantificere omkostningseffektive energisparemuligheder og aflægge rapport om resultaterne

| m) | »finansieringsinstrumenter for energibesparelser«: alle finansieringsinstrumenter såsom fonde, tilskud, skattenedsættelse, lån, tredjepartsfinansiering, kontrakter om energiydelse, sikkerhed for kontrakter om energibesparelse, outsourcing af energiydelser og andre lignende kontrakter, som offentlige eller private organer stiller til rådighed for markedet for helt eller delvis at dække de første projektomkostninger i forbindelse med gennemførelse af energieffektiviseringsforanstaltninger |
| --- | --- |

m)

»finansieringsinstrumenter for energibesparelser«: alle finansieringsinstrumenter såsom fonde, tilskud, skattenedsættelse, lån, tredjepartsfinansiering, kontrakter om energiydelse, sikkerhed for kontrakter om energibesparelse, outsourcing af energiydelser og andre lignende kontrakter, som offentlige eller private organer stiller til rådighed for markedet for helt eller delvis at dække de første projektomkostninger i forbindelse med gennemførelse af energieffektiviseringsforanstaltninger

| n) | »slutkunde«: en fysisk eller juridisk person, der køber energi til egen slutanvendelse |
| --- | --- |

n)

»slutkunde«: en fysisk eller juridisk person, der køber energi til egen slutanvendelse

| o) | »energidistributør«: en fysisk eller juridisk person, der er ansvarlig for transport af energi med henblik på levering heraf til slutkunder og til distributionsstationer, der sælger energi til slutkunder. Denne definition dækker ikke elektricitets- og naturgasdistributionssystemoperatører, der er omfattet af litra p) |
| --- | --- |

o)

»energidistributør«: en fysisk eller juridisk person, der er ansvarlig for transport af energi med henblik på levering heraf til slutkunder og til distributionsstationer, der sælger energi til slutkunder. Denne definition dækker ikke elektricitets- og naturgasdistributionssystemoperatører, der er omfattet af litra p)

| p) | »distributionssystemoperatør«: en fysisk eller juridisk person, der er ansvarlig for driften, vedligeholdelsen og om nødvendigt udvikling af elektricitets- og naturgasdistributionssystemet i et givet område og, hvor det er relevant, sammenkobling af systemet med andre systemer samt for på lang sigt at sikre systemets evne til at opfylde rimelige krav til distributionen af elektricitet eller naturgas |
| --- | --- |

p)

»distributionssystemoperatør«: en fysisk eller juridisk person, der er ansvarlig for driften, vedligeholdelsen og om nødvendigt udvikling af elektricitets- og naturgasdistributionssystemet i et givet område og, hvor det er relevant, sammenkobling af systemet med andre systemer samt for på lang sigt at sikre systemets evne til at opfylde rimelige krav til distributionen af elektricitet eller naturgas

| q) | »energileverandør i detailleddet«: en fysisk eller juridisk person, der sælger energi til slutkunder |
| --- | --- |

q)

»energileverandør i detailleddet«: en fysisk eller juridisk person, der sælger energi til slutkunder

| r) | »små distributører, små distributionssystemoperatører og små energileverandører i detailleddet«: en fysisk eller juridisk person, der distribuerer eller sælger energi til slutkunder, og som distribuerer eller sælger mindre end, hvad der svarer til 100 GWh energi om året, eller som har under 10 ansatte eller en årlig omsætning og/eller en samlet årlig balance på ikke over 2 mio. EUR. Distribution og salg af transportbrændstof skal behandles særskilt i forhold til andre former for energi, når disse tærskler anvendes |
| --- | --- |

r)

»små distributører, små distributionssystemoperatører og små energileverandører i detailleddet«: en fysisk eller juridisk person, der distribuerer eller sælger energi til slutkunder, og som distribuerer eller sælger mindre end, hvad der svarer til 100 GWh energi om året, eller som har under 10 ansatte eller en årlig omsætning og/eller en samlet årlig balance på ikke over 2 mio. EUR. Distribution og salg af transportbrændstof skal behandles særskilt i forhold til andre former for energi, når disse tærskler anvendes

| s) | »hvide attester«: attester udstedt af uafhængige attesteringsorganer, der bekræfter markedsaktørernes påstande om de energibesparelser, der opnås ved energieffektiviseringsforanstaltninger. |
| --- | --- |

s)

»hvide attester«: attester udstedt af uafhængige attesteringsorganer, der bekræfter markedsaktørernes påstande om de energibesparelser, der opnås ved energieffektiviseringsforanstaltninger.

KAPITEL II

ENERGISPAREMÅL

Artikel 4

Generelt mål

1.   Medlemsstaterne indfører og sigter på ved dette direktivs sjette anvendelsesår at opfylde et samlet nationalt vejledende energisparemål på 6 %, der nås ved hjælp af energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger. Medlemsstaterne træffer omkostningseffektive, gennemførlige og rimelige foranstaltninger, der skal bidrage til at nå dette mål.

Dette nationale vejledende energisparemål fastsættes og beregnes i overensstemmelse med bestemmelserne og metoden i bilag I. For at kunne sammenligne energibesparelserne og konvertere dem til en sammenlignelig enhed, skal konversionsfaktorerne i bilag II benyttes, medmindre anvendelse af andre konversionsfaktorer kan begrundes. Bilag III indeholder eksempler på energieffektiviseringsforanstaltninger, der kan komme i betragtning. I bilag IV findes en generel ramme for måling og kontrol af energibesparelser.

2.   Medlemsstaterne skal i den første rapport, de skal forelægge i henhold til artikel 14, fastsætte et mellemliggende nationalt vejledende energisparemål for det tredje år, hvor direktivet anvendes. Dette mellemliggende mål skal være realistisk og konsistent med det samlede nationale vejledende energisparemål, der er omhandlet i stk. 1.

3.   Medlemsstaterne udpeger en eller flere nye eller eksisterende myndigheder eller organisationer til at varetage den overordnede kontrol med og ansvar for tilsynet med rammerne for det mål, der er fastsat i stk. 1. Disse organer kontrollerer derefter, hvilke energibesparelser der er opnået i kraft af energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger, herunder eksisterende nationale energieffektiviseringsforanstaltninger, og rapporterer om resultaterne.

4.   Når Kommissionen har gennemgået og aflagt rapport om de første tre år af direktivets gennemførelse, undersøger den, om der bør forelægges et direktivforslag om yderligere udvikling af den markedsbaserede strategi for energieffektivisering ved hjælp af »hvide attester«.

Artikel 5

Energieffektivitet i slutanvendelserne i den offentlige sektor

1.   Medlemsstaterne sikrer, at den offentlige sektor spiller en rolle som forbillede i forbindelse med dette direktiv.

De skal med henblik herpå sikre, at den offentlige sektor træffer en eller flere energieffektiviseringsforanstaltninger med fokus på omkostningseffektive foranstaltninger, der giver den største energibesparelse på den kortest mulige tid. Sådanne foranstaltninger skal træffes på det mest passende nationale, regionale og/eller lokale plan og kan bestå af lovgivningsinitiativer og/eller frivillige aftaler eller andre ordninger med tilsvarende virkning. Med forbehold af den nationale og Fællesskabets lovgivning om offentlige indkøb kan disse foranstaltninger udvælges fra den vejledende liste i bilag V. I de i artikel 14 omhandlede rapporter fører medlemsstaterne tilsyn med den offentlige sektors resultater i forhold til det nationale vejledende energisparemål.

2.   Medlemsstaterne udpeger en eller flere nye eller eksisterende organisationer som ansvarlige for administration, forvaltning og gennemførelse af integrationen af de energieffektiviseringsforanstaltninger, der er nævnt i stk. 1. Disse organisationer kan være de samme myndigheder eller organisationer som dem, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3.

KAPITEL III

FREMME AF ENERGIEFFEKTIVITET I SLUTANVENDELSERNE OG AF ENERGITJENESTER

Artikel 6

Energidistributører, distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet

1.   Medlemsstaterne sikrer, at energidistributører, distributionssystemoperatører og/eller energileverandører i detailleddet, der sælger energi:

| a) | på anmodning, men højst en gang om året, sender de indsamlede statistiske oplysninger om deres slutkunder til de myndigheder eller organisationer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, eller til et andet udpeget organ, forudsat at sidstnævnte organ videregiver de modtagne oplysninger til det førstnævnte. Oplysningerne skal være tilstrækkelige til, at man på behørig vis kan tilrettelægge og gennemføre energieffektiviseringsprogrammer og fremme og føre tilsyn med energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger. De kan omfatte historiske data og skal omfatte aktuelle data om forbruget i slutbrugerleddet, herunder, hvor det er muligt, belastningsprofiler, kundesegmenter og kundernes geografiske placering, uden at tilsidesætte integriteten og fortroligheden af oplysninger, der er af privat karakter eller forretningsmæssigt følsomme i overensstemmelse med gældende fællesskabslovgivning. |
| --- | --- |

a)

på anmodning, men højst en gang om året, sender de indsamlede statistiske oplysninger om deres slutkunder til de myndigheder eller organisationer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, eller til et andet udpeget organ, forudsat at sidstnævnte organ videregiver de modtagne oplysninger til det førstnævnte. Oplysningerne skal være tilstrækkelige til, at man på behørig vis kan tilrettelægge og gennemføre energieffektiviseringsprogrammer og fremme og føre tilsyn med energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger. De kan omfatte historiske data og skal omfatte aktuelle data om forbruget i slutbrugerleddet, herunder, hvor det er muligt, belastningsprofiler, kundesegmenter og kundernes geografiske placering, uden at tilsidesætte integriteten og fortroligheden af oplysninger, der er af privat karakter eller forretningsmæssigt følsomme i overensstemmelse med gældende fællesskabslovgivning.

| b) | afstår fra aktiviteter, der kunne vanskeliggøre efterspørgsel efter eller levering af energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger eller hindre udvikling af markeder for energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger. De berørte medlemsstater træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sådanne aktiviteter bringes til ophør, hvor de forekommer. |
| --- | --- |

b)

afstår fra aktiviteter, der kunne vanskeliggøre efterspørgsel efter eller levering af energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger eller hindre udvikling af markeder for energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger. De berørte medlemsstater træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sådanne aktiviteter bringes til ophør, hvor de forekommer.

2.   Medlemsstaterne skal:

| a) | vælge et eller flere af følgende krav, som energidistributører, distributionssystemoperatører og/eller energileverandører i detailleddet skal overholde direkte og/eller indirekte via andre leverandører af energitjenester eller energieffektiviseringsforanstaltninger:






  i) | sikre udbuddet til deres slutkunder og fremme af energitjenester til konkurrencedygtige priser, eller |
| --- | --- | --- |

a)

vælge et eller flere af følgende krav, som energidistributører, distributionssystemoperatører og/eller energileverandører i detailleddet skal overholde direkte og/eller indirekte via andre leverandører af energitjenester eller energieffektiviseringsforanstaltninger:

i)

sikre udbuddet til deres slutkunder og fremme af energitjenester til konkurrencedygtige priser, eller

| ii) | sikre deres slutbrugere adgang til og fremme af uafhængigt foretagne energisyn til konkurrencedygtige priser og/eller energieffektiviseringsforanstaltninger i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, og artikel 12, eller |
| --- | --- |

ii)

sikre deres slutbrugere adgang til og fremme af uafhængigt foretagne energisyn til konkurrencedygtige priser og/eller energieffektiviseringsforanstaltninger i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, og artikel 12, eller

| iii) | bidrage til de fonde og finansieringsmekanismer, der er omhandlet i artikel 11. Niveauet for sådanne bidrag skal mindst svare til de anslåede omkostninger ved at tilbyde enhver af aktiviteterne i dette stykke, og beløbet skal aftales med de myndigheder eller organisationer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, og/eller |
| --- | --- |

iii)

bidrage til de fonde og finansieringsmekanismer, der er omhandlet i artikel 11. Niveauet for sådanne bidrag skal mindst svare til de anslåede omkostninger ved at tilbyde enhver af aktiviteterne i dette stykke, og beløbet skal aftales med de myndigheder eller organisationer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, og/eller

| b) | sikre, at der findes eller indgås frivillige aftaler og/eller andre markedsorienterede ordninger, som f.eks. hvide attester, der har samme virkning som et eller flere af kravene i litra a). Disse frivillige aftaler overvåges og følges op af de berørte medlemsstater med henblik på at sikre, at de reelt har samme virkning som et eller flere af kravene som omhandlet i litra a). |
| --- | --- |

b)

sikre, at der findes eller indgås frivillige aftaler og/eller andre markedsorienterede ordninger, som f.eks. hvide attester, der har samme virkning som et eller flere af kravene i litra a). Disse frivillige aftaler overvåges og følges op af de berørte medlemsstater med henblik på at sikre, at de reelt har samme virkning som et eller flere af kravene som omhandlet i litra a).

3.   Medlemsstaterne sikrer, at der er tilstrækkelige incitamenter, fair konkurrence og ensartede vilkår, således at andre markedsaktører end energidistributører, distributionssystemoperatører og/eller energileverandører i detailleddet, såsom energitjenesteselskaber, energiudstyrsinstallatører, energirådgivere og energikonsulenter på uafhængig vis kan tilbyde og udføre energitjenester, energisyn og energieffektiviseringsforanstaltninger, som omhandlet i stk. 2, litra a), nr. ii).

4.   Medlemsstaterne kan i medfør af stk. 2 og 3 kun tildele distributionssystemoperatører ansvar, hvis dette er i overensstemmelse med kravene om regnskabsmæssig adskillelse, som fastsat i artikel 19, stk. 3, i direktiv 2003/54/EF og i artikel 17, stk. 3, i direktiv 2003/55/EF.

5.   Gennemførelsen af denne artikel sker med forbehold af de undtagelser og fravigelser, der er fastsat i direktiv 2003/54/EF og 2003/55/EF.

Artikel 7

Oplysningernes tilgængelighed

Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger om energieffektivitetsmekanismer og den finansielle og retlige ramme, der er vedtaget med henblik på at nå det nationale vejledende energisparemål, er gennemsigtige og almindeligt tilgængelige for de relevante markedsaktører.

Artikel 8

Kvalificerings-, godkendelses- og certificeringsordningers tilgængelighed

Med henblik på at opnå et højt niveau for teknisk kompetence, objektivitet og pålidelighed sikrer medlemsstaterne, når de skønner det nødvendigt, at der findes passende ordninger for kvalificering, godkendelse og/eller certificering af leverandører af energitjenester, energisyn og energieffektiviseringsforanstaltninger, som omhandlet i artikel 6, stk. 2, litra a), nr. ii).

Artikel 9

Finansieringsinstrumenter for energibesparelser

1.   Medlemsstaterne ophæver eller ændrer nationale love og bestemmelser, bortset fra rent fiskale love og bestemmelser, der unødigt eller i et urimeligt omfang hindrer eller begrænser anvendelsen af finansieringsinstrumenter for energibesparelser på markedet for energitjenester eller andre energieffektiviseringsforanstaltninger.

2.   Medlemsstaterne stiller kontraktmodeller for disse finansieringsinstrumenter til rådighed for eksisterende og potentielle offentlige og private indkøbere af energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger. De kan udstedes af de myndigheder eller organisationer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3.

Artikel 10

Energieffektive takster og andre bestemmelser vedrørende netbunden energi

1.   Medlemsstaterne sørger for at fjerne incitamenter i transmissions- og distributionstaksterne, der unødigt øger mængden af distribueret eller transmitteret energi. Med henblik herpå kan medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i direktiv 2003/54/EF og artikel 3, stk. 2, i direktiv 2003/55/EF pålægge selskaber i henholdsvis elektricitets- og gassektoren offentlige serviceforpligtelser vedrørende energieffektivitet.

2.   Medlemsstaterne kan tillade dele af ordninger og takststrukturer, der har et socialt sigte, når blot de skadelige virkninger for transmissions- og distributionssystemet begrænses mest muligt og ikke er ude af proportioner med det sociale sigte.

Artikel 11

Fonde og finansieringsmekanismer

1.   Medlemsstaterne kan oprette en eller flere fonde, der skal yde tilskud til gennemførelse af energieffektiviseringsprogrammer og andre energieffektiviseringsforanstaltninger og fremme udviklingen af et marked for energieffektiviseringsforanstaltninger. Disse foranstaltninger omfatter fremme af energisyn, finansieringsinstrumenter for energibesparelser og i relevante tilfælde bedre forbrugsmåling og informativ fakturering, jf. dog traktatens artikel 87 og 88. Fondene skal også være rettet mod slutbrugersektorer med højere transaktionsomkostninger og højere risici.

2.   Hvis der oprettes fonde, kan de yde tilskud, lån, finansieringsgarantier og/eller andre typer af finansiering med henblik på resultatgaranti.

3.   Fondene er åbne for alle leverandører af energieffektiviseringsforanstaltninger, som f.eks. energitjenesteselskaber, uafhængige energirådgivere, energidistributører, distributionssystemoperatører, energileverandører i detailleddet og installatører. Medlemsstaterne kan beslutte at åbne fondene for alle slutkunder. Udbud eller tilsvarende metoder, der sikrer fuld gennemsigtighed, gennemføres i fuld overensstemmelse med gældende regler om offentlige indkøb. Medlemsstaterne sikrer, at disse fonde supplerer og ikke konkurrerer med forretningsmæssigt finansierede energieffektiviseringsforanstaltninger.

Artikel 12

Energisyn

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der findes effektive energisynsordninger af høj kvalitet, der er udformet med henblik på at identificere potentielle energieffektiviseringsforanstaltninger og anvendes på en uafhængig måde, for alle slutkunder, herunder mindre husholdningskunder, forretningskunder samt små og mellemstore erhvervskunder.

2.   Markedssegmenter, der har højere transaktionsomkostninger, og ikke-komplekse faciliteter, kan kontaktes med andre midler som f.eks. spørgeskemaer og edb-programmer, der lægges ud på internettet, eller som sendes til kunderne pr. post. Medlemsstaterne sikrer adgang til energisyn i markedssegmenter, hvor de ikke sælges kommercielt, under hensyn til artikel 11, stk. 1.

3.   En attest i overensstemmelse med artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne (12) anses for at svare til et energisyn, der overholder kravene i denne artikels stk. 1 og 2 og for at svare til en energieffektiviseringsforanstaltning, som omhandlet i bilag V til dette direktiv. Desuden anses syn foretaget på grundlag af ordninger baseret på frivillige aftaler, der er indgået mellem de interesserede parters organisationer og et organ, som den berørte medlemsstat udpeger, overvåger og følger, ligeledes for at have overholdt kravene, som er anført i stk. 1 og 2.

Artikel 13

Måling og informativ fakturering af energiforbruget

1.   Medlemsstaterne sørger for, at slutkunder i forbindelse med forbrug af elektricitet, naturgas, fjernvarme og/eller fjernkøling samt varmt brugsvand, så vidt det er teknisk muligt, økonomisk fornuftigt og står i et rimeligt forhold til den potentielle energibesparelse, udstyres med individuelle målere til en konkurrencedygtig pris, som nøjagtigt afspejler slutkundens faktiske energiforbrug og angiver det faktiske forbrugstidspunkt.

2.   Medlemsstaterne sørger for, at faktureringen fra energidistributører, distributionssystemoperatører og energileverandører i detailleddet, hvor det er relevant, baseres på det faktiske energiforbrug og præsenteres på en klar og forståelig måde. Fakturaen skal være ledsaget af relevante oplysninger, der giver slutkunderne en samlet oversigt over de aktuelle energiomkostninger. Når det er relevant i forhold til den pågældende kundes energiforbrug, foretages faktureringen hyppigt nok til, at kunderne kan regulere deres eget energiforbrug.

3.   Medlemsstaterne sørger for, at energidistributørerne, distributionssystemoperatørerne eller energileverandørerne i detailleddet, hvor det er relevant, giver slutkunderne klar og letforståelig information om følgende forhold i eller sammen med regninger, kontrakter, transaktioner og/eller kvitteringer fra distributionsstationer:

| a) | faktiske aktuelle priser og faktisk energiforbrug |
| --- | --- |

a)

faktiske aktuelle priser og faktisk energiforbrug

| b) | sammenligning af slutkundens aktuelle energiforbrug med forbruget i samme periode året før, helst i diagramform |
| --- | --- |

b)

sammenligning af slutkundens aktuelle energiforbrug med forbruget i samme periode året før, helst i diagramform

| c) | hvor det er muligt og nyttigt, en sammenligning med en gennemsnitlig normalforbruger eller referenceforbruger af energi i samme brugerkategori |
| --- | --- |

c)

hvor det er muligt og nyttigt, en sammenligning med en gennemsnitlig normalforbruger eller referenceforbruger af energi i samme brugerkategori

| d) | kontaktoplysninger om forbrugerorganisationer, energiagenturer eller tilsvarende organer, herunder websteder, hvorfra der kan hentes oplysninger om eksisterende energieffektiviseringsforanstaltninger, sammenlignende slutbrugerprofiler og/eller objektive tekniske specifikationer for energiforbrugende udstyr. |
| --- | --- |

d)

kontaktoplysninger om forbrugerorganisationer, energiagenturer eller tilsvarende organer, herunder websteder, hvorfra der kan hentes oplysninger om eksisterende energieffektiviseringsforanstaltninger, sammenlignende slutbrugerprofiler og/eller objektive tekniske specifikationer for energiforbrugende udstyr.

KAPITEL IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 14

Rapporter

1.   Medlemsstater, der på tidspunktet for direktivets ikrafttrædelse af en eller anden grund allerede benytter beregningsmetoder til måling af energibesparelser svarende til de typer, der er beskrevet i bilag IV, kan indsende passende detaljerede oplysninger herom til Kommissionen. Dette skal ske snarest muligt, helst ikke senere end den ... (13). Kommissionen vil på baggrund af disse oplysninger kunne tage behørigt hensyn til eksisterende praksis.

2.   Senest den ... (14) forelægger medlemsstaterne Kommissionen en foreløbig rapport om den overordnede forvaltning og gennemførelse af dette direktiv. Rapporten skal omfatte oplysninger om, hvilke foranstaltninger der er truffet eller planlagt. Senest den ... (15) forelægges der Kommissionen en endelig rapport, hvori der gøres status over de fremskridt, der er gjort i de første seks år efter den ... (16). Den foreløbige rapport baseres på foreliggende data suppleret med skøn og skal bl.a. omfatte et skøn over de hidtidige fremskridt set i relation til det mellemliggende nationale vejledende energisparemål, jf. artikel 4, stk. 2, og målet i artikel 5, stk. 1. I den endelige rapport gøres der definitiv status over opfyldelsen af de samlede nationale vejledende energisparemål, jf. artikel 4, stk. 1, og målet i artikel 5, stk. 1.

3.   På grundlag af medlemsstaternes foreløbige og endelige rapporter vurderer Kommissionen, i hvilket omfang medlemsstaterne er på vej til at nå deres nationale vejledende energisparemål. Kommissionen offentliggør en rapport med sine konklusioner vedrørende de første foreløbige rapporter senest ... (17). Senest et år efter modtagelsen af medlemsstaternes endelige rapporter offentliggør Kommissionen sine konklusioner i en endelig rapport. Disse rapporter ledsages i relevant omfang, og hvor det er nødvendigt, af forslag til Europa-Parlamentet og Rådet om yderligere foranstaltninger, herunder om en mulig forlængelse af gyldighedsperioden for målene, der er fastsat i direktivet.

Artikel 15

Revision og tilpasning af rammerne

1.   Værdierne og beretningsmetoderne i bilag II, III og IV tilpasses de tekniske fremskridt efter proceduren i artikel 16, stk. 2.

2.   Indtil ... (18) kan Kommissionen efter proceduren i artikel 16, stk. 2, yderligere præcisere og supplere punkt 2-6 i bilag IV, under overholdelse af de generelle rammer i bilag IV, punkt 1.

3.   Efter ... (19) kan Kommissionen efter proceduren i artikel 16, stk. 2, beslutte at forhøje procentdelen af harmoniserede bottom-up-beregninger, der anvendes i den harmoniserede beregningsmodel, der er nævnt i bilag IV, punkt 1, uden at dette berører nationale ordninger, der allerede har en højere procentdel. Kommissionen tager hensyn til følgende faktorer og begrunder sin afgørelse i overensstemmelse hermed:

| a) | erfaring med den harmoniserede beregningsmodel i dens første anvendelsesår |
| --- | --- |

a)

erfaring med den harmoniserede beregningsmodel i dens første anvendelsesår

| b) | forventet større potentiel præcision som følge af, at en del af top-down-beregningerne erstattes af bottom-up-beregninger |
| --- | --- |

b)

forventet større potentiel præcision som følge af, at en del af top-down-beregningerne erstattes af bottom-up-beregninger

| c) | anslåede potentielle ekstraudgifter og/eller administrative byrder.
  Hvis Kommissionen således beslutter at forhøje procentdelen af harmoniserede bottom-up-beregninger, skal den nye harmoniserede beregningsmodel først anvendes fra ... (20). |
| --- | --- |

c)

anslåede potentielle ekstraudgifter og/eller administrative byrder.

Hvis Kommissionen således beslutter at forhøje procentdelen af harmoniserede bottom-up-beregninger, skal den nye harmoniserede beregningsmodel først anvendes fra ... (20).

Artikel 16

Udvalg

1.   Kommissionen bistås af et udvalg.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 17

Ophævelse

Direktiv 93/76/EØF ophæves.

Artikel 18

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden ... (21). De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 19

Ikrafttrædelse

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 20

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den ...

På Europa-Parlamentets vegne

...

Formand

På Rådets vegne

...

Formand

---

(1)  EUT C 120 af 20.5.2005, s. 115.

1

(2)  EUT C 318 af 22.12.2004, s. 19.

2

(3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 7.6.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets fælles holdning af 23.9.2005 og Europa-Parlamentets holdning af... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

3

(4)  EFT L 242 af 10.9.2002, s. 1.

4

(5)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 37. Ændret ved Rådets direktiv 2004/85/EF (EUT L 236 af 7.7.2004, s. 10).

5

(6)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 57.

6

(7)  EFT C 394 af 17.12.1998, s. 1.

7

(8)  EFT L 237 af 22.9.1993, s. 28.

8

(9)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

9

(10)  EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32. Ændret ved direktiv 2004/101/EF (EUT L 338 af 13.11.2004, s. 18).

10

(11)  EFT L 283 af 27.10.2001, s. 33. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

11

(12)  EFT L 1 af 4.1.2003, s. 65.

12

(13)  Seks måneder efter datoen for direktivets ikrafttræden.

13

(14)  Fem år efter datoen for direktivets ikrafttræden.

14

(15)  To år efter datoen for direktivets ikrafttræden.

15

(16)  Ti år efter datoen for direktivets ikrafttræden.

16

(17)  Seks år efter datoen for direktivets ikrafttræden.

17

(18)  18 måneder efter datoen for direktivets ikrafttræden.

18

(19)  Tre år efter datoen for direktivets ikrafttræden.

19

(20)  Fire år efter datoen for direktivets ikrafttræden.

20

(21)  To år efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

21

---

BILAG I

METODE TIL BEREGNING AF DET NATIONALE VEJLEDENDE ENERGISPAREMÅL

Der anvendes følgende metode til at beregne det nationale vejledende energisparemål, jf. artikel 4:

| 1. | Medlemsstaterne anvender det årlige endelige indenlandske energiforbrug for alle energiforbrugere, der er omfattet af direktivets anvendelsesområde gennem de seneste seks år forud for direktivets gennemførelse, for hvilke der foreligger officielle tal, til at beregne det gennemsnitlige årlige forbrug. Dette endelige energiforbrug omfatter den mængde energi, der er distribueret eller solgt til slutkunderne i seksårsperioden, uden justering for graddage, strukturændringer eller produktionsændringer.
  På grundlag af dette gennemsnitlige årlige forbrug beregnes det nationale vejledende energisparemål én gang og den deraf følgende absolutte energimængde, der skal spares, gældende i hele direktivets løbetid.
  Det nationale vejledende energisparemål skal:






  a) | bestå af 6 % af det ovenfor nævnte gennemsnitlige årlige forbrug |
| --- | --- | --- |

1.

Medlemsstaterne anvender det årlige endelige indenlandske energiforbrug for alle energiforbrugere, der er omfattet af direktivets anvendelsesområde gennem de seneste seks år forud for direktivets gennemførelse, for hvilke der foreligger officielle tal, til at beregne det gennemsnitlige årlige forbrug. Dette endelige energiforbrug omfatter den mængde energi, der er distribueret eller solgt til slutkunderne i seksårsperioden, uden justering for graddage, strukturændringer eller produktionsændringer.

På grundlag af dette gennemsnitlige årlige forbrug beregnes det nationale vejledende energisparemål én gang og den deraf følgende absolutte energimængde, der skal spares, gældende i hele direktivets løbetid.

Det nationale vejledende energisparemål skal:

a)

bestå af 6 % af det ovenfor nævnte gennemsnitlige årlige forbrug

| b) | måles efter direktivets sjette anvendelsesår |
| --- | --- |

b)

måles efter direktivets sjette anvendelsesår

| c) | være resultatet af kumulative årlige energibesparelser opnået i direktivets seksårige anvendelsesperiode |
| --- | --- |

c)

være resultatet af kumulative årlige energibesparelser opnået i direktivets seksårige anvendelsesperiode

| d) | kunne nås ved hjælp af energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger.
  Denne metode til måling af energibesparelser sikrer, at de samlede energibesparelser i medfør af direktivet udgør en fast mængde og dermed er uafhængige af fremtidig vækst i BNP og enhver fremtidig stigning i energiforbruget. |
| --- | --- |

d)

kunne nås ved hjælp af energitjenester og andre energieffektiviseringsforanstaltninger.

Denne metode til måling af energibesparelser sikrer, at de samlede energibesparelser i medfør af direktivet udgør en fast mængde og dermed er uafhængige af fremtidig vækst i BNP og enhver fremtidig stigning i energiforbruget.

| 2. | Det nationale vejledende energisparemål udtrykkes i absolutte tal i GWh eller tilsvarende beregnet i overensstemmelse med bilag II. |
| --- | --- |

2.

Det nationale vejledende energisparemål udtrykkes i absolutte tal i GWh eller tilsvarende beregnet i overensstemmelse med bilag II.

| 3. | Energibesparelser i et bestemt år efter dette direktivs ikrafttrædelse, der skyldes energieffektiviseringsforanstaltninger iværksat i et tidligere år, dog ikke før 1995, og som har en varig virkning, kan tages i betragtning ved beregningen af de årlige energibesparelser. I visse tilfælde, hvor omstændighederne berettiger det, kan der tages hensyn til foranstaltninger, der er iværksat tidligere end 1995, dog ikke før 1991. De deraf følgende energibesparelser skal i alle tilfælde være kontrollerbare, og de skal være målelige eller kunne anslås, jf. de generelle rammer i bilag IV. |
| --- | --- |

3.

Energibesparelser i et bestemt år efter dette direktivs ikrafttrædelse, der skyldes energieffektiviseringsforanstaltninger iværksat i et tidligere år, dog ikke før 1995, og som har en varig virkning, kan tages i betragtning ved beregningen af de årlige energibesparelser. I visse tilfælde, hvor omstændighederne berettiger det, kan der tages hensyn til foranstaltninger, der er iværksat tidligere end 1995, dog ikke før 1991. De deraf følgende energibesparelser skal i alle tilfælde være kontrollerbare, og de skal være målelige eller kunne anslås, jf. de generelle rammer i bilag IV.

---

BILAG II

ENERGIINDHOLDET I UDVALGTE BRÆNDSLER TIL SLUTANVENDELSER — KONVERTERINGSTABEL (1)

| Energiprodukt | kJ (NCV) | kg olieækvivalent (NCV) | kWh (NCV) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 kg koks | 28 500 | 0,676 | 7,917 |
| 1 kg stenkul | 17 200-30 700 | 0,411-0,733 | 4,778-8,528 |
| 1 kg brunkulsbriketter | 20 000 | 0,478 | 5,556 |
| 1 kg brunkul med høj brændværdi | 10 500-21 000 | 0,251-0,502 | 2,917-5,833 |
| 1 kg brunkul | 5 600-10 500 | 0,134-0,251 | 1,556-2,917 |
| 1 kg olieskifer | 8 000-9 000 | 0,191-0,215 | 2,222-2,500 |
| 1 kg tørv | 7 800-13 800 | 0,186-0,330 | 2,167-3,833 |
| 1 kg tørvebriketter | 16 000-16 800 | 0 382-0 401 | 4,444-4,667 |
| 1 kg restbrændselsolie (svær olie) | 40 000 | 0,955 | 11,111 |
| 1 kg let brændselsolie | 42 300 | 1,010 | 11,750 |
| 1 kg motorbrændstof (benzin) | 44 000 | 1,051 | 12,222 |
| 1 kg paraffinolie | 40 000 | 0,955 | 11,111 |
| 1 kg LPG | 46 000 | 1,099 | 12,778 |
| 1 kg naturgas (2) | 47 200 | 1,126 | 13,10 |
| 1 kg LNG | 45 190 | 1,079 | 12,553 |
| 1 kg træ (25 % fugtighed) (3) | 13 800 | 0,330 | 3,833 |
| 1 kg pellets/træbriketter | 16 800 | 0,401 | 4,667 |
| 1 kg affald | 7 400-10 700 | 0,177-0,256 | 2,056-2,972 |
| 1 MJ udvundet varme | 1 000 | 0,024 | 0,278 |
| 1 kWh elektrisk energi | 3 600 | 0,086 | 1 (4) |
| Kilde: Eurostat. |

Energiprodukt

kJ (NCV)

kg olieækvivalent (NCV)

kWh (NCV)

1 kg koks

28 500

0,676

7,917

1 kg stenkul

17 200-30 700

0,411-0,733

4,778-8,528

1 kg brunkulsbriketter

20 000

0,478

5,556

1 kg brunkul med høj brændværdi

10 500-21 000

0,251-0,502

2,917-5,833

1 kg brunkul

5 600-10 500

0,134-0,251

1,556-2,917

1 kg olieskifer

8 000-9 000

0,191-0,215

2,222-2,500

1 kg tørv

7 800-13 800

0,186-0,330

2,167-3,833

1 kg tørvebriketter

16 000-16 800

0 382-0 401

4,444-4,667

1 kg restbrændselsolie (svær olie)

40 000

0,955

11,111

1 kg let brændselsolie

42 300

1,010

11,750

1 kg motorbrændstof (benzin)

44 000

1,051

12,222

1 kg paraffinolie

40 000

0,955

11,111

1 kg LPG

46 000

1,099

12,778

1 kg naturgas (2)

47 200

1,126

13,10

1 kg LNG

45 190

1,079

12,553

1 kg træ (25 % fugtighed) (3)

13 800

0,330

3,833

1 kg pellets/træbriketter

16 800

0,401

4,667

1 kg affald

7 400-10 700

0,177-0,256

2,056-2,972

1 MJ udvundet varme

1 000

0,024

0,278

1 kWh elektrisk energi

3 600

0,086

1 (4)

Kilde: Eurostat.

---

(1)  Medlemsstaterne kan anvende andre konverteringsfaktorer, hvis disse kan begrundes.

(2)  93 % metan.

(3)  Medlemsstaterne kan anvende andre værdier, alt efter hvilken træsort der er mest anvendt i den pågældende medlemsstat.

(4)  For besparelser i kWh elektrisk energi kan medlemsstaterne anvende en standardkoefficient på 2,5, der afspejler elproduktionens anslåede gennemsnitlige effektivitet på 40 % i EU i målperioden. Medlemsstaterne kan anvende en anden koefficient, hvis de kan begrunde den.

Kilde: Eurostat.

---

BILAG III

Vejledende liste over eksempler på energieffektiviseringsforanstaltninger, der kan komme i betragtning

I dette bilag gives der eksempler på, hvor der kan udvikles og gennemføres energieffektiviseringsprogrammer og andre energieffektiviseringsforanstaltninger inden for rammerne af artikel 4.

For at komme i betragtning skal disse energieffektiviseringsforanstaltninger føre til energibesparelser, der kan måles præcist og kontrolleres eller anslås i overensstemmelse med retningslinjerne i bilag IV, og deres virkninger på energibesparelserne må ikke allerede være medtaget i andre specifikke foranstaltninger. Følgende lister er ikke udtømmende, men tænkt som en vejledning.

Eksempler på energieffektiviseringsforanstaltninger, der kan komme i betragtning:

Bolig- og servicesektoren

| a) | opvarmning og køling (f.eks. varmepumper, nye effektive kedler, installering eller effektiv modernisering af fjernvarme- eller fjernkølingssystemer) |
| --- | --- |

a)

opvarmning og køling (f.eks. varmepumper, nye effektive kedler, installering eller effektiv modernisering af fjernvarme- eller fjernkølingssystemer)

| b) | isolering og ventilation (f.eks. hulmurs- og tagisolering, to- eller trelagsisoleringsruder) |
| --- | --- |

b)

isolering og ventilation (f.eks. hulmurs- og tagisolering, to- eller trelagsisoleringsruder)

| c) | varmt vand (f.eks. installering af nye apparater, direkte og effektiv anvendelse til rumopvarmning, vaskemaskiner) |
| --- | --- |

c)

varmt vand (f.eks. installering af nye apparater, direkte og effektiv anvendelse til rumopvarmning, vaskemaskiner)

| d) | belysning (f.eks. nye effektive pærer og forkoblinger, digitale styresystemer, anvendelse af bevægelsesdetektorer for belysningssystemer i erhvervsbygninger) |
| --- | --- |

d)

belysning (f.eks. nye effektive pærer og forkoblinger, digitale styresystemer, anvendelse af bevægelsesdetektorer for belysningssystemer i erhvervsbygninger)

| e) | madlavning og nedkøling (f.eks. nye, effektive apparater, varmegenvindingssystemer) |
| --- | --- |

e)

madlavning og nedkøling (f.eks. nye, effektive apparater, varmegenvindingssystemer)

| f) | andet udstyr og andre anvendelser (f.eks. kraft-varme-anvendelser, nye effektive apparater, tidsstyring for optimeret energiudnyttelse, reduktion af standby-tab, installation af kondensatorer for at reducere den reaktive effekt, transformere med lave tab) |
| --- | --- |

f)

andet udstyr og andre anvendelser (f.eks. kraft-varme-anvendelser, nye effektive apparater, tidsstyring for optimeret energiudnyttelse, reduktion af standby-tab, installation af kondensatorer for at reducere den reaktive effekt, transformere med lave tab)

| g) | hjemmeproduktion af vedvarende energikilder, hvorved mængden af købt energi reduceres (f.eks. solvarmeanvendelser, varmt brugsvand, solenergiopvarmning og -køling) |
| --- | --- |

g)

hjemmeproduktion af vedvarende energikilder, hvorved mængden af købt energi reduceres (f.eks. solvarmeanvendelser, varmt brugsvand, solenergiopvarmning og -køling)

Industrisektoren

| h) | produktfremstillingsprocesser (f.eks. mere effektiv udnyttelse af trykluft, kondensat, afbrydere og ventiler, brug af automatiske og integrerede systemer, effektive standbyfunktioner) |
| --- | --- |

h)

produktfremstillingsprocesser (f.eks. mere effektiv udnyttelse af trykluft, kondensat, afbrydere og ventiler, brug af automatiske og integrerede systemer, effektive standbyfunktioner)

| i) | motorer og regulatorer (f.eks. øget anvendelse af elektronisk styring, enheder til elektrisk effektstyring, integreret anvendelsesprogrammering, frekvenskonversion, højeffektive elmotorer) |
| --- | --- |

i)

motorer og regulatorer (f.eks. øget anvendelse af elektronisk styring, enheder til elektrisk effektstyring, integreret anvendelsesprogrammering, frekvenskonversion, højeffektive elmotorer)

| j) | ventilatorer, enheder til elektrisk effektstyring og ventilation (f.eks. nye anordninger/systemer, udnyttelse af naturlig ventilation) |
| --- | --- |

j)

ventilatorer, enheder til elektrisk effektstyring og ventilation (f.eks. nye anordninger/systemer, udnyttelse af naturlig ventilation)

| k) | styring af efterspørgsels-respons (f.eks. belastningsstyring, systemer til spidslastudjævning) |
| --- | --- |

k)

styring af efterspørgsels-respons (f.eks. belastningsstyring, systemer til spidslastudjævning)

| l) | højeffektiv kraftvarmeproduktion (f.eks. kraft-varme-anvendelser) |
| --- | --- |

l)

højeffektiv kraftvarmeproduktion (f.eks. kraft-varme-anvendelser)

Transportsektoren

| m) | valg af transportform (f.eks. fremme af energieffektive køretøjer, energieffektiv anvendelse af køretøjer, herunder dæktryksjusteringsordninger, energieffektivt udstyr og ekstraudstyr til køretøjer, brændstofadditiver, der forbedrer energieffektiviteten, højtsmørende olier og lavresistente dæk) |
| --- | --- |

m)

valg af transportform (f.eks. fremme af energieffektive køretøjer, energieffektiv anvendelse af køretøjer, herunder dæktryksjusteringsordninger, energieffektivt udstyr og ekstraudstyr til køretøjer, brændstofadditiver, der forbedrer energieffektiviteten, højtsmørende olier og lavresistente dæk)

| n) | skift af transportform (f.eks. bilfrie ordninger for transport mellem bolig og arbejdsplads, delebiler, skift af transportform fra mere energiforbrugende transportformer til mindre energiforbrugende transportformer målt pr. passager/km eller pr. ton/km) |
| --- | --- |

n)

skift af transportform (f.eks. bilfrie ordninger for transport mellem bolig og arbejdsplads, delebiler, skift af transportform fra mere energiforbrugende transportformer til mindre energiforbrugende transportformer målt pr. passager/km eller pr. ton/km)

Tværsektorielle foranstaltninger

| o) | standarder og normer, der primært sigter mod forbedret energieffektivitet i produkter og tjenesteydelser, herunder bygninger |
| --- | --- |

o)

standarder og normer, der primært sigter mod forbedret energieffektivitet i produkter og tjenesteydelser, herunder bygninger

| p) | energimærkningsordninger |
| --- | --- |

p)

energimærkningsordninger

| q) | forbrugsmåling, intelligente målesystemer som f.eks. individuelle, fjernstyrede måleinstrumenter og informativ fakturering |
| --- | --- |

q)

forbrugsmåling, intelligente målesystemer som f.eks. individuelle, fjernstyrede måleinstrumenter og informativ fakturering

| r) | uddannelse og erhvervsuddannelse, der fører til anvendelse af energieffektiv teknologi og/eller teknikker |
| --- | --- |

r)

uddannelse og erhvervsuddannelse, der fører til anvendelse af energieffektiv teknologi og/eller teknikker

Horisontale foranstaltninger

| s) | regler, skatter osv., der har den virkning, at de reducerer energiforbruget i slutanvendelserne |
| --- | --- |

s)

regler, skatter osv., der har den virkning, at de reducerer energiforbruget i slutanvendelserne

| t) | målrettede oplysningskampagner, der fremmer energieffektivisering og energieffektiviseringsforanstaltninger. |
| --- | --- |

t)

målrettede oplysningskampagner, der fremmer energieffektivisering og energieffektiviseringsforanstaltninger.

---

BILAG IV

Generelle rammer for måling og kontrol af energibesparelser

1.   Måling og beregning af energibesparelser og deres standardisering

1.1.   Måling af energibesparelser

Generelt

Ved måling af de gennemførte energibesparelser, jf. artikel 4, med henblik på at få et overordnet indtryk af den samlede forbedring af energieffektiviteten og fastslå virkningen af individuelle målinger skal der anvendes en harmoniseret beregningsmodel, der anvender en kombination af top-down- og bottom-up-beregningsmetoder til måling af de årlige forbedringer i energieffektiviteten med henblik på de i artikel 14 omhandlede rapporter.

Ved udformningen af den harmoniserede beregningsmodel i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, skal udvalget så vidt muligt anvende data, der allerede meddeles rutinemæssigt af Eurostat og/eller de nationale statistiske kontorer.

Top-down-beregninger

En top-down-beregningsmetode indebærer, at omfanget af energibesparelser som udgangspunkt beregnes under anvendelse af de nationale eller flere samlede sektorbestemte niveauer af energibesparelser. Dernæst korrigeres de årlige data for udefra kommende faktorer såsom graddage, strukturforandringer, produktblanding osv., så der udledes en måling, der giver et retvisende billede af den samlede forbedring af energieffektiviteten som beskrevet i punkt 1.2. Denne metode giver ingen nøjagtige målinger for et bestemt niveau, og den viser heller ingen årsags- og virkningssammenhæng mellem målinger og de deraf følgende energibesparelser. Den er dog sædvanligvis enklere og mindre bekostelig, og den omtales ofte som »energieffektivitetsindikatorer«, fordi den giver en indikation af udviklingen.

Ved udformningen af den top-down-beregningsmetode, der anvendes i denne harmoniserede beregningsmodel, skal udvalget så vidt muligt basere sig på eksisterende metoder såsom Odex-modellen (1).

Bottom-up-beregninger

En del af det årlige endelige nationale energiforbrug for sektorer, der falder ind under direktivets anvendelsesområde, dækkes ved anvendelse af en harmoniseret bottom-up-model. Ved udformningen af denne harmoniserede bottom-up-model i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, sigter udvalget mod at anvende standardiserede metoder, der indebærer et minimum af administrative byrder og omkostninger, ved bl.a. at anvende de målemetoder, der er nævnt i punkt 2.1 og 2.2, og ved at fokusere på de sektorer, hvor den harmoniserede bottom-up-model kan anvendes mest omkostningseffektivt.

De medlemsstater, der ønsker det, kan i overensstemmelse med den i artikel 16, stk. 2, nævnte procedure med samtykke fra Kommissionen og på grundlag af en metodebeskrivelse, som den pågældende medlemsstat har forelagt, anvende yderligere bottom-up-målinger ud over den del, der er foreskrevet i den harmoniserede bottom-up-model.

En bottom-up-beregningsmetode betyder, at energibesparelser, der opnås ved gennemførelse af en specifik energieffektiviseringsforanstaltning, måles i kilowatt-timer (kWh), Joule (J) eller kilogram olieækvivalenter (kgoe) og lægges sammen med energibesparelsesresultater fra andre specifikke energieffektiviseringsforanstaltninger. De udpegede myndigheder eller organisationer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, sikrer, at man ikke medtæller energibesparelser, der skyldes en kombination af flere energieffektiviseringsforanstaltninger (herunder mekanismer), to gange. I forbindelse med bottom-up-beregningsmetoden kan de data og metoder, der er nævnt i punkt 2.1 og 2.2, anvendes.

Hvis bottom-up-beregninger ikke foreligger for visse sektorer, kan der med forbehold af samtykke fra Kommissionen i overensstemmelse med den i artikel 16, stk. 2, nævnte procedure anvendes top-down-indikatorer eller blandinger af top-down- og bottom-up-beregninger i rapporterne til Kommissionen. Kommissionen skal navnlig ved vurdering af anmodninger herom inden for rammerne af den i artikel 14, stk. 2, beskrevne foreløbige rapport udvise passende fleksibilitet. Nogle top-down-beregninger vil være nødvendige for at måle virkningen af foranstaltninger, der er gennemført efter 1995 (og i visse tilfælde 1991), som stadig har virkninger.

1.2.   Standardisering af målinger af energibesparelser

Energibesparelser konstateres ved at måle og/eller anslå forbruget før og efter gennemførelsen af foranstaltningen, idet der foretages tilpasninger og standardiseringer med hensyn til eksterne forhold, der almindeligvis påvirker energiforbruget. De forhold, der almindeligvis påvirker energiforbruget, kan også ændre sig i tidens løb. Sådanne forhold kan f.eks. være virkningen af en eller flere plausible faktorer (ikke udtømmende):

| a) | vejrforhold, som f.eks. graddage |
| --- | --- |

a)

vejrforhold, som f.eks. graddage

| b) | belægningsniveauer |
| --- | --- |

b)

belægningsniveauer

| c) | åbningstider for andre bygninger end boliger |
| --- | --- |

c)

åbningstider for andre bygninger end boliger

| d) | intensitet af det installerede udstyr (anlæggets kapacitet), produktblanding |
| --- | --- |

d)

intensitet af det installerede udstyr (anlæggets kapacitet), produktblanding

| e) | anlæggets kapacitet, produktionsniveau, mængde eller værditilvækst, herunder ændringer i BNP-niveauet |
| --- | --- |

e)

anlæggets kapacitet, produktionsniveau, mængde eller værditilvækst, herunder ændringer i BNP-niveauet

| f) | tidsskema for anvendelse af anlæg og køretøjer |
| --- | --- |

f)

tidsskema for anvendelse af anlæg og køretøjer

| g) | forbindelser med andre enheder. |
| --- | --- |

g)

forbindelser med andre enheder.

2.   Data og metoder, der kan benyttes (målelighed)

Der findes flere metoder til indsamling af data for at måle og/eller anslå energibesparelser. På det tidspunkt, hvor en energitjeneste eller en energieffektiviseringsforanstaltning evalueres, vil det ofte være umuligt at bygge udelukkende på målinger. Derfor sondres der mellem metoder til at måle energibesparelser og metoder til at anslå energibesparelser, idet sidstnævnte er de hyppigst anvendte.

2.1.   Data og metoder, der bygger på måling

Regninger fra distributionsselskaber eller detailhandlere

Energiregninger, der bygger på forbrugsmåling, kan danne grundlag for måling i en repræsentativ periode før indførelsen af energieffektiviseringsforanstaltninger. Derefter kan disse sammenlignes med regninger på grundlag af forbrugsmåling i perioden efter indførelse og anvendelse af foranstaltningen, ligeledes for en repræsentativ periode. Resultaterne bør om muligt også sammenlignes med en kontrolgruppe (gruppe, der ikke deltager), eller subsidiært standardiseres som beskrevet i punkt 1.2.

Energisalgsdata

Forbruget af forskellige energityper (f.eks. elektricitet, gas, fyringsolie) kan måles ved at sammenligne salgsdata fra detailhandleren eller distributøren, der stammer fra tiden før indførelsen af energieffektiviseringsforanstaltningerne, med salgsdata fra tiden efter. Der kan benyttes en kontrolgruppe eller standardiserede data.

Salgsdata for udstyr og apparater

Den energimæssige ydeevne for udstyr og apparater kan beregnes på grundlag af oplysninger, der fås direkte fra fabrikanten. Data for salg af udstyr og apparater kan generelt fås fra detailhandlerne. Der kan også udføres særlige undersøgelser og målinger. De foreliggende data kan kontrolleres i forhold til salgstal for at fastslå energibesparelsernes omfang. Når denne metode anvendes, bør der korrigeres for ændringer i brugen af udstyr eller apparater.

Data for det endelige forbrug

En bygnings eller et anlægs energiforbrug kan overvåges præcist med henblik på at registrere energiefterspørgslen før og efter indførelsen af en energieffektiviseringsforanstaltning. Vigtige relevante faktorer (f.eks. produktionsproces, særligt udstyr, opvarmningsanlæg) kan måles nøjere.

2.2.   Data og metoder, der bygger på skøn

Data, der anslås ved anvendelse af enkel teknik: ingen inspektion

Beregning af data, der anslås ved anvendelse af enkel teknik uden inspektion på stedet, er den mest anvendte metode til at indhente data til måling af skøn over energibesparelser. Data kan anslås ved brug af enkle tekniske principper uden brug af data fra stedet, men ved hjælp af antagelser, der bygger på udstyrsspecifikationer, ydeevneegenskaber, driftsprofiler for gennemførte foranstaltninger og statistik osv.

Data, der anslås ved anvendelse af avanceret teknik: inspektion

Energidata kan beregnes på grundlag af oplysninger, som en ekstern ekspert har fundet frem til under et syn eller en anden type inspektion af et eller flere udvalgte steder. På dette grundlag kan der udvikles mere avancerede algoritmer/simuleringsmodeller, der kan anvendes på flere genstandsområder (f.eks. bygninger, anlæg eller køretøjer). Denne målemetode kan ofte anvendes til supplering og justering af data, der anslås ved anvendelse af enkel teknik.

3.   Håndtering af usikkerhed

Alle de metoder, der er anført i punkt 2, kan medføre en vis grad af usikkerhed. Usikkerheden kan stamme fra (2):

| a) | instrumentfejl: disse fejl opstår typisk på grund af fejl i de specifikationer, der oplyses fra fabrikantens side |
| --- | --- |

a)

instrumentfejl: disse fejl opstår typisk på grund af fejl i de specifikationer, der oplyses fra fabrikantens side

| b) | modelfejl: der er typisk tale om fejl i den model, der benyttes til at vurdere parametre for de indsamlede data |
| --- | --- |

b)

modelfejl: der er typisk tale om fejl i den model, der benyttes til at vurdere parametre for de indsamlede data

| c) | prøvetagningsfejl: her er der typisk tale om fejl, der skyldes, at en observation kun er gennemført for en stikprøve af enheder og ikke for alle de pågældende enheder. |
| --- | --- |

c)

prøvetagningsfejl: her er der typisk tale om fejl, der skyldes, at en observation kun er gennemført for en stikprøve af enheder og ikke for alle de pågældende enheder.

Usikkerhed kan desuden skyldes planlagte eller uplanlagte antagelser; de opstår som regel i forbindelse med skøn, prognoser og/eller anvendelse af tekniske data. Forekomsten af fejl hænger endvidere sammen med det valgte system for dataindsamling, jf. punkt 2.1 og 2.2. Det tilrådes at specificere usikkerheden nærmere.

Medlemsstaterne kan vælge at benytte en metode med kvantificeret usikkerhed, når de aflægger rapport om direktivmålene. Kvantificeret usikkerhed skal så udtrykkes på en statistisk meningsfuld måde med opgivelse af både nøjagtighed og pålidelighedsgrad. For eksempel: »Den kvantificerbare fejlmargen er ± 20 % med et konfidensniveau på 90 %.«

Benyttes metoden med kvantificeret usikkerhed, skal medlemsstaterne også tage hensyn til det forhold, at den acceptable grad af usikkerhed i beregningen af energibesparelserne er en funktion af spareomfanget og omkostningseffektiviteten ved faldende usikkerhed.

4.   Harmoniseret levetid for energieffektiviseringsforanstaltninger i bottom-up-beregninger

Nogle energieffektiviseringsforanstaltninger varer i årtier, medens andre foranstaltninger ikke varer så længe. Nedenstående liste opregner en række eksempler på den gennemsnitlige levetid for energieffektiviseringsforanstaltninger:

| Loftsisolering i private boliger | 30 år |
| --- | --- |
| Hulmursisolering i private boliger | 40 år |
| Ruder, mærket E til C (i m2) | 20 år |
| Kedler, mærket B til A | 15 år |
| Varmekontrol — forbedring i forbindelse med udskiftning af kedel | 15 år |
| Kompakt-lysstofrør — detailhandel | 16 år |
| Kilde: Energy Efficiency Commitment 2005-2008, UK |

Loftsisolering i private boliger

30 år

Hulmursisolering i private boliger

40 år

Ruder, mærket E til C (i m2)

20 år

Kedler, mærket B til A

15 år

Varmekontrol — forbedring i forbindelse med udskiftning af kedel

15 år

Kompakt-lysstofrør — detailhandel

16 år

Kilde: Energy Efficiency Commitment 2005-2008, UK

For at sikre, at alle medlemsstater anfører samme levetid for de samme foranstaltninger, vil disse blive harmoniseret på europæisk plan. Kommissionen vil med bistand fra det ifølge artikel 16 nedsatte udvalg erstatte ovennævnte liste med en godkendt foreløbig liste med den gennemsnitlige levetid for forskellige energieffektiviseringsforanstaltninger senest den ... (3).

5.   Hensyntagen til multiplikatoreffekten af energibesparelser og undgåelse af, at blandede top-down- og bottom-up-beregningsmetoder medregnes to gange

Gennemførelse af en energieffektiviseringsforanstaltning, f.eks. isolering af varmtvandsbeholder og varmtvandsrør i en bygning, eller andre foranstaltninger med tilsvarende virkning, kan medføre fremtidige multiplikatoreffekter på markedet, således at forstå, at markedet automatisk vil gennemføre en foranstaltning uden yderligere indblanding fra myndigheder eller organisationer, jf. artikel 4, stk. 3, eller nogen privat udbyder af energitjenester. En foranstaltning med multiplikatorpotentiale vil i de fleste tilfælde være mere omkostningseffektiv end foranstaltninger, der skal gentages regelmæssigt. Medlemsstaterne vurderer sådanne foranstaltningers energibesparelsespotentiale, herunder deres multiplikatoreffekter, og kontrollerer den samlede virkning i en efterfølgende evaluering under anvendelse af indikatorer, hvor dette er relevant.

Der korrigeres for energibesparelser, der medregnes to gange. Der tilskyndes til anvendelse af matricer, hvormed foranstaltningernes virkninger kan ses under ét.

Der tages ikke hensyn til potentielle energibesparelser, der fremkommer efter målperioden, når medlemsstaterne aflægger rapport om det overordnede mål, jf. artikel 4. Der bør under alle omstændigheder tilskyndes til foranstaltninger, der fremmer langsigtede markedsvirkninger, og der bør tages hensyn til foranstaltninger, som allerede har resulteret i multiplikatoreffekter med hensyn til energibesparelse, når der aflægges rapport om målene i artikel 4, forudsat at disse kan måles og kontrolleres under anvendelse af retningslinjerne i dette bilag.

6.   Kontrol af energibesparelserne

Hvis det anses for omkostningseffektivt og nødvendigt, skal de energibesparelser, der opnås ved specifikke energitjenester eller andre energieffektiviseringsforanstaltninger, kontrolleres af en tredjepart. Det kan gøres af uafhængige konsulenter, energitjenesteselskaber eller andre markedsaktører. De relevante myndigheder eller organisationer i medlemsstaterne, jf. artikel 4, stk. 3, kan udstede yderligere instrukser på dette område.

Kilder: A European Ex-post Evaluation Guidebook for DSM and EE Service Programmes; IEA, databasen INDEEP; IPMVP, bind 1 (versionen fra marts 2002).

---

(1)  Odysseus-Mure-projektet. Save-programmet, Kommissionen 2005.

(2)  En model for etablering af et niveau for kvantificerbar usikkerhed, der bygger på disse tre fejl, er anført i tillæg B til den internationale protokol for ydeevnemåling og -verifikation (International Performance Measurement & Verification Protocol (IPMVP)).

(3)  Seks måneder efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

---

BILAG V

VEJLEDENDE LISTE OVER EKSEMPLER PÅ ENERGIEFFEKTIVISERINGSFORANSTALTNINGER I DEN OFFENTLIGE SEKTOR

Med forbehold af den nationale og Fællesskabets lovgivning om offentlige indkøb sikrer medlemsstaterne, at den offentlige sektor opfylder krav fra følgende vejledende liste i forbindelse med den offentlige sektors rolle som forbillede, jf. artikel 5:

| a) | krav om, at der anvendes finansieringsinstrumenter til energibesparelser, herunder kontrakter om energiydelser, der fastsætter, at der skal leveres målbare og forud fastsatte energibesparelser (også i tilfælde, hvor offentlige forvaltninger har outsourcet ansvarsområder) |
| --- | --- |

a)

krav om, at der anvendes finansieringsinstrumenter til energibesparelser, herunder kontrakter om energiydelser, der fastsætter, at der skal leveres målbare og forud fastsatte energibesparelser (også i tilfælde, hvor offentlige forvaltninger har outsourcet ansvarsområder)

| b) | krav om indkøb af udstyr og køretøjer på grundlag af lister med specifikationer for energieffektive produkter inden for forskellige kategorier af udstyr og køretøjer, som skal udarbejdes af myndighederne eller organisationerne i den offentlige sektor, jf. artikel 4, stk. 3, idet der, når det er relevant, benyttes analyser af minimerede livscyklusomkostninger eller tilsvarende metoder til at sikre omkostningseffektiviteten |
| --- | --- |

b)

krav om indkøb af udstyr og køretøjer på grundlag af lister med specifikationer for energieffektive produkter inden for forskellige kategorier af udstyr og køretøjer, som skal udarbejdes af myndighederne eller organisationerne i den offentlige sektor, jf. artikel 4, stk. 3, idet der, når det er relevant, benyttes analyser af minimerede livscyklusomkostninger eller tilsvarende metoder til at sikre omkostningseffektiviteten

| c) | krav om indkøb af produkter med effektivt energiforbrug i alle tilstande, herunder standby, idet der, når det er relevant, benyttes analyser af minimerede livscyklusomkostninger eller tilsvarende metoder til at sikre omkostningseffektiviteten |
| --- | --- |

c)

krav om indkøb af produkter med effektivt energiforbrug i alle tilstande, herunder standby, idet der, når det er relevant, benyttes analyser af minimerede livscyklusomkostninger eller tilsvarende metoder til at sikre omkostningseffektiviteten

| d) | krav om at erstatte eller opgradere eksisterende udstyr og køretøjer med det udstyr, der er anført i litra b) og c) |
| --- | --- |

d)

krav om at erstatte eller opgradere eksisterende udstyr og køretøjer med det udstyr, der er anført i litra b) og c)

| e) | krav om at gøre brug af energisyn og gennemføre de deraf følgende omkostningseffektive anbefalinger. |
| --- | --- |

e)

krav om at gøre brug af energisyn og gennemføre de deraf følgende omkostningseffektive anbefalinger.

---

RÅDETS BEGRUNDELSE

I.   INDLEDNING

Den 10. december 2003 forelagde Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester (1) på grundlag af EF-traktatens artikel 175, stk. 1.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 28. oktober 2004 (2). Regionsudvalget afgav udtalelse den 17. juni 2004 (3).

Europa-Parlamentet vedtog sin førstebehandlingsudtalelse den 7. juni 2005 (4) og vedtog 97 ændringer.

Den 23. september 2005 vedtog Rådet sin fælles holdning i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 251.

II.   FORMÅLET MED FORSLAGET

Forslaget har til formål at øge energieffektiviteten ved at indføre bindende sparemål for medlemsstaterne og træffe foranstaltninger, som vil skabe et marked for energitjenester. Forslaget fokuserer på efterspørgselssiden (dvs. slutbrugeren og detailleverandørerne), og det kan derfor ses som et supplement til tidligere fællesskabslovgivning på energiområdet, der vedrørte udbudssiden. Det skal bidrage til opfyldelse af EU's reduktionsmål for CO2-emissioner, yderligere styrke Fællesskabets ledende rolle på verdensmarkedet for energieffektive produkter og tjenesteydelser — og dermed bidrage til Lissabon-processen — og det vil indvirke positivt på forsyningssikkerheden.

III.   ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

1.   Generelle bemærkninger

Ligesom Kommissionen prioriterer Rådet energieffektivitet højt, og det kan derfor i det store og hele støtte det generelle formål med Kommissionens forslag. De fleste af de ændringer, Rådet har foretaget i sin fælles holdning, har til formål at tilpasse direktivudkastet til forskellige nationale forhold og nuværende praksis, mindske de omkostninger og den administrative byrde, der er forbundet med anvendelsen, og generelt lette gennemførelsen.

| a) | Af de 97 ændringer, Europa-Parlamentet har vedtaget, har Rådet accepteret følgende 37 ændringer:






  — | fuldt ud (nogle af dem omformuleret): 1, 11, 12, 13 (i betragtning 4), 21, 23 (5), 33 (artikel 4, stk. 3), 47, 48, 50 (artikel 6, stk. 3), 56, 57, 58, 76 (artikel 16), 82, 86, 90, 98 (bilag IV, punkt 1.2) |
| --- | --- | --- |

a)

Af de 97 ændringer, Europa-Parlamentet har vedtaget, har Rådet accepteret følgende 37 ændringer:

—

fuldt ud (nogle af dem omformuleret): 1, 11, 12, 13 (i betragtning 4), 21, 23 (5), 33 (artikel 4, stk. 3), 47, 48, 50 (artikel 6, stk. 3), 56, 57, 58, 76 (artikel 16), 82, 86, 90, 98 (bilag IV, punkt 1.2)

| — | delvis: 3, 7, 14 (artikel 2, stk. 2), 63, 69 (artikel 13, stk. 3, litra d) og betragtning 13b), 74, 79, 80, 87 (også i bilag III, litra q)) og 99 |
| --- | --- |

—

delvis: 3, 7, 14 (artikel 2, stk. 2), 63, 69 (artikel 13, stk. 3, litra d) og betragtning 13b), 74, 79, 80, 87 (også i bilag III, litra q)) og 99

| — | i princippet: 16 (artikel 3, litra c)), 17 (artikel 3, litra d)), 22, 49 (artikel 6, stk. 1, litra a)), 64, 70, 88 (bilag III, litra r)), 83 og 92 (bilag III, litra m) og n)). |
| --- | --- |

—

i princippet: 16 (artikel 3, litra c)), 17 (artikel 3, litra d)), 22, 49 (artikel 6, stk. 1, litra a)), 64, 70, 88 (bilag III, litra r)), 83 og 92 (bilag III, litra m) og n)).

Rådet forkastede følgende 60 ændringer: 2, 4, 5 og 10 (der hænger sammen), 6, 8, 9, 15, 18, 101, 20, 24-32, 34, 104, 107, 108, 38-41, 43-46, 51-55, 59-62, 65-68, 71, 72, 75, 77, 78, 81, 84, 85, 89, 91, 93-96, 109; ud af disse kunne ændring 4, 18, 20, 24, 25, 53, 55, 59, 61, 62, 67, 68, 77, 81, 89, 91, 101 og 104 ikke accepteres af Kommissionen.

Flere af de centrale ændringer, som Rådet ikke accepterede (især ændring 29 og 39) er langt mere vidtgående end bestemmelserne i Kommissionens oprindelige forslag. Rådet ændrede de samme bestemmelser i sin fælles holdning; begrundelsen for at forkaste disse centrale ændringer gives i punkt 2 nedenfor.

| b) | Med hensyn til Kommissionens forslag har Rådet foretaget en række ændringer, der fremgår af det følgende. |
| --- | --- |

b)

Med hensyn til Kommissionens forslag har Rådet foretaget en række ændringer, der fremgår af det følgende.

2.   Specifikke bemærkninger

| a) | De vigtigste ændringer, som Rådet har foretaget, vedrører målene i artikel 4 og 5:






  — | Artikel 4: Den fælles holdning opererer med et vejledende sparemål på 6 % for direktivets sjette anvendelsesår (artikel 4, stk. 1, og betragtning 8a) i stedet for bindende mål; medlemsstaterne er forpligtet til at træffe foranstaltninger, der vil bidrage til at opfylde det vejledende sparemål (artikel 4, stk. 1) og skal selv fastsætte et mellemliggende vejledende sparemål for det tredje anvendelsesår (artikel 4, stk. 2). |
| --- | --- | --- |

a)

De vigtigste ændringer, som Rådet har foretaget, vedrører målene i artikel 4 og 5:

—

Artikel 4: Den fælles holdning opererer med et vejledende sparemål på 6 % for direktivets sjette anvendelsesår (artikel 4, stk. 1, og betragtning 8a) i stedet for bindende mål; medlemsstaterne er forpligtet til at træffe foranstaltninger, der vil bidrage til at opfylde det vejledende sparemål (artikel 4, stk. 1) og skal selv fastsætte et mellemliggende vejledende sparemål for det tredje anvendelsesår (artikel 4, stk. 2).

| — | Artikel 5: Den fælles holdning opererer ikke længere med et særskilt, højere sparemål for den offentlige sektor (artikel 5, stk. 1); den offentlige sektor skal imidlertid foregå med et godt eksempel, træffe en eller flere energieffektiviseringsforanstaltninger (lovgivningsinitiativer og/eller frivillige aftaler (6) eller andre ordninger med tilsvarende virkning), og medlemsstaterne skal føre tilsyn med sektorens resultater i forhold til det nationale vejledende sparemål. |
| --- | --- |

—

Artikel 5: Den fælles holdning opererer ikke længere med et særskilt, højere sparemål for den offentlige sektor (artikel 5, stk. 1); den offentlige sektor skal imidlertid foregå med et godt eksempel, træffe en eller flere energieffektiviseringsforanstaltninger (lovgivningsinitiativer og/eller frivillige aftaler (6) eller andre ordninger med tilsvarende virkning), og medlemsstaterne skal føre tilsyn med sektorens resultater i forhold til det nationale vejledende sparemål.

Rådet valgte at gøre sparemålet vejledende (i stedet for bindende som foreslået af Kommissionen) og ikke at have et specifikt sparemål for den offentlige sektor af følgende grunde:

| — | Medlemsstaterne fandt, at det ville være urimeligt at blive indklaget for Domstolen alene for ikke at have opfyldt det foreskrevne sparemål, f.eks. hvis en medlemsstat efter seks år »kun« havde opnået en besparelse på 5 % i stedet for de foreskrevne 6 %. Den fremtidige opfyldelse af målene hænger direkte sammen med de enkelte borgeres og virksomheders adfærd med hensyn til energiforbrug — en adfærd, som medlemsstaterne tilstræber at påvirke gennem forskellige foranstaltninger, der foreslås i udkastet til direktiv. Det endelige nettoresultat af disse foranstaltninger kan imidlertid ikke helt forudses og er dermed ikke fuldstændig underlagt medlemsstaternes kontrol. |
| --- | --- |

—

Medlemsstaterne fandt, at det ville være urimeligt at blive indklaget for Domstolen alene for ikke at have opfyldt det foreskrevne sparemål, f.eks. hvis en medlemsstat efter seks år »kun« havde opnået en besparelse på 5 % i stedet for de foreskrevne 6 %. Den fremtidige opfyldelse af målene hænger direkte sammen med de enkelte borgeres og virksomheders adfærd med hensyn til energiforbrug — en adfærd, som medlemsstaterne tilstræber at påvirke gennem forskellige foranstaltninger, der foreslås i udkastet til direktiv. Det endelige nettoresultat af disse foranstaltninger kan imidlertid ikke helt forudses og er dermed ikke fuldstændig underlagt medlemsstaternes kontrol.

| — | Udgangspunktet for gennemførelsen af dette direktiv afviger betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, idet nogle medlemsstater allerede tidligere har gjort en betragtelig indsats — med omkostninger til følge — og ofte i den offentlige sektor. Som følge heraf er der forskel på, hvilke muligheder de enkelte medlemsstater har for at opnå forbedringer. |
| --- | --- |

—

Udgangspunktet for gennemførelsen af dette direktiv afviger betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, idet nogle medlemsstater allerede tidligere har gjort en betragtelig indsats — med omkostninger til følge — og ofte i den offentlige sektor. Som følge heraf er der forskel på, hvilke muligheder de enkelte medlemsstater har for at opnå forbedringer.

| — | Medlemsstaterne skal kun træffe omkostningseffektive foranstaltninger (dette er i overensstemmelse med, hvad Kommissionen anfører i sin begrundelse, og Rådet har derfor indføjet en bestemmelse herom i artikel 4, stk. 1). I den forbindelse ønsker medlemsstaterne at træffe foranstaltningerne på det område, hvor omkostningseffektiviteten er størst — uanset om det er i den offentlige eller den private sektor. |
| --- | --- |

—

Medlemsstaterne skal kun træffe omkostningseffektive foranstaltninger (dette er i overensstemmelse med, hvad Kommissionen anfører i sin begrundelse, og Rådet har derfor indføjet en bestemmelse herom i artikel 4, stk. 1). I den forbindelse ønsker medlemsstaterne at træffe foranstaltningerne på det område, hvor omkostningseffektiviteten er størst — uanset om det er i den offentlige eller den private sektor.

Der er desuden nu indsat en udvalgsprocedure (artikel 16, i overensstemmelse med ændring 76 og 99); udvalgets vigtigste opgaver bliver at videreudvikle beregningsmetoden i bilagene (herunder vurdere, hvad der vil være en passende balance mellem »top-down-« og »bottom-up«-målinger) og tilpasse den til den teknologiske udvikling. Der er endvidere indsat bestemmelser, der vil gøre det muligt at anvende frivillige aftaler som instrumenter, der kan bidrage til at nå de vejledende mål.

| b) | Andre ændringer






  — | Rådet har indføjet flere nye betragtninger (8a, 8b, 9a, 11a, 11b, 11c, 13b) og foretaget tilføjelser i betragtning 8 og 12. |
| --- | --- | --- |

b)

Andre ændringer

—

Rådet har indføjet flere nye betragtninger (8a, 8b, 9a, 11a, 11b, 11c, 13b) og foretaget tilføjelser i betragtning 8 og 12.

| — | Artikel 1, andet led: Ordlyden er ændret noget for at gøre det klart, at dette direktiv tilstræber at tilvejebringe betingelser for udvikling af et marked for energitjenester snarere end at udvikle et sådant marked. |
| --- | --- |

—

Artikel 1, andet led: Ordlyden er ændret noget for at gøre det klart, at dette direktiv tilstræber at tilvejebringe betingelser for udvikling af et marked for energitjenester snarere end at udvikle et sådant marked.

| — | Artikel 2: Denne artikel er ændret, så også de dele af transportvirksomheder, der hovedsagelig er baseret på brug af flybrændstof og bunkerfuel til skibe, holdes uden for anvendelsesområdet (definitionen af »energi« i Kommissionens forslag indebar også en lignende begrænsning af anvendelsesområdet); det samme gælder visse dele af de væbnede styrker. |
| --- | --- |

—

Artikel 2: Denne artikel er ændret, så også de dele af transportvirksomheder, der hovedsagelig er baseret på brug af flybrændstof og bunkerfuel til skibe, holdes uden for anvendelsesområdet (definitionen af »energi« i Kommissionens forslag indebar også en lignende begrænsning af anvendelsesområdet); det samme gælder visse dele af de væbnede styrker.

| — | Hvad angår definitionerne i artikel 3 har Rådet tilstræbt, at de bliver så koncise, sammenhængende og operationelle som muligt og samtidig stemmer overens med de eksisterende definitioner i den øvrige fællesskabslovgivning, hvor dette er relevant. |
| --- | --- |

—

Hvad angår definitionerne i artikel 3 har Rådet tilstræbt, at de bliver så koncise, sammenhængende og operationelle som muligt og samtidig stemmer overens med de eksisterende definitioner i den øvrige fællesskabslovgivning, hvor dette er relevant.

| — | I artikel 5 er der indført en vis fleksibilitet, idet der fokuseres på de mest omkostningseffektive foranstaltninger, ligesom det anføres, at en bestemt foranstaltning skal træffes på det mest passende forvaltningsplan. Desuden er listen over retningslinjer for offentlige indkøb i artikel 5, stk. 4 (som allerede i Kommissionens forslag ikke var af bindende art: »kan medlemsstaterne ...«) flyttet til bilag V; dette er gjort for ikke at udelukke andre mulige omkostningseffektive foranstaltninger, som den offentlige sektor kan træffe. Artikel 5, stk. 5, er udgået, da stykket er overflødigt på baggrund af Kommissionens initiativret. |
| --- | --- |

—

I artikel 5 er der indført en vis fleksibilitet, idet der fokuseres på de mest omkostningseffektive foranstaltninger, ligesom det anføres, at en bestemt foranstaltning skal træffes på det mest passende forvaltningsplan. Desuden er listen over retningslinjer for offentlige indkøb i artikel 5, stk. 4 (som allerede i Kommissionens forslag ikke var af bindende art: »kan medlemsstaterne ...«) flyttet til bilag V; dette er gjort for ikke at udelukke andre mulige omkostningseffektive foranstaltninger, som den offentlige sektor kan træffe. Artikel 5, stk. 5, er udgået, da stykket er overflødigt på baggrund af Kommissionens initiativret.

| — | Artikel 6 har fået en ny struktur: Litra b) og c) er flyttet op i stk. 1, og litra a) har fået en ny affattelse som stk. 2. Dette stykke giver medlemsstaterne mulighed for at vælge mellem forskellige krav, der skal pålægges de selskaber, der er omfattet af denne artikel. |
| --- | --- |

—

Artikel 6 har fået en ny struktur: Litra b) og c) er flyttet op i stk. 1, og litra a) har fået en ny affattelse som stk. 2. Dette stykke giver medlemsstaterne mulighed for at vælge mellem forskellige krav, der skal pålægges de selskaber, der er omfattet af denne artikel.

| — | Artikel 7: Denne artikel var yderst vidtgående, og gennemførelsen kunne medføre store omkostninger i den oprindelige udformning, eftersom medlemsstaterne havde ansvaret for at sikre, at alle energieffektiviseringsforanstaltninger blev tilbudt alle kunder. I den fælles holdning skal artiklen sikre, at oplysningerne om energieffektivitetsmekanismer og den finansielle og retlige ramme er så gennemsigtige som muligt og tilgængelige for markedsaktørerne. |
| --- | --- |

—

Artikel 7: Denne artikel var yderst vidtgående, og gennemførelsen kunne medføre store omkostninger i den oprindelige udformning, eftersom medlemsstaterne havde ansvaret for at sikre, at alle energieffektiviseringsforanstaltninger blev tilbudt alle kunder. I den fælles holdning skal artiklen sikre, at oplysningerne om energieffektivitetsmekanismer og den finansielle og retlige ramme er så gennemsigtige som muligt og tilgængelige for markedsaktørerne.

| — | Artikel 8: I sin oprindelige form gav denne artikel medlemsstaterne ansvaret for at sikre, at der fandtes ordninger for kvalificering, godkendelse og/eller certificering af alle markedsaktører, der leverer energitjenester. Dette artikel er tilpasset, således at medlemsstaterne skal sikre, at der findes sådanne ordninger, når det skønnes relevant — hvilket betyder, at medlemsstaterne kan tage hensyn til andre relevante faktorer (f.eks. det pågældende markeds udviklingsgrad, antallet af markedsaktører og efterspørgslen), inden de udvikler disse (bekostelige) ordninger. |
| --- | --- |

—

Artikel 8: I sin oprindelige form gav denne artikel medlemsstaterne ansvaret for at sikre, at der fandtes ordninger for kvalificering, godkendelse og/eller certificering af alle markedsaktører, der leverer energitjenester. Dette artikel er tilpasset, således at medlemsstaterne skal sikre, at der findes sådanne ordninger, når det skønnes relevant — hvilket betyder, at medlemsstaterne kan tage hensyn til andre relevante faktorer (f.eks. det pågældende markeds udviklingsgrad, antallet af markedsaktører og efterspørgslen), inden de udvikler disse (bekostelige) ordninger.

| — | I artikel 10 er der indføjet en bestemmelse, der under visse omstændigheder giver mulighed for ordninger og takststrukturer med et socialt sigte. |
| --- | --- |

—

I artikel 10 er der indføjet en bestemmelse, der under visse omstændigheder giver mulighed for ordninger og takststrukturer med et socialt sigte.

| — | I artikel 12 er det indføjet to stykker:






  — | Stk. 2 sikrer, at andre, mindre omkostningskrævende energisynsforanstaltninger kan anvendes i visse tilfælde. |
| --- | --- | --- |

—

I artikel 12 er det indføjet to stykker:

—

Stk. 2 sikrer, at andre, mindre omkostningskrævende energisynsforanstaltninger kan anvendes i visse tilfælde.

| — | I stk. 3 præciseres det, at bygninger, for hvilke der er udstedt attest i henhold til »bygningsdirektivet«, har overholdt kravene med hensyn til energisyn; desuden åbnes der mulighed for syn foretaget på grundlag af ordninger baseret på frivillige aftaler. |
| --- | --- |

—

I stk. 3 præciseres det, at bygninger, for hvilke der er udstedt attest i henhold til »bygningsdirektivet«, har overholdt kravene med hensyn til energisyn; desuden åbnes der mulighed for syn foretaget på grundlag af ordninger baseret på frivillige aftaler.

| — | Artikel 13 er tilpasset, så den er blevet mere fleksibel og mindre omkostningskrævende, og så en urimelig administrativ byrde undgås. |
| --- | --- |

—

Artikel 13 er tilpasset, så den er blevet mere fleksibel og mindre omkostningskrævende, og så en urimelig administrativ byrde undgås.

| — | Rapporteringskravene i artikel 14 er blevet tilpasset og ændret; stk. 1 giver Kommissionen mulighed for at tage hensyn til eksisterende beregningsmetoder, og stk. 2 foreskriver nu, at medlemsstaterne skal forelægge en foreløbig og en endelig rapport. |
| --- | --- |

—

Rapporteringskravene i artikel 14 er blevet tilpasset og ændret; stk. 1 giver Kommissionen mulighed for at tage hensyn til eksisterende beregningsmetoder, og stk. 2 foreskriver nu, at medlemsstaterne skal forelægge en foreløbig og en endelig rapport.

| — | Der er indføjet en ny artikel 15, der præciserer Kommissionens opgaver og den dertil hørende tidsplan i forbindelse med udvalgsproceduren. Denne artikel (sammenholdt med de relevante bestemmelser i bilag I og II) foreskriver også, at Kommissionen skal udvikle en beregningsmetode med en vis procentdel af bottom-up-beregninger, som medlemsstaterne skal anvende fra datoen for direktivets ikrafttrædelse (artikel 15, stk. 2). Når Kommissionen har afsluttet denne opgave, skal den arbejde videre med henblik på at vurdere, om procentdelen af bottom-up-beregninger kan øges yderligere, idet de relevante faktorer afvejes mod hinanden (artikel 15, stk. 3); hvis Kommissionen herefter beslutter, at procentdelen af bottom-up-beregninger faktisk kan øges, skal medlemsstaterne tage denne nye beregningsmetode i brug to år efter iværksættelsesdatoen. |
| --- | --- |

—

Der er indføjet en ny artikel 15, der præciserer Kommissionens opgaver og den dertil hørende tidsplan i forbindelse med udvalgsproceduren. Denne artikel (sammenholdt med de relevante bestemmelser i bilag I og II) foreskriver også, at Kommissionen skal udvikle en beregningsmetode med en vis procentdel af bottom-up-beregninger, som medlemsstaterne skal anvende fra datoen for direktivets ikrafttrædelse (artikel 15, stk. 2). Når Kommissionen har afsluttet denne opgave, skal den arbejde videre med henblik på at vurdere, om procentdelen af bottom-up-beregninger kan øges yderligere, idet de relevante faktorer afvejes mod hinanden (artikel 15, stk. 3); hvis Kommissionen herefter beslutter, at procentdelen af bottom-up-beregninger faktisk kan øges, skal medlemsstaterne tage denne nye beregningsmetode i brug to år efter iværksættelsesdatoen.

| — | I artikel 18 er der nu en overgangsperiode på to år i stedet for den urealistiske frist pr. 1. juni 2006, der var foreslået af Kommissionen. En sådan periode giver dels mulighed for at afslutte de normale lovgivningsprocedurer på nationalt plan, dels mulighed for:






  — | at medlemsstaterne kan fremsende oplysninger om allerede benyttede beregningsmetoder til Kommissionen, så denne kan tage hensyn hertil (helst inden seks måneder, jf. artikel 14, stk. 1) |
| --- | --- | --- |

—

I artikel 18 er der nu en overgangsperiode på to år i stedet for den urealistiske frist pr. 1. juni 2006, der var foreslået af Kommissionen. En sådan periode giver dels mulighed for at afslutte de normale lovgivningsprocedurer på nationalt plan, dels mulighed for:

—

at medlemsstaterne kan fremsende oplysninger om allerede benyttede beregningsmetoder til Kommissionen, så denne kan tage hensyn hertil (helst inden seks måneder, jf. artikel 14, stk. 1)

| — | at Kommissionen kan udvikle beregningsmetoden (inden 18 måneder, jf. artikel 15, stk. 2) |
| --- | --- |

—

at Kommissionen kan udvikle beregningsmetoden (inden 18 måneder, jf. artikel 15, stk. 2)

| — | at medlemsstaterne kan beregne det nationale vejledende energisparemål og forberede beregningsmetodens anvendelse i praksis. |
| --- | --- |

—

at medlemsstaterne kan beregne det nationale vejledende energisparemål og forberede beregningsmetodens anvendelse i praksis.

| — | Bilag I omhandler nu den ændrede metode til beregning af det nationale energisparemål. I punkt 3 har Rådet ændret den af Kommissionen foreslåede skæringsdato for, hvilke foranstaltninger der som hovedregel kan tages i betragtning ved beregningen af de årlige besparelser, fra 1991 til 1995. Rådet har imidlertid fastholdt skæringsdatoen 1991 med henblik på brug i visse tilfælde; denne bestemmelse er nødvendig for de medlemsstater, der i perioden 1991-1994 har iværksat visse politiske instrumenter, som stadig er i kraft. Desuden sikrer denne skæringsdato, at medlemsstater, der allerede tidligere har gjort en betragtelig indsats for at øge energieffektiviteten, ikke behandles urimeligt i forhold til medlemsstater, der endnu ikke har foretaget en indsats af lignende omfang. |
| --- | --- |

—

Bilag I omhandler nu den ændrede metode til beregning af det nationale energisparemål. I punkt 3 har Rådet ændret den af Kommissionen foreslåede skæringsdato for, hvilke foranstaltninger der som hovedregel kan tages i betragtning ved beregningen af de årlige besparelser, fra 1991 til 1995. Rådet har imidlertid fastholdt skæringsdatoen 1991 med henblik på brug i visse tilfælde; denne bestemmelse er nødvendig for de medlemsstater, der i perioden 1991-1994 har iværksat visse politiske instrumenter, som stadig er i kraft. Desuden sikrer denne skæringsdato, at medlemsstater, der allerede tidligere har gjort en betragtelig indsats for at øge energieffektiviteten, ikke behandles urimeligt i forhold til medlemsstater, der endnu ikke har foretaget en indsats af lignende omfang.

| — | Den fælles holdning præciserer i bilag II, at listen giver eksempler på foranstaltninger, der kan komme i betragtning, men at den ikke opstiller begrænsninger. Desuden er der ændret i flere af listens eksempler. |
| --- | --- |

—

Den fælles holdning præciserer i bilag II, at listen giver eksempler på foranstaltninger, der kan komme i betragtning, men at den ikke opstiller begrænsninger. Desuden er der ændret i flere af listens eksempler.

| — | I bilag IV har Rådet indføjet en mere udførlig beskrivelse af top-down- og bottom-up-beregningsmetoderne (punkt 1.1), en liste over harmoniseret levetid for energieffektiviseringsforanstaltninger i bottom-up-beregninger (punkt 4) og bestemmelser vedrørende multiplikatoreffekten og dobbelt medregning af energibesparelser (punkt 5). |
| --- | --- |

—

I bilag IV har Rådet indføjet en mere udførlig beskrivelse af top-down- og bottom-up-beregningsmetoderne (punkt 1.1), en liste over harmoniseret levetid for energieffektiviseringsforanstaltninger i bottom-up-beregninger (punkt 4) og bestemmelser vedrørende multiplikatoreffekten og dobbelt medregning af energibesparelser (punkt 5).

IV.   KONKLUSION

Begge institutioner har givet udtryk for, at de støtter det generelle formål med Kommissionens forslag; de er enige om, at EU bør begynde at udnytte de muligheder, som de potentielle energibesparelser giver, samt hurtigst muligt videreudvikle markedet for energieffektive tjenesteydelser og produkter. Set i dette perspektiv er Rådet af den opfattelse, at den fælles holdning opfylder disse væsentlige mål i Kommissionens forslag.

---

(1)  Dok. 16261/03 ENER 362 CODEC 1858 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2)  EUT C 120 af 20.5.2005, s. 115.

(3)  EUT C 318 af 22.12.2004, s. 19.

(4)  Dok. 9836/05 CODEC 472 ENER 93 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(5)  Vedrører kun den tyske sprogudgave.

(6)  Betragtning 13 i Kommissionens forslag omhandler brug af frivillige aftaler.

---