# Uradni list C 264E/25.

| | ISSN 1725-5244 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 264E |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 4825. oktober 2005 |

ISSN 1725-5244

Uradni list

Evropske unije

C 264E

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 4825. oktober 2005

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | I   Informacije |
| | Svet |
| 2005/C 264E/1 | Skupno stališče (ES) št. 30/2005 z dne 18. julija 2005, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih in razveljavitvi Direktive 91/157/EGS | 1 |
| 2005/C 264E/2 | Skupno stališče (ES) št. 31/2005 z dne 18. julija 2005, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi določb Århuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti | 18 |
| 2005/C 264E/3 | Skupno stališče (ES) št. 32/2005 z dne 18. julija 2005, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o izvajanju Mednarodnega kodeksa za varno upravljanje ladij v Skupnosti in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 3051/95 | 28 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

I   Informacije

Svet

2005/C 264E/1

Skupno stališče (ES) št. 30/2005 z dne 18. julija 2005, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih in razveljavitvi Direktive 91/157/EGS

1

2005/C 264E/2

Skupno stališče (ES) št. 31/2005 z dne 18. julija 2005, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi določb Århuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti

18

2005/C 264E/3

Skupno stališče (ES) št. 32/2005 z dne 18. julija 2005, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o izvajanju Mednarodnega kodeksa za varno upravljanje ladij v Skupnosti in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 3051/95

28

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

I Informacije

Svet

| 25.10.2005 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 264/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2005

SL

Uradni list Evropske unije

CE 264/1

---

SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 30/2005,

ki ga je sprejel Svet dne 18. julija 2005

z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/.../ES z dne ... o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih in razveljavitvi Direktive 91/157/EGS

(2005/C 264 E/01)

(Besedilo velja za EGS)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA —

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, zlasti člena 175(1) in člena 95(1), v povezavi s členi 4, 5 in 18 te direktive,

ob upoštevanju predloga Komisije (1),

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (3),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (4),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Zaželeno je, da se uskladijo nacionalni ukrepi v zvezi z baterijami in akumulatorji ter z odpadnimi baterijami in akumulatorji. Poglavitni cilj te direktive je kar najbolj zmanjšati negativni vpliv baterij in akumulatorjev ter odpadnih baterij in akumulatorjev na okolje, s čimer se prispeva k varstvu, ohranjanju in izboljšanju kakovosti okolja. Zaradi tega je pravna podlaga člen 175(1) Pogodbe. Prav tako je primerno sprejeti ukrepe na ravni Skupnosti na podlagi člena 95(1) Pogodbe in s tem uskladiti zahteve glede vsebnosti težkih kovin ter označevanja baterij in akumulatorjev, s čimer se zagotovi neovirano delovanje notranjega trga ter prepreči izkrivljanje konkurence znotraj Skupnosti. |
| --- | --- |

(1)

Zaželeno je, da se uskladijo nacionalni ukrepi v zvezi z baterijami in akumulatorji ter z odpadnimi baterijami in akumulatorji. Poglavitni cilj te direktive je kar najbolj zmanjšati negativni vpliv baterij in akumulatorjev ter odpadnih baterij in akumulatorjev na okolje, s čimer se prispeva k varstvu, ohranjanju in izboljšanju kakovosti okolja. Zaradi tega je pravna podlaga člen 175(1) Pogodbe. Prav tako je primerno sprejeti ukrepe na ravni Skupnosti na podlagi člena 95(1) Pogodbe in s tem uskladiti zahteve glede vsebnosti težkih kovin ter označevanja baterij in akumulatorjev, s čimer se zagotovi neovirano delovanje notranjega trga ter prepreči izkrivljanje konkurence znotraj Skupnosti.

| (2) | V Sporočilu Komisije z dne 30. julija 1996 o pregledu strategije Skupnosti za ravnanje z odpadki so bile določene smernice v zvezi s prihodnjo politiko Skupnosti glede ravnanja z odpadki. V tem sporočilu je bila poudarjena potreba po zmanjšanju količin nevarnih snovi v odpadkih, obenem pa so bile prikazane možne prednosti predpisov na ravni Skupnosti, s katerimi se omeji prisotnost takih snovi v proizvodih in proizvodnih procesih. Sporočilo prav tako navaja, da kjer se nastanku odpadkov ni mogoče izogniti, je te odpadke treba ponovno uporabiti ali predelati v material ali energijo. |
| --- | --- |

(2)

V Sporočilu Komisije z dne 30. julija 1996 o pregledu strategije Skupnosti za ravnanje z odpadki so bile določene smernice v zvezi s prihodnjo politiko Skupnosti glede ravnanja z odpadki. V tem sporočilu je bila poudarjena potreba po zmanjšanju količin nevarnih snovi v odpadkih, obenem pa so bile prikazane možne prednosti predpisov na ravni Skupnosti, s katerimi se omeji prisotnost takih snovi v proizvodih in proizvodnih procesih. Sporočilo prav tako navaja, da kjer se nastanku odpadkov ni mogoče izogniti, je te odpadke treba ponovno uporabiti ali predelati v material ali energijo.

| (3) | Direktiva Sveta 91/157/EGS z dne 18. marca 1991 o baterijah in akumulatorjih, ki vsebujejo nekatere nevarne snovi (5), je omogočila približevanje zakonodaje držav članic na tem področju. Vendar cilji omenjene direktive niso bili doseženi v celoti. V Sklepu št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti (6) in Direktivi 2002/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o odpadni električni in elektronski opremi (WEEE) (7) je prav tako poudarjena potreba po reviziji Direktive 91/157/EGS. Tako je treba zaradi večje jasnosti Direktivo 91/157/EGS revidirati in nadomestiti. |
| --- | --- |

(3)

Direktiva Sveta 91/157/EGS z dne 18. marca 1991 o baterijah in akumulatorjih, ki vsebujejo nekatere nevarne snovi (5), je omogočila približevanje zakonodaje držav članic na tem področju. Vendar cilji omenjene direktive niso bili doseženi v celoti. V Sklepu št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti (6) in Direktivi 2002/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o odpadni električni in elektronski opremi (WEEE) (7) je prav tako poudarjena potreba po reviziji Direktive 91/157/EGS. Tako je treba zaradi večje jasnosti Direktivo 91/157/EGS revidirati in nadomestiti.

| (4) | Ta direktiva prepoveduje dajanje na trg nekaterih baterij in akumulatorjev, ki vsebujejo živo srebro ali kadmij, da bi s tem dosegli v njej zastavljene okoljske cilje. Prav tako spodbuja visoko stopnjo zbiranja in recikliranja odpadnih baterij in akumulatorjev ter izboljšano okoljsko učinkovitost vseh subjektov, udeleženih v življenjskem ciklu baterij in akumulatorjev, npr. proizvajalcev, distributerjev in končnih uporabnikov, in še zlasti tistih subjektov, ki neposredno sodelujejo pri obdelavi in recikliranju odpadnih baterij in akumulatorjev. Posebni predpisi, potrebni v ta namen, dopolnjujejo obstoječo zakonodajo Skupnosti o odpadkih, zlasti Direktivo Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (8), Direktivo Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (9) in Direktivo 2000/76/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2000 o sežiganju odpadkov (10). |
| --- | --- |

(4)

Ta direktiva prepoveduje dajanje na trg nekaterih baterij in akumulatorjev, ki vsebujejo živo srebro ali kadmij, da bi s tem dosegli v njej zastavljene okoljske cilje. Prav tako spodbuja visoko stopnjo zbiranja in recikliranja odpadnih baterij in akumulatorjev ter izboljšano okoljsko učinkovitost vseh subjektov, udeleženih v življenjskem ciklu baterij in akumulatorjev, npr. proizvajalcev, distributerjev in končnih uporabnikov, in še zlasti tistih subjektov, ki neposredno sodelujejo pri obdelavi in recikliranju odpadnih baterij in akumulatorjev. Posebni predpisi, potrebni v ta namen, dopolnjujejo obstoječo zakonodajo Skupnosti o odpadkih, zlasti Direktivo Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (8), Direktivo Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (9) in Direktivo 2000/76/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2000 o sežiganju odpadkov (10).

| (5) | Da odpadnih baterij in akumulatorjev ne bi odvrgli na način, ki bi onesnaževal okolje, ter da bi preprečili negotovost končnega uporabnika glede različnih zahtev za ravnanje z odpadki, ki veljajo za različne baterije in akumulatorje, je treba to direktivo uporabljati za vse baterije in akumulatorje, dane na trg znotraj Skupnosti. Poleg tega naj bi tako široko področje uporabe zagotovilo ekonomijo obsega na področju zbiranja in recikliranja kot tudi optimalno varčevanje z viri. |
| --- | --- |

(5)

Da odpadnih baterij in akumulatorjev ne bi odvrgli na način, ki bi onesnaževal okolje, ter da bi preprečili negotovost končnega uporabnika glede različnih zahtev za ravnanje z odpadki, ki veljajo za različne baterije in akumulatorje, je treba to direktivo uporabljati za vse baterije in akumulatorje, dane na trg znotraj Skupnosti. Poleg tega naj bi tako široko področje uporabe zagotovilo ekonomijo obsega na področju zbiranja in recikliranja kot tudi optimalno varčevanje z viri.

| (6) | Zanesljive baterije in akumulatorji so temeljnega pomena za varnost mnogih proizvodov, naprav in storitev, ter so pomemben vir energije v naši družbi. |
| --- | --- |

(6)

Zanesljive baterije in akumulatorji so temeljnega pomena za varnost mnogih proizvodov, naprav in storitev, ter so pomemben vir energije v naši družbi.

| (7) | Primerno je razlikovati med prenosnimi baterijami in akumulatorji na eni strani ter industrijskimi in avtomobilskimi baterijami in akumulatorji na drugi strani. Odstranjevanje industrijskih in avtomobilskih baterij in akumulatorjev z odlaganjem na odlagališčih ali s sežiganjem je treba prepovedati. |
| --- | --- |

(7)

Primerno je razlikovati med prenosnimi baterijami in akumulatorji na eni strani ter industrijskimi in avtomobilskimi baterijami in akumulatorji na drugi strani. Odstranjevanje industrijskih in avtomobilskih baterij in akumulatorjev z odlaganjem na odlagališčih ali s sežiganjem je treba prepovedati.

| (8) | Med primere industrijskih baterij in akumulatorjev spadajo baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo za zasilno ali varnostno napajanje z električno energijo v bolnišnicah, na letališčih ali v pisarnah, baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo v vlakih ali letalih, ter baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo na naftnih ploščadih na morju ali v svetilnikih. Sem spadajo tudi baterije in akumulatorji, namenjeni izključno za uporabo v ročnih plačilnih terminalih v trgovinah in restavracijah, čitalcih črtnih kod v trgovinah, profesionalni video opremi za TV kanale in profesionalne studie, rudarskih in potapljaških svetilkah, pritrjenih na rudarskih čeladah in čeladah za profesionalne potapljače, varnostne baterije in akumulatorji za električna vrata, s katerimi se prepreči blokiranje vrat ali poškodbe ljudi, ki bi jih lahko povzročila takšna vrata, baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo za instrumente ali v različnih vrstah merilne in instrumentalne opreme, ter baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo v zvezi s solarnimi moduli, foto-voltaičnimi in drugimi načini uporabe obnovljivih virov energije. Med industrijske baterije in akumulatorje spadajo tudi baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo v električnih vozilih, kot so električni avtomobili, invalidski vozički, kolesa, letališka vozila in avtomatska tovorna vozila. Poleg primerov, navedenih v tem okvirnem seznamu, je treba šteti med industrijske baterije ali akumulatorje tudi vse tiste, ki niso zapečatene in niso avtomobilske baterije ali akumulatorji. |
| --- | --- |

(8)

Med primere industrijskih baterij in akumulatorjev spadajo baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo za zasilno ali varnostno napajanje z električno energijo v bolnišnicah, na letališčih ali v pisarnah, baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo v vlakih ali letalih, ter baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo na naftnih ploščadih na morju ali v svetilnikih. Sem spadajo tudi baterije in akumulatorji, namenjeni izključno za uporabo v ročnih plačilnih terminalih v trgovinah in restavracijah, čitalcih črtnih kod v trgovinah, profesionalni video opremi za TV kanale in profesionalne studie, rudarskih in potapljaških svetilkah, pritrjenih na rudarskih čeladah in čeladah za profesionalne potapljače, varnostne baterije in akumulatorji za električna vrata, s katerimi se prepreči blokiranje vrat ali poškodbe ljudi, ki bi jih lahko povzročila takšna vrata, baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo za instrumente ali v različnih vrstah merilne in instrumentalne opreme, ter baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo v zvezi s solarnimi moduli, foto-voltaičnimi in drugimi načini uporabe obnovljivih virov energije. Med industrijske baterije in akumulatorje spadajo tudi baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo v električnih vozilih, kot so električni avtomobili, invalidski vozički, kolesa, letališka vozila in avtomatska tovorna vozila. Poleg primerov, navedenih v tem okvirnem seznamu, je treba šteti med industrijske baterije ali akumulatorje tudi vse tiste, ki niso zapečatene in niso avtomobilske baterije ali akumulatorji.

| (9) | Med primere prenosnih baterij in akumulatorjev, ki so vse zapečatene baterije in akumulatorji, ki jih lahko povprečna oseba brez težav nosi v roki in niso niti avtomobilske baterije ali akumulatorji niti industrijske baterije ali akumulatorji, spadajo posamezne valjaste baterije (npr. baterije AA in AAA) ter baterije in akumulatorji, ki jih uporabljajo potrošniki ali profesionalni uporabniki v prenosnih telefonih, prenosnih računalnikih, brezžičnem električnem orodju, igračah in gospodinjskih aparatih, kot so električne zobne ščetke, brivniki in ročni sesalniki (vključno s podobno opremo, ki se uporablja v šolah, trgovinah, restavracijah, letališčih, pisarnah ali bolnišnicah), in katere koli baterije, ki jih potrošniki lahko uporabljajo za običajne načine uporabe v gospodinjstvu. |
| --- | --- |

(9)

Med primere prenosnih baterij in akumulatorjev, ki so vse zapečatene baterije in akumulatorji, ki jih lahko povprečna oseba brez težav nosi v roki in niso niti avtomobilske baterije ali akumulatorji niti industrijske baterije ali akumulatorji, spadajo posamezne valjaste baterije (npr. baterije AA in AAA) ter baterije in akumulatorji, ki jih uporabljajo potrošniki ali profesionalni uporabniki v prenosnih telefonih, prenosnih računalnikih, brezžičnem električnem orodju, igračah in gospodinjskih aparatih, kot so električne zobne ščetke, brivniki in ročni sesalniki (vključno s podobno opremo, ki se uporablja v šolah, trgovinah, restavracijah, letališčih, pisarnah ali bolnišnicah), in katere koli baterije, ki jih potrošniki lahko uporabljajo za običajne načine uporabe v gospodinjstvu.

| (10) | Komisija mora ovrednotiti potrebo po prilagoditvi te direktive ob upoštevanju razpoložljivih tehničnih in znanstvenih dognanj. Komisija mora zlasti ponovno pregledati izjemo v zvezi s prepovedjo kadmija za prenosne baterije in akumulatorje, namenjene za uporabo v brezžičnem električnem orodju. Med primere brezžičnega električnega orodja spada orodje, ki ga potrošniki in profesionalni uporabniki uporabljajo za struženje, rezkanje, peskanje, drobljenje, žaganje, rezanje, striženje, vrtanje, luknjanje, izsekavanje, kovanje, kovičenje, vijačenje, loščenje ali za drugo podobno obdelavo lesa, kovin in drugih materialov, kot tudi orodje za košnjo, obrezovanje in druga vrtnarska opravila. |
| --- | --- |

(10)

Komisija mora ovrednotiti potrebo po prilagoditvi te direktive ob upoštevanju razpoložljivih tehničnih in znanstvenih dognanj. Komisija mora zlasti ponovno pregledati izjemo v zvezi s prepovedjo kadmija za prenosne baterije in akumulatorje, namenjene za uporabo v brezžičnem električnem orodju. Med primere brezžičnega električnega orodja spada orodje, ki ga potrošniki in profesionalni uporabniki uporabljajo za struženje, rezkanje, peskanje, drobljenje, žaganje, rezanje, striženje, vrtanje, luknjanje, izsekavanje, kovanje, kovičenje, vijačenje, loščenje ali za drugo podobno obdelavo lesa, kovin in drugih materialov, kot tudi orodje za košnjo, obrezovanje in druga vrtnarska opravila.

| (11) | Komisija mora tudi spremljati, države članice pa spodbujati tehnološke razvojne dosežke, s katerimi bi se izboljšala delovanje in vpliv baterij in akumulatorjev na okolje skozi njihov celotni življenjski cikel, vključno s sodelovanjem v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS). |
| --- | --- |

(11)

Komisija mora tudi spremljati, države članice pa spodbujati tehnološke razvojne dosežke, s katerimi bi se izboljšala delovanje in vpliv baterij in akumulatorjev na okolje skozi njihov celotni življenjski cikel, vključno s sodelovanjem v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS).

| (12) | Odpadne baterije in akumulatorje je treba zbirati zaradi varstva okolja. Za prenosne baterije in akumulatorje je treba vzpostaviti sisteme zbiranja, s katerimi se doseže visoko stopnjo zbiranja. To pomeni, da je treba vzpostaviti takšne sisteme zbiranja, da lahko končni uporabniki odvržejo vse odpadne prenosne baterije in akumulatorje na enostaven način in brezplačno. Za različne vrste baterij in akumulatorjev so primerni tudi različni sistemi zbiranja in ureditev financiranja. |
| --- | --- |

(12)

Odpadne baterije in akumulatorje je treba zbirati zaradi varstva okolja. Za prenosne baterije in akumulatorje je treba vzpostaviti sisteme zbiranja, s katerimi se doseže visoko stopnjo zbiranja. To pomeni, da je treba vzpostaviti takšne sisteme zbiranja, da lahko končni uporabniki odvržejo vse odpadne prenosne baterije in akumulatorje na enostaven način in brezplačno. Za različne vrste baterij in akumulatorjev so primerni tudi različni sistemi zbiranja in ureditev financiranja.

| (13) | Zaželeno je, da države članice dosežejo visoko stopnjo zbiranja in recikliranja odpadnih baterij in akumulatorjev, s čimer se doseže visoka raven varstva okolja in predelave materialov v vsej Skupnosti. V tej direktivi je torej treba državam članicam določiti najmanjše cilje zbiranja in recikliranja. Stopnjo zbiranja je primerno izračunati na podlagi povprečne letne prodaje v preteklih letih, da se tako za vse države članice dobi primerljive cilje, ki so v sorazmerju z nacionalno ravnijo porabe baterij. |
| --- | --- |

(13)

Zaželeno je, da države članice dosežejo visoko stopnjo zbiranja in recikliranja odpadnih baterij in akumulatorjev, s čimer se doseže visoka raven varstva okolja in predelave materialov v vsej Skupnosti. V tej direktivi je torej treba državam članicam določiti najmanjše cilje zbiranja in recikliranja. Stopnjo zbiranja je primerno izračunati na podlagi povprečne letne prodaje v preteklih letih, da se tako za vse države članice dobi primerljive cilje, ki so v sorazmerju z nacionalno ravnijo porabe baterij.

| (14) | Za kadmijeve in svinčeve baterije in akumulatorje je treba določiti posebne zahteve v zvezi z recikliranjem, z namenom da se doseže visoka raven predelave materialov v vsej Skupnosti in prepreči razlike med državami članicami. |
| --- | --- |

(14)

Za kadmijeve in svinčeve baterije in akumulatorje je treba določiti posebne zahteve v zvezi z recikliranjem, z namenom da se doseže visoka raven predelave materialov v vsej Skupnosti in prepreči razlike med državami članicami.

| (15) | Vsem zainteresiranim stranem je treba omogočiti udeležbo v sistemih zbiranja, obdelave in recikliranja. Te sisteme je treba oblikovati tako, da ne pride do diskriminacije uvoženih proizvodov, trgovinskih ovir ali izkrivljanja konkurence. |
| --- | --- |

(15)

Vsem zainteresiranim stranem je treba omogočiti udeležbo v sistemih zbiranja, obdelave in recikliranja. Te sisteme je treba oblikovati tako, da ne pride do diskriminacije uvoženih proizvodov, trgovinskih ovir ali izkrivljanja konkurence.

| (16) | Sisteme zbiranja in recikliranja je treba optimizirati, zlasti glede zmanjšanja stroškov in negativnih vplivov prevoza na okolje na najmanjšo možno mero. V sistemih obdelave in recikliranja je treba uporabljati najboljše razpoložljive tehnologije, kakor je opredeljeno v členu 2(11) Direktive Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (11). |
| --- | --- |

(16)

Sisteme zbiranja in recikliranja je treba optimizirati, zlasti glede zmanjšanja stroškov in negativnih vplivov prevoza na okolje na najmanjšo možno mero. V sistemih obdelave in recikliranja je treba uporabljati najboljše razpoložljive tehnologije, kakor je opredeljeno v členu 2(11) Direktive Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (11).

| (17) | Osnovna načela financiranja ravnanja z odpadnimi baterijami in akumulatorji je treba določiti na ravni Skupnosti. S pomočjo sistemov financiranja je treba doseči visoke stopnje zbiranja in recikliranja ter uveljaviti načelo odgovornosti proizvajalca. Proizvajalci morajo torej financirati stroške zbiranja, obdelave in recikliranja vseh zbranih baterij in akumulatorjev, zmanjšane za dobiček iz prodaje predelanih materialov. Vendar pa bi bila lahko v nekaterih primerih upravičena uporaba de minimis pravil za male proizvajalce. |
| --- | --- |

(17)

Osnovna načela financiranja ravnanja z odpadnimi baterijami in akumulatorji je treba določiti na ravni Skupnosti. S pomočjo sistemov financiranja je treba doseči visoke stopnje zbiranja in recikliranja ter uveljaviti načelo odgovornosti proizvajalca. Proizvajalci morajo torej financirati stroške zbiranja, obdelave in recikliranja vseh zbranih baterij in akumulatorjev, zmanjšane za dobiček iz prodaje predelanih materialov. Vendar pa bi bila lahko v nekaterih primerih upravičena uporaba de minimis pravil za male proizvajalce.

| (18) | Za uspešno zbiranje je nujna možnost dostopa končnih uporabnikov do informacij o zaželenosti ločenega zbiranja, razpoložljivih sistemih zbiranja in vlogi končnih uporabnikov pri ravnanju z odpadnimi baterijami in akumulatorji. V zvezi s sistemom označevanja je treba pripraviti podrobno ureditev, ki bo končnim uporabnikom omogočila pregledne, zanesljive in nedvoumne informacije o baterijah in akumulatorjih ter o vseh težkih kovinah, ki jih vsebujejo. |
| --- | --- |

(18)

Za uspešno zbiranje je nujna možnost dostopa končnih uporabnikov do informacij o zaželenosti ločenega zbiranja, razpoložljivih sistemih zbiranja in vlogi končnih uporabnikov pri ravnanju z odpadnimi baterijami in akumulatorji. V zvezi s sistemom označevanja je treba pripraviti podrobno ureditev, ki bo končnim uporabnikom omogočila pregledne, zanesljive in nedvoumne informacije o baterijah in akumulatorjih ter o vseh težkih kovinah, ki jih vsebujejo.

| (19) | Če države članice za dosego ciljev te direktive, in predvsem za dosego visokih stopenj ločenega zbiranja in recikliranja, uporabijo instrumente gospodarske politike, kot so na primer različne davčne stopnje, morajo o tem obvestiti Komisijo. |
| --- | --- |

(19)

Če države članice za dosego ciljev te direktive, in predvsem za dosego visokih stopenj ločenega zbiranja in recikliranja, uporabijo instrumente gospodarske politike, kot so na primer različne davčne stopnje, morajo o tem obvestiti Komisijo.

| (20) | Za spremljanje doseganja ciljev te direktive so potrebni zanesljivi in primerljivi podatki o količinah baterij in akumulatorjev danih na trg ter količinah zbranih in recikliranih baterij in akumulatorjev. |
| --- | --- |

(20)

Za spremljanje doseganja ciljev te direktive so potrebni zanesljivi in primerljivi podatki o količinah baterij in akumulatorjev danih na trg ter količinah zbranih in recikliranih baterij in akumulatorjev.

| (21) | Države članice morajo določiti pravila o kaznih, ki se uporabijo za kršitve določb te direktive, in zagotoviti njihovo izvajanje. Kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. |
| --- | --- |

(21)

Države članice morajo določiti pravila o kaznih, ki se uporabijo za kršitve določb te direktive, in zagotoviti njihovo izvajanje. Kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

| (22) | Svet mora, v skladu z odstavkom 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (12), spodbujati države članice, da, za svoje lastne potrebe in za potrebe Skupnosti, pripravijo ter objavijo lastne preglednice, v katerih bo kar najbolje prikazano razmerje med to direktivo in ukrepi za prenos. |
| --- | --- |

(22)

Svet mora, v skladu z odstavkom 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (12), spodbujati države članice, da, za svoje lastne potrebe in za potrebe Skupnosti, pripravijo ter objavijo lastne preglednice, v katerih bo kar najbolje prikazano razmerje med to direktivo in ukrepi za prenos.

| (23) | Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (13). |
| --- | --- |

(23)

Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (13).

| (24) | Ker ciljev te direktive, to je varstva okolja in zagotavljanja nemotenega delovanja notranjega trga, ne morejo v zadostni meri doseči države članice same, in jih je zaradi obsega ali učinkov ukrepov laže doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena, ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za dosego teh ciljev. |
| --- | --- |

(24)

Ker ciljev te direktive, to je varstva okolja in zagotavljanja nemotenega delovanja notranjega trga, ne morejo v zadostni meri doseči države članice same, in jih je zaradi obsega ali učinkov ukrepov laže doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena, ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za dosego teh ciljev.

| (25) | Ta direktiva se uporablja brez poseganja v zakonodajo Skupnosti o zahtevah glede varnosti, kakovosti in zdravja ter specifično zakonodajo Skupnosti o ravnanju z odpadki, zlasti Direktivo 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. septembra 2000 o izrabljenih vozilih (14) in Direktivo 2002/96/ES. |
| --- | --- |

(25)

Ta direktiva se uporablja brez poseganja v zakonodajo Skupnosti o zahtevah glede varnosti, kakovosti in zdravja ter specifično zakonodajo Skupnosti o ravnanju z odpadki, zlasti Direktivo 2000/53/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. septembra 2000 o izrabljenih vozilih (14) in Direktivo 2002/96/ES.

| (26) | V zvezi z odgovornostjo proizvajalcev, so proizvajalci baterij in akumulatorjev ter proizvajalci drugih proizvodov, katerih sestavni del sta baterija ali akumulator, odgovorni za ravnanje z odpadnimi baterijami in akumulatorji, ki jih dajo na trg. Primeren je prožen pristop, s katerim se omogoči, da sistemi financiranja upoštevajo različne nacionalne okoliščine in že obstoječe sisteme, zlasti tiste, ki so bili vzpostavljeni zaradi uskladitve z direktivama 2000/53/ES in 2002/96/ES, pri čemer se prepreči dvojno zaračunavanje. |
| --- | --- |

(26)

V zvezi z odgovornostjo proizvajalcev, so proizvajalci baterij in akumulatorjev ter proizvajalci drugih proizvodov, katerih sestavni del sta baterija ali akumulator, odgovorni za ravnanje z odpadnimi baterijami in akumulatorji, ki jih dajo na trg. Primeren je prožen pristop, s katerim se omogoči, da sistemi financiranja upoštevajo različne nacionalne okoliščine in že obstoječe sisteme, zlasti tiste, ki so bili vzpostavljeni zaradi uskladitve z direktivama 2000/53/ES in 2002/96/ES, pri čemer se prepreči dvojno zaračunavanje.

| (27) | Direktiva 2002/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi (15) se ne uporablja za baterije in akumulatorje, uporabljene v električni in elektronski opremi. |
| --- | --- |

(27)

Direktiva 2002/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi (15) se ne uporablja za baterije in akumulatorje, uporabljene v električni in elektronski opremi.

| (28) | Avtomobilske in industrijske baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo v vozilih, morajo ustrezati zahtevam Direktive 2000/53/ES, zlasti členu 4 omenjene direktive. Zaradi tega je uporaba kadmija v industrijskih baterijah in akumulatorjih za električna vozila prepovedana, razen če gre za izjeme na podlagi Priloge II k omenjeni direktivi — |
| --- | --- |

(28)

Avtomobilske in industrijske baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo v vozilih, morajo ustrezati zahtevam Direktive 2000/53/ES, zlasti členu 4 omenjene direktive. Zaradi tega je uporaba kadmija v industrijskih baterijah in akumulatorjih za električna vozila prepovedana, razen če gre za izjeme na podlagi Priloge II k omenjeni direktivi —

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Predmet urejanja

Ta direktiva določa:

| 1. | pravila za dajanje baterij in akumulatorjev na trg; in |
| --- | --- |

1.

pravila za dajanje baterij in akumulatorjev na trg; in

| 2. | posebna pravila za zbiranje, obdelavo, recikliranje in odstranjevanje odpadnih baterij in akumulatorjev, ki dopolnjujejo ustrezno zakonodajo Skupnosti o odpadkih. |
| --- | --- |

2.

posebna pravila za zbiranje, obdelavo, recikliranje in odstranjevanje odpadnih baterij in akumulatorjev, ki dopolnjujejo ustrezno zakonodajo Skupnosti o odpadkih.

Člen 2

Področje uporabe

1.   Ta direktiva se uporablja za vse vrste baterij in akumulatorjev, ne glede na njihovo obliko, velikost, težo, snovno sestavo ali uporabo. Uporablja se brez poseganja v direktivi 2000/53/ES in 2002/96/ES.

2.   Ta direktiva se ne uporablja za baterije in akumulatorje, ki se uporabljajo v:

| (a) | opremi, ki je povezana z zaščito bistvenih varnostnih interesov držav članic, orožju, strelivu in vojaškem materialu; to pa ne velja za proizvode, ki niso predvideni za izrecno vojaške namene; |
| --- | --- |

(a)

opremi, ki je povezana z zaščito bistvenih varnostnih interesov držav članic, orožju, strelivu in vojaškem materialu; to pa ne velja za proizvode, ki niso predvideni za izrecno vojaške namene;

| (b) | opremi, namenjeni za uporabo v vesolju. |
| --- | --- |

(b)

opremi, namenjeni za uporabo v vesolju.

Člen 3

Opredelitve pojmov

Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

| 1. | „baterija“ ali „akumulator“ pomeni kakršen koli vir električne energije, ki nastaja z neposredno pretvorbo kemične energije in je sestavljen iz ene ali več primarnih celic (ni možna ponovna polnitev) ali ene ali več sekundarnih celic (možna ponovna polnitev); |
| --- | --- |

1.

„baterija“ ali „akumulator“ pomeni kakršen koli vir električne energije, ki nastaja z neposredno pretvorbo kemične energije in je sestavljen iz ene ali več primarnih celic (ni možna ponovna polnitev) ali ene ali več sekundarnih celic (možna ponovna polnitev);

| 2. | „baterijski sklop“ pomeni kakršen koli niz baterij ali akumulatorjev, ki so medsebojno povezani in/ali zapečateni v zunanji ovoj, tako da tvorijo zaključeno enoto, ki je končni uporabnik ne more razdeliti ali odpreti; |
| --- | --- |

2.

„baterijski sklop“ pomeni kakršen koli niz baterij ali akumulatorjev, ki so medsebojno povezani in/ali zapečateni v zunanji ovoj, tako da tvorijo zaključeno enoto, ki je končni uporabnik ne more razdeliti ali odpreti;

| 3. | „prenosna baterija ali akumulator“ pomeni vsako baterijo ali akumulator, ki:






  (a) | sta zapečatena; in |
| --- | --- | --- |

3.

„prenosna baterija ali akumulator“ pomeni vsako baterijo ali akumulator, ki:

(a)

sta zapečatena; in

| (b) | sta ročno prenosljiva; in |
| --- | --- |

(b)

sta ročno prenosljiva; in

| (c) | nista niti industrijska baterija ali akumulator niti avtomobilska baterija ali akumulator; |
| --- | --- |

(c)

nista niti industrijska baterija ali akumulator niti avtomobilska baterija ali akumulator;

| 4. | „gumbasta celica“ pomeni vsako majhno okroglo prenosno baterijo ali akumulator, katere premer je večji od njene višine in ki se uporablja za posebne namene, kot je napajanje slušnih aparatov, ročnih ur, drobne prenosne opreme in varnostno napajanje; |
| --- | --- |

4.

„gumbasta celica“ pomeni vsako majhno okroglo prenosno baterijo ali akumulator, katere premer je večji od njene višine in ki se uporablja za posebne namene, kot je napajanje slušnih aparatov, ročnih ur, drobne prenosne opreme in varnostno napajanje;

| 5. | „avtomobilska baterija ali akumulator“ pomeni vsako baterijo ali akumulator, ki se uporabljata za avtomobilski zaganjalnik, osvetlitev ali napajanje za vžig; |
| --- | --- |

5.

„avtomobilska baterija ali akumulator“ pomeni vsako baterijo ali akumulator, ki se uporabljata za avtomobilski zaganjalnik, osvetlitev ali napajanje za vžig;

| 6. | „industrijska baterija ali akumulator“ pomeni vsako baterijo ali akumulator, ki sta namenjena izključno za industrijsko ali profesionalno uporabo ali se uporabljata v vseh vrstah električnih vozil; |
| --- | --- |

6.

„industrijska baterija ali akumulator“ pomeni vsako baterijo ali akumulator, ki sta namenjena izključno za industrijsko ali profesionalno uporabo ali se uporabljata v vseh vrstah električnih vozil;

| 7. | „odpadna baterija ali akumulator“ pomeni vsako baterijo ali akumulator, ki predstavljata odpadek v smislu člena 1(a) Direktive 75/442/EGS; |
| --- | --- |

7.

„odpadna baterija ali akumulator“ pomeni vsako baterijo ali akumulator, ki predstavljata odpadek v smislu člena 1(a) Direktive 75/442/EGS;

| 8. | „recikliranje“ pomeni ponovno predelavo odpadnih materialov v proizvodnem procesu za njihov prvotni ali kak drug namen, razen za pridobivanje energije; |
| --- | --- |

8.

„recikliranje“ pomeni ponovno predelavo odpadnih materialov v proizvodnem procesu za njihov prvotni ali kak drug namen, razen za pridobivanje energije;

| 9. | „odstranjevanje“ pomeni kateri koli postopek, ki se uporablja in je predviden v Prilogi IIA k Direktivi 75/442/EGS; |
| --- | --- |

9.

„odstranjevanje“ pomeni kateri koli postopek, ki se uporablja in je predviden v Prilogi IIA k Direktivi 75/442/EGS;

| 10. | „obdelava“ pomeni vsako dejavnost, opravljeno na odpadnih baterijah in akumulatorjih, potem ko so bili oddani v objekt za sortiranje, pripravo za recikliranje ali pripravo za odstranitev; |
| --- | --- |

10.

„obdelava“ pomeni vsako dejavnost, opravljeno na odpadnih baterijah in akumulatorjih, potem ko so bili oddani v objekt za sortiranje, pripravo za recikliranje ali pripravo za odstranitev;

| 11. | „naprava“ pomeni vsako električno ali elektronsko opremo, kakor je opredeljena v Direktivi 2002/96/ES, ki se v celoti ali delno napaja iz baterij ali akumulatorjev ali pa jo je možno tako napajati; |
| --- | --- |

11.

„naprava“ pomeni vsako električno ali elektronsko opremo, kakor je opredeljena v Direktivi 2002/96/ES, ki se v celoti ali delno napaja iz baterij ali akumulatorjev ali pa jo je možno tako napajati;

| 12. | „proizvajalec“ pomeni vsako osebo v državi članici, ki, ne glede na uporabljeno metodo prodaje, vključno s komunikacijo na daljavo, kakor je opredeljena v Direktivi 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 1997 o varstvu potrošnikov glede sklepanja pogodb pri prodaji na daljavo (16), prvič na ozemlju te države članice na profesionalni osnovi, daje na trg baterije ali akumulatorje, vključno s tistimi, ki so vgrajeni v naprave ali vozila; |
| --- | --- |

12.

„proizvajalec“ pomeni vsako osebo v državi članici, ki, ne glede na uporabljeno metodo prodaje, vključno s komunikacijo na daljavo, kakor je opredeljena v Direktivi 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 1997 o varstvu potrošnikov glede sklepanja pogodb pri prodaji na daljavo (16), prvič na ozemlju te države članice na profesionalni osnovi, daje na trg baterije ali akumulatorje, vključno s tistimi, ki so vgrajeni v naprave ali vozila;

| 13. | „distributer“ pomeni vsako osebo, ki končnemu uporabniku na profesionalni osnovi zagotavlja baterije in akumulatorje; |
| --- | --- |

13.

„distributer“ pomeni vsako osebo, ki končnemu uporabniku na profesionalni osnovi zagotavlja baterije in akumulatorje;

| 14. | „dajanje na trg“ pomeni dobavo ali dajanje na razpolago, bodisi proti plačilu ali brezplačno, tretji osebi znotraj Skupnosti in vključuje uvoz v carinsko območje Skupnosti; |
| --- | --- |

14.

„dajanje na trg“ pomeni dobavo ali dajanje na razpolago, bodisi proti plačilu ali brezplačno, tretji osebi znotraj Skupnosti in vključuje uvoz v carinsko območje Skupnosti;

| 15. | „gospodarski subjekti“ pomeni vse proizvajalce, distributerje, zbiralce, izvajalce, ki reciklirajo, in druge izvajalce obdelave; |
| --- | --- |

15.

„gospodarski subjekti“ pomeni vse proizvajalce, distributerje, zbiralce, izvajalce, ki reciklirajo, in druge izvajalce obdelave;

| 16. | „brezžično električno orodje“ pomeni vsako ročno napravo, ki se napaja iz baterije ali akumulatorja in je namenjena za vzdrževanje, gradbena dela ali vrtna opravila. |
| --- | --- |

16.

„brezžično električno orodje“ pomeni vsako ročno napravo, ki se napaja iz baterije ali akumulatorja in je namenjena za vzdrževanje, gradbena dela ali vrtna opravila.

Člen 4

Prepovedi

1.   Brez poseganja v Direktivo 2000/53/ES, države članice prepovedo dajanje na trg:

| (a) | vseh baterij ali akumulatorjev, vgrajenih v naprave ali ne, ki vsebujejo več kot 0,0005 % živega srebra glede na celotno maso; in |
| --- | --- |

(a)

vseh baterij ali akumulatorjev, vgrajenih v naprave ali ne, ki vsebujejo več kot 0,0005 % živega srebra glede na celotno maso; in

| (b) | prenosnih baterij ali akumulatorjev, vključno s tistimi vgrajenimi v naprave, ki vsebujejo več kot 0,002 % kadmija glede na celotno maso. |
| --- | --- |

(b)

prenosnih baterij ali akumulatorjev, vključno s tistimi vgrajenimi v naprave, ki vsebujejo več kot 0,002 % kadmija glede na celotno maso.

2.   Prepoved iz odstavka 1(a) se ne uporablja za gumbaste celice, ki vsebujejo največ 2 % živega srebra glede na celotno maso.

3.   Prepoved iz odstavka 1(b) se ne uporablja za prenosne baterije in akumulatorje, namenjene za:

| (a) | varnostne in alarmne sisteme, vključno z zasilno razsvetljavo; |
| --- | --- |

(a)

varnostne in alarmne sisteme, vključno z zasilno razsvetljavo;

| (b) | medicinsko opremo; ali |
| --- | --- |

(b)

medicinsko opremo; ali

| (c) | brezžično električno orodje. |
| --- | --- |

(c)

brezžično električno orodje.

4.   Komisija ponovno pregleda izjemo iz odstavka 3(c) ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo do ... (17), in če je primerno, priloži ustrezne predloge z namenom prepovedi kadmija v baterijah in akumulatorjih.

Člen 5

Dajanje na trg

1.   Države članice zaradi razlogov iz te direktive ne ovirajo, prepovedujejo ali omejujejo dajanja na trg na svojih ozemljih baterij in akumulatorjev, ki izpolnjujejo zahteve iz te direktive.

2.   Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za preprečitev dajanja baterij ali akumulatorjev, ki ne izpolnjujejo pogojev iz te direktive, na trg, ali za njihov umik s trga.

Člen 6

Celovitost cilja

Države članice si prizadevajo v največji meri zagotoviti ločeno zbiranje odpadnih baterij in akumulatorjev, ob upoštevanju vpliva prevoza na okolje, in zmanjšati odstranjevanje baterij in akumulatorjev kot nesortiranih komunalnih odpadkov.

Člen 7

Sistemi zbiranja

1.   Države članice zagotovijo, da se uporabljajo ustrezni sistemi zbiranja odpadnih prenosnih baterij in akumulatorjev. Taki sistemi:

| (a) | omogočajo končnim uporabnikom, da odvržejo odpadne prenosne baterije ali akumulatorje na dostopnem zbirnem mestu v svoji okolici, pri tem pa se upošteva gostota prebivalstva; |
| --- | --- |

(a)

omogočajo končnim uporabnikom, da odvržejo odpadne prenosne baterije ali akumulatorje na dostopnem zbirnem mestu v svoji okolici, pri tem pa se upošteva gostota prebivalstva;

| (b) | omogočajo, da končni uporabniki odvržejo odpadne prenosne baterije ali akumulatorje brezplačno in brez zahteve po nakupu nove baterije ali akumulatorja; |
| --- | --- |

(b)

omogočajo, da končni uporabniki odvržejo odpadne prenosne baterije ali akumulatorje brezplačno in brez zahteve po nakupu nove baterije ali akumulatorja;

| (c) | so lahko združeni s sistemi iz člena 5(2) Direktive 2002/96/ES. |
| --- | --- |

(c)

so lahko združeni s sistemi iz člena 5(2) Direktive 2002/96/ES.

Člen 10 Direktive 75/442/EGS se ne uporablja za zbirna mesta, vzpostavljena zaradi upoštevanja zahteve iz točke (a) tega odstavka.

2.   Pod pogojem, da sistemi izpolnjujejo merila iz odstavka 1, lahko države članice:

| (a) | zahtevajo od proizvajalcev, da vzpostavijo take sisteme; |
| --- | --- |

(a)

zahtevajo od proizvajalcev, da vzpostavijo take sisteme;

| (b) | zahtevajo od drugih gospodarskih subjektov, da sodelujejo v takih sistemih; |
| --- | --- |

(b)

zahtevajo od drugih gospodarskih subjektov, da sodelujejo v takih sistemih;

| (c) | ohranijo obstoječe sisteme. |
| --- | --- |

(c)

ohranijo obstoječe sisteme.

3.   Države članice zagotovijo, da proizvajalci industrijskih baterij in akumulatorjev ali tretje osebe, ki delujejo v njihovem imenu, vzamejo nazaj odpadne industrijske baterije in akumulatorje, ki jih prevzamejo od končnih uporabnikov, ne glede na kemijsko sestavo ali poreklo. Industrijske baterije in akumulatorje lahko zbirajo tudi neodvisne tretje osebe.

4.   Države članice zagotovijo, da proizvajalci avtomobilskih baterij in akumulatorjev ali tretje osebe vzpostavijo sisteme za zbiranje odpadnih avtomobilskih baterij in akumulatorjev od končnih uporabnikov ali z dostopnega zbirnega mesta v njihovi okolici, kadar zbiranje ne poteka v okviru sistemov iz člena 5(1) Direktive 2000/53/ES. V primeru avtomobilskih baterij in akumulatorjev iz zasebnih, nekomercialnih vozil, taki sistemi omogočajo, da končni uporabniki odvržejo odpadne baterije ali akumulatorje brezplačno in brez zahteve po nakupu nove baterije ali akumulatorja.

Člen 8

Instrumenti gospodarske politike

Države članice lahko uporabijo instrumente gospodarske politike za spodbujanje zbiranja odpadnih baterij in akumulatorjev ali za spodbujanje uporabe baterij in akumulatorjev, ki vsebujejo snovi, ki manj onesnažujejo okolje, na primer tako, da sprejmejo različne davčne stopnje ali sistem kavcij. V primeru takšne odločitve države članice Komisijo uradno obvestijo o ukrepih za izvajanje teh instrumentov.

Člen 9

Cilji zbiranja

1.   Za namen tega člena pomeni „stopnja zbiranja“ za določeno državo članico v določenem koledarskem letu odstotek, ki ga dobimo, če delimo maso odpadnih prenosnih baterij in akumulatorjev, zbranih v skladu s členom 7(1) v tistem koledarskem letu, s povprečno letno prodajo prenosnih baterij in akumulatorjev končnim uporabnikom, izraženo v masi, v tisti državi članici, v tistem koledarskem letu in v predhodnih dveh koledarskih letih. Države članice prvič izračunajo stopnjo zbiranja za šesto polno koledarsko leto po začetku veljavnosti te direktive.

Ne glede na Direktivo 2002/96/ES, vključujejo letne količine zbranih in prodanih baterij in akumulatorjev tudi tiste, vgrajene v naprave.

2.   Države članice dosežejo naslednje minimalne stopnje zbiranja:

| (a) | 25 % do ... (18); |
| --- | --- |

(a)

25 % do ... (18);

| (b) | 45 % do ... (19). |
| --- | --- |

(b)

45 % do ... (19).

3.   Države članice letno spremljajo stopnje zbiranja na podlagi tabele iz Priloge I. Ne glede na Uredbo (ES) št. 2150/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2002 o statistiki odpadkov (20), države članice pošljejo Komisiji poročila v šestih mesecih po koncu koledarskega leta, na katerega se poročilo nanaša. V poročilu se navede način pridobivanja podatkov, potrebnih za izračun stopnje zbiranja.

4.   V skladu s postopkom iz člena 21(2):

| (a) | se lahko oblikuje prehodna ureditev za reševanje težav, ki jih ima zaradi specifičnih nacionalnih okoliščin katera koli država članica pri izpolnjevanju zahtev iz odstavka 2; |
| --- | --- |

(a)

se lahko oblikuje prehodna ureditev za reševanje težav, ki jih ima zaradi specifičnih nacionalnih okoliščin katera koli država članica pri izpolnjevanju zahtev iz odstavka 2;

| (b) | za izračun letne prodaje prenosnih baterij in akumulatorjev končnim uporabnikom se določi skupna metodologija do ... (21). |
| --- | --- |

(b)

za izračun letne prodaje prenosnih baterij in akumulatorjev končnim uporabnikom se določi skupna metodologija do ... (21).

Člen 10

Obdelava in recikliranje

1.   Države članice zagotovijo, da se najpozneje do ... (22):

| (a) | omogoči obdelava in recikliranje odpadnih baterij in akumulatorjev, s tem da proizvajalci ali tretje osebe vzpostavijo sisteme, ki uporabljajo najboljše razpoložljive tehnologije; in |
| --- | --- |

(a)

omogoči obdelava in recikliranje odpadnih baterij in akumulatorjev, s tem da proizvajalci ali tretje osebe vzpostavijo sisteme, ki uporabljajo najboljše razpoložljive tehnologije; in

| (b) | vse baterije in akumulatorje, zbrane v skladu z členom 7, ki se jih da identificirati, obdela in reciklira v takih sistemih. |
| --- | --- |

(b)

vse baterije in akumulatorje, zbrane v skladu z členom 7, ki se jih da identificirati, obdela in reciklira v takih sistemih.

Vendar pa države članice lahko, v skladu s Pogodbo, zbrane prenosne baterije ali akumulatorje, ki vsebujejo kadmij, živo srebro ali svinec, odstranijo z odlaganjem na odlagališčih ali s podzemnim skladiščenjem kot del strategije postopnega opuščanja uporabe težkih kovin ali kadar ni na voljo nobenega gospodarsko upravičenega končnega trga. Države članice Komisijo uradno obvestijo o osnutkih ukrepov, v skladu z Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov (23).

2.   Obdelava izpolnjuje minimalne zahteve iz dela A Priloge III.

3.   Postopki recikliranja najpozneje do ... (24) izpolnjujejo cilje recikliranja in s tem povezane določbe iz dela B Priloge III.

4.   Države članice poročajo o doseženih stopnjah recikliranja v vsakem koledarskem letu in ali so bili doseženi cilji iz dela B Priloge III. Komisiji predložijo podatke najpozneje v šestih mesecih po koncu koledarskega leta, na katerega se nanašajo.

5.   Priloga III se lahko prilagodi ali dopolni v skladu s postopkom iz člena 21(2), da se upošteva tehnični in znanstveni napredek. Zlasti:

| (a) | se dodajo podrobna pravila za izračun ciljev recikliranja najpozneje do ... (25); in |
| --- | --- |

(a)

se dodajo podrobna pravila za izračun ciljev recikliranja najpozneje do ... (25); in

| (b) | se minimalni cilji recikliranja redno ovrednotijo in prilagodijo najboljšim razpoložljivim tehnologijam ter v luči razvojnih dosežkov iz drugega pododstavka odstavka 1. |
| --- | --- |

(b)

se minimalni cilji recikliranja redno ovrednotijo in prilagodijo najboljšim razpoložljivim tehnologijam ter v luči razvojnih dosežkov iz drugega pododstavka odstavka 1.

6.   Preden se predlagajo kakršne koli spremembe Priloge III, se Komisija posvetuje z relevantnimi interesnimi skupinami, zlasti s proizvajalci, zbiralci, izvajalci, ki reciklirajo, izvajalci obdelave in okoljskimi organizacijami, potrošniškimi organizacijami in zvezami delojemalcev. O izidu tega posvetovanja Komisija obvesti odbor iz člena 21(1).

Člen 11

Odstranjevanje

Države članice prepovedo odstranjevanje z odlaganjem odpadnih industrijskih in avtomobilskih baterij in akumulatorjev na odlagališčih ali s sežiganjem. Vendar pa se lahko ostanki katerih koli baterij in akumulatorjev, ki so bili obdelani in reciklirani v skladu s členom 10(1), odstranijo z odlaganjem na odlagališčih ali s sežiganjem.

Člen 12

Izvoz

1.   Obdelava in recikliranje se lahko izvedeta zunaj zadevne države članice ali zunaj Skupnosti, pod pogojem, da je pošiljanje odpadnih baterij in akumulatorjev v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje (26).

2.   Za odpadne baterije in akumulatorje, izvožene iz Skupnosti v skladu z Uredbo (EGS) št. 259/93, Uredbo Sveta (ES) št. 1420/1999 z dne 29. aprila 1999 o določitvi skupnih pravil in postopkov, ki se uporabljajo za pošiljke določenih vrst odpadkov v določene države nečlanice OECD (27) in Uredbo Komisije (ES) št. 1547/1999 z dne 12. julija 1999 o postopkih nadzora iz Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 za pošiljke nekaterih vrst odpadkov v nekatere države, za katere se Sklep OECD C(92)39 final ne uporablja (28), se šteje, da izpolnjujejo obveznosti in cilje iz Priloge III k tej direktivi samo, če obstajajo jasni dokazi, da se je recikliranje izvedlo pod pogoji, ki so na splošno enakovredni zahtevam iz te direktive.

3.   Podrobna pravila za izvajanje tega člena se določijo v skladu s postopkom iz člena 21(2).

Člen 13

Financiranje

1.   Države članice zagotovijo, da proizvajalci ali tretje osebe, ki delujejo v njihovem imenu, financirajo vse neto stroške, ki izhajajo iz:

| (a) | zbiranja, obdelave in recikliranja vseh odpadnih prenosnih baterij in akumulatorjev, zbranih v skladu s členom 7(1) in (2); in |
| --- | --- |

(a)

zbiranja, obdelave in recikliranja vseh odpadnih prenosnih baterij in akumulatorjev, zbranih v skladu s členom 7(1) in (2); in

| (b) | zbiranja, obdelave in recikliranja vseh odpadnih industrijskih in avtomobilskih baterij in akumulatorjev, zbranih v skladu s členom 7(3) in (4). |
| --- | --- |

(b)

zbiranja, obdelave in recikliranja vseh odpadnih industrijskih in avtomobilskih baterij in akumulatorjev, zbranih v skladu s členom 7(3) in (4).

2.   Države članice zagotovijo, da zaradi izvajanja odstavka 1, proizvajalci, v primeru baterij ali akumulatorjev, zbranih v okviru sistemov, vzpostavljenih v skladu z Direktivo 2000/53/ES ali Direktivo 2002/96/ES, niso dvojno obremenjeni.

3.   Stroški zbiranja, obdelave in recikliranja se ob prodaji novih prenosnih baterij in akumulatorjev končnim uporabnikom ne prikažejo ločeno.

4.   Proizvajalci in uporabniki industrijskih in avtomobilskih baterij in akumulatorjev lahko sklenejo pogodbe, ki predvidevajo drugačno ureditev financiranja, kot je tista iz odstavka 1.

Člen 14

Registracija

Države članice zagotovijo, da so vsi proizvajalci registrirani.

Člen 15

Mali proizvajalci

Za uporabo členov 13(1) in 14 se, če je primerno, določijo de minimis pravila v skladu s postopkom iz člena 21(2), najpozneje do ... (29).

Člen 16

Udeležba

1.   Države članice zagotovijo, da vsi gospodarski subjekti in vsi pristojni državni organi lahko sodelujejo v sistemih zbiranja, obdelave in recikliranja iz členov 7 in 10.

2.   Ti sistemi se uporabljajo tudi za proizvode, uvožene iz tretjih držav pod nediskriminatornimi pogoji, in so zasnovani tako, da ne pride do ovir v trgovini ali izkrivljanja konkurence.

Člen 17

Informacije za končne uporabnike

1.   Države članice zagotovijo, da so končni uporabniki v celoti obveščeni, zlasti preko informacijskih kampanj o:

| (a) | potencialnih učinkih snovi, uporabljenih v baterijah in akumulatorjih, na okolje in zdravje ljudi; |
| --- | --- |

(a)

potencialnih učinkih snovi, uporabljenih v baterijah in akumulatorjih, na okolje in zdravje ljudi;

| (b) | tem, da je zaželeno, da se odpadne baterije in akumulatorji ne odstranjujejo kot nesortirani komunalni odpadki in da se zagotovi sodelovanje pri njihovem ločenem zbiranju, kar olajša obdelavo in recikliranje; |
| --- | --- |

(b)

tem, da je zaželeno, da se odpadne baterije in akumulatorji ne odstranjujejo kot nesortirani komunalni odpadki in da se zagotovi sodelovanje pri njihovem ločenem zbiranju, kar olajša obdelavo in recikliranje;

| (c) | razpoložljivih sistemih zbiranja in recikliranja; |
| --- | --- |

(c)

razpoložljivih sistemih zbiranja in recikliranja;

| (d) | svojem doprinosu k recikliranju odpadnih baterij in akumulatorjev; |
| --- | --- |

(d)

svojem doprinosu k recikliranju odpadnih baterij in akumulatorjev;

| (e) | pomenu znaka s prečrtanim izvlečnim zabojnikom za odpadke iz Priloge II in kemijskih simbolih Hg, Cd in Pb. |
| --- | --- |

(e)

pomenu znaka s prečrtanim izvlečnim zabojnikom za odpadke iz Priloge II in kemijskih simbolih Hg, Cd in Pb.

2.   Države članice lahko od gospodarskih subjektov zahtevajo, da zagotovijo del ali vse informacije iz odstavka 1.

Člen 18

Označevanje

1.   Države članice zagotovijo, da so vse baterije, akumulatorji in baterijski sklopi ustrezno označeni z znakom iz Priloge II.

2.   Baterije, akumulatorji in gumbaste celice, ki vsebujejo več kot 0,0005 % živega srebra, več kot 0,002 % kadmija ali več kot 0,004 % svinca, so označeni s kemijskim simbolom za ustrezno kovino: Hg, Cd ali Pb. Simbol, ki označuje vsebnost težke kovine, je natisnjen pod znakom iz Priloge II, na površini, ki je vsaj enaka eni četrtini površine tega znaka.

3.   Znak iz Priloge II pokriva najmanj 3 % površine največje ploskve baterije, akumulatorja ali baterijskega sklopa, toda ne presega velikosti 5 x 5 cm. V primeru valjastih celic, pokriva znak najmanj 1,5 % površine telesa baterije ali akumulatorja, toda ne presega velikosti 5 x 5 cm.

4.   Kadar je zaradi velikosti baterije, akumulatorja ali baterijskega sklopa površina znaka manjša od 0,5 x 0,5 cm, baterije, akumulatorja ali baterijskega sklopa ni treba označiti, ampak se znak s površino najmanj 1 x 1 cm natisne na embalaži.

5.   Oznake se čitljivo natisnejo na vidnem mestu tako, da jih ni mogoče izbrisati.

6.   Izjeme glede zahtev označevanja iz tega člena se lahko dovolijo v skladu s postopkom iz člena 21(2).

Člen 19

Nacionalna poročila o izvajanju

1.   Države članice pošljejo Komisiji poročilo o izvajanju te direktive vsaka tri leta. Vendar pa prvo poročilo zajema obdobje do ... (30).

2.   Poročilo se pripravi na podlagi vprašalnika ali predloge, izdelane v skladu s postopkom iz člena 21(2). Vprašalnik ali predloga se pošlje državam članicam šest mesecev pred začetkom prvega obdobja, ki ga poročilo zajema.

3.   Države članice poročajo tudi o vseh ukrepih, ki so jih sprejele za spodbujanje razvojnih dosežkov, ki se nanašajo na vpliv baterij in akumulatorjev na okolje, zlasti o:

| (a) | razvojnih dosežkih, ki vključujejo prostovoljne ukrepe proizvajalcev za zmanjšanje količin težkih kovin in drugih nevarnih snovi v baterijah in akumulatorjih; |
| --- | --- |

(a)

razvojnih dosežkih, ki vključujejo prostovoljne ukrepe proizvajalcev za zmanjšanje količin težkih kovin in drugih nevarnih snovi v baterijah in akumulatorjih;

| (b) | novih tehnologijah recikliranja in obdelave; |
| --- | --- |

(b)

novih tehnologijah recikliranja in obdelave;

| (c) | sodelovanju gospodarskih subjektov v sistemih okoljskega ravnanja; |
| --- | --- |

(c)

sodelovanju gospodarskih subjektov v sistemih okoljskega ravnanja;

| (d) | raziskavah na teh področjih; in |
| --- | --- |

(d)

raziskavah na teh področjih; in

| (e) | ukrepih za spodbujanje preprečevanja nastajanja odpadkov. |
| --- | --- |

(e)

ukrepih za spodbujanje preprečevanja nastajanja odpadkov.

4.   Poročilo je na voljo Komisiji najpozneje v devetih mesecih po koncu triletnega obdobja, na katerega se nanaša, v primeru prvega poročila pa najpozneje do ... (31).

5.   Komisija objavi poročilo o izvajanju te direktive in o njenem vplivu na okolje, kot tudi na delovanje notranjega trga, najpozneje devet mesecev po prejemu poročil držav članic v skladu z odstavkom 4.

Člen 20

Ponovni pregled

1.   Komisija ponovno pregleda izvajanje te direktive in njen vpliv na okolje kot tudi na delovanje notranjega trga, potem ko drugič prejme poročila držav članic v skladu s členom 19(4).

2.   Drugo poročilo, ki ga Komisija objavi v skladu s členom 19(5), vsebuje ovrednotenje naslednjih vidikov te direktive:

| (a) | ustreznost nadaljnjih ukrepov za obvladovanje tveganja glede baterij in akumulatorjev, ki vsebujejo težke kovine; |
| --- | --- |

(a)

ustreznost nadaljnjih ukrepov za obvladovanje tveganja glede baterij in akumulatorjev, ki vsebujejo težke kovine;

| (b) | ustreznost minimalnih ciljev zbiranja za vse odpadne prenosne baterije in akumulatorje iz člena 9(2) in možnost uvajanja nadaljnjih ciljev v kasnejših letih, ob upoštevanju tehničnega napredka in pridobljenih praktičnih izkušenj v državah članicah; |
| --- | --- |

(b)

ustreznost minimalnih ciljev zbiranja za vse odpadne prenosne baterije in akumulatorje iz člena 9(2) in možnost uvajanja nadaljnjih ciljev v kasnejših letih, ob upoštevanju tehničnega napredka in pridobljenih praktičnih izkušenj v državah članicah;

| (c) | ustreznost minimalnih zahtev recikliranja iz dela B Priloge III, ob upoštevanju podatkov, ki jih predložijo države članice, tehničnega napredka in pridobljenih praktičnih izkušenj v državah članicah. |
| --- | --- |

(c)

ustreznost minimalnih zahtev recikliranja iz dela B Priloge III, ob upoštevanju podatkov, ki jih predložijo države članice, tehničnega napredka in pridobljenih praktičnih izkušenj v državah članicah.

3.   Po potrebi se poročilu priložijo predlogi za revizijo ustreznih določb te direktive.

Člen 21

Postopek odbora

1.   Komisiji pomaga odbor, ustanovljen na podlagi člena 18 Direktive 75/442/EGS.

2.   Pri sklicevanju na ta člen se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je tri mesece.

3.   Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 22

Kazni

Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev njihovega izvajanja. Predpisane kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice Komisijo uradno obvestijo o teh ukrepih najpozneje do ... (32), kakor tudi o vseh njihovih poznejših spremembah.

Člen 23

Prenos

1.   Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do ... (32).

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2.   Države članice sporočijo Komisiji besedila vseh obstoječih zakonov in drugih predpisov, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 24

Prostovoljni sporazumi

1.   Pod pogojem, da so cilji iz te direktive doseženi, lahko države članice izvedejo prenos določb členov 7, 12 in 17 s sporazumi med pristojnimi organi in zadevnimi gospodarskimi subjekti. Taki sporazumi izpolnjujejo naslednje zahteve:

| (a) | so izvršljivi; |
| --- | --- |

(a)

so izvršljivi;

| (b) | podrobno morajo navesti cilje, z ustreznimi roki za dosego teh ciljev; |
| --- | --- |

(b)

podrobno morajo navesti cilje, z ustreznimi roki za dosego teh ciljev;

| (c) | objavljeni morajo biti v nacionalnem uradnem listu ali v uradnem dokumentu, enako dostopnem javnosti, in poslani Komisiji. |
| --- | --- |

(c)

objavljeni morajo biti v nacionalnem uradnem listu ali v uradnem dokumentu, enako dostopnem javnosti, in poslani Komisiji.

2.   Doseženi rezultati se morajo redno spremljati, sporočati pristojnim organom in Komisiji ter dati na razpolago javnosti pod pogoji, določenimi v sporazumu.

3.   Pristojni organi zagotovijo, da se preuči napredek, dosežen na podlagi sporazuma.

4.   V primeru, da se sporazumi ne upoštevajo, države članice izvajajo ustrezne določbe te direktive z zakonodajnimi, upravnimi ali drugimi ukrepi.

Člen 25

Razveljavitev

Direktiva 91/157/EGS se razveljavi z učinkom od ... (32).

Sklicevanja na Direktivo 91/157/EGS se razumejo kot sklicevanja na to direktivo.

Člen 26

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 27

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 96, 21.4.2004, str. 5.

1

(2)  UL C 117, 30.4.2004, str. 5.

2

(3)  UL C 121, 30.4.2004, str. 35.

3

(4)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 20. aprila 2004 (UL C 104 E, 30.4.2004, str. 354), Skupno stališče Sveta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu).

4

(5)  UL L 78, 26.3.1991, str. 38. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 98/101/ES (UL L 1, 5.1.1999, str. 1).

5

(6)  UL L 242, 10.9.2002, str. 1.

6

(7)  UL L 37, 13.2.2003, str. 24. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/108/ES (UL L 345, 31.12.2003, str. 106).

7

(8)  UL L 194, 25.7.1975, str. 39. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

8

(9)  UL L 182, 16.7.1999, str. 1. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003.

9

(10)  UL L 332, 28.12.2000, str. 91.

10

(11)  UL L 257, 10.10.1996, str. 26. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003.

11

(12)  UL C 321, 31.12.2003, str. 1.

12

(13)  UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

13

(14)  UL L 269, 21.10.2000, str. 34. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije 2002/525/ES (UL L 170, 29.6.2002, str. 81).

14

(15)  UL L 37, 13.2.2003, str. 19.

15

(16)  UL L 144, 4.6.1997, str. 19. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/65/ES (UL L 271, 9.10.2002, str.16).

16

(17)  Štiri leta po začetku veljavnosti te direktive.

17

(18)  Šest let po začetku veljavnosti te direktive.

18

(19)  Deset let po začetku veljavnosti te direktive.

19

(20)  UL L 332, 9.12.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 783/2005 (UL L 131, 25.5.2005, str. 38).

20

(21)  Eno leto po začetku veljavnosti te direktive.

21

(22)  Tri leta po začetku veljavnosti te direktive.

22

(23)  UL L 204, 21.7.1998, str. 37. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2003.

23

(24)  Pet let po začetku veljavnosti te direktive.

24

(25)  42 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

25

(26)  UL L 30, 6.2.1993, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2557/2001 (UL L 349, 31.12.2001, str. 1).

26

(27)  UL L 166, 1.7.1999, str. 6. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 105/2005 (UL L 20, 22.1.2005, str. 9).

27

(28)  UL L 185, 17.7.1999, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 105/2005.

28

(29)  42 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

29

(30)  Šest let po začetku veljavnosti te direktive.

30

(31)  81 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

31

(32)  24 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

32

---

PRILOGA I

SPREMLJANJE SKLADNOSTI S CILJI ZBIRANJA IZ ČLENA 9

| Leto | Zbiranje podatkov | Izračun | Zahteve glede poročanja |
| --- | --- | --- | --- |
| X (1) + 1 | - | | | |
| X + 2 | Prodaja v letu 2 (S2) | - | - | |
| X + 3 | Prodaja v letu 3 (S3) | - | - | |
| X + 4 | Prodaja v letu 4 (S4) | Zbiranje v letu 4 (C4) | Stopnja zbiranja (CR4) = 3*C4/(S2 + S3 + S4)
  (Postavljen cilj: 25 %) | |
| X + 5 | Prodaja v letu 5 (S5) | Zbiranje v letu 5 (C5) | Stopnja zbiranja (CR5) = 3*C5/(S3 + S4 + S5) | CR4 |
| X + 6 | Prodaja v letu 6 (S6) | Zbiranje v letu 6 (C6) | Stopnja zbiranja (CR6) = 3*C6/(S4 + S5 + S6) | CR5 |
| X + 7 | Prodaja v letu 7 (S7) | Zbiranje v letu 7 (C7) | Stopnja zbiranja (CR7) = 3*C7/(S5 + S6 + S7) | CR6 |
| X + 8 | Prodaja v letu 8 (S8) | Zbiranje v letu 8 (C8) | Stopnja zbiranja (CR8) = 3*C8/(S6 + S7 + S8)
  (Postavljen cilj: 45 %) | CR7 |
| X + 9 | Prodaja v letu 9 (S9) | Zbiranje v letu 9 (C9) | Stopnja zbiranja (CR9) = 3*C9/(S7 + S8 + S9) | CR8 |
| X + 10 | Prodaja v letu 10 (S10) | Zbiranje v letu 10 (C10) | Stopnja zbiranja (CR10) = 3*C10/(S8 + S9 + S10) | CR9 |
| X + 11 | Itd. | Itd. | Itd. | CR10 |
| Itd. | | | | |

Leto

Zbiranje podatkov

Izračun

Zahteve glede poročanja

X (1) + 1

-

X + 2

Prodaja v letu 2 (S2)

-

-

X + 3

Prodaja v letu 3 (S3)

-

-

X + 4

Prodaja v letu 4 (S4)

Zbiranje v letu 4 (C4)

Stopnja zbiranja (CR4) = 3*C4/(S2 + S3 + S4)

(Postavljen cilj: 25 %)

X + 5

Prodaja v letu 5 (S5)

Zbiranje v letu 5 (C5)

Stopnja zbiranja (CR5) = 3*C5/(S3 + S4 + S5)

CR4

X + 6

Prodaja v letu 6 (S6)

Zbiranje v letu 6 (C6)

Stopnja zbiranja (CR6) = 3*C6/(S4 + S5 + S6)

CR5

X + 7

Prodaja v letu 7 (S7)

Zbiranje v letu 7 (C7)

Stopnja zbiranja (CR7) = 3*C7/(S5 + S6 + S7)

CR6

X + 8

Prodaja v letu 8 (S8)

Zbiranje v letu 8 (C8)

Stopnja zbiranja (CR8) = 3*C8/(S6 + S7 + S8)

(Postavljen cilj: 45 %)

CR7

X + 9

Prodaja v letu 9 (S9)

Zbiranje v letu 9 (C9)

Stopnja zbiranja (CR9) = 3*C9/(S7 + S8 + S9)

CR8

X + 10

Prodaja v letu 10 (S10)

Zbiranje v letu 10 (C10)

Stopnja zbiranja (CR10) = 3*C10/(S8 + S9 + S10)

CR9

X + 11

Itd.

Itd.

Itd.

CR10

Itd.

---

(1)  Leto X je leto, ki vključuje datum iz člena 23.

---

PRILOGA II

ZNAK ZA LOČENO ZBIRANJE BATERIJ, AKUMULATORJEV IN BATERIJSKIH SKLOPOV

Znak za „ločeno zbiranje“ za vse baterije in akumulatorje je prečrtan izvlečni zabojnik za odpadke, kot je prikazano spodaj:

Image

---

PRILOGA III

PODROBNE ZAHTEVE ZA OBDELAVO IN RECIKLIRANJE

DEL A:   OBDELAVA

| 1. | Najmanj, kar mora obsegati obdelava, je odstranitev vseh tekočin in kislin. |
| --- | --- |

1.

Najmanj, kar mora obsegati obdelava, je odstranitev vseh tekočin in kislin.

| 2. | V objektih za obdelavo se obdelava in vsakršno skladiščenje, vključno z začasnim skladiščenjem, vršita na površini z neprepustnimi tlemi in primernim prekritjem za varovanje pred vremenskimi vplivi, ali v ustreznih zabojnikih. |
| --- | --- |

2.

V objektih za obdelavo se obdelava in vsakršno skladiščenje, vključno z začasnim skladiščenjem, vršita na površini z neprepustnimi tlemi in primernim prekritjem za varovanje pred vremenskimi vplivi, ali v ustreznih zabojnikih.

DEL B:   RECIKLIRANJE

| 3. | Postopki recikliranja dosegajo naslednje minimalne cilje recikliranja:






  (a) | recikliranje 65 % glede na povprečno maso svinčevih baterij in akumulatorjev s kislino, vključno z recikliranjem vsebujočega svinca v največjem možnem obsegu, ki je tehnično izvedljivo brez čezmernih stroškov; |
| --- | --- | --- |

3.

Postopki recikliranja dosegajo naslednje minimalne cilje recikliranja:

(a)

recikliranje 65 % glede na povprečno maso svinčevih baterij in akumulatorjev s kislino, vključno z recikliranjem vsebujočega svinca v največjem možnem obsegu, ki je tehnično izvedljivo brez čezmernih stroškov;

| (b) | recikliranje 75 % glede na povprečno maso nikelj-kadmijevih baterij in akumulatorjev, vključno z recikliranjem vsebujočega kadmija v največjem možnem obsegu, ki je tehnično izvedljivo brez čezmernih stroškov; in |
| --- | --- |

(b)

recikliranje 75 % glede na povprečno maso nikelj-kadmijevih baterij in akumulatorjev, vključno z recikliranjem vsebujočega kadmija v največjem možnem obsegu, ki je tehnično izvedljivo brez čezmernih stroškov; in

| (c) | recikliranje 50 % glede na povprečno maso drugih odpadnih baterij in akumulatorjev. |
| --- | --- |

(c)

recikliranje 50 % glede na povprečno maso drugih odpadnih baterij in akumulatorjev.

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

Komisija je novembra 2003 sprejela predlog (1) nove direktive o baterijah in akumulatorjih.

Evropski parlament je sprejel mnenje na prvi obravnavi aprila 2004.

Aprila 2004 je mnenje sprejel še Odbor regij (2). Ekonomsko-socialni odbor pa je mnenje sprejel aprila 2004 (3).

Svet je sprejel Skupno stališče 18. julija 2005.

II.   CILJ

V skladu s členom 8 Sklepa št. 1600/2002/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti (4) je cilj predlagane direktive:

| — | omejiti odstranjevanje odpadnih baterij in akumulatorjev, |
| --- | --- |

—

omejiti odstranjevanje odpadnih baterij in akumulatorjev,

| — | zmanjšati količino proizvedenih nevarnih baterij in akumulatorjev, in |
| --- | --- |

—

zmanjšati količino proizvedenih nevarnih baterij in akumulatorjev, in

| — | povečati delež zbiranja in recikliranja odpadnih baterij in akumulatorjev. |
| --- | --- |

—

povečati delež zbiranja in recikliranja odpadnih baterij in akumulatorjev.

III.   ANALIZA SKUPNEGA STALIŠČA

1.   Splošno

V Skupnem stališču je zajeta večina sprememb, ki jih je predlagal Evropski parlament ob prvi obravnavi — bodisi dobesedno, delno ali smiselno. Zlasti pa so vključene spremembe prvotnega predloga Komisije, na podlagi katerih naj bi se poostrile omejitve o uporabi težkih kovin v baterijah in akumulatorjih, preučila naj bi se potreba po razširitvi teh omejitev in umaknila zahteva po spremljanju komunalnih trdnih odpadkov, ciljni deleži zbiranja pa bi temeljili na preteklih izračunih prodaje.

Vendar pa Skupno stališče ne odraža vrste sprememb, ker se je Svet strinjal s Komisijo, da so nepotrebne in/ali nezaželene. Svet in Komisija se predvsem strinjata, da:

| — | je sprememba 9 nesprejemljiva, saj bi bila v nasprotju z Direktivo 2002/96/ES o odpadni električni in elektronski opremi (t. i. „Direktiva o OEEO“), |
| --- | --- |

—

je sprememba 9 nesprejemljiva, saj bi bila v nasprotju z Direktivo 2002/96/ES o odpadni električni in elektronski opremi (t. i. „Direktiva o OEEO“),

| — | spremembe 2, 6, 18, 19, 41, 54, 63 in 65 niso potrebne in bi lahko povzročile zmedo ali bi jih bilo morebiti težko izvajati, |
| --- | --- |

—

spremembe 2, 6, 18, 19, 41, 54, 63 in 65 niso potrebne in bi lahko povzročile zmedo ali bi jih bilo morebiti težko izvajati,

| — | spremembe 39, 45, 77, 92 in 101 niso izvedljive, |
| --- | --- |

—

spremembe 39, 45, 77, 92 in 101 niso izvedljive,

| — | spremembi 32 in 55 zadevata vprašanja (zbirni sistemi in financiranje informacijskih kampanj), ki jih ni primerno urejevati na ravni Skupnosti, |
| --- | --- |

—

spremembi 32 in 55 zadevata vprašanja (zbirni sistemi in financiranje informacijskih kampanj), ki jih ni primerno urejevati na ravni Skupnosti,

| — | spremembe 25, 67 in 68 niso sprejemljive, ker ni primerno, da se s to direktivo skuša zakonsko urejati področje gorivnih celic. |
| --- | --- |

—

spremembe 25, 67 in 68 niso sprejemljive, ker ni primerno, da se s to direktivo skuša zakonsko urejati področje gorivnih celic.

Poleg sprememb, predvidenih v mnenju Evropskega parlamenta po prvi obravnavi, so v Skupnem stališču vključene še številne druge spremembe. V naslednjih točkah so opisane vsebinske spremembe. Poleg tega so zajete tudi redakcijske spremembe za pojasnjevanje besedila ali zagotavljanje usklajenosti Direktive.

2.   Predmet, področje uporabe in opredelitve pojmov (členi 1, 2 in 3)

Skupno stališče je deloma skladno s spremembama 7 in 8 Evropskega parlamenta, in sicer v uvodni izjavi (4), ki zajema podobno izjavo o ciljih Direktive.

Člen 2, ki pojasnjuje predlagano izjemo za baterije in akumulatorje v vojaške namene in na podlagi katerega naj bi bili izvzeti iz področja uporabe Direktive tudi baterije in akumulatorji, ki se uporabljajo pri opremi, namenjeni za uporabo v vesolju, se v splošnem ujema s spremembo 10. Besedilo izjeme za baterije in akumulatorje v vojaške namene je skladno s členom 296(1)(b) Pogodbe.

Člen 2 tudi navaja, da se bo ta direktiva uporabljala brez poseganja v Direktivo 2000/53/ES o izrabljenih vozilih (t. i. „Direktiva o IV“) in Direktivo o OEEO.

Opredelitve pojmov iz člena 3 se popolnoma skladajo s spremembami 11, 12, 14, 16 in 21.

Tako kot sprememba 85 se opredelitve v Skupnem stališču skušajo izogniti prekrivanju med opredelitvami treh vrst baterij in akumulatorjev (prenosna, industrijska in avtomobilska baterija ali akumulator). Zagotoviti skušajo tudi, da te tri opredelitve skupaj zajemajo vse baterije in akumulatorje. Vendar je v Skupnem stališču privzeta kategorija „prenosna“ in ne „industrijska“. V Skupnem stališču so opredelitve pojmov tudi poenostavljene, saj ne vključujejo primerov prenosnih in industrijskih baterij in akumulatorjev. Namesto tega se razširjeni seznami primerov nahajajo v uvodnih izjavah (8) in (9). V Skupnem stališču je tudi pojasnjeno, da morajo biti prenosne baterije in akumulatorji zapečateni.

Opredelitev pojma „proizvajalec“ se deloma sklada s spremembo 20, saj so v njej zajete baterije in akumulatorji, ki so vgrajeni v naprave. Svet je opredelitev poenostavil, s čimer naj bi zagotovil, da se lahko za vsako baterijo, ki je dana na trg v državi članici, brez težav določi njen proizvajalec v tej državi. To je potrebno za učinkovito izvajanje načela proizvajalčeve odgovornosti.

Skupno stališče ni skladno s spremembo 22. Ne vsebuje več opredelitve pojma „sistem sklenjenega kroga“, saj ta izraz ni več uporabljen v Direktivi. Vendar pa je zadeva, ki je bila vzrok za spremembo, zajeta v drugih določbah Skupnega stališča, v katerih je pojasnjeno, da lahko tudi neodvisne tretje osebe zbirajo baterije in akumulatorje za recikliranje.

Skupno stališče vsebuje tri nove opredelitve, ki jih v prvotnem predlogu Komisije ni, v njih pa so razloženi izrazi „dajanje na trg“, „gospodarski subjekti“ in „brezžično električno orodje“.

3.   Težke kovine (člen 4)

Skupno stališče se deloma sklada s spremembama 23 in 82 Evropskega parlamenta, saj sta v njem predvidena prepoved kadmija, ob upoštevanju izjem, in pregled, katerega cilj je preučiti možnost razširitve prepovedi. Vendar bi prepoved kadmija na začetku ne veljala za brezžična električna orodja. Glede uporabe svinca naj ne bi veljale nikakršne omejitve. Poleg tega bi revizija iz člena 4 veljala samo za brezžična električna orodja (čeprav je v členu 20(2)(a) v splošnem predvideno, da se nadalje preuči, ali je zaželeno dodatno omejiti uporabo težkih kovin).

Zato v Skupnem stališču ne najdemo nobenih zahtev spremljanja za države članice v zvezi s komunalnimi trdnimi odpadki. To je v skladu s spremembama 1 in 26.

4.   Zbiranje (členi 6 do 9 in Priloga I)

V členu 6 Skupnega stališča je navedeno vsesplošno načelo (v največji meri zagotoviti ločeno zbiranje baterij in akumulatorjev in zmanjšati na najnižjo raven njihovo odstranjevanje). To nadomešča zamisel o sistemu sklenjenega kroga, predvidenem v prvotnem predlogu Komisije. Skupno stališče torej ni skladno s spremembo 27 Evropskega parlamenta.

Člen 7 skuša pojasniti minimalne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati sistemi zbiranja baterij in akumulatorjev, ter prožnost, ki naj jo države članice izkazujejo s tem, da upoštevajo okoliščine v državi in obstoječe dogovore. S tem členom zahteve za dovoljenja, kar zadeva zbirne točke, ne bi veljale. Člen je skladen s cilji sprememb 28, 108 in 30, ter 51 in 109, vendar pa ni v skladu s spremembama 29 in 47 (kajti zahteva, da se končni uporabniki poslužujejo zbirnih obratov, ni izvršljiva).

V členu 9 so podani cilji zbiranja in splošne pristojnosti za oblikovanje prehodne ureditve s postopkom v odboru. (To nadomešča dokaj zapletena pravila o odstopanju od ciljev zbiranja iz člena 14 prvotnega predloga Komisije in o prilagoditvah teh ciljev.) Člen 9 je deloma skladen s spremembami 34 do 37 ter s cilji sprememb 66 in 69 do 76, saj temeljijo v njem podani cilji zbiranja na izračunih prodaje, za nikelj-kadmijeve baterije ni posebnega cilja zbiranja, postopek o odstopanjih pa je preglednejši.

Države članice bi morale zagotoviti delež zbiranja, ki bi bil enak 25 % prodaje v 4 letih od prenosa Direktive. Cilj zbiranja bi se v osmih letih po prenosu povzpel na 45 %. Treba bi bilo določiti skupno metodologijo za izračun prodaje, in sicer s postopkom v odboru, da se zagotovijo enaki pogoji. Tabela v Prilogi I pojasnjuje, kaj mora država članica izračunati ter kdaj in kako mora to storiti.

5.   Obdelava, recikliranje in odstranjevanje (členi 10 do 12 in Priloga III)

V Skupnem stališču so določbe o obdelavi, recikliranju in odstranjevanju preurejene, predvsem tako, da so bile podrobne zahteve in cilji recikliranja dani v novo Prilogo III. To je primerno, ker bi tako na podlagi znanstvenega in tehničnega razvoja lahko spremenili podrobne zahteve in cilje s postopkom v odboru.

Določbe področja uporabe, izrazoslovja in postopka v odboru iz člena 10 se v splošnem skladajo s spremembami 43, 99 in 100 Evropskega parlamenta. Prav tako se Skupno stališče deloma sklada s spremembami 38 in 120 ter 40 in 95, in sicer: v uvodnih izjavah je pojasnjen pomen najboljše razpoložljive tehnologije, vsebovane so določbe o obdelavi in recikliranju, Priloga III pa zahteva, da se med recikliranjem kadmij in svinec odstranita do največje mere, ki je tehnično izvedljiva, vendar brez čezmernih stroškov.

Poleg tega je v Skupnem stališču pojasnjeno, da velja prepoved odstranjevanja avtomobilskih in industrijskih baterij in akumulatorjev na odlagališča samo za cele baterije in ne za ostanke teh. V določenih okoliščinah bi bilo v skladu s Skupnim stališčem dovoljeno odstranjevanje zbranih prenosnih baterij, ki vsebujejo težke kovine, in sicer v okviru strategije postopne ukinitve težkih kovin ali v primeru, da ni na voljo nobenega ekonomsko upravičenega končnega trga, kar je deloma skladno s spremembo 33. V Skupnem stališču se cilj recikliranja za baterije in akumulatorje, ki niso nikelj-kadmijeve in svinčeno-kislinske baterije, zmanjša s 55 % na 50 %.

6.   Financiranje (členi 13 do 15)

V Skupnem stališču se skuša pojasniti obseg finančnih odgovornosti proizvajalca baterij. Zlasti je v njem navedeno, da ne sme biti dvojnega zaračunavanja proizvajalcem, ki tudi prispevajo k sistemom, določenim z Direktivo o IV in Direktivo o OEEO. V Skupnem stališču se skušamo izogniti prekrivanju med različnimi sistemi, kar je v skladu s ciljem spremembe 46 Evropskega parlamenta. Prav tako se Skupno stališče ujema s spremembama 44 in 112: v njem se od proizvajalcev izrecno zahteva, da financirajo stroške zbiranja, vsebuje pa tudi prepoved vidnih pristojbin za končne uporabnike.

Skupno stališče vsebuje samo minimalne zahteve, kar dopušča prožnost nacionalnim sistemom. V njem ni nikakršnih izrecnih določb glede historičnih odpadkov. Torej ni skladen s spremembami 48, 49, 50 in 103. Vendar bi se člen 13 po prenosu Direktive uporabljal za vse baterije, ki postanejo odpadki, ne glede na to, kdaj so bile dane na trg.

Za večjo prožnost bi člen 15 omogočal, da se s postopkom v odboru določijo pravila de minimis za male proizvajalce, če bi izvajanje pravil o proizvajalčevi odgovornosti povzročalo praktične težave, ko bi šlo za proizvajalce, ki ravnajo z zelo majhnim številom baterij ali akumulatorjev.

7.   Informacije za končne uporabnike (člena 17 in 18 ter Priloga II)

Poleg sprememb, ki so potrebne za uveljavitev sprememb 4, 52, 53, 56, 57, 59 do 62, 64 in 78 do 81 Evropskega parlamenta, v Skupnem stališču določbe o informacijah za končne uporabnike niso bistveno spremenjene. Vanj ni vključena ne sprememba 5 ne 58, ker Svet šteje zahtevo po označevanju kapacitete baterij in akumulatorjev kot neprimerno.

8.   Poročilo in revizija (člena 19 in 20)

V tem Skupnem stališču so zahteve glede poročanja in revizije ločene. Torej bi bila poročila o izvajanju Direktive redna, medtem ko bi bila v skladu z Direktivo ena sama splošna revizija.

9.   Drugo

Poleg tega imamo v Skupnem stališču:

| — | namesto splošnega prigovarjanja za izboljšanje okoljevarstvenega učinka, ki je neizvršljivo in se nahaja v členih 5 in 17 prvotnega predloga Komisije, v členu 19(3) dejanske zahteve glede poročanja, v preambuli pa splošne spodbude (kar je deloma skladno s spremembo 24 Evropskega parlamenta), |
| --- | --- |

—

namesto splošnega prigovarjanja za izboljšanje okoljevarstvenega učinka, ki je neizvršljivo in se nahaja v členih 5 in 17 prvotnega predloga Komisije, v členu 19(3) dejanske zahteve glede poročanja, v preambuli pa splošne spodbude (kar je deloma skladno s spremembo 24 Evropskega parlamenta),

| — | nekoliko poznejši datum prenosa (člen 23), in |
| --- | --- |

—

nekoliko poznejši datum prenosa (člen 23), in

| — | omejitev področja uporabe prostovoljnih sporazumov na sisteme zbiranja, izvoz in informacije za končne uporabnike (člen 24). |
| --- | --- |

—

omejitev področja uporabe prostovoljnih sporazumov na sisteme zbiranja, izvoz in informacije za končne uporabnike (člen 24).

IV.   ZAKLJUČEK

Svet meni, da je Skupno stališče uravnotežen sveženj ukrepov, ki naj bi prispevali k varstvu okolja brez neupravičenih socialnih ali ekonomskih stroškov. Veseli se konstruktivnih razprav z Evropskim parlamentom, ki bodo omogočile čim hitrejše sprejetje Direktive.

---

(1)  UL C 96, 21.4.2004, str. 5.

(2)  UL C 121, 30.4.2004, str. 35.

(3)  UL C 117, 30.4.2004, str. 5.

(4)  UL L 242, 10.9.2002, str. 1.

---

| 25.10.2005 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 264/18 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2005

SL

Uradni list Evropske unije

CE 264/18

---

SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 31/2005,

ki ga je sprejel Svet dne 18. julija 2005

z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. .../2005 z dne ... o uporabi določb Århuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti

(2005/C 264 E/02)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA —

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 175(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Cilj zakonodaje Skupnosti na področju okolja je prispevati med drugim k ohranjanju, varovanju in izboljšanju kakovosti okolja ter varovanju človekovega zdravja. |
| --- | --- |

(1)

Cilj zakonodaje Skupnosti na področju okolja je prispevati med drugim k ohranjanju, varovanju in izboljšanju kakovosti okolja ter varovanju človekovega zdravja.

| (2) | V šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti (3) se poudarja, kako pomembno je zagotavljati ustrezne informacije o okolju in nuditi dejanske možnosti za sodelovanje javnosti pri odločanju na področju okolja ter na ta način povečati odgovornost in preglednost odločanja in prispevati k ozaveščanju javnosti in njeni podpori za sprejete odločitve. Nadalje se v njem, tako kot v predhodnih programih (4), spodbuja učinkovitejše izvajanje in uporabo zakonodaje Skupnosti na področju varstva okolja, vključno z uveljavljanjem predpisov Skupnosti in ukrepanjem zoper kršitve okoljske zakonodaje Skupnosti. |
| --- | --- |

(2)

V šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti (3) se poudarja, kako pomembno je zagotavljati ustrezne informacije o okolju in nuditi dejanske možnosti za sodelovanje javnosti pri odločanju na področju okolja ter na ta način povečati odgovornost in preglednost odločanja in prispevati k ozaveščanju javnosti in njeni podpori za sprejete odločitve. Nadalje se v njem, tako kot v predhodnih programih (4), spodbuja učinkovitejše izvajanje in uporabo zakonodaje Skupnosti na področju varstva okolja, vključno z uveljavljanjem predpisov Skupnosti in ukrepanjem zoper kršitve okoljske zakonodaje Skupnosti.

| (3) | Skupnost je 25. junija 1998 podpisala Konvencijo Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (v nadaljevanju „Århuška konvencija“). Skupnost je Århuško konvencijo odobrila 17. februarja 2005. Določbe zakonodaje Skupnosti morajo biti skladne s to konvencijo. |
| --- | --- |

(3)

Skupnost je 25. junija 1998 podpisala Konvencijo Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (v nadaljevanju „Århuška konvencija“). Skupnost je Århuško konvencijo odobrila 17. februarja 2005. Določbe zakonodaje Skupnosti morajo biti skladne s to konvencijo.

| (4) | Skupnost je že sprejela sklop zakonodaje, ki se razvija in prispeva k doseganju ciljev Århuške konvencije. Sprejeti je treba ustrezne ukrepe za uporabo zahtev Konvencije v institucijah in organih Skupnosti. |
| --- | --- |

(4)

Skupnost je že sprejela sklop zakonodaje, ki se razvija in prispeva k doseganju ciljev Århuške konvencije. Sprejeti je treba ustrezne ukrepe za uporabo zahtev Konvencije v institucijah in organih Skupnosti.

| (5) | Primerno je, da se vsi trije stebri Århuške konvencije, in sicer dostop do informacij, udeležba javnosti pri odločanju in dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah, obravnavajo v okviru enega samega pravnega dokumenta ter se pripravijo skupne določbe glede ciljev in opredelitev pojmov. Tako se prispeva k racionalizaciji zakonodaje in povečanju preglednosti izvedbenih ukrepov, sprejetih na ravni Skupnosti. |
| --- | --- |

(5)

Primerno je, da se vsi trije stebri Århuške konvencije, in sicer dostop do informacij, udeležba javnosti pri odločanju in dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah, obravnavajo v okviru enega samega pravnega dokumenta ter se pripravijo skupne določbe glede ciljev in opredelitev pojmov. Tako se prispeva k racionalizaciji zakonodaje in povečanju preglednosti izvedbenih ukrepov, sprejetih na ravni Skupnosti.

| (6) | Pravice, ki jih zagotavljajo trije stebri Århuške konvencije, veljajo načeloma brez diskriminacije na podlagi državljanstva, narodnosti ali stalnega prebivališča. |
| --- | --- |

(6)

Pravice, ki jih zagotavljajo trije stebri Århuške konvencije, veljajo načeloma brez diskriminacije na podlagi državljanstva, narodnosti ali stalnega prebivališča.

| (7) | Århuška konvencija organe javne oblasti opredeljuje široko, ob upoštevanju osnovnega načela zagotavljanja pravic posameznikov in njihovih organizacij, kadar koli se izvršuje javna oblast. Zato je treba institucije in organe Skupnosti, ki jih zajema ta uredba, prav tako opredeliti na širok in funkcionalen način. Skladno z Århuško konvencijo so institucije in organi Skupnosti lahko izvzeti iz področja uporabe Konvencije, kadar delujejo v sodni ali zakonodajni pristojnosti. Vendar se morajo določbe o dostopu do informacij o okolju zaradi skladnosti z Uredbo (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (5) uporabljati za institucije in organe Skupnosti, kadar delujejo v zakonodajni pristojnosti. |
| --- | --- |

(7)

Århuška konvencija organe javne oblasti opredeljuje široko, ob upoštevanju osnovnega načela zagotavljanja pravic posameznikov in njihovih organizacij, kadar koli se izvršuje javna oblast. Zato je treba institucije in organe Skupnosti, ki jih zajema ta uredba, prav tako opredeliti na širok in funkcionalen način. Skladno z Århuško konvencijo so institucije in organi Skupnosti lahko izvzeti iz področja uporabe Konvencije, kadar delujejo v sodni ali zakonodajni pristojnosti. Vendar se morajo določbe o dostopu do informacij o okolju zaradi skladnosti z Uredbo (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (5) uporabljati za institucije in organe Skupnosti, kadar delujejo v zakonodajni pristojnosti.

| (8) | Opredelitev informacij o okolju v tej uredbi vključuje informacije v kakršni koli obliki glede stanja okolja. Ta opredelitev, ki je bila usklajena z opredelitvijo, sprejeto z Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju (6), je vsebinsko enaka opredelitvi iz Århuške konvencije. Opredelitev „dokumenta“ iz Uredbe (ES) št. 1049/2001 zajema informacije o okolju, kakor so opredeljene v tej uredbi. |
| --- | --- |

(8)

Opredelitev informacij o okolju v tej uredbi vključuje informacije v kakršni koli obliki glede stanja okolja. Ta opredelitev, ki je bila usklajena z opredelitvijo, sprejeto z Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju (6), je vsebinsko enaka opredelitvi iz Århuške konvencije. Opredelitev „dokumenta“ iz Uredbe (ES) št. 1049/2001 zajema informacije o okolju, kakor so opredeljene v tej uredbi.

| (9) | Primerno je, da ta uredba ob upoštevanju Århuške konvencije in vzporedno s pristopom glede obveznosti držav članic v skladu z veljavno zakonodajo Skupnosti predvidi opredelitev „načrtov in programov“. „Načrte in programe v zvezi z okoljem“ je treba opredeliti ob upoštevanju njihovega prispevka k doseganju ciljev okoljske politike Skupnosti ali njihovega verjetnega znatnega vpliva k doseganju teh ciljev. Šesti okoljski akcijski program Skupnosti določa za obdobje desetih let od 22. julija 2002 dalje cilje okoljske politike Skupnosti ter načrtovane ukrepe za dosego teh ciljev. Po izteku tega obdobja je treba sprejeti naslednji okoljski akcijski program. |
| --- | --- |

(9)

Primerno je, da ta uredba ob upoštevanju Århuške konvencije in vzporedno s pristopom glede obveznosti držav članic v skladu z veljavno zakonodajo Skupnosti predvidi opredelitev „načrtov in programov“. „Načrte in programe v zvezi z okoljem“ je treba opredeliti ob upoštevanju njihovega prispevka k doseganju ciljev okoljske politike Skupnosti ali njihovega verjetnega znatnega vpliva k doseganju teh ciljev. Šesti okoljski akcijski program Skupnosti določa za obdobje desetih let od 22. julija 2002 dalje cilje okoljske politike Skupnosti ter načrtovane ukrepe za dosego teh ciljev. Po izteku tega obdobja je treba sprejeti naslednji okoljski akcijski program.

| (10) | Glede na to, da se okoljska zakonodaja neprestano razvija, se mora opredelitev okoljske zakonodaje navezovati na cilje okoljske politike Skupnosti, kakor so določeni v Pogodbi. |
| --- | --- |

(10)

Glede na to, da se okoljska zakonodaja neprestano razvija, se mora opredelitev okoljske zakonodaje navezovati na cilje okoljske politike Skupnosti, kakor so določeni v Pogodbi.

| (11) | Za posamične upravne akte, ki imajo pravno zavezujoče in zunanje učinke, je treba dopustiti morebitno notranjo revizijo. Prav tako je treba vključiti opustitve, če okoljsko pravo predvideva obveznost sprejetja upravnega akta. Ker so akti, ki jih sprejmejo institucije ali organi Skupnosti, ki delujejo v sodni ali zakonodajni pristojnosti, lahko izvzeti, mora enako veljati za druge preiskovalne postopke, v katerih institucija ali organ Skupnosti deluje kot organ upravne revizije v skladu z določbami Pogodbe. |
| --- | --- |

(11)

Za posamične upravne akte, ki imajo pravno zavezujoče in zunanje učinke, je treba dopustiti morebitno notranjo revizijo. Prav tako je treba vključiti opustitve, če okoljsko pravo predvideva obveznost sprejetja upravnega akta. Ker so akti, ki jih sprejmejo institucije ali organi Skupnosti, ki delujejo v sodni ali zakonodajni pristojnosti, lahko izvzeti, mora enako veljati za druge preiskovalne postopke, v katerih institucija ali organ Skupnosti deluje kot organ upravne revizije v skladu z določbami Pogodbe.

| (12) | V Århuški konvenciji je predviden javni dostop do informacij o okolju bodisi na podlagi zahtevka ali dejavnega razširjanja informacij s strani organov, ki jih zajema Konvencija. Uredba (ES) št. 1049/2001 se uporablja za Evropski parlament, Svet in Komisijo ter agencije in podobne organe, ustanovljene na podlagi pravnega akta Skupnosti. Za te institucije predvideva pravila, ki se v veliki meri skladajo s pravili, določenimi v Århuški konvenciji. Uporabo Uredbe (ES) št. 1049/2001 je treba razširiti na vse druge institucije in organe Skupnosti. |
| --- | --- |

(12)

V Århuški konvenciji je predviden javni dostop do informacij o okolju bodisi na podlagi zahtevka ali dejavnega razširjanja informacij s strani organov, ki jih zajema Konvencija. Uredba (ES) št. 1049/2001 se uporablja za Evropski parlament, Svet in Komisijo ter agencije in podobne organe, ustanovljene na podlagi pravnega akta Skupnosti. Za te institucije predvideva pravila, ki se v veliki meri skladajo s pravili, določenimi v Århuški konvenciji. Uporabo Uredbe (ES) št. 1049/2001 je treba razširiti na vse druge institucije in organe Skupnosti.

| (13) | Če Århuška konvencija vsebuje določbe, ki niso v celoti ali deloma vključene v Uredbo (ES) št. 1049/2001, je te treba obravnavati zlasti v zvezi z zbiranjem in razširjanjem informacij o okolju. |
| --- | --- |

(13)

Če Århuška konvencija vsebuje določbe, ki niso v celoti ali deloma vključene v Uredbo (ES) št. 1049/2001, je te treba obravnavati zlasti v zvezi z zbiranjem in razširjanjem informacij o okolju.

| (14) | Za dejansko pravico dostopa javnosti do informacij o okolju je ključnega pomena kakovost informacij. Primerno je torej sprejeti pravila, ki bodo zavezovala institucije in organe Skupnosti, da zagotavljajo kakovost informacij. |
| --- | --- |

(14)

Za dejansko pravico dostopa javnosti do informacij o okolju je ključnega pomena kakovost informacij. Primerno je torej sprejeti pravila, ki bodo zavezovala institucije in organe Skupnosti, da zagotavljajo kakovost informacij.

| (15) | Če Uredba (ES) št. 1049/2001 predvideva izjeme, se le-te smiselno uporabljajo v zvezi z zahtevami za dostop do informacij o okolju v skladu s to uredbo. Razlogi za zavrnitev dostopa do informacij o okolju se razlagajo restriktivno ob upoštevanju javnega interesa, ki mu služi razkritje, ter morebitne povezave med zahtevanimi informacijami in emisijami v okolje. Pojem „poslovni interesi“ vključuje sporazume o zaupnosti podatkov, ki so jih sklenili institucije ali organi, ki delujejo v okviru bančnih pristojnosti. |
| --- | --- |

(15)

Če Uredba (ES) št. 1049/2001 predvideva izjeme, se le-te smiselno uporabljajo v zvezi z zahtevami za dostop do informacij o okolju v skladu s to uredbo. Razlogi za zavrnitev dostopa do informacij o okolju se razlagajo restriktivno ob upoštevanju javnega interesa, ki mu služi razkritje, ter morebitne povezave med zahtevanimi informacijami in emisijami v okolje. Pojem „poslovni interesi“ vključuje sporazume o zaupnosti podatkov, ki so jih sklenili institucije ali organi, ki delujejo v okviru bančnih pristojnosti.

| (16) | V skladu z Odločbo št. 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 1998 o vzpostavitvi mreže epidemiološkega spremljanja in obvladovanja nalezljivih bolezni v Skupnosti (7) je že bila vzpostavljena mreža na ravni Skupnosti za pospeševanje sodelovanja in usklajevanja med državami članicami s pomočjo Komisije z namenom izboljšanja preprečevanja in obvladovanja vrste nalezljivih bolezni v Skupnosti. Sklep št. 1786/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 (8) vzpostavlja program ukrepov Skupnosti na področju javnega zdravja, ki dopolnjuje nacionalne politike. Izboljšanje informacij in znanja za razvoj javnega zdravja ter krepitev sposobnosti hitrega in usklajenega odzivanja na ogrožanje zdravja, ki sta del tega programa, sta cilja, ki sta prav tako v celoti skladna z zahtevami Århuške konvencije. Ta uredba se mora torej uporabljati brez poseganja v Odločbo št. 2119/98/ES in Sklep št. 1786/2002/ES. |
| --- | --- |

(16)

V skladu z Odločbo št. 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 1998 o vzpostavitvi mreže epidemiološkega spremljanja in obvladovanja nalezljivih bolezni v Skupnosti (7) je že bila vzpostavljena mreža na ravni Skupnosti za pospeševanje sodelovanja in usklajevanja med državami članicami s pomočjo Komisije z namenom izboljšanja preprečevanja in obvladovanja vrste nalezljivih bolezni v Skupnosti. Sklep št. 1786/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 (8) vzpostavlja program ukrepov Skupnosti na področju javnega zdravja, ki dopolnjuje nacionalne politike. Izboljšanje informacij in znanja za razvoj javnega zdravja ter krepitev sposobnosti hitrega in usklajenega odzivanja na ogrožanje zdravja, ki sta del tega programa, sta cilja, ki sta prav tako v celoti skladna z zahtevami Århuške konvencije. Ta uredba se mora torej uporabljati brez poseganja v Odločbo št. 2119/98/ES in Sklep št. 1786/2002/ES.

| (17) | Århuška konvencija od pogodbenic zahteva, da sprejmejo ukrepe za zagotovitev udeležbe javnosti pri pripravi načrtov in programov v zvezi z okoljem. Takšni ukrepi morajo vključevati razumne časovne okvire za obveščanje javnosti o zadevnem okoljskem odločanju. Če naj bo njena udeležba učinkovita, mora javnost sodelovati že v zgodnji fazi odločanja, ko so še vse možnosti odprte. V določbah o udeležbi javnosti morajo institucije in organi Skupnosti opredeliti javnost, ki lahko sodeluje. |
| --- | --- |

(17)

Århuška konvencija od pogodbenic zahteva, da sprejmejo ukrepe za zagotovitev udeležbe javnosti pri pripravi načrtov in programov v zvezi z okoljem. Takšni ukrepi morajo vključevati razumne časovne okvire za obveščanje javnosti o zadevnem okoljskem odločanju. Če naj bo njena udeležba učinkovita, mora javnost sodelovati že v zgodnji fazi odločanja, ko so še vse možnosti odprte. V določbah o udeležbi javnosti morajo institucije in organi Skupnosti opredeliti javnost, ki lahko sodeluje.

| (18) | Člen 9(3) Århuške konvencije zagotavlja dostop do sodnih ali drugih revizijskih postopkov za izpodbijanje dejanj in opustitev oseb zasebnega prava in organov javne oblasti, ki so v nasprotju s predpisi, ki se nanašajo na okolje. Sprejeti je treba take ukrepe za dostop do pravnega varstva, ki bodo skladni s Pogodbo. V tem smislu je primerno, da se v tej uredbi obravnavajo zgolj dejanja in opustitve organov javne oblasti. |
| --- | --- |

(18)

Člen 9(3) Århuške konvencije zagotavlja dostop do sodnih ali drugih revizijskih postopkov za izpodbijanje dejanj in opustitev oseb zasebnega prava in organov javne oblasti, ki so v nasprotju s predpisi, ki se nanašajo na okolje. Sprejeti je treba take ukrepe za dostop do pravnega varstva, ki bodo skladni s Pogodbo. V tem smislu je primerno, da se v tej uredbi obravnavajo zgolj dejanja in opustitve organov javne oblasti.

| (19) | Za zagotovitev ustreznih in učinkovitih pravnih sredstev, vključno s tistimi, ki so na voljo pred Sodiščem Evropskih skupnosti v skladu z ustreznimi določbami Pogodbe, je primerno, da ima institucija ali organ Skupnosti, ki je sprejel akt, ali ki je v primeru domnevne upravne opustitve opustil ukrepanje, možnost ponovno obravnavati svojo prejšnjo odločitev ali ukrepati v primeru opustitve. |
| --- | --- |

(19)

Za zagotovitev ustreznih in učinkovitih pravnih sredstev, vključno s tistimi, ki so na voljo pred Sodiščem Evropskih skupnosti v skladu z ustreznimi določbami Pogodbe, je primerno, da ima institucija ali organ Skupnosti, ki je sprejel akt, ali ki je v primeru domnevne upravne opustitve opustil ukrepanje, možnost ponovno obravnavati svojo prejšnjo odločitev ali ukrepati v primeru opustitve.

| (20) | Nevladne organizacije, ki so dejavne na področju varstva okolja in izpolnjujejo določena merila, s katerimi naj bi se predvsem zagotovilo, da gre za neodvisne organizacije, katerih poglavitni cilj je spodbujanje varstva okolja, morajo imeti pravico zahtevati na ravni Skupnosti notranjo revizijo sprejetih aktov ali opustitev s strani institucije ali organa Skupnosti na področju okoljskega prava zaradi ponovne obravnave s strani zadevne institucije ali organa. |
| --- | --- |

(20)

Nevladne organizacije, ki so dejavne na področju varstva okolja in izpolnjujejo določena merila, s katerimi naj bi se predvsem zagotovilo, da gre za neodvisne organizacije, katerih poglavitni cilj je spodbujanje varstva okolja, morajo imeti pravico zahtevati na ravni Skupnosti notranjo revizijo sprejetih aktov ali opustitev s strani institucije ali organa Skupnosti na področju okoljskega prava zaradi ponovne obravnave s strani zadevne institucije ali organa.

| (21) | Če predhodnim zahtevkom za notranjo revizijo ni bilo ugodeno, mora biti zadevni nevladni organizaciji omogočeno, da sproži postopek pred Sodiščem v skladu z ustreznimi določbami Pogodbe. |
| --- | --- |

(21)

Če predhodnim zahtevkom za notranjo revizijo ni bilo ugodeno, mora biti zadevni nevladni organizaciji omogočeno, da sproži postopek pred Sodiščem v skladu z ustreznimi določbami Pogodbe.

| (22) | Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava člen 6 Pogodbe o Evropski uniji in jih odraža Listina o temeljnih pravicah Evropske unije, zlasti člen 37 Listine — |
| --- | --- |

(22)

Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava člen 6 Pogodbe o Evropski uniji in jih odraža Listina o temeljnih pravicah Evropske unije, zlasti člen 37 Listine —

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Cilj

1.   Cilj te uredbe je prispevati k izvajanju obveznosti, ki izhajajo iz Konvencije Gospodarske komisije ZN za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v nadaljevanju „Århuška konvencija“, in sicer z določitvijo pravil za uporabo določb Konvencije v institucijah in organih Skupnosti, zlasti pa z:

| (a) | zagotovitvijo pravice dostopa javnosti do informacij o okolju, ki jih prejmejo ali pripravijo in hranijo institucije ali organi Skupnosti, ter z določitvijo osnovnih pogojev in praktičnih ukrepov za uresničevanje te pravice; |
| --- | --- |

(a)

zagotovitvijo pravice dostopa javnosti do informacij o okolju, ki jih prejmejo ali pripravijo in hranijo institucije ali organi Skupnosti, ter z določitvijo osnovnih pogojev in praktičnih ukrepov za uresničevanje te pravice;

| (b) | zagotavljanjem, da so informacije o okolju v vedno večji meri dostopne javnosti in se javno razširjajo, da se doseže kar najširša sistematična razpoložljivost in razširjanje informacij o okolju v javnosti. V ta namen se zlasti spodbuja uporaba računalniške telekomunikacijske in/ali elektronske tehnologije, kolikor je na voljo; |
| --- | --- |

(b)

zagotavljanjem, da so informacije o okolju v vedno večji meri dostopne javnosti in se javno razširjajo, da se doseže kar najširša sistematična razpoložljivost in razširjanje informacij o okolju v javnosti. V ta namen se zlasti spodbuja uporaba računalniške telekomunikacijske in/ali elektronske tehnologije, kolikor je na voljo;

| (c) | omogočanjem sodelovanja javnosti pri načrtih in programih v zvezi z okoljem; |
| --- | --- |

(c)

omogočanjem sodelovanja javnosti pri načrtih in programih v zvezi z okoljem;

| (d) | zagotavljanjem dostopa do pravnega varstva v okoljskih zadevah na ravni Skupnosti v skladu s pogoji, določenimi v tej uredbi. |
| --- | --- |

(d)

zagotavljanjem dostopa do pravnega varstva v okoljskih zadevah na ravni Skupnosti v skladu s pogoji, določenimi v tej uredbi.

2.   Pri uporabi določb te uredbe si institucije in organi Skupnosti prizadevajo pomagati in usmerjati javnost pri dostopu do informacij, udeležbi pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah.

Člen 2

Opredelitve pojmov

1.   V tej uredbi:

| (a) | „prosilec“ pomeni katero koli fizično ali pravno osebo, ki zahteva informacije o okolju; |
| --- | --- |

(a)

„prosilec“ pomeni katero koli fizično ali pravno osebo, ki zahteva informacije o okolju;

| (b) | „javnost“ pomeni eno ali več fizičnih ali pravnih oseb in njihova združenja, organizacije ali skupine; |
| --- | --- |

(b)

„javnost“ pomeni eno ali več fizičnih ali pravnih oseb in njihova združenja, organizacije ali skupine;

| (c) | „institucija ali organ Skupnosti“ pomeni katero koli javno institucijo, organ, urad ali agencijo, ustanovljeno s Pogodbo ali na njeni podlagi, razen če deluje v sodni ali zakonodajni pristojnosti. Vendar se določbe iz naslova II uporabljajo za institucije in organe Skupnosti, kadar delujejo v zakonodajni pristojnosti; |
| --- | --- |

(c)

„institucija ali organ Skupnosti“ pomeni katero koli javno institucijo, organ, urad ali agencijo, ustanovljeno s Pogodbo ali na njeni podlagi, razen če deluje v sodni ali zakonodajni pristojnosti. Vendar se določbe iz naslova II uporabljajo za institucije in organe Skupnosti, kadar delujejo v zakonodajni pristojnosti;

| (d) | „informacije o okolju“ pomenijo kakršne koli informacije v pisni, vizualni, zvočni, elektronski ali kateri koli drugi materialni obliki o:






  (i) | stanju elementov okolja, kot so zrak in ozračje, voda, tla, zemljišča, krajina in naravni življenjski prostori, vključno z mokrišči, obalnimi in morskimi območji, biološka raznovrstnost in njene sestavine, vključno z gensko spremenjenimi organizmi ter medsebojnimi vplivi teh elementov; |
| --- | --- | --- |

(d)

„informacije o okolju“ pomenijo kakršne koli informacije v pisni, vizualni, zvočni, elektronski ali kateri koli drugi materialni obliki o:

(i)

stanju elementov okolja, kot so zrak in ozračje, voda, tla, zemljišča, krajina in naravni življenjski prostori, vključno z mokrišči, obalnimi in morskimi območji, biološka raznovrstnost in njene sestavine, vključno z gensko spremenjenimi organizmi ter medsebojnimi vplivi teh elementov;

| (ii) | dejavnikih, kot so snovi, energija, hrup, sevanje ali odpadki, vključno z radioaktivnimi odpadki, emisije, izpusti in druga sproščanja v okolje, ki vplivajo ali bi utegnili vplivati na elemente okolja, navedene pod (i); |
| --- | --- |

(ii)

dejavnikih, kot so snovi, energija, hrup, sevanje ali odpadki, vključno z radioaktivnimi odpadki, emisije, izpusti in druga sproščanja v okolje, ki vplivajo ali bi utegnili vplivati na elemente okolja, navedene pod (i);

| (iii) | ukrepih (vključno z upravnimi), kot so politike, zakonodaja, načrti, programi, sporazumi o okolju, ter dejavnostih, ki vplivajo ali bi utegnile vplivati na elemente in dejavnike, navedene pod (i) in (ii), ter ukrepih ali dejavnostih, načrtovanih za zaščito teh elementov; |
| --- | --- |

(iii)

ukrepih (vključno z upravnimi), kot so politike, zakonodaja, načrti, programi, sporazumi o okolju, ter dejavnostih, ki vplivajo ali bi utegnile vplivati na elemente in dejavnike, navedene pod (i) in (ii), ter ukrepih ali dejavnostih, načrtovanih za zaščito teh elementov;

| (iv) | poročilih o izvajanju okoljske zakonodaje; |
| --- | --- |

(iv)

poročilih o izvajanju okoljske zakonodaje;

| (v) | analizah stroškov in koristi ter ekonomskih analizah in predpostavkah, ki se uporabljajo v okviru ukrepov in dejavnosti, navedenih pod (iii); ter |
| --- | --- |

(v)

analizah stroškov in koristi ter ekonomskih analizah in predpostavkah, ki se uporabljajo v okviru ukrepov in dejavnosti, navedenih pod (iii); ter

| (vi) | zdravstvenem stanju in varnosti ljudi, vključno s kontaminacijo prehrambene verige, če je to pomembno, življenjskih razmerah ljudi, kulturnih znamenitostih in objektih, če nanje vpliva ali bi lahko vplivalo stanje elementov okolja pod (i), ali preko teh elementov zadeve pod (ii) in (iii); |
| --- | --- |

(vi)

zdravstvenem stanju in varnosti ljudi, vključno s kontaminacijo prehrambene verige, če je to pomembno, življenjskih razmerah ljudi, kulturnih znamenitostih in objektih, če nanje vpliva ali bi lahko vplivalo stanje elementov okolja pod (i), ali preko teh elementov zadeve pod (ii) in (iii);

| (e) | „načrti in programi v zvezi z okoljem“ pomenijo načrte in programe,






  (i) | ki jih pripravi in po potrebi sprejme institucija ali organ Skupnosti; |
| --- | --- | --- |

(e)

„načrti in programi v zvezi z okoljem“ pomenijo načrte in programe,

(i)

ki jih pripravi in po potrebi sprejme institucija ali organ Skupnosti;

| (ii) | ki jih zahtevajo zakoni in drugi predpisi; ter |
| --- | --- |

(ii)

ki jih zahtevajo zakoni in drugi predpisi; ter

| (iii) | ki prispevajo k doseganju ciljev ali bi utegnili znatno vplivati na doseganje ciljev okoljske politike Skupnosti, kakor je določena v šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti ali v katerem koli naknadnem splošnem okoljskem akcijskem programu. |
| --- | --- |

(iii)

ki prispevajo k doseganju ciljev ali bi utegnili znatno vplivati na doseganje ciljev okoljske politike Skupnosti, kakor je določena v šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti ali v katerem koli naknadnem splošnem okoljskem akcijskem programu.

Med načrte in programe v zvezi z okoljem se štejejo tudi splošni akcijski okoljski programi.

V tej opredelitvi niso zajeti finančni, bančni ali proračunski načrti in programi, tj. tisti, ki določajo način financiranja določenih projektov ali dejavnosti ali tisti, ki so povezani s predlaganimi letnimi proračuni, notranjimi delovnimi programi institucije ali organa Skupnosti, ali načrti in programi za ukrepanje ob nesrečah, namenjenimi izključno civilni zaščiti;

| (f) | „okoljsko pravo“ pomeni zakonodajo Skupnosti, ki ne glede na pravno podlago prispeva k zasledovanju ciljev okoljske politike Skupnosti, kot so navedeni v Pogodbi: k ohranjanju, varovanju in izboljšanju kakovosti okolja, varovanju človekovega zdravja, skrbni in preudarni rabi naravnih virov ter spodbujanju ukrepov na mednarodni ravni za obravnavanje regionalnih ali svetovnih okoljskih problemov; |
| --- | --- |

(f)

„okoljsko pravo“ pomeni zakonodajo Skupnosti, ki ne glede na pravno podlago prispeva k zasledovanju ciljev okoljske politike Skupnosti, kot so navedeni v Pogodbi: k ohranjanju, varovanju in izboljšanju kakovosti okolja, varovanju človekovega zdravja, skrbni in preudarni rabi naravnih virov ter spodbujanju ukrepov na mednarodni ravni za obravnavanje regionalnih ali svetovnih okoljskih problemov;

| (g) | „upravni akt“ pomeni vsak posamičen ukrep v skladu z okoljskim pravom, ki ga sprejme institucija ali organ Skupnosti ter ima pravno zavezujoče in zunanje učinke; |
| --- | --- |

(g)

„upravni akt“ pomeni vsak posamičen ukrep v skladu z okoljskim pravom, ki ga sprejme institucija ali organ Skupnosti ter ima pravno zavezujoče in zunanje učinke;

| (h) | „upravna opustitev“ pomeni vsakršno nesprejetje upravnega akta, opredeljenega pod točko (g), s strani institucije ali organa Skupnosti. |
| --- | --- |

(h)

„upravna opustitev“ pomeni vsakršno nesprejetje upravnega akta, opredeljenega pod točko (g), s strani institucije ali organa Skupnosti.

2.   V upravnih aktih in upravnih opustitvah niso zajeti ukrepi, ki jih sprejme oz. ne sprejme institucija ali organ Skupnosti kot organ upravne revizije, v skladu s:

| (a) | členi 81, 82, 86 in 87 Pogodbe (pravila konkurence); |
| --- | --- |

(a)

členi 81, 82, 86 in 87 Pogodbe (pravila konkurence);

| (b) | členoma 226 in 228 Pogodbe (postopek za ugotavljanje kršitev); |
| --- | --- |

(b)

členoma 226 in 228 Pogodbe (postopek za ugotavljanje kršitev);

| (c) | členom 195 Pogodbe (postopek pri varuhu človekovih pravic); |
| --- | --- |

(c)

členom 195 Pogodbe (postopek pri varuhu človekovih pravic);

| (d) | členom 280 Pogodbe (postopek pri OLAF). |
| --- | --- |

(d)

členom 280 Pogodbe (postopek pri OLAF).

NASLOV II

DOSTOP DO INFORMACIJ O OKOLJU

Člen 3

Uporaba Uredbe (ES) št. 1049/2001

Uredba (ES) št. 1049/2001 se uporablja za vsakršno zahtevo prosilca za dostop do informacij o okolju, ki jih hranijo institucije in organi Skupnosti, brez diskriminacije na podlagi državljanstva, narodnosti ali stalnega prebivališča fizičnih oseb, pri pravnih osebah pa brez diskriminacije na podlagi sedeža ali dejanskega kraja poslovanja.

V tej uredbi se izraz „institucija“ iz Uredbe (ES) št. 1049/2001 razume kot „institucija ali organ Skupnosti“.

Člen 4

Zbiranje informacij o okolju in njihovo razširjanje

1.   Institucije in organi Skupnosti uredijo informacije o okolju, ki so pomembne za njihove naloge in ki jih hranijo, zaradi njihovega dejavnega in sistematičnega razširjanja javnosti, zlasti z računalniško telekomunikacijsko in/ali elektronsko tehnologijo v skladu s členoma 11(1) in (2) ter 12 Uredbe (ES) št. 1049/2001. Zagotovijo, da bodo te informacije o okolju postopoma na razpolago v elektronskih podatkovnih bazah, ki bodo javnosti zlahka dostopne preko javnih telekomunikacijskih omrežij. V ta namen vnesejo hranjene informacije o okolju v podatkovne baze, ki jih opremijo z iskalnimi pripomočki in drugimi vrstami programske opreme, namenjene za pomoč javnosti pri iskanju zahtevanih informacij.

Ni treba, da informacije, ki so na voljo preko računalniške telekomunikacijske in/ali elektronske tehnologije, vključujejo informacije, zbrane pred začetkom veljavnosti te uredbe, razen če niso že na voljo v elektronski obliki.

Institucije in organi Skupnosti vlagajo razumne napore za vzdrževanje informacij o okolju, ki jih hranijo, v oblikah ali formatih, ki se jih da zlahka reproducirati in so dostopni preko računalnika ali drugega elektronskega sredstva.

2.   Informacije o okolju, ki jih je treba zagotoviti in razširjati, se po potrebi posodabljajo. Poleg dokumentov, naštetih v členu 12(2) in (3) ter členu 13(1) in (2) Uredbe (ES) št. 1049/2001, vključujejo podatkovne baze ali registri naslednje:

| (a) | besedila mednarodnih pogodb, konvencij in sporazumov ter zakonodaje Skupnosti o okolju ali v povezavi z njim, ter besedila politik, načrtov in programov v zvezi z okoljem; |
| --- | --- |

(a)

besedila mednarodnih pogodb, konvencij in sporazumov ter zakonodaje Skupnosti o okolju ali v povezavi z njim, ter besedila politik, načrtov in programov v zvezi z okoljem;

| (b) | poročila o napredku pri izvajanju besedil iz točke (a), če jih institucije ali organi Skupnosti pripravljajo ali hranijo v elektronski obliki; |
| --- | --- |

(b)

poročila o napredku pri izvajanju besedil iz točke (a), če jih institucije ali organi Skupnosti pripravljajo ali hranijo v elektronski obliki;

| (c) | poročila o stanju okolja iz odstavka 4; |
| --- | --- |

(c)

poročila o stanju okolja iz odstavka 4;

| (d) | podatke ali povzetke podatkov, pridobljenih s spremljanjem dejavnosti, ki vplivajo ali bi utegnile vplivati na okolje; |
| --- | --- |

(d)

podatke ali povzetke podatkov, pridobljenih s spremljanjem dejavnosti, ki vplivajo ali bi utegnile vplivati na okolje;

| (e) | dovoljenja s pomembnim vplivom na okolje in sporazume o okolju ali napotilo na kraj, kjer je te informacije mogoče zahtevati ali imeti vanje vpogled; |
| --- | --- |

(e)

dovoljenja s pomembnim vplivom na okolje in sporazume o okolju ali napotilo na kraj, kjer je te informacije mogoče zahtevati ali imeti vanje vpogled;

| (f) | študije vplivov na okolje in ocene tveganj glede okoljskih elementov ali napotilo na kraj, kjer je te informacije mogoče zahtevati ali imeti vanje vpogled. |
| --- | --- |

(f)

študije vplivov na okolje in ocene tveganj glede okoljskih elementov ali napotilo na kraj, kjer je te informacije mogoče zahtevati ali imeti vanje vpogled.

3.   Institucije in organi Skupnosti lahko v ustreznih primerih izpolnijo zahteve iz odstavkov 1 in 2 z oblikovanjem povezav do internetnih strani, na katerih je mogoče najti zadevne informacije.

4.   Komisija zagotovi, da se v rednih presledkih, ki ne presegajo štiri leta, objavi in razširi poročilo o stanju okolja, ki vključuje informacije o kakovosti okolja in pritiskih nanj.

Člen 5

Kakovost informacij o okolju

1.   Institucije in organi Skupnosti zagotovijo, kolikor je v njihovi moči, da so vse informacije, ki jih pripravijo, posodobljene, natančne in primerljive.

2.   Institucije in organi Skupnosti na zahtevo obvestijo prosilca o tem, kje je mogoče najti informacije o merilnih postopkih, vključno z metodami analize, vzorčenja in predpriprave vzorcev, ki so se uporabili pri pripravi informacij, če so le-te na voljo. V nasprotnem primeru ga lahko napotijo na standardiziran postopek, ki se je uporabil.

Člen 6

Uporaba izjem v zvezi z zahtevami za dostop do informacij o okolju

1.   V zvezi s prvo alineo člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001 se šteje, da prevlada javni interes za razkritje, če se zahtevane informacije nanašajo na emisije v okolje. V zvezi z ostalimi izjemami iz člena 4(2) in (3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 je treba dejstvo, da se zahtevane informacije nanašajo na emisije v okolje, še zlasti upoštevati pri ocenjevanju, ali gre za prevladovanje javnega interesa za razkritje.

2.   Poleg izjem iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 lahko institucije in organi Skupnosti zavrnejo dostop do informacij o okolju, če bi razkritje informacij negativno vplivalo na varstvo okolja, na katero se informacije nanašajo, kot so na primer kraji razmnoževanja redkih vrst.

3.   Če institucija ali organ Skupnosti hrani informacije o okolju, ki izvirajo iz države članice, se posvetuje s slednjo in uporabi kakršne koli ustrezne izjeme v skladu s pravom Skupnosti. Če ni mogoče uporabiti nobene izjeme, zadevna institucija ali organ informacije razkrije.

Člen 7

Zahteve za dostop do informacij o okolju, ki jih ne hrani institucija ali organ Skupnosti

Če institucija ali organ Skupnosti prejme zahtevo za dostop do informacij o okolju in teh informacij nima, prosilcu čim prej sporoči, pri kateri instituciji ali organu Skupnosti oziroma organu oblasti v smislu Direktive 2003/4/ES jih je po njegovem mnenju mogoče zahtevati, ali pa zahtevo posreduje zadevni instituciji ali organu Skupnosti oziroma organu oblasti in o tem obvesti prosilca.

Člen 8

Sodelovanje

Ob neposredni nevarnosti za zdravje ljudi ali za okolje, ki jo povzroči človeška dejavnost ali naravni vzroki, institucije in organi Skupnosti na zahtevo organov oblasti v smislu Direktive 2003/4/ES sodelujejo s slednjimi in jim pomagajo, da lahko javnosti, ki bi jo to lahko prizadelo, nemudoma sporočijo vse informacije o okolju, ki bi javnosti lahko omogočile ukrepati ter tako preprečiti ali ublažiti škodo, nastalo zaradi take nevarnosti, kolikor te informacije hranijo institucije in organi Skupnosti in/ali organi oblasti ali se hranijo za njih.

Prvi pododstavek se uporablja brez poseganja v kakršne koli posebne obveznosti iz zakonodaje Skupnosti, zlasti iz Odločbe št. 2119/98/ES in Sklepa št. 1786/2002/ES.

NASLOV III

SODELOVANJE JAVNOSTI PRI NAČRTIH IN PROGRAMIH V ZVEZI Z OKOLJEM

Člen 9

1.   Institucije in organi Skupnosti z ustreznimi praktičnimi in/ali drugimi ukrepi zgodaj in dejansko omogočajo javnosti, da sodeluje pri pripravi, spreminjanju ali ponovnem pregledu načrtov ali programov v zvezi z okoljem, ko so vse možnosti še odprte. Predvsem pa Komisija pri oblikovanju predloga takšnega načrta ali programa, ki ga predloži v odločanje drugim institucijam ali organom Skupnosti, v pripravljalni fazi zagotovi sodelovanje javnosti.

2.   Institucije in organi Skupnosti ob upoštevanju ciljev te uredbe opredelijo javnost, ki jo vrsta načrta ali programa iz odstavka 1 prizadene ali bi jo lahko prizadela ali ki ima interes zanjo.

3.   Institucije in organi Skupnosti zagotovijo, da je javnost iz odstavka 2 prek javnih objav ali drugih ustreznih sredstev, na primer elektronskih medijev, če so na voljo, obveščena o:

| (a) | osnutku predloga, če je na voljo; |
| --- | --- |

(a)

osnutku predloga, če je na voljo;

| (b) | informacijah o okolju ali oceni, ki se nanaša na načrt ali program v pripravi, če je na voljo; in |
| --- | --- |

(b)

informacijah o okolju ali oceni, ki se nanaša na načrt ali program v pripravi, če je na voljo; in

| (c) | praktični ureditvi za sodelovanje, vključno z:






  (i) | upravnim organom, pri katerem je mogoče pridobiti ustrezne informacije; |
| --- | --- | --- |

(c)

praktični ureditvi za sodelovanje, vključno z:

(i)

upravnim organom, pri katerem je mogoče pridobiti ustrezne informacije;

| (ii) | upravnim organom, kateremu je mogoče predložiti pripombe, mnenja ali vprašanja; ter |
| --- | --- |

(ii)

upravnim organom, kateremu je mogoče predložiti pripombe, mnenja ali vprašanja; ter

| (iii) | ustreznimi časovnimi okviri, ki zagotavljajo dovolj časa za obveščanje javnosti ter njeno učinkovito pripravo in sodelovanje v postopku okoljskega odločanja. |
| --- | --- |

(iii)

ustreznimi časovnimi okviri, ki zagotavljajo dovolj časa za obveščanje javnosti ter njeno učinkovito pripravo in sodelovanje v postopku okoljskega odločanja.

4.   Za sprejemanje pripomb se določi rok najmanj štirih tednov. Če se organizirajo sestanki ali zaslišanja, se o njih obvešča najmanj štiri tedne vnaprej. Roki se lahko skrajšajo v nujnih primerih ali če je javnost že imela možnost izreči se o zadevnem načrtu ali programu.

NASLOV IV

NOTRANJA REVIZIJA IN DOSTOP DO PRAVNEGA VARSTVA

Člen 10

Zahteva za notranjo revizijo upravnih aktov

1.   Vsaka nevladna organizacija, ki izpolnjuje merila iz člena 11, lahko pri instituciji ali organu Skupnosti, ki je v skladu z okoljskim pravom sprejel upravni akt ali ki bi ga bil v primeru domnevne upravne opustitve moral sprejeti, vloži zahtevo za notranjo revizijo.

Takšno zahtevo je treba predložiti pisno in v roku največ štirih tednov po sprejetju, uradnem obvestilu ali objavi upravnega akta, pri čemer se upošteva kasnejši datum, oziroma v primeru domnevne opustitve štiri tedne po datumu, ko bi upravni akt moral biti sprejet. Zahteva vsebuje razloge za revizijo.

2.   Institucija ali organ Skupnosti iz odstavka 1 obravnava vse zahteve, razen če je očitno, da zahteva ni utemeljena. Institucija ali organ Skupnosti svojo utemeljitev poda v pisnem odgovoru čim prej, najkasneje pa dvanajst tednov po prejemu zahteve.

3.   Če institucija ali organ Skupnosti kljub potrebni skrbnosti ne more postopati v skladu z odstavkom 2, nevladno organizacijo, ki je vložila zahtevo, čim prej ali najkasneje v roku, ki je določen v navedenem odstavku, obvesti o razlogih za neukrepanje in o tem, kdaj namerava ukrepati.

V vsakem primeru pa institucija ali organ Skupnosti ukrepa v roku, ki ne presega osemnajst mesecev od prejema zahteve.

Člen 11

Merila za upravičenost na ravni Skupnosti

1.   Nevladna organizacija lahko vloži zahtevo za notranjo revizijo v skladu s členom 10, če:

| (a) | je v skladu z nacionalno zakonodajo ali prakso države članice neodvisna neprofitna pravna oseba; |
| --- | --- |

(a)

je v skladu z nacionalno zakonodajo ali prakso države članice neodvisna neprofitna pravna oseba;

| (b) | kot poglavitni cilj navaja spodbujanje varstva okolja v okviru okoljskega prava; |
| --- | --- |

(b)

kot poglavitni cilj navaja spodbujanje varstva okolja v okviru okoljskega prava;

| (c) | obstaja najmanj dve leti in si dejavno prizadeva doseči cilj iz točke (b); |
| --- | --- |

(c)

obstaja najmanj dve leti in si dejavno prizadeva doseči cilj iz točke (b);

| (d) | je predmet, v zvezi s katerim se vlaga zahteva za notranjo revizijo, vključen v njen cilj in njeno dejavnost. |
| --- | --- |

(d)

je predmet, v zvezi s katerim se vlaga zahteva za notranjo revizijo, vključen v njen cilj in njeno dejavnost.

2.   Komisija sprejme predpise, potrebne za zagotovitev pregledne in usklajene uporabe meril iz odstavka 1.

Člen 12

Postopek pred Sodiščem

1.   Nevladna organizacija, ki je v skladu s členom 10 vložila zahtevo za notranjo revizijo, lahko v skladu z ustreznimi določbami Pogodbe začne postopek pred Sodiščem.

2.   Če institucija ali organ Skupnosti ne postopa v skladu s členom 10(2) ali (3), lahko nevladna organizacija v skladu z ustreznimi določbami Pogodbe začne postopek pred Sodiščem.

NASLOV V

KONČNE DOLOČBE

Člen 13

Izvedbeni ukrepi

Institucije in organi Skupnosti po potrebi prilagodijo svoje poslovnike določbam te uredbe. Te prilagoditve začnejo učinkovati ... (9).

Člen 14

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od ... (10).

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 117, 30.4.2004, str. 52.

1

(2)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 31. marca 2004 (UL C 123 E, 29.4.2004, str. 612), Skupno stališče Sveta z dne 18. julija 2005 in Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu).

2

(3)  Sklep št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti (UL L 242, 10.9.2002, str. 1).

3

(4)  Četrti akcijski program Skupnosti za okolje (UL C 328, 7.12.1987, str. 1). Peti akcijski program Skupnosti za okolje (UL C 138, 17.5.1993, str. 1).

4

(5)  UL L 145, 31.5.2001, str. 43.

5

(6)  UL L 41, 14.2.2003, str. 26.

6

(7)  UL L 268, 3.10.1998, str. 1. Odločba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

7

(8)  UL L 271, 9.10.2002, str. 1. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom št. 786/2004/ES (UL L 138, 30.4.2004, str. 7).

8

(9)  ...

9

(10)  ...

10

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

Komisija je 28. oktobra 2003 sprejela predlog za Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi določb Århuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih ES.

Evropski parlament je sprejel mnenje v prvi obravnavi na svojem zasedanju od 29. marca do 1. aprila 2004.

Ekonomsko-socialni odbor je sprejel mnenje dne 29. aprila 2004 (1).

Svet je sprejel svoje skupno stališče dne 18. julija 2005.

II.   CILJ

Cilj predlagane uredbe je uporabiti načela Århuške konvencije v institucijah in organih Skupnosti z uvedbo okvirnih zahtev za dostop do informacij, udeležbo javnosti pri odločanju in dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah na ravni Skupnosti. Zato prispeva k uresničevanju ciljev okoljske politike Skupnosti, določene v členu 174(1) Pogodbe ES. Sprejetje trenutnega predloga za Uredbo bi navsezadnje na svetovni ravni pokazalo, da je Evropska skupnost odločena prevzeti svojo odgovornost v okoljskih zadevah.

III.   ANALIZA SKUPNEGA STALIŠČA

1.   Splošni del

Skupno stališče dobesedno, delno ali idejno vključuje številne spremembe, ki jih je predlagal Evropski parlament v prvi obravnavi. Pojasnjene in razširjene so bile zlasti postopkovne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati institucije in organi Skupnosti v zvezi z informiranjem javnosti in udeležbo javnosti pri odločanju. Glede dostopa do pravnega varstva so bila poenostavljena merila za upravičenost do zahteve notranjega pregleda. Za kvalificirane subjekte (zdaj opredeljene kot NVO, ki izpolnjujejo ustrezna merila) ne velja več, da morajo biti aktivni na ravni Skupnosti kot take, vendar mora zdaj vsaka zahteva obravnavati zadeve na ravni Skupnosti, tj. mora biti skladna z opredelitvijo okoljskega prava iz člena 2(f).

Druge spremembe pa v Skupnem stališču niso bile upoštevane, ker se je Svet strinjal, da niso potrebne in/ali zaželene, ali zato, ker so bile določbe izvornega predloga Komisije črtane ali povsem preoblikovane.

Skupno stališče vključuje tudi druge spremembe, ki jih Evropski parlament v prvi obravnavi ni predvidel. Poleg tega so bile vključene številne redakcijske spremembe za pojasnitev besedila ali za zagotovitev splošne skladnosti Uredbe.

2.   Posamezne spremembe

Svet se je zlasti strinjal, da:

| — | spremembe 39, 40 in 41 niso sprejemljive, ker trajnostni razvoj ne sodi v področje uporabe Konvencije in ni v skladu s členom 174 Pogodbe ES glede na cilje okoljske politike, |
| --- | --- |

—

spremembe 39, 40 in 41 niso sprejemljive, ker trajnostni razvoj ne sodi v področje uporabe Konvencije in ni v skladu s členom 174 Pogodbe ES glede na cilje okoljske politike,

| — | je bila sprememba 1 zajeta v besedilu uvodne izjave (7), |
| --- | --- |

—

je bila sprememba 1 zajeta v besedilu uvodne izjave (7),

| — | bi sprememba 56 lahko povzročila prekrivanje ureditve izjem: Uredba (ES) št. 1049/2001 predstavlja zadosten okvir za zagotavljanje upoštevanja Konvencije, |
| --- | --- |

—

bi sprememba 56 lahko povzročila prekrivanje ureditve izjem: Uredba (ES) št. 1049/2001 predstavlja zadosten okvir za zagotavljanje upoštevanja Konvencije,

| — | obstaja mnenje, da so spremembe 3, 7 in 10 presegale zahteve Århuške konvencije in so bile zato nepotrebne za zagotavljanje upoštevanja, |
| --- | --- |

—

obstaja mnenje, da so spremembe 3, 7 in 10 presegale zahteve Århuške konvencije in so bile zato nepotrebne za zagotavljanje upoštevanja,

| — | sprememba 5 ni bila povezana z nobeno posebno določbo Uredbe; vprašanje poenostavitve postopkov je obravnavano zlasti v členih 10–12 Skupnega stališča, |
| --- | --- |

—

sprememba 5 ni bila povezana z nobeno posebno določbo Uredbe; vprašanje poenostavitve postopkov je obravnavano zlasti v členih 10–12 Skupnega stališča,

| — | spremembi 8 in 44 nista bili več pomembni, ker je bil pojem „kvalificiran subjekt“ črtan iz besedila, |
| --- | --- |

—

spremembi 8 in 44 nista bili več pomembni, ker je bil pojem „kvalificiran subjekt“ črtan iz besedila,

| — | sprememba 9 ni bila sprejemljiva, ker je opredelitev „informacij o okolju“, ki se pojavljajo v Skupnem stališču, povzeta po Direktivi 2003/4/ES o dostopu javnosti do informacij o okolju, |
| --- | --- |

—

sprememba 9 ni bila sprejemljiva, ker je opredelitev „informacij o okolju“, ki se pojavljajo v Skupnem stališču, povzeta po Direktivi 2003/4/ES o dostopu javnosti do informacij o okolju,

| — | je sprememba 16 presegala določbe o razširjanju informacij, ki jih vsebuje Direktiva 2003/4/ES, in bi povzročila nepotrebne administrativne obremenitve, |
| --- | --- |

—

je sprememba 16 presegala določbe o razširjanju informacij, ki jih vsebuje Direktiva 2003/4/ES, in bi povzročila nepotrebne administrativne obremenitve,

| — | sta spremembi 17 in 19 ponavljali določbe, ki so že jasne iz Uredbe (ES) št. 1049/2001, |
| --- | --- |

—

sta spremembi 17 in 19 ponavljali določbe, ki so že jasne iz Uredbe (ES) št. 1049/2001,

| — | so se spremembe 21, 22 in 23 zdele preveč omejevalne: institucije in organi se morajo sami odločiti, kako želijo upoštevati rezultate sodelovanja javnosti na podlagi splošnih načel, ki jih določa Uredba, |
| --- | --- |

—

so se spremembe 21, 22 in 23 zdele preveč omejevalne: institucije in organi se morajo sami odločiti, kako želijo upoštevati rezultate sodelovanja javnosti na podlagi splošnih načel, ki jih določa Uredba,

| — | spremembe 25 ni bilo mogoče sprejeti, ker bi lahko znatno upočasnila postopke, |
| --- | --- |

—

spremembe 25 ni bilo mogoče sprejeti, ker bi lahko znatno upočasnila postopke,

| — | ker spremembe 30, 42, 47, 48, 49, 50, 52 in 53 niso bile sprejemljive, saj Århuška konvencija prepušča pogodbenicam, da določijo načine za podelitev dostopa do pravnega varstva. Poleg dejstva, da omejuje pojem „kvalificiranega subjekta“ na NVO, ki morajo izpolnjevati številne pogoje, se Skupno stališče trdno drži določb iz členov 230(4) in 232(3) Pogodbe ES, ki zadostujejo za zagotovitev upoštevanja, |
| --- | --- |

—

ker spremembe 30, 42, 47, 48, 49, 50, 52 in 53 niso bile sprejemljive, saj Århuška konvencija prepušča pogodbenicam, da določijo načine za podelitev dostopa do pravnega varstva. Poleg dejstva, da omejuje pojem „kvalificiranega subjekta“ na NVO, ki morajo izpolnjevati številne pogoje, se Skupno stališče trdno drži določb iz členov 230(4) in 232(3) Pogodbe ES, ki zadostujejo za zagotovitev upoštevanja,

| — | je bila sprememba 51 nepotrebna, saj načini dostopa do varuha človekovih pravic, kakor so določeni v členu 195 Pogodbe ES, zadostujejo za zagotovitev upoštevanja Konvencije in se zato ne sme posegati vanje, |
| --- | --- |

—

je bila sprememba 51 nepotrebna, saj načini dostopa do varuha človekovih pravic, kakor so določeni v členu 195 Pogodbe ES, zadostujejo za zagotovitev upoštevanja Konvencije in se zato ne sme posegati vanje,

| — | so bili nekateri elementi sprememb 33, 35 in 58 sprejeti. Vendar se je vstavljanje sklicevanja na trajnostni razvoj štelo za neprimerno v sedanjem okviru glede na opredelitev okoljskega prava, kakor je pojasnjeno zgoraj v zvezi s spremembami 39, 40 in 41. Nadalje Skupno stališče zagotavlja, da merila za upravičenost vložitve zahteve (zdaj člen 11) preprečujejo pravne dvoumnosti, |
| --- | --- |

—

so bili nekateri elementi sprememb 33, 35 in 58 sprejeti. Vendar se je vstavljanje sklicevanja na trajnostni razvoj štelo za neprimerno v sedanjem okviru glede na opredelitev okoljskega prava, kakor je pojasnjeno zgoraj v zvezi s spremembami 39, 40 in 41. Nadalje Skupno stališče zagotavlja, da merila za upravičenost vložitve zahteve (zdaj člen 11) preprečujejo pravne dvoumnosti,

| — | glede na novo formulacijo nekdanjega člena 12 (zdaj člen 11) in ker je bil ustrezni člen (člen 13 prvotnega predloga) črtan, sprememba 36 ni več smiselna, |
| --- | --- |

—

glede na novo formulacijo nekdanjega člena 12 (zdaj člen 11) in ker je bil ustrezni člen (člen 13 prvotnega predloga) črtan, sprememba 36 ni več smiselna,

| — | spremembi 37 in 38 bi morali biti zavrnjeni, saj vsem institucijam in organom Skupnosti ne bo treba avtomatično spremeniti svojih poslovnikov. V primeru, da bi bilo to potrebno, bi moralo biti za spremembo poslovnika in posledično za uporabo novih predpisov na razpolago dovolj časa. |
| --- | --- |

—

spremembi 37 in 38 bi morali biti zavrnjeni, saj vsem institucijam in organom Skupnosti ne bo treba avtomatično spremeniti svojih poslovnikov. V primeru, da bi bilo to potrebno, bi moralo biti za spremembo poslovnika in posledično za uporabo novih predpisov na razpolago dovolj časa.

IV.   ZAKLJUČEK

Svet je prepričan, da Skupno stališče predstavlja uravnotežen sklop ukrepov, ki bodo prispevali k doseganju ciljev okoljske politike Skupnosti, določene v členu 174(1) Pogodbe ES, in obenem zagotovili upoštevanje zahtev Århuške konvencije in skladnost z že veljavno s tem povezano zakonodajo, zlasti z Uredbo (ES) št. 1049/2001, ne da bi povzročali neupravičene stroške.

Pričakuje konstruktivne razprave z Evropskim parlamentom, ki bodo omogočile čim hitrejše sprejetje Uredbe.

---

(1)  UL C 117, 30.4.2004, str. 52.

---

| 25.10.2005 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 264/28 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2005

SL

Uradni list Evropske unije

CE 264/28

---

SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 32/2005,

ki ga je sprejel Svet dne 18. julija 2005

z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. .../2005 z dne ... o izvajanju Mednarodnega kodeksa za varno upravljanje ladij v Skupnosti in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 3051/95

(2005/C 264 E/03)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA —

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Mednarodna pomorska organizacija (IMO) je leta 1993 sprejela Mednarodni kodeks ravnanja za varno upravljanje ladij in preprečevanje onesnaževanja, v nadaljnjem besedilu „Kodeks ISM“. Z vključitvijo poglavja IX „Upravljanje za varno plovbo ladij“, sprejetega maja 1994, v Mednarodno konvencijo o varstvu človeškega življenja na morju (SOLAS) iz leta 1974, je ta kodeks postopoma postal zavezujoč za večino ladij v mednarodni plovbi. |
| --- | --- |

(1)

Mednarodna pomorska organizacija (IMO) je leta 1993 sprejela Mednarodni kodeks ravnanja za varno upravljanje ladij in preprečevanje onesnaževanja, v nadaljnjem besedilu „Kodeks ISM“. Z vključitvijo poglavja IX „Upravljanje za varno plovbo ladij“, sprejetega maja 1994, v Mednarodno konvencijo o varstvu človeškega življenja na morju (SOLAS) iz leta 1974, je ta kodeks postopoma postal zavezujoč za večino ladij v mednarodni plovbi.

| (2) | IMO je spremenila Kodeks ISM z Resolucijo MSC.104(73), sprejeto 5. decembra 2000. |
| --- | --- |

(2)

IMO je spremenila Kodeks ISM z Resolucijo MSC.104(73), sprejeto 5. decembra 2000.

| (3) | Navodila za uprave glede izvajanja kodeksa ISM so bila sprejeta z Resolucijo IMO A.788(19) z dne 23. novembra 1995. Ta navodila so bila spremenjena z Resolucijo A.913(22), sprejeto dne 29. novembra 2001. |
| --- | --- |

(3)

Navodila za uprave glede izvajanja kodeksa ISM so bila sprejeta z Resolucijo IMO A.788(19) z dne 23. novembra 1995. Ta navodila so bila spremenjena z Resolucijo A.913(22), sprejeto dne 29. novembra 2001.

| (4) | Na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 3051/95 z dne 8. decembra 1995 o varnem upravljanju ro-ro potniških trajektov (3) je Kodeks ISM s 1. julijem 1996 postal zavezujoč na ravni Skupnosti za vse ro-ro potniške trajekte, ki opravljajo linijske prevoze v in iz pristanišč držav članic, v notranji in mednarodni plovbi in ne glede na zastavo, pod katero plujejo. To je bil prvi korak k zagotovitvi enotnega in doslednega izvajanja Kodeksa ISM v vseh državah članicah. |
| --- | --- |

(4)

Na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 3051/95 z dne 8. decembra 1995 o varnem upravljanju ro-ro potniških trajektov (3) je Kodeks ISM s 1. julijem 1996 postal zavezujoč na ravni Skupnosti za vse ro-ro potniške trajekte, ki opravljajo linijske prevoze v in iz pristanišč držav članic, v notranji in mednarodni plovbi in ne glede na zastavo, pod katero plujejo. To je bil prvi korak k zagotovitvi enotnega in doslednega izvajanja Kodeksa ISM v vseh državah članicah.

| (5) | Dne 1. julija 1998 je Kodeks ISM z določbami poglavja IX Konvencije SOLAS postal zavezujoč za družbe, ki upravljajo potniške ladje v mednarodni plovbi, vključno z visokohitrostnimi potniškimi plovili, tankerji za prevoz nafte, tankerji za prevoz kemikalij, ladjami za prevoz plina, ladjami za prevoz razsutega tovora in visokohitrostnimi tovornimi plovili z bruto tonažo 500 in več. |
| --- | --- |

(5)

Dne 1. julija 1998 je Kodeks ISM z določbami poglavja IX Konvencije SOLAS postal zavezujoč za družbe, ki upravljajo potniške ladje v mednarodni plovbi, vključno z visokohitrostnimi potniškimi plovili, tankerji za prevoz nafte, tankerji za prevoz kemikalij, ladjami za prevoz plina, ladjami za prevoz razsutega tovora in visokohitrostnimi tovornimi plovili z bruto tonažo 500 in več.

| (6) | Dne 1. julija 2002 je Kodeks ISM postal zavezujoč za družbe, ki v mednarodni plovbi upravljajo druge tovorne ladje in mobilne vrtalne enote na morju z bruto tonažo 500 in več. |
| --- | --- |

(6)

Dne 1. julija 2002 je Kodeks ISM postal zavezujoč za družbe, ki v mednarodni plovbi upravljajo druge tovorne ladje in mobilne vrtalne enote na morju z bruto tonažo 500 in več.

| (7) | Varnost človeškega življenja na morju in varstvo okolja je mogoče učinkovito izboljšati z dosledno in obvezno uporabo Kodeksa ISM. |
| --- | --- |

(7)

Varnost človeškega življenja na morju in varstvo okolja je mogoče učinkovito izboljšati z dosledno in obvezno uporabo Kodeksa ISM.

| (8) | Zaželeno je, da bi se Kodeks ISM uporabljal neposredno za ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, kakor tudi za ladje, ki plujejo samo v notranji plovbi ali opravljajo linijske prevoze v pristanišča držav članic ali iz njih, ne glede na to, pod katero zastavo plujejo. |
| --- | --- |

(8)

Zaželeno je, da bi se Kodeks ISM uporabljal neposredno za ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, kakor tudi za ladje, ki plujejo samo v notranji plovbi ali opravljajo linijske prevoze v pristanišča držav članic ali iz njih, ne glede na to, pod katero zastavo plujejo.

| (9) | Sprejetje nove uredbe, ki se bo uporabljala neposredno, naj bi zagotovilo izvrševanje Kodeksa ISM, pri čemer se razume, da je odločitev posamezne države članice, ali naj Kodeks izvaja za ladje, ki plujejo izključno na območju pristanišč, ne glede na to, pod katero zastavo plujejo. |
| --- | --- |

(9)

Sprejetje nove uredbe, ki se bo uporabljala neposredno, naj bi zagotovilo izvrševanje Kodeksa ISM, pri čemer se razume, da je odločitev posamezne države članice, ali naj Kodeks izvaja za ladje, ki plujejo izključno na območju pristanišč, ne glede na to, pod katero zastavo plujejo.

| (10) | Uredba (ES) št. 3051/95 bi se morala zato razveljaviti. |
| --- | --- |

(10)

Uredba (ES) št. 3051/95 bi se morala zato razveljaviti.

| (11) | Če države članice presodijo, da ladijske družbe iz praktičnih razlogov težko izpolnjujejo posebne določbe dela A Kodeksa ISM glede določenih ladij ali kategorij ladij, ki plujejo izključno v notranji plovbi v državi članici, smejo države članice v celoti ali delno odstopati od teh določb, pri tem pa s potrebnimi ukrepi zagotoviti enakovredno uresničevanje ciljev Kodeksa. Države članice smejo za takšne ladje in ladijske družbe uvesti nadomestne postopke potrjevanja in preverjanja. |
| --- | --- |

(11)

Če države članice presodijo, da ladijske družbe iz praktičnih razlogov težko izpolnjujejo posebne določbe dela A Kodeksa ISM glede določenih ladij ali kategorij ladij, ki plujejo izključno v notranji plovbi v državi članici, smejo države članice v celoti ali delno odstopati od teh določb, pri tem pa s potrebnimi ukrepi zagotoviti enakovredno uresničevanje ciljev Kodeksa. Države članice smejo za takšne ladje in ladijske družbe uvesti nadomestne postopke potrjevanja in preverjanja.

| (12) | Treba je upoštevati Direktivo Sveta 95/21/ES z dne 19. junija 1995 o uveljavitvi mednarodnih standardov za varnost ladij, preprečevanje onesnaževanja ter pogoje za življenje in delo na ladjah, ki uporabljajo pristanišča Skupnosti in plujejo v vodah v pristojnosti držav članic (pomorska inšpekcija) (4). |
| --- | --- |

(12)

Treba je upoštevati Direktivo Sveta 95/21/ES z dne 19. junija 1995 o uveljavitvi mednarodnih standardov za varnost ladij, preprečevanje onesnaževanja ter pogoje za življenje in delo na ladjah, ki uporabljajo pristanišča Skupnosti in plujejo v vodah v pristojnosti držav članic (pomorska inšpekcija) (4).

| (13) | Treba je upoštevati Direktivo Sveta 94/57/ES z dne 22. novembra 1994 o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (5), da se določi priznane organizacije za namene te uredbe, za namene vzpostavitve področja uporabe te uredbe za potniške ladje v notranji plovbi pa je treba upoštevati Direktivo Sveta 98/18/ES z dne 17. marca 1998 o varnostnih predpisih in standardih za potniške ladje (6). |
| --- | --- |

(13)

Treba je upoštevati Direktivo Sveta 94/57/ES z dne 22. novembra 1994 o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (5), da se določi priznane organizacije za namene te uredbe, za namene vzpostavitve področja uporabe te uredbe za potniške ladje v notranji plovbi pa je treba upoštevati Direktivo Sveta 98/18/ES z dne 17. marca 1998 o varnostnih predpisih in standardih za potniške ladje (6).

| (14) | Ukrepe, potrebne za spremembo Priloge II, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (7). |
| --- | --- |

(14)

Ukrepe, potrebne za spremembo Priloge II, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (7).

| (15) | Ker ciljev te uredbe, in sicer izboljšati varno upravljanje in varno plovbo ladij, kakor tudi preprečevanje onesnaževanje morja z ladij, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se jih laže doseže na ravni Skupnosti, Skupnost lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega okvira, ki je potreben za doseganje navedenih ciljev — |
| --- | --- |

(15)

Ker ciljev te uredbe, in sicer izboljšati varno upravljanje in varno plovbo ladij, kakor tudi preprečevanje onesnaževanje morja z ladij, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se jih laže doseže na ravni Skupnosti, Skupnost lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega okvira, ki je potreben za doseganje navedenih ciljev —

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Cilj

Namen te uredbe je izboljšati varno upravljanje in varno plovbo, kakor tudi preprečevanje onesnaževanje morja z ladij iz člena 3(1), s tem, da se zagotovi, da družbe, ki te ladje upravljajo, delujejo v skladu s Kodeksom ISM, tako da:

| (a) | vzpostavijo, izvajajo in pravilno vzdržujejo sisteme za varno upravljanje na ladjah in na kopnem; ter |
| --- | --- |

(a)

vzpostavijo, izvajajo in pravilno vzdržujejo sisteme za varno upravljanje na ladjah in na kopnem; ter

| (b) | izvajajo nadzor nad navedenimi sistemi prek uprav držav zastave in držav pristanišča. |
| --- | --- |

(b)

izvajajo nadzor nad navedenimi sistemi prek uprav držav zastave in držav pristanišča.

Člen 2

Opredelitve pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve:

| 1. | „Kodeks ISM“ pomeni Mednarodni kodeks za varno upravljanje ladij in preprečevanje onesnaževanja, ki ga je Mednarodna pomorska organizacija sprejela z Resolucijo Skupščine A.741(18) z dne 4. novembra 1993, kakor je bila spremenjena z Resolucijo Odbora za pomorsko varnost MSC.104(73) z dne 5. decembra 2000, in je naveden v Prilogi I k tej uredbi, v njeni zadnji različici; |
| --- | --- |

1.

„Kodeks ISM“ pomeni Mednarodni kodeks za varno upravljanje ladij in preprečevanje onesnaževanja, ki ga je Mednarodna pomorska organizacija sprejela z Resolucijo Skupščine A.741(18) z dne 4. novembra 1993, kakor je bila spremenjena z Resolucijo Odbora za pomorsko varnost MSC.104(73) z dne 5. decembra 2000, in je naveden v Prilogi I k tej uredbi, v njeni zadnji različici;

| 2. | „priznana organizacija“ pomeni telo, priznano v skladu z Direktivo 94/57/ES; |
| --- | --- |

2.

„priznana organizacija“ pomeni telo, priznano v skladu z Direktivo 94/57/ES;

| 3. | „družba“ pomeni lastnika ladje ali katero koli drugo organizacijo ali osebo, kot je upravljavec ali zakupnik, ki je od lastnika ladje prevzela odgovornost za upravljanje ladje in je ob prevzemu te odgovornosti privolila v prevzem vseh dolžnosti in odgovornosti, ki jih nalaga Kodeks ISM; |
| --- | --- |

3.

„družba“ pomeni lastnika ladje ali katero koli drugo organizacijo ali osebo, kot je upravljavec ali zakupnik, ki je od lastnika ladje prevzela odgovornost za upravljanje ladje in je ob prevzemu te odgovornosti privolila v prevzem vseh dolžnosti in odgovornosti, ki jih nalaga Kodeks ISM;

| 4. | „potniška ladja“ pomeni ladjo, vključno z visokohitrostnim plovilom, ki prevaža več kot 12 potnikov, ali podvodno potniško plovilo; |
| --- | --- |

4.

„potniška ladja“ pomeni ladjo, vključno z visokohitrostnim plovilom, ki prevaža več kot 12 potnikov, ali podvodno potniško plovilo;

| 5. | „potnik“ pomeni vsako osebo, razen:






  (a) | poveljnika in članov posadke ali drugih oseb, zaposlenih ali v kateri koli vlogi na ladji zaradi potreb poslovanja ladje; ter |
| --- | --- | --- |

5.

„potnik“ pomeni vsako osebo, razen:

(a)

poveljnika in članov posadke ali drugih oseb, zaposlenih ali v kateri koli vlogi na ladji zaradi potreb poslovanja ladje; ter

| (b) | otroka, mlajšega od enega leta; |
| --- | --- |

(b)

otroka, mlajšega od enega leta;

| 6. | „visokohitrostno plovilo“ pomeni visokohitrostno plovilo, kakor je opredeljeno v pravilu X/1.2 zadnje različice Konvencije SOLAS. Za visokohitrostna plovila se uporabljajo omejitve, navedene v členu 2(f) Direktive 98/18/ES; |
| --- | --- |

6.

„visokohitrostno plovilo“ pomeni visokohitrostno plovilo, kakor je opredeljeno v pravilu X/1.2 zadnje različice Konvencije SOLAS. Za visokohitrostna plovila se uporabljajo omejitve, navedene v členu 2(f) Direktive 98/18/ES;

| 7. | „tovorna ladja“ pomeni ladjo, vključno z visokohitrostnim plovilom, ki ni potniška ladja; |
| --- | --- |

7.

„tovorna ladja“ pomeni ladjo, vključno z visokohitrostnim plovilom, ki ni potniška ladja;

| 8. | „mednarodna plovba“ pomeni plovbo po morju iz pristanišča ene države članice ali druge države v pristanišče izven te države, ali obratno; |
| --- | --- |

8.

„mednarodna plovba“ pomeni plovbo po morju iz pristanišča ene države članice ali druge države v pristanišče izven te države, ali obratno;

| 9. | „notranja plovba“ pomeni plovbo v morskih območjih iz pristanišča v državi članici v isto ali drugo pristanišče znotraj te države članice; |
| --- | --- |

9.

„notranja plovba“ pomeni plovbo v morskih območjih iz pristanišča v državi članici v isto ali drugo pristanišče znotraj te države članice;

| 10. | „linijski prevoz“ pomeni zaporedje plovbe ladje med dvema istima ali več točkami, ki so bodisi:






  (a) | po objavljenem voznem redu; ali |
| --- | --- | --- |

10.

„linijski prevoz“ pomeni zaporedje plovbe ladje med dvema istima ali več točkami, ki so bodisi:

(a)

po objavljenem voznem redu; ali

| (b) | tako redne ali pogoste, da tvorijo prepoznavno sistematično zaporedje; |
| --- | --- |

(b)

tako redne ali pogoste, da tvorijo prepoznavno sistematično zaporedje;

| 11. | „ro-ro potniški trajekt“ pomeni potniško plovilo za morsko plovbo, kot je opredeljeno v poglavju II-1 zadnje različice Konvencije SOLAS; |
| --- | --- |

11.

„ro-ro potniški trajekt“ pomeni potniško plovilo za morsko plovbo, kot je opredeljeno v poglavju II-1 zadnje različice Konvencije SOLAS;

| 12. | „podvodno potniško plovilo“ pomeni mobilno potniško plovilo, ki deluje predvsem pod vodo s podporo na vodni površini, npr. s podporo ladje na površini ali s kopensko podporo, za nadzor in eno ali več od naslednjih dejavnosti:






  (a) | obnavljanje napajanja; |
| --- | --- | --- |

12.

„podvodno potniško plovilo“ pomeni mobilno potniško plovilo, ki deluje predvsem pod vodo s podporo na vodni površini, npr. s podporo ladje na površini ali s kopensko podporo, za nadzor in eno ali več od naslednjih dejavnosti:

(a)

obnavljanje napajanja;

| (b) | obnavljanje zaloge zraka pod visokim pritiskom; |
| --- | --- |

(b)

obnavljanje zaloge zraka pod visokim pritiskom;

| (c) | obnavljanje sistemov za vzdrževanje življenja; |
| --- | --- |

(c)

obnavljanje sistemov za vzdrževanje življenja;

| 13. | „mobilna vrtalna enota na morju“ pomeni plovilo, ki se lahko uporablja pri vrtanju za raziskave ali izkoriščanje virov pod morskim dnom, kot so tekoči ali plinasti ogljikovodiki, žveplo ali sol; |
| --- | --- |

13.

„mobilna vrtalna enota na morju“ pomeni plovilo, ki se lahko uporablja pri vrtanju za raziskave ali izkoriščanje virov pod morskim dnom, kot so tekoči ali plinasti ogljikovodiki, žveplo ali sol;

| 14. | „bruto tonaža“ pomeni nosilnost ladje v bruto tonah, določene v skladu z Mednarodno konvencijo o izmeritvi ladij iz leta 1969, ali, pri ladjah, ki opravljajo izključno notranjo plovbo in če nosilnost ladje ni bila izmerjena v skladu z navedeno konvencijo, bruto tonaža ladje, določena v skladu z nacionalnimi predpisi o izmeritvi tonaže. |
| --- | --- |

14.

„bruto tonaža“ pomeni nosilnost ladje v bruto tonah, določene v skladu z Mednarodno konvencijo o izmeritvi ladij iz leta 1969, ali, pri ladjah, ki opravljajo izključno notranjo plovbo in če nosilnost ladje ni bila izmerjena v skladu z navedeno konvencijo, bruto tonaža ladje, določena v skladu z nacionalnimi predpisi o izmeritvi tonaže.

Člen 3

Področje uporabe

1.   Ta uredba se uporablja za naslednje vrste ladij in družbe, ki jih upravljajo:

| (a) | tovorne ladje in potniške ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, v mednarodni plovbi; |
| --- | --- |

(a)

tovorne ladje in potniške ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, v mednarodni plovbi;

| (b) | tovorne ladje in potniške ladje izključno v notranji plovbi, ne glede na zastavo, pod katero plujejo; |
| --- | --- |

(b)

tovorne ladje in potniške ladje izključno v notranji plovbi, ne glede na zastavo, pod katero plujejo;

| (c) | tovorne ladje in potniške ladje, ki opravljajo linijske prevoze v pristanišča držav članic ali iz njih, ne glede na zastavo, pod katero plujejo; |
| --- | --- |

(c)

tovorne ladje in potniške ladje, ki opravljajo linijske prevoze v pristanišča držav članic ali iz njih, ne glede na zastavo, pod katero plujejo;

| (d) | mobilne vrtalne enote na morju, ki delujejo pod pristojnostjo države članice. |
| --- | --- |

(d)

mobilne vrtalne enote na morju, ki delujejo pod pristojnostjo države članice.

2.   Ta uredba se ne uporablja za naslednje vrste ladij ali družbe, ki jih upravljajo:

| (a) | vojaške ladje in ladje za prevoz čet ter druge ladje, ki so v lasti države članice ali pa jih ta upravlja in se uporabljajo zgolj v nekomercialne namene za potrebe vlade; |
| --- | --- |

(a)

vojaške ladje in ladje za prevoz čet ter druge ladje, ki so v lasti države članice ali pa jih ta upravlja in se uporabljajo zgolj v nekomercialne namene za potrebe vlade;

| (b) | ladje brez mehanskega pogona, enostavno grajene lesene ladje, jahte in plovila za prosti čas, razen če imajo ali bodo imela posadko in prevažajo več kot 12 potnikov v komercialne namene; |
| --- | --- |

(b)

ladje brez mehanskega pogona, enostavno grajene lesene ladje, jahte in plovila za prosti čas, razen če imajo ali bodo imela posadko in prevažajo več kot 12 potnikov v komercialne namene;

| (c) | ribiške ladje; |
| --- | --- |

(c)

ribiške ladje;

| (d) | tovorne ladje in mobilne vrtalne enote na morju z bruto tonažo manj kot 500; |
| --- | --- |

(d)

tovorne ladje in mobilne vrtalne enote na morju z bruto tonažo manj kot 500;

| (e) | potniške ladje razen potniških ro-ro trajektov, v morskih območjih razredov C in D, kakor je opredeljeno v členu 4 Direktive 98/18/ES. |
| --- | --- |

(e)

potniške ladje razen potniških ro-ro trajektov, v morskih območjih razredov C in D, kakor je opredeljeno v členu 4 Direktive 98/18/ES.

Člen 4

Skladnost

Države članice zagotovijo, da vse družbe, ki upravljajo z ladjami, za katere velja ta uredba, delujejo v skladu z določbami te uredbe.

Člen 5

Zahteve za varno upravljanje

Ladje iz člena 3(1) in družbe, ki s temi ladjami upravljajo, morajo izpolnjevati zahteve dela A Kodeksa ISM.

Člen 6

Izdajanje spričeval in preverjanje

Za namene izdajanja spričeval in preverjanja države članice delujejo v skladu z določbami dela B Kodeksa ISM.

Člen 7

Odstopanje

1.   Če država članica meni, da družbe iz praktičnih razlogov težko izpolnjujejo določbe iz odstavkov 6, 7, 9, 11 in 12 dela A Kodeksa ISM glede določenih ladij ali kategorij ladij, ki plujejo izključno v notranji plovbi v državi članici, lahko v celoti ali delno odstopa od navedenih določb, tako da naloži ukrepe za zagotovitev enakovrednega uresničevanja ciljev Kodeksa.

2.   Če država članica meni, da je uporaba zahtev iz člena 6 za ladje in družbe, za katere se je v skladu z odstavkom 1 sprejelo odstopanje, prezahtevna, lahko uvede nadomestne postopke izdajanja spričeval in preverjanj.

3.   V okoliščinah iz odstavka 1 in, če je primerno, odstavka 2 se uporabi naslednji postopek:

| (a) | zadevna država članica uradno obvesti Komisijo o odstopanju in ukrepih, ki jih namerava sprejeti; |
| --- | --- |

(a)

zadevna država članica uradno obvesti Komisijo o odstopanju in ukrepih, ki jih namerava sprejeti;

| (b) | če je v šestih mesecih od uradnega obvestila v skladu s postopkom iz člena 12(2) odločeno, da predlagano odstopanje ni upravičeno ali da predlagani ukrepi niso zadostni, se od navedene države članice zahteva, da predlagane določbe spremeni ali jih ne sprejme; |
| --- | --- |

(b)

če je v šestih mesecih od uradnega obvestila v skladu s postopkom iz člena 12(2) odločeno, da predlagano odstopanje ni upravičeno ali da predlagani ukrepi niso zadostni, se od navedene države članice zahteva, da predlagane določbe spremeni ali jih ne sprejme;

| (c) | država članica vse sprejete ukrepe objavi z neposrednim sklicevanjem na odstavek 1 in, če je primerno, odstavek 2. |
| --- | --- |

(c)

država članica vse sprejete ukrepe objavi z neposrednim sklicevanjem na odstavek 1 in, če je primerno, odstavek 2.

4.   Zadevna država članica glede odstopanja iz odstavka 1 in, če je primerno, odstavka 2 izda potrdilo v skladu z drugim pododstavkom točke 5 Priloge II, kjer so navedene omejitve delovanja, ki se uporabijo.

Člen 8

Veljavnost, sprejem in priznavanje spričeval

1.   Spričevalo o skladnosti je veljavno največ pet let od dneva njegove izdaje. Spričevalo o varnem upravljanju je veljavno največ pet let od dneva njegove izdaje.

2.   V primeru podaljšanja veljavnosti spričevala o skladnosti in spričevala o varnem upravljanju se uporabijo ustrezne določbe dela B Kodeksa ISM.

3.   Države članice priznajo spričevalo o skladnosti, začasno spričevalo o skladnosti, spričevalo o varnem upravljanju in začasno spričevalo o varnem upravljanju, ki jih izda uprava katere koli druge države članice ali priznana organizacija v imenu te uprave.

4.   Države članice priznajo spričevala o skladnosti, začasna spričevala o skladnosti, spričevala o varnem upravljanju in začasna spričevala o varnem upravljanju, ki jih izdajo uprave tretjih držav, ali so izdana v njihovem imenu.

Za ladje, ki opravljajo linijske prevoze, se v zadevnih državah članicah ali v njihovem imenu preveri skladnost spričeval o skladnosti, začasnih spričeval o skladnosti, spričeval o varnem upravljanju in začasnih spričeval o varnem upravljanju, ki so bila izdana v imenu uprav tretjih držav, z določbami Kodeksa ISM, na kateri koli ustrezni način, razen če jih je izdala uprava države članice ali priznana organizacija.

Člen 9

Kazni

Države članice določijo pravila o kaznih, ki veljajo za kršitve te uredbe, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da se zagotovi njihovo izvajanje. Tako določene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

Člen 10

Poročanje

1.   Države članice o izvajanju te uredbe poročajo Komisiji vsaki dve leti.

2.   Komisija v skladu s postopkom iz člena 12(2) pripravi usklajen vzorčni obrazec za ta poročila.

3.   Komisija s pomočjo Evropske agencije za pomorsko varnost v šestih mesecih od prejema poročil držav članic pripravi prečiščeno poročilo o izvajanju te uredbe skupaj s predlaganimi ukrepi, če je primerno. Poročilo se naslovi na Evropski parlament in Svet.

Člen 11

Spremembe

1.   Spremembe Kodeksa ISM so lahko v skladu s členom 5 Uredbe (ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o ustanovitvi Odbora za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS) in o spremembi uredb o pomorski varnosti in preprečevanju onesnaževanja z ladij (8) izvzete s področja uporabe te uredbe.

2.   Priloga II se lahko spremeni v skladu s postopkom iz člena 12(2).

Člen 12

Odbor

1.   Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen s členom 3 Uredbe (ES) št. 2099/2002.

2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je dva meseca.

3.   Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 13

Razveljavitev

1.   Uredba (ES) št. 3051/95 se razveljavi z učinkom od ... (9).

2.   Začasna spričevala o skladnosti, začasna spričevala o varnem upravljanju, spričevala o skladnosti in spričevala o varnem upravljanju, izdana pred ... (10), ostanejo v veljavi, dokler njihova veljavnost ne poteče ali dokler niso ponovno potrjena.

Člen 14

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Pri tovornih in potniških ladjah, za katere se še ne zahteva, da izpolnjujejo določbe Kodeksa ISM, se uredba uporablja od ... (9).

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, ...

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 302, 7.12.2004, str. 20.

1

(2)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 10. marca 2004 (UL C 102 E, 28.4.2004, str. 565), Skupno stališče Sveta z dne 18. julija 2005 in Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu).

2

(3)  UL L 320, 30.12.1995, str. 14. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 324, 29.11.2002, str. 1).

3

(4)  UL L 157, 7.7.1995, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2002/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 324, 29.11.2002, str. 53).

4

(5)  UL L 319, 12.12.1994, str. 20. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2002/84/ES.

5

(6)  UL L 144, 15.5.1998, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2003/75/ES (UL L 190, 30.7.2003, str. 6).

6

(7)  UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

7

(8)  UL L 324, 29.11.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 415/2004 (UL L 68, 6.3.2004, str. 10).

8

(9)  Datum začetka veljavnosti te uredbe.

9

(10)  Dve leti od datuma začetka veljavnosti te uredbe.

10

---

PRILOGA I

MEDNARODNI KODEKS RAVNANJA ZA VARNO UPRAVLJANJE LADIJ IN PREPREČEVANJE ONESNAŽEVANJA (MEDNARODNI KODEKS ZA VARNO UPRAVLJANJE LADIJ (KODEKS ISM))

DEL A —   IZVAJANJE

| 1. | Splošno |
| --- | --- |

1.

| 1.1 | Opredelitve pojmov |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Cilji |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Uporaba |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Funkcionalne zahteve za sistem varnega upravljanja (SMS) |
| --- | --- |

1.4

| 2. | POLITIKA VARNOSTI NA MORJU IN VAROVANJA OKOLJA |
| --- | --- |

2.

| 3. | ODGOVORNOSTI IN POOBLASTILA DRUŽBE |
| --- | --- |

3.

| 4. | POOBLAŠČENA(-E) OSEBA(-E) |
| --- | --- |

4.

| 5. | ODGOVORNOST IN POOBLASTILA POVELJNIKA |
| --- | --- |

5.

| 6. | VIRI IN OSEBJE |
| --- | --- |

6.

| 7. | RAZVOJ NAČRTOV ZA DELOVANJE NA LADJI |
| --- | --- |

7.

| 8. | PRIPRAVLJENOST V SILI |
| --- | --- |

8.

| 9. | POROČILA IN ANALIZE O NESKLADNOSTIH, NESREČAH IN NEVARNIH DOGODKIH |
| --- | --- |

9.

| 10. | VZDRŽEVANJE LADJE IN OPREME |
| --- | --- |

10.

| 11. | DOKUMENTACIJA |
| --- | --- |

11.

| 12. | PREVERJANJE, PREGLED IN OCENA DRUŽB |
| --- | --- |

12.

DEL B —   Izdajanje spričeval in preverjanje

| 13. | IZDAJANJE SPRIČEVAL IN REDNO PREVERJANJE |
| --- | --- |

13.

| 14. | ZAČASNA SPRIČEVALA |
| --- | --- |

14.

| 15. | PREVERJANJE |
| --- | --- |

15.

| 16. | OBRAZCI SPRIČEVAL |
| --- | --- |

16.

MEDNARODNI KODEKS ZA VARNO UPRAVLJANJE LADIJ IN PREPREČEVANJE ONESNAŽEVANJA (MEDNARODNI KODEKS ZA VARNO UPRAVLJANJE LADIJ (KODEKS ISM))

DEL A —   IZVAJANJE

1.   SPLOŠNO

1.1   Opredelitve pojmov

Naslednje opredelitve pojmov veljajo za dela A in B tega kodeksa.

| 1.1.1 | „Mednarodni kodeks za varno upravljanje ladij (Kodeks ISM)“ pomeni Mednarodni kodeks za varno upravljanje ladij in preprečevanje onesnaževanja, ki ga je sprejela Skupščina in ga lahko Organizacija pozneje spremeni. |
| --- | --- |

1.1.1

„Mednarodni kodeks za varno upravljanje ladij (Kodeks ISM)“ pomeni Mednarodni kodeks za varno upravljanje ladij in preprečevanje onesnaževanja, ki ga je sprejela Skupščina in ga lahko Organizacija pozneje spremeni.

| 1.1.2 | „Družba“ pomeni lastnika ladje ali katero koli drugo organizacijo ali osebo, kot je upravljavec ali zakupnik, ki je od lastnika ladje prevzela odgovornost za upravljanje ladje in ki je ob prevzemu te odgovornosti privolila v prevzem vseh dolžnosti in odgovornosti, ki jih nalaga Kodeks. |
| --- | --- |

1.1.2

„Družba“ pomeni lastnika ladje ali katero koli drugo organizacijo ali osebo, kot je upravljavec ali zakupnik, ki je od lastnika ladje prevzela odgovornost za upravljanje ladje in ki je ob prevzemu te odgovornosti privolila v prevzem vseh dolžnosti in odgovornosti, ki jih nalaga Kodeks.

| 1.1.3 | „Uprava“ pomeni vlado države, pod zastavo katere je ladja upravičena pluti. |
| --- | --- |

1.1.3

„Uprava“ pomeni vlado države, pod zastavo katere je ladja upravičena pluti.

| 1.1.4 | „Sistem za varno upravljanje“ pomeni strukturiran in dokumentiran sistem, ki osebju družbe omogoča učinkovito izvajanje politike družbe na področju varnosti na morju in varovanja okolja. |
| --- | --- |

1.1.4

„Sistem za varno upravljanje“ pomeni strukturiran in dokumentiran sistem, ki osebju družbe omogoča učinkovito izvajanje politike družbe na področju varnosti na morju in varovanja okolja.

| 1.1.5 | „Spričevalo o skladnosti“ pomeni dokument, izdan družbi, ki izpolnjuje zahteve tega kodeksa. |
| --- | --- |

1.1.5

„Spričevalo o skladnosti“ pomeni dokument, izdan družbi, ki izpolnjuje zahteve tega kodeksa.

| 1.1.6 | „Spričevalo o varnem upravljanju“ pomeni dokument, izdan ladji, ki potrjuje, da družba in njeno vodstveno osebje na ladji ravnajo v skladu z odobrenim sistemom za varno upravljanje. |
| --- | --- |

1.1.6

„Spričevalo o varnem upravljanju“ pomeni dokument, izdan ladji, ki potrjuje, da družba in njeno vodstveno osebje na ladji ravnajo v skladu z odobrenim sistemom za varno upravljanje.

| 1.1.7 | „Objektivni dokaz“ pomeni količinske ali kakovostne podatke, zapise ali izjave dejstev v zvezi z varnostjo ali obstojem ter izvedbo sistema za varno upravljanje, ki temelji na opazovanju, merjenju ali preizkušanju in ga je mogoče preveriti. |
| --- | --- |

1.1.7

„Objektivni dokaz“ pomeni količinske ali kakovostne podatke, zapise ali izjave dejstev v zvezi z varnostjo ali obstojem ter izvedbo sistema za varno upravljanje, ki temelji na opazovanju, merjenju ali preizkušanju in ga je mogoče preveriti.

| 1.1.8 | „Opažanje“ pomeni navedbo dejstva, ugotovljenega med revizijo varnega upravljanja in utemeljenega z objektivnim dokazom. |
| --- | --- |

1.1.8

„Opažanje“ pomeni navedbo dejstva, ugotovljenega med revizijo varnega upravljanja in utemeljenega z objektivnim dokazom.

| 1.1.9 | „Neskladnost“ pomeni opaženo stanje, v katerem objektivni dokaz priča o neizpolnitvi posebne zahteve. |
| --- | --- |

1.1.9

„Neskladnost“ pomeni opaženo stanje, v katerem objektivni dokaz priča o neizpolnitvi posebne zahteve.

| 1.1.10 | „Večja neskladnost“ pomeni ugotovljeno odstopanje, ki predstavlja resno grožnjo za varnost osebja ali ladje ali resno tveganje za okolje in zahteva takojšnje ukrepanje ter vključuje pomanjkanje učinkovitega in sistematičnega izvajanja zahteve iz tega kodeksa. |
| --- | --- |

1.1.10

„Večja neskladnost“ pomeni ugotovljeno odstopanje, ki predstavlja resno grožnjo za varnost osebja ali ladje ali resno tveganje za okolje in zahteva takojšnje ukrepanje ter vključuje pomanjkanje učinkovitega in sistematičnega izvajanja zahteve iz tega kodeksa.

| 1.1.11 | „Datum obletnice“ pomeni dan in mesec vsakega leta, ki ustreza datumu izteka veljavnosti določenega dokumenta ali spričevala. |
| --- | --- |

1.1.11

„Datum obletnice“ pomeni dan in mesec vsakega leta, ki ustreza datumu izteka veljavnosti določenega dokumenta ali spričevala.

| 1.1.12 | „Konvencija“ pomeni Mednarodno konvencijo o varstvu človeškega življenja na morju iz leta 1974, z vsemi spremembami. |
| --- | --- |

1.1.12

„Konvencija“ pomeni Mednarodno konvencijo o varstvu človeškega življenja na morju iz leta 1974, z vsemi spremembami.

1.2   Cilji

| 1.2.1 | Cilji Kodeksa so zagotavljanje varnosti na morju, varovanje ljudi pred telesnimi poškodbami ali izgubo življenja in preprečevanje povzročanja škode v okolju, zlasti v morskem, in škode na premoženju. |
| --- | --- |

1.2.1

Cilji Kodeksa so zagotavljanje varnosti na morju, varovanje ljudi pred telesnimi poškodbami ali izgubo življenja in preprečevanje povzročanja škode v okolju, zlasti v morskem, in škode na premoženju.

| 1.2.2 | Za varno upravljanje mora vsaka družba, med drugim, slediti naslednjim ciljem:






  1.2.2.1 | zagotavljanje varne plovbe ladje in varnega delovnega okolja; |
| --- | --- | --- |

1.2.2

Za varno upravljanje mora vsaka družba, med drugim, slediti naslednjim ciljem:

1.2.2.1

zagotavljanje varne plovbe ladje in varnega delovnega okolja;

| 1.2.2.2 | vzpostavitev zaščite pred vsemi znanimi tveganji; ter |
| --- | --- |

1.2.2.2

vzpostavitev zaščite pred vsemi znanimi tveganji; ter

| 1.2.2.3 | redno izboljševanje sposobnosti za varno upravljanje osebja na kopnem in na ladjah, vključno s pripravo na ravnanje v sili glede varnosti na morju in varovanja okolja. |
| --- | --- |

1.2.2.3

redno izboljševanje sposobnosti za varno upravljanje osebja na kopnem in na ladjah, vključno s pripravo na ravnanje v sili glede varnosti na morju in varovanja okolja.

| 1.2.3 | Sistem za varno upravljanje mora zagotavljati:






  1.2.3.1 | skladnost z obveznimi pravili in predpisi; ter |
| --- | --- | --- |

1.2.3

Sistem za varno upravljanje mora zagotavljati:

1.2.3.1

skladnost z obveznimi pravili in predpisi; ter

| 1.2.3.2 | upoštevanje veljavnih kodeksov, navodil in standardov, ki jih priporočajo Organizacija, uprave, klasifikacijske družbe in združenja pomorske industrije. |
| --- | --- |

1.2.3.2

upoštevanje veljavnih kodeksov, navodil in standardov, ki jih priporočajo Organizacija, uprave, klasifikacijske družbe in združenja pomorske industrije.

1.3   Uporaba

Predpisi tega kodeksa se lahko uporabljajo za vse ladje.

1.4   Funkcionalne zahteve za sistem varnega upravljanja (SMS)

Vsaka družba mora razviti, uveljaviti in vzdrževati sistem varnega upravljanja (SMS), ki vključuje naslednje funkcionalne zahteve:

| 1.4.1 | politiko varnosti na morju in varovanja okolja; |
| --- | --- |

1.4.1

politiko varnosti na morju in varovanja okolja;

| 1.4.2 | navodila in postopke za zagotavljanje varne plovbe ladij in varovanje okolja v skladu z ustrezno mednarodno zakonodajo in zakonodajo države zastave; |
| --- | --- |

1.4.2

navodila in postopke za zagotavljanje varne plovbe ladij in varovanje okolja v skladu z ustrezno mednarodno zakonodajo in zakonodajo države zastave;

| 1.4.3 | opredeljena področja pristojnosti in načine sporazumevanja osebja na kopnem in osebja na ladji ter med njima; |
| --- | --- |

1.4.3

opredeljena področja pristojnosti in načine sporazumevanja osebja na kopnem in osebja na ladji ter med njima;

| 1.4.4 | postopke za prijavo nesreč in neskladnosti z določbami tega kodeksa; |
| --- | --- |

1.4.4

postopke za prijavo nesreč in neskladnosti z določbami tega kodeksa;

| 1.4.5 | postopke za pripravo na in ravnanje v sili; ter |
| --- | --- |

1.4.5

postopke za pripravo na in ravnanje v sili; ter

| 1.4.6 | postopke za notranje revizije in preglede upravljanja. |
| --- | --- |

1.4.6

postopke za notranje revizije in preglede upravljanja.

2.   POLITIKA VARNOSTI NA MORJU IN VAROVANJA OKOLJA

| 2.1 | Družba mora oblikovati politiko varnosti na morju in varovanja okolja, ki opredeljuje način doseganja ciljev, navedenih v odstavku 1.2. |
| --- | --- |

2.1

Družba mora oblikovati politiko varnosti na morju in varovanja okolja, ki opredeljuje način doseganja ciljev, navedenih v odstavku 1.2.

| 2.2 | Družba mora zagotoviti izvajanje in vzdrževanje politike na vseh ravneh organizacije tako na ladji kot na kopnem. |
| --- | --- |

2.2

Družba mora zagotoviti izvajanje in vzdrževanje politike na vseh ravneh organizacije tako na ladji kot na kopnem.

3.   ODGOVORNOSTI IN POOBLASTILA DRUŽBE

| 3.1 | Če subjekt, odgovoren za plovbo ladje, ni njen lastnik, mora lastnik upravi sporočiti polno ime in podatke tega subjekta. |
| --- | --- |

3.1

Če subjekt, odgovoren za plovbo ladje, ni njen lastnik, mora lastnik upravi sporočiti polno ime in podatke tega subjekta.

| 3.2 | Družba mora opredeliti in dokumentirati odgovornosti, pooblastila in medsebojna razmerja vsega osebja, povezanega z upravljanjem, izvajanjem in preverjanjem dela, ki je povezano z ali vpliva na varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja. |
| --- | --- |

3.2

Družba mora opredeliti in dokumentirati odgovornosti, pooblastila in medsebojna razmerja vsega osebja, povezanega z upravljanjem, izvajanjem in preverjanjem dela, ki je povezano z ali vpliva na varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja.

| 3.3 | Družba je odgovorna za zagotavljanje ustreznih virov in podpore s kopnega, ki pooblaščeni osebi ali osebam omogočajo opravljanje njihovih nalog. |
| --- | --- |

3.3

Družba je odgovorna za zagotavljanje ustreznih virov in podpore s kopnega, ki pooblaščeni osebi ali osebam omogočajo opravljanje njihovih nalog.

4.   POOBLAŠČENA(-E) OSEBA(-E)

Za zagotavljanje varne plovbe vsake ladje ter vzpostavitev povezave med družbo in osebami na ladji mora vsaka družba glede na potrebe pooblastiti osebo ali osebe na obali, ki imajo neposreden dostop do najvišje ravni vodenja. Odgovornosti in pooblastila pooblaščene osebe ali oseb morajo vključevati spremljanje plovbe vseh ladij z vidika njihove varnosti in preprečevanja onesnaževanja ter v skladu s predpisi zagotavljati ustrezne vire in podporo s kopnega.

5.   ODGOVORNOST IN POOBLASTILA POVELJNIKA

| 5.1 | Družba mora jasno opredeliti in dokumentirati odgovornost poveljnika v zvezi z:






  5.1.1 | izvajanjem politike varnosti na morju in varovanja okolja družbe; |
| --- | --- | --- |

5.1

Družba mora jasno opredeliti in dokumentirati odgovornost poveljnika v zvezi z:

5.1.1

izvajanjem politike varnosti na morju in varovanja okolja družbe;

| 5.1.2 | motiviranjem posadke za upoštevanje te politike; |
| --- | --- |

5.1.2

motiviranjem posadke za upoštevanje te politike;

| 5.1.3 | jasnim in preprostim izdajanjem ustreznih ukazov in navodil; |
| --- | --- |

5.1.3

jasnim in preprostim izdajanjem ustreznih ukazov in navodil;

| 5.1.4 | preverjanjem upoštevanja posebnih zahtev; ter |
| --- | --- |

5.1.4

preverjanjem upoštevanja posebnih zahtev; ter

| 5.1.5 | ocenjevanjem SMS in poročanjem vodstvu na kopnem o njegovih pomanjkljivostih. |
| --- | --- |

5.1.5

ocenjevanjem SMS in poročanjem vodstvu na kopnem o njegovih pomanjkljivostih.

| 5.2 | Družba mora zagotoviti, da SMS, ki se uporablja na ladji, vsebuje jasno izjavo o pooblastilih poveljnika. Družba mora v SMS zagotoviti, da je poveljnik tisti, ki ima izključna pooblastila in nosi odgovornost za sprejemanje odločitev glede varnosti na morju in preprečevanja onesnaževanja ter da lahko po potrebi zahteva sodelovanje družbe. |
| --- | --- |

5.2

Družba mora zagotoviti, da SMS, ki se uporablja na ladji, vsebuje jasno izjavo o pooblastilih poveljnika. Družba mora v SMS zagotoviti, da je poveljnik tisti, ki ima izključna pooblastila in nosi odgovornost za sprejemanje odločitev glede varnosti na morju in preprečevanja onesnaževanja ter da lahko po potrebi zahteva sodelovanje družbe.

6.   VIRI IN OSEBJE

| 6.1 | Družba mora zagotoviti, da je poveljnik:






  6.1.1 | ustrezno usposobljen za opravljanje vodilnih nalog na krovu; |
| --- | --- | --- |

6.1

Družba mora zagotoviti, da je poveljnik:

6.1.1

ustrezno usposobljen za opravljanje vodilnih nalog na krovu;

| 6.1.2 | popolnoma seznanjen s SMS družbe; ter |
| --- | --- |

6.1.2

popolnoma seznanjen s SMS družbe; ter

| 6.1.3 | deležen potrebne podpore za varno opravljanje svojih dolžnosti. |
| --- | --- |

6.1.3

deležen potrebne podpore za varno opravljanje svojih dolžnosti.

| 6.2 | Družba mora zagotoviti, da vsako ladjo upravljajo usposobljeni, strokovno izobraženi in zdravstveno sposobni pomorščaki, v skladu z nacionalnimi in mednarodnimi zahtevami. |
| --- | --- |

6.2

Družba mora zagotoviti, da vsako ladjo upravljajo usposobljeni, strokovno izobraženi in zdravstveno sposobni pomorščaki, v skladu z nacionalnimi in mednarodnimi zahtevami.

| 6.3 | Družba mora določiti postopke, s pomočjo katerih se zagotovi, da je novo osebje in osebje, ki prevzame nove naloge v zvezi z varnostjo na morju in varovanjem okolja, ustrezno seznanjeno s svojimi dolžnostmi.
  Navodila, ki so bistvena za izplutje ladje, morajo biti določena, dokumentirana in na razpolago pred izplutjem. |
| --- | --- |

6.3

Družba mora določiti postopke, s pomočjo katerih se zagotovi, da je novo osebje in osebje, ki prevzame nove naloge v zvezi z varnostjo na morju in varovanjem okolja, ustrezno seznanjeno s svojimi dolžnostmi.

Navodila, ki so bistvena za izplutje ladje, morajo biti določena, dokumentirana in na razpolago pred izplutjem.

| 6.4 | Družba mora zagotoviti, da celotno osebje, vključeno v SMS družbe, v zadostni meri razume določila ustreznih pravil, predpisov, kodeksov in navodil. |
| --- | --- |

6.4

Družba mora zagotoviti, da celotno osebje, vključeno v SMS družbe, v zadostni meri razume določila ustreznih pravil, predpisov, kodeksov in navodil.

| 6.5 | Družba mora vzpostaviti in izvajati postopke za določitev kakršnega koli usposabljanja za potrebe podpore SMS ter zagotoviti, da je tako usposabljanje dostopno vsemu osebju. |
| --- | --- |

6.5

Družba mora vzpostaviti in izvajati postopke za določitev kakršnega koli usposabljanja za potrebe podpore SMS ter zagotoviti, da je tako usposabljanje dostopno vsemu osebju.

| 6.6 | Družba mora določiti postopke, s pomočjo katerih se osebje na ladji ustrezno seznani s SMS, v delovnem jeziku ali jezikih, ki jih razume. |
| --- | --- |

6.6

Družba mora določiti postopke, s pomočjo katerih se osebje na ladji ustrezno seznani s SMS, v delovnem jeziku ali jezikih, ki jih razume.

| 6.7 | Družba mora zagotoviti, da bo osebje na ladji učinkovito obveščeno o izvajanju svojih dolžnosti, povezanih s SMS. |
| --- | --- |

6.7

Družba mora zagotoviti, da bo osebje na ladji učinkovito obveščeno o izvajanju svojih dolžnosti, povezanih s SMS.

7.   RAZVOJ NAČRTOV ZA DELOVANJE NA LADJI

Družba mora uvesti postopke za pripravo načrtov in navodil, po potrebi tudi s kontrolnimi seznami, za ključno delovanje na ladji, povezano z varnostjo ladje na morju in preprečevanjem onesnaževanja. Različne naloge je treba opredeliti in jih dodeliti usposobljenemu osebju.

8.   PRIPRAVLJENOST V SILI

| 8.1 | Družba mora uvesti postopke za prepoznavanje, opisovanje in ukrepanje v morebitnih razmerah v sili na ladji. |
| --- | --- |

8.1

Družba mora uvesti postopke za prepoznavanje, opisovanje in ukrepanje v morebitnih razmerah v sili na ladji.

| 8.2 | Družba mora uvesti programe urjenja in vadbe kot pripravo na ukrepanje v sili. |
| --- | --- |

8.2

Družba mora uvesti programe urjenja in vadbe kot pripravo na ukrepanje v sili.

| 8.3 | SMS določi ukrepe, ki zagotavljajo, da se lahko organizacija družbe kadar koli odzove na nevarnosti, nesreče in razmere v sili, v katerih se znajdejo njene ladje. |
| --- | --- |

8.3

SMS določi ukrepe, ki zagotavljajo, da se lahko organizacija družbe kadar koli odzove na nevarnosti, nesreče in razmere v sili, v katerih se znajdejo njene ladje.

9.   POROČILA IN ANALIZE O NESKLADNOSTIH, NESREČAH IN NEVARNIH DOGODKIH

| 9.1 | SMS mora vsebovati postopke, ki zagotavljajo, da se neskladnosti, nesreče in nevarni dogodki sporočijo družbi, raziščejo in analizirajo; cilj teh postopkov je večja varnost na morju in učinkovitejše preprečevanje onesnaževanja. |
| --- | --- |

9.1

SMS mora vsebovati postopke, ki zagotavljajo, da se neskladnosti, nesreče in nevarni dogodki sporočijo družbi, raziščejo in analizirajo; cilj teh postopkov je večja varnost na morju in učinkovitejše preprečevanje onesnaževanja.

| 9.2 | Družba mora vzpostaviti postopke za izvajanje korektivnih ukrepov. |
| --- | --- |

9.2

Družba mora vzpostaviti postopke za izvajanje korektivnih ukrepov.

10.   VZDRŽEVANJE LADJE IN OPREME

| 10.1 | Družba mora vzpostaviti postopke za zagotovitev vzdrževanja ladje v skladu z ustreznimi pravili in predpisi ter z vsemi dodatnimi zahtevami, ki jih lahko določi družba. |
| --- | --- |

10.1

Družba mora vzpostaviti postopke za zagotovitev vzdrževanja ladje v skladu z ustreznimi pravili in predpisi ter z vsemi dodatnimi zahtevami, ki jih lahko določi družba.

| 10.2 | Za izpolnjevanje teh zahtev mora družba zagotoviti:






  10.2.1 | preglede v ustreznih časovnih razmikih; |
| --- | --- | --- |

10.2

Za izpolnjevanje teh zahtev mora družba zagotoviti:

10.2.1

preglede v ustreznih časovnih razmikih;

| 10.2.2 | sporočanje vsake neskladnosti in vzroka zanjo, če je znan; |
| --- | --- |

10.2.2

sporočanje vsake neskladnosti in vzroka zanjo, če je znan;

| 10.2.3 | izvedbo primernega korektivnega ukrepa; ter |
| --- | --- |

10.2.3

izvedbo primernega korektivnega ukrepa; ter

| 10.2.4 | hranjenje poročil o navedenih dejavnostih. |
| --- | --- |

10.2.4

hranjenje poročil o navedenih dejavnostih.

| 10.3 | Družba mora v okviru SMS določiti postopke za opredelitev opreme in tehničnih sistemov, pri katerih lahko nepredvidena motnja v delovanju povzroči nastanek nevarnih razmer. SMS določi posebne ukrepe za povečevanje zanesljivosti take opreme ali sistemov. Ti ukrepi morajo vključevati redno preizkušanje nadomestnih naprav in opreme ali tehničnih sistemov, ki niso v stalni uporabi. |
| --- | --- |

10.3

Družba mora v okviru SMS določiti postopke za opredelitev opreme in tehničnih sistemov, pri katerih lahko nepredvidena motnja v delovanju povzroči nastanek nevarnih razmer. SMS določi posebne ukrepe za povečevanje zanesljivosti take opreme ali sistemov. Ti ukrepi morajo vključevati redno preizkušanje nadomestnih naprav in opreme ali tehničnih sistemov, ki niso v stalni uporabi.

| 10.4 | Pregledi, navedeni v 10.2, in ukrepi iz 10.3 predstavljajo del operativnega vzdrževanja/rednega postopka. |
| --- | --- |

10.4

Pregledi, navedeni v 10.2, in ukrepi iz 10.3 predstavljajo del operativnega vzdrževanja/rednega postopka.

11.   DOKUMENTACIJA

| 11.1 | Družba mora vzpostaviti in izvajati postopke za preverjanje vseh dokumentov in podatkov v zvezi s SMS. |
| --- | --- |

11.1

Družba mora vzpostaviti in izvajati postopke za preverjanje vseh dokumentov in podatkov v zvezi s SMS.

| 11.2 | Družba mora zagotoviti, da:






  11.2.1 | so veljavni dokumenti dostopni na vseh ustreznih lokacijah; |
| --- | --- | --- |

11.2

Družba mora zagotoviti, da:

11.2.1

so veljavni dokumenti dostopni na vseh ustreznih lokacijah;

| 11.2.2 | spremembe dokumentov pregleda in odobri pooblaščeno osebje; ter |
| --- | --- |

11.2.2

spremembe dokumentov pregleda in odobri pooblaščeno osebje; ter

| 11.2.3 | se neveljavni dokumenti takoj odstranijo. |
| --- | --- |

11.2.3

se neveljavni dokumenti takoj odstranijo.

| 11.3 | Dokumenti za opisovanje in izvajanje SMS so lahko združeni v „priročnik za varno upravljanje“. Dokumentacijo je treba hraniti v obliki, za katero družba meni, da je najučinkovitejša. Vsaka ladja mora svojo celotno dokumentacijo hraniti na krovu. |
| --- | --- |

11.3

Dokumenti za opisovanje in izvajanje SMS so lahko združeni v „priročnik za varno upravljanje“. Dokumentacijo je treba hraniti v obliki, za katero družba meni, da je najučinkovitejša. Vsaka ladja mora svojo celotno dokumentacijo hraniti na krovu.

12.   PREVERJANJE, PREGLED IN OCENA DRUŽB

| 12.1 | Družba mora izvajati notranje revizije varnosti, s katerimi preverja, ali so ukrepi za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja v skladu s SMS. |
| --- | --- |

12.1

Družba mora izvajati notranje revizije varnosti, s katerimi preverja, ali so ukrepi za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja v skladu s SMS.

| 12.2 | Družba mora v skladu s postopki, ki jih je določila, redno ocenjevati učinkovitost SMS in ga, če je potrebno, ponovno preučiti. |
| --- | --- |

12.2

Družba mora v skladu s postopki, ki jih je določila, redno ocenjevati učinkovitost SMS in ga, če je potrebno, ponovno preučiti.

| 12.3 | Revizije in morebitne korektivne ukrepe je treba izvesti v skladu z dokumentiranimi postopki. |
| --- | --- |

12.3

Revizije in morebitne korektivne ukrepe je treba izvesti v skladu z dokumentiranimi postopki.

| 12.4 | Osebje, ki izvaja revizije, mora biti neodvisno od področij, ki jih pregleduje, razen če to ni izvedljivo zaradi velikosti in narave družbe. |
| --- | --- |

12.4

Osebje, ki izvaja revizije, mora biti neodvisno od področij, ki jih pregleduje, razen če to ni izvedljivo zaradi velikosti in narave družbe.

| 12.5 | Z rezultati revizij in pregledov mora biti seznanjeno celotno osebje, ki je odgovorno za določeno področje. |
| --- | --- |

12.5

Z rezultati revizij in pregledov mora biti seznanjeno celotno osebje, ki je odgovorno za določeno področje.

| 12.6 | Vodstveno osebje, odgovorno za določeno področje, mora glede na ugotovljene pomanjkljivosti pravočasno sprejeti korektivne ukrepe. |
| --- | --- |

12.6

Vodstveno osebje, odgovorno za določeno področje, mora glede na ugotovljene pomanjkljivosti pravočasno sprejeti korektivne ukrepe.

DEL B —   IZDAJANJE SPRIČEVAL IN PREVERJANJE

13.   IZDAJANJE SPRIČEVAL IN REDNO PREVERJANJE

| 13.1 | Ladjo lahko upravlja družba, ki ji je bilo izdano spričevalo o skladnosti ali začasno spričevalo o skladnosti v skladu z odstavkom 14.1, ki se nanaša na to ladjo. |
| --- | --- |

13.1

Ladjo lahko upravlja družba, ki ji je bilo izdano spričevalo o skladnosti ali začasno spričevalo o skladnosti v skladu z odstavkom 14.1, ki se nanaša na to ladjo.

| 13.2 | Spričevalo o skladnosti mora vsaki družbi, ki izpolnjuje zahteve tega kodeksa, izdati uprava, od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice Konvencije za obdobje, ki ga določi uprava in ki ne sme biti daljše od petih let. To spričevalo se mora priznati kot dokaz, da je družba sposobna izpolnjevati zahteve tega kodeksa. |
| --- | --- |

13.2

Spričevalo o skladnosti mora vsaki družbi, ki izpolnjuje zahteve tega kodeksa, izdati uprava, od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice Konvencije za obdobje, ki ga določi uprava in ki ne sme biti daljše od petih let. To spričevalo se mora priznati kot dokaz, da je družba sposobna izpolnjevati zahteve tega kodeksa.

| 13.3 | Spričevalo o skladnosti velja samo za vrste ladij, ki so v njem izrecno navedene. Taka navedba mora temeljiti na vrstah ladij, na podlagi katerih je potekalo začetno preverjanje. Druge vrste ladij se lahko dodajo šele potem, ko se preveri, ali je družba sposobna izpolnjevati zahteve tega kodeksa, ki veljajo za te vrste ladij. V tem smislu so vrste ladij tiste, ki so navedene v pravilu IX/1 Konvencije. |
| --- | --- |

13.3

Spričevalo o skladnosti velja samo za vrste ladij, ki so v njem izrecno navedene. Taka navedba mora temeljiti na vrstah ladij, na podlagi katerih je potekalo začetno preverjanje. Druge vrste ladij se lahko dodajo šele potem, ko se preveri, ali je družba sposobna izpolnjevati zahteve tega kodeksa, ki veljajo za te vrste ladij. V tem smislu so vrste ladij tiste, ki so navedene v pravilu IX/1 Konvencije.

| 13.4 | Veljavnost spričevala o skladnosti mora enkrat letno preveriti uprava ali od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice v treh mesecih pred datumom obletnice ali po njem. |
| --- | --- |

13.4

Veljavnost spričevala o skladnosti mora enkrat letno preveriti uprava ali od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice v treh mesecih pred datumom obletnice ali po njem.

13.5   Uprava ali, na njeno zahtevo, vlada druge države podpisnice, ki je izdala spričevalo, mora spričevalo o skladnosti odvzeti, kadar letno preverjanje po odstavku 13.4 ni potrebno ali če obstajajo dokazi o večjih neskladnostih s tem kodeksom.

| 13.5.1 | Če se spričevalo o skladnosti odvzame, se morajo odvzeti tudi vsa z njim povezana spričevala o varnem upravljanju in/ali začasna spričevala o varnem upravljanju. |
| --- | --- |

13.5.1

Če se spričevalo o skladnosti odvzame, se morajo odvzeti tudi vsa z njim povezana spričevala o varnem upravljanju in/ali začasna spričevala o varnem upravljanju.

| 13.6 | Kopija spričevala o skladnosti mora biti shranjena na ladji, da jo lahko poveljnik ladje, če se to zahteva, predloži v preverjanje upravi ali od uprave priznani organizaciji ali zaradi nadzora iz pravila IX/6.2 Konvencije. Kopije spričevala ni treba overiti ali potrditi. |
| --- | --- |

13.6

Kopija spričevala o skladnosti mora biti shranjena na ladji, da jo lahko poveljnik ladje, če se to zahteva, predloži v preverjanje upravi ali od uprave priznani organizaciji ali zaradi nadzora iz pravila IX/6.2 Konvencije. Kopije spričevala ni treba overiti ali potrditi.

| 13.7 | Spričevalo o varnem upravljanju lahko ladji izda uprava ali od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice za obdobje, ki ne sme biti daljše od petih let. Spričevalo o varnem upravljanju se lahko izda potem, ko je preverjeno, da družba in njeno vodstveno osebje na ladji ravnata v skladu z odobrenim sistemom za varno upravljanje. Tako spričevalo mora biti sprejeto kot dokaz, da ladja izpolnjuje zahteve tega kodeksa. |
| --- | --- |

13.7

Spričevalo o varnem upravljanju lahko ladji izda uprava ali od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice za obdobje, ki ne sme biti daljše od petih let. Spričevalo o varnem upravljanju se lahko izda potem, ko je preverjeno, da družba in njeno vodstveno osebje na ladji ravnata v skladu z odobrenim sistemom za varno upravljanje. Tako spričevalo mora biti sprejeto kot dokaz, da ladja izpolnjuje zahteve tega kodeksa.

| 13.8 | Veljavnost spričevala o varnem upravljanju mora vsaj enkrat v obdobju veljavnosti vmesno preveriti uprava ali od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice. Če je treba opraviti samo eno vmesno preverjanje in je spričevalo o varnem upravljanju veljavno pet let, se mora to preverjanje opraviti med datumom druge in tretje obletnice spričevala o varnem upravljanju. |
| --- | --- |

13.8

Veljavnost spričevala o varnem upravljanju mora vsaj enkrat v obdobju veljavnosti vmesno preveriti uprava ali od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice. Če je treba opraviti samo eno vmesno preverjanje in je spričevalo o varnem upravljanju veljavno pet let, se mora to preverjanje opraviti med datumom druge in tretje obletnice spričevala o varnem upravljanju.

| 13.9 | Poleg zahtev iz odstavka 13.5.1 mora uprava ali, na njeno zahtevo, vlada druge države podpisnice, ki je izdala spričevalo o varnem upravljanju, to spričevalo odvzeti, kadar vmesno preverjanje po odstavku 13.8 ni potrebno ali če obstaja dokaz o večji neskladnosti s tem kodeksom. |
| --- | --- |

13.9

Poleg zahtev iz odstavka 13.5.1 mora uprava ali, na njeno zahtevo, vlada druge države podpisnice, ki je izdala spričevalo o varnem upravljanju, to spričevalo odvzeti, kadar vmesno preverjanje po odstavku 13.8 ni potrebno ali če obstaja dokaz o večji neskladnosti s tem kodeksom.

| 13.10 | Ne glede na zahteve iz odstavkov 13.2 in 13.7 mora, kadar je preverjanje zaradi obnovitve zaključeno v treh mesecih pred datumom izteka veljavnosti obstoječega spričevala o skladnosti ali spričevala o varnem upravljanju, novo spričevalo o skladnosti ali novo spričevalo o varnem upravljanju veljati od datuma zaključka preverjanja zaradi obnovitve, za obdobje, ki ni daljše od petih let po datumu izteka veljavnosti obstoječega spričevala o skladnosti ali spričevala o varnem upravljanju. |
| --- | --- |

13.10

Ne glede na zahteve iz odstavkov 13.2 in 13.7 mora, kadar je preverjanje zaradi obnovitve zaključeno v treh mesecih pred datumom izteka veljavnosti obstoječega spričevala o skladnosti ali spričevala o varnem upravljanju, novo spričevalo o skladnosti ali novo spričevalo o varnem upravljanju veljati od datuma zaključka preverjanja zaradi obnovitve, za obdobje, ki ni daljše od petih let po datumu izteka veljavnosti obstoječega spričevala o skladnosti ali spričevala o varnem upravljanju.

| 13.11 | Kadar je preverjanje zaradi obnovitve zaključeno več kakor tri mesece pred datumom izteka veljavnosti obstoječega spričevala o skladnosti ali spričevala o varnem upravljanju, mora novo spričevalo o skladnosti ali novo spričevalo o varnem upravljanju veljati od datuma zaključka preverjanja zaradi obnovitve za obdobje, ki ni daljše od petih let po datumu zaključka preverjanja za obnovitev. |
| --- | --- |

13.11

Kadar je preverjanje zaradi obnovitve zaključeno več kakor tri mesece pred datumom izteka veljavnosti obstoječega spričevala o skladnosti ali spričevala o varnem upravljanju, mora novo spričevalo o skladnosti ali novo spričevalo o varnem upravljanju veljati od datuma zaključka preverjanja zaradi obnovitve za obdobje, ki ni daljše od petih let po datumu zaključka preverjanja za obnovitev.

14.   IZDAJANJE ZAČASNIH SPRIČEVAL

| 14.1 | Začasno spričevalo o skladnosti se lahko izda zaradi lažjega začetnega izvajanja tega kodeksa, če:






  1. | je družba ustanovljena na novo; ali |
| --- | --- | --- |

14.1

Začasno spričevalo o skladnosti se lahko izda zaradi lažjega začetnega izvajanja tega kodeksa, če:

1.

je družba ustanovljena na novo; ali

| 2. | je treba v obstoječe spričevalo o skladnosti dodati nove vrste ladij, po tem, ko je bilo preverjeno, da sistem za varno upravljanje, ki ga ima družba, izpolnjuje cilje iz odstavka 1.2.3 tega kodeksa, in pod pogojem, da družba predloži načrte za izvajanje sistema za varno upravljanje, s katerim bo v obdobju veljavnosti začasnega spričevala o skladnosti izpolnjevala vse zahteve tega kodeksa. Tako začasno spričevalo o skladnosti lahko za obdobje, ki ni daljše od 12 mesecev, izda uprava ali od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice. Kopija začasnega spričevala o skladnosti mora biti shranjena na ladji, da jo lahko poveljnik ladje, če se to zahteva, predloži v preverjanje upravi ali od uprave priznani organizaciji ali zaradi nadzora iz pravila IX/6.2 Konvencije. Kopije spričevala ni treba overiti ali potrditi. |
| --- | --- |

2.

je treba v obstoječe spričevalo o skladnosti dodati nove vrste ladij, po tem, ko je bilo preverjeno, da sistem za varno upravljanje, ki ga ima družba, izpolnjuje cilje iz odstavka 1.2.3 tega kodeksa, in pod pogojem, da družba predloži načrte za izvajanje sistema za varno upravljanje, s katerim bo v obdobju veljavnosti začasnega spričevala o skladnosti izpolnjevala vse zahteve tega kodeksa. Tako začasno spričevalo o skladnosti lahko za obdobje, ki ni daljše od 12 mesecev, izda uprava ali od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice. Kopija začasnega spričevala o skladnosti mora biti shranjena na ladji, da jo lahko poveljnik ladje, če se to zahteva, predloži v preverjanje upravi ali od uprave priznani organizaciji ali zaradi nadzora iz pravila IX/6.2 Konvencije. Kopije spričevala ni treba overiti ali potrditi.

| 14.2 | Začasno spričevalo o varnem upravljanju se lahko izda:






  1. | novim ladjam ob dobavi; |
| --- | --- | --- |

14.2

Začasno spričevalo o varnem upravljanju se lahko izda:

1.

novim ladjam ob dobavi;

| 2. | kadar družba prevzame odgovornost za obratovanje ladje, ki je za družbo nova; ali |
| --- | --- |

2.

kadar družba prevzame odgovornost za obratovanje ladje, ki je za družbo nova; ali

| 3. | kadar ladja zamenja zastavo. |
| --- | --- |

3.

kadar ladja zamenja zastavo.

Tako začasno spričevalo o varnem upravljanju lahko izda uprava ali od uprave priznana organizacija ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice za obdobje, ki ni daljše od 6 mesecev.

| 14.3 | Uprava ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice lahko v posebnih primerih podaljša veljavnost začasnega spričevala o varnem upravljanju za obdobje, ki ni daljše od 6 mesecev od datuma izteka veljavnosti. |
| --- | --- |

14.3

Uprava ali, na zahtevo uprave, vlada druge države podpisnice lahko v posebnih primerih podaljša veljavnost začasnega spričevala o varnem upravljanju za obdobje, ki ni daljše od 6 mesecev od datuma izteka veljavnosti.

| 14.4 | Začasno spričevalo o varnem upravljanju se lahko izda potem, ko je bilo preverjeno, da:






  1. | se spričevalo o skladnosti ali začasno spričevalo o skladnosti nanašata na določeno ladjo; |
| --- | --- | --- |

14.4

Začasno spričevalo o varnem upravljanju se lahko izda potem, ko je bilo preverjeno, da:

1.

se spričevalo o skladnosti ali začasno spričevalo o skladnosti nanašata na določeno ladjo;

| 2. | sistem za varno upravljanje, ki ga je za določeno ladjo zagotovila družba, vključuje poglavitne elemente tega kodeksa in je bil ocenjen med revizijo za izdajo spričevala o skladnosti ali predložen za izdajo začasnega spričevala o skladnosti; |
| --- | --- |

2.

sistem za varno upravljanje, ki ga je za določeno ladjo zagotovila družba, vključuje poglavitne elemente tega kodeksa in je bil ocenjen med revizijo za izdajo spričevala o skladnosti ali predložen za izdajo začasnega spričevala o skladnosti;

| 3. | družba načrtuje revizijo ladje v roku treh mesecev; |
| --- | --- |

3.

družba načrtuje revizijo ladje v roku treh mesecev;

| 4. | so poveljnik in častniki seznanjeni s sistemom za varno upravljanje in načrtovanimi ukrepi za njegovo izvajanje; |
| --- | --- |

4.

so poveljnik in častniki seznanjeni s sistemom za varno upravljanje in načrtovanimi ukrepi za njegovo izvajanje;

| 5. | so pred izplutjem podana bistvena navodila; ter |
| --- | --- |

5.

so pred izplutjem podana bistvena navodila; ter

| 6. | so pomembne informacije o sistemu za varno upravljanje podane v delovnem jeziku ali jezikih, ki jih osebje ladje razume. |
| --- | --- |

6.

so pomembne informacije o sistemu za varno upravljanje podane v delovnem jeziku ali jezikih, ki jih osebje ladje razume.

15.   PREVERJANJE

| 15.1 | Vsa preverjanja na podlagi določb tega kodeksa je treba izvajati skladno s postopki, sprejemljivimi za upravo, ob upoštevanju navodil Organizacije (1). |
| --- | --- |

15.1

Vsa preverjanja na podlagi določb tega kodeksa je treba izvajati skladno s postopki, sprejemljivimi za upravo, ob upoštevanju navodil Organizacije (1).

16.   OBRAZCI SPRIČEVAL

| 16.1 | Spričevalo o skladnosti, spričevalo o varnem upravljanju, začasno spričevalo o skladnosti in začasno spričevalo o varnem upravljanju morajo biti sestavljena v obliki, ki ustreza obrazcem iz Dodatka k temu kodeksu. Če uporabljeni jezik ni angleščina ali francoščina, mora besedilo vključevati prevod v enega od obeh jezikov. |
| --- | --- |

16.1

Spričevalo o skladnosti, spričevalo o varnem upravljanju, začasno spričevalo o skladnosti in začasno spričevalo o varnem upravljanju morajo biti sestavljena v obliki, ki ustreza obrazcem iz Dodatka k temu kodeksu. Če uporabljeni jezik ni angleščina ali francoščina, mora besedilo vključevati prevod v enega od obeh jezikov.

| 16.2 | Poleg zahtev iz odstavka 13.3 se lahko vrstam ladij, navedenim v spričevalu o skladnosti in začasnem spričevalu o skladnosti, doda zaznamek o kakršnih koli omejitvah obratovanja ladij, opisanih v sistemu za varno upravljanje. |
| --- | --- |

16.2

Poleg zahtev iz odstavka 13.3 se lahko vrstam ladij, navedenim v spričevalu o skladnosti in začasnem spričevalu o skladnosti, doda zaznamek o kakršnih koli omejitvah obratovanja ladij, opisanih v sistemu za varno upravljanje.

---

(1)  Glej Navodila za uprave glede izvajanja Mednarodnega kodeksa za varno upravljanje ladij (Kodeksa ISM), ki jih je Organizacija sprejela z Resolucijo A.913(22).

Dodatek

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

---

PRILOGA II

DOLOČBE ZA UPRAVO V ZVEZI Z IZVAJANJEM MEDNARODNEGA KODEKSA ZA VARNO UPRAVLJANJE LADIJ (KODEKS ISM)

DEL A   SPLOŠNE DOLOČBE

DEL B   IZDAJANJE SPRIČEVAL IN MERILA

| 2. | Postopek izdajanja spričeval |
| --- | --- |

2.

| 3. | Merilo upravljanja |
| --- | --- |

3.

| 4. | Merila usposobljenosti |
| --- | --- |

4.

| 5. | Obrazec spričevala o skladnosti in spričevala o varnem upravljanju |
| --- | --- |

5.

DEL A —   SPLOŠNE DOLOČBE

| 1.1 | Pri izvajanju nalog v zvezi s preverjanjem in izdajanjem spričeval, ki jih zahtevajo določbe Kodeksa ISM za ladje s področja uporabe te uredbe, države članice ravnajo v skladu z zahtevami in merili, določenimi v delu B tega naslova. |
| --- | --- |

1.1

Pri izvajanju nalog v zvezi s preverjanjem in izdajanjem spričeval, ki jih zahtevajo določbe Kodeksa ISM za ladje s področja uporabe te uredbe, države članice ravnajo v skladu z zahtevami in merili, določenimi v delu B tega naslova.

| 1.2 | Poleg tega morajo države članice upoštevati določbe revidiranih navodil za uprave glede izvajanja Mednarodnega kodeksa za varno upravljanje ladij (Kodeksa ISM), ki jih je IMO sprejela z Resolucijo A.913(22) z dne 29. novembra 2001, če niso zajete v delu B tega naslova. |
| --- | --- |

1.2

Poleg tega morajo države članice upoštevati določbe revidiranih navodil za uprave glede izvajanja Mednarodnega kodeksa za varno upravljanje ladij (Kodeksa ISM), ki jih je IMO sprejela z Resolucijo A.913(22) z dne 29. novembra 2001, če niso zajete v delu B tega naslova.

DEL B —   IZDAJANJE SPRIČEVAL IN MERILA

2.   POSTOPEK IZDAJANJA SPRIČEVAL

| 2.1 | V postopku, ki se nanaša na izdajo spričevala o skladnosti družbi in spričevala o varnem upravljanju za vsako ladjo, je treba upoštevati spodaj navedene določbe. |
| --- | --- |

2.1

V postopku, ki se nanaša na izdajo spričevala o skladnosti družbi in spričevala o varnem upravljanju za vsako ladjo, je treba upoštevati spodaj navedene določbe.

| 2.2 | Postopek izdajanja spričeval običajno vključuje naslednje korake:






  1. | začetno preverjanje; |
| --- | --- | --- |

2.2

Postopek izdajanja spričeval običajno vključuje naslednje korake:

1.

začetno preverjanje;

| 2. | letno ali vmesno preverjanje; |
| --- | --- |

2.

letno ali vmesno preverjanje;

| 3. | preverjanje zaradi obnovitve; in |
| --- | --- |

3.

preverjanje zaradi obnovitve; in

| 4. | dodatno preverjanje. |
| --- | --- |

4.

dodatno preverjanje.

Ta preverjanja se izvedejo, če družba predloži zahtevo upravi ali priznani organizaciji, ki deluje v imenu uprave.

| 2.3 | Preverjanja vključujejo revizijo varnega upravljanja. |
| --- | --- |

2.3

Preverjanja vključujejo revizijo varnega upravljanja.

| 2.4 | Za izvedbo revizije se imenuje glavni revizor in, če je primerno, revizijska skupina. |
| --- | --- |

2.4

Za izvedbo revizije se imenuje glavni revizor in, če je primerno, revizijska skupina.

| 2.5 | Imenovani glavni revizor naveže stik z družbo in sestavi načrt revizije. |
| --- | --- |

2.5

Imenovani glavni revizor naveže stik z družbo in sestavi načrt revizije.

| 2.6 | Revizijsko poročilo se mora pripraviti pod vodstvom glavnega revizorja, ki je odgovoren za njegovo točnost in popolnost. |
| --- | --- |

2.6

Revizijsko poročilo se mora pripraviti pod vodstvom glavnega revizorja, ki je odgovoren za njegovo točnost in popolnost.

| 2.7 | Revizijsko poročilo vsebuje načrt revizije, podatke o članih revizijske skupine, datume in podatke o družbi, zapise o vseh opažanjih in neskladjih ter opažanja o učinkovitosti sistema za varno upravljanje pri doseganju določenih ciljev. |
| --- | --- |

2.7

Revizijsko poročilo vsebuje načrt revizije, podatke o članih revizijske skupine, datume in podatke o družbi, zapise o vseh opažanjih in neskladjih ter opažanja o učinkovitosti sistema za varno upravljanje pri doseganju določenih ciljev.

3.   MERILO UPRAVLJANJA

| 3.1 | Revizorji ali revizijska skupina, ki preverjajo skladnost ravnanj s Kodeksom ISM, so pooblaščeni za:






  1. | zagotavljanje skladnosti s pravili in predpisi za vsako vrsto ladje, ki jo družba upravlja, vključno z izdajanjem spričeval pomorščakom; |
| --- | --- | --- |

3.1

Revizorji ali revizijska skupina, ki preverjajo skladnost ravnanj s Kodeksom ISM, so pooblaščeni za:

1.

zagotavljanje skladnosti s pravili in predpisi za vsako vrsto ladje, ki jo družba upravlja, vključno z izdajanjem spričeval pomorščakom;

| 2. | odobritev, nadzor in potrditev dejavnosti, povezanih z izdajanjem spričeval; |
| --- | --- |

2.

odobritev, nadzor in potrditev dejavnosti, povezanih z izdajanjem spričeval;

| 3. | pristojnosti in naloge, ki jih je treba upoštevati v okviru sistema za varno upravljanje, po Kodeksu ISM; ter |
| --- | --- |

3.

pristojnosti in naloge, ki jih je treba upoštevati v okviru sistema za varno upravljanje, po Kodeksu ISM; ter

| 4. | praktične izkušnje z obratovanjem ladje. |
| --- | --- |

4.

praktične izkušnje z obratovanjem ladje.

| 3.2 | Pri preverjanju skladnosti ravnanja z določbami Kodeksa ISM mora biti osebje, ki se ukvarja s svetovanjem, neodvisno od osebja, vključenega v postopek izdajanja spričeval. |
| --- | --- |

3.2

Pri preverjanju skladnosti ravnanja z določbami Kodeksa ISM mora biti osebje, ki se ukvarja s svetovanjem, neodvisno od osebja, vključenega v postopek izdajanja spričeval.

4.   MERILA USPOSOBLJENOSTI

4.1   Osnovna usposobljenost za opravljanje preverjanja

| 4.1.1 | Osebje, ki sodeluje pri preverjanju skladnosti z zahtevami Kodeksa ISM, mora izpolnjevati minimalna merila za inšpektorje, kakor so določena v oddelku 2 Priloge VII k Direktivi 95/21/ES. |
| --- | --- |

4.1.1

Osebje, ki sodeluje pri preverjanju skladnosti z zahtevami Kodeksa ISM, mora izpolnjevati minimalna merila za inšpektorje, kakor so določena v oddelku 2 Priloge VII k Direktivi 95/21/ES.

| 4.1.2 | Da se zagotovi primerna usposobljenost in strokovno znanje za preverjanje skladnosti z zahtevami Kodeksa ISM, osebje opravi usposabljanje zlasti glede:






  (a) | poznavanja in razumevanja Kodeksa ISM; |
| --- | --- | --- |

4.1.2

Da se zagotovi primerna usposobljenost in strokovno znanje za preverjanje skladnosti z zahtevami Kodeksa ISM, osebje opravi usposabljanje zlasti glede:

(a)

poznavanja in razumevanja Kodeksa ISM;

| (b) | obveznih pravil in predpisov; |
| --- | --- |

(b)

obveznih pravil in predpisov;

| (c) | pristojnosti, ki jih morajo na podlagi Kodeksa ISM družbe upoštevati; |
| --- | --- |

(c)

pristojnosti, ki jih morajo na podlagi Kodeksa ISM družbe upoštevati;

| (d) | ocenjevalnih tehnik izpitov, spraševanja, ocenjevanja in poročanja; |
| --- | --- |

(d)

ocenjevalnih tehnik izpitov, spraševanja, ocenjevanja in poročanja;

| (e) | tehničnih ali operativnih vidikov varnega upravljanja; |
| --- | --- |

(e)

tehničnih ali operativnih vidikov varnega upravljanja;

| (f) | osnovnega poznavanja ladijskih prevozov in postopkov na ladji; ter |
| --- | --- |

(f)

osnovnega poznavanja ladijskih prevozov in postopkov na ladji; ter

| (g) | udeležbe pri najmanj eni reviziji sistema za varno upravljanje, povezani s pomorstvom. |
| --- | --- |

(g)

udeležbe pri najmanj eni reviziji sistema za varno upravljanje, povezani s pomorstvom.

4.2   Usposobljenost za prvo preverjanje in preverjanje zaradi podaljšanja

| 4.2.1 | Da bi lahko osebje, predvideno za prvo preverjanje ali preverjanje zaradi podaljšanja spričevala o skladnosti in spričevala o varnem upravljanju, v celoti ocenilo, ali družba ali posamezna vrsta ladje izpolnjuje zahteve Kodeksa ISM, se za to osebje ne zahteva le zgoraj navedena osnovna usposobljenost, ampak mora biti usposobljeno tudi, da:






  (a) | ugotavlja skladnost elementov sistema za varno upravljanje s Kodeksom ISM; |
| --- | --- | --- |

4.2.1

Da bi lahko osebje, predvideno za prvo preverjanje ali preverjanje zaradi podaljšanja spričevala o skladnosti in spričevala o varnem upravljanju, v celoti ocenilo, ali družba ali posamezna vrsta ladje izpolnjuje zahteve Kodeksa ISM, se za to osebje ne zahteva le zgoraj navedena osnovna usposobljenost, ampak mora biti usposobljeno tudi, da:

(a)

ugotavlja skladnost elementov sistema za varno upravljanje s Kodeksom ISM;

| (b) | ugotavlja učinkovitost sistema za varno upravljanje, ki ga ima družba ali posamezna vrsta ladje za zagotovitev skladnosti s pravili in predpisi, ki izhaja iz zapisov o zakonsko določenih in klasifikacijskih nadzorih; |
| --- | --- |

(b)

ugotavlja učinkovitost sistema za varno upravljanje, ki ga ima družba ali posamezna vrsta ladje za zagotovitev skladnosti s pravili in predpisi, ki izhaja iz zapisov o zakonsko določenih in klasifikacijskih nadzorih;

| (c) | oceni učinkovitost sistema za varno upravljanje pri zagotavljanju skladnosti z drugimi pravili in predpisi, ki niso zajeti v zakonsko določenih in klasifikacijskih nadzorih in omogočajo preverjanje skladnosti s temi pravili in predpisi; ter |
| --- | --- |

(c)

oceni učinkovitost sistema za varno upravljanje pri zagotavljanju skladnosti z drugimi pravili in predpisi, ki niso zajeti v zakonsko določenih in klasifikacijskih nadzorih in omogočajo preverjanje skladnosti s temi pravili in predpisi; ter

| (d) | oceni, ali se upošteva varna praksa, ki jo priporočajo IMO, uprave, klasifikacijske družbe in združenja pomorske industrije. |
| --- | --- |

(d)

oceni, ali se upošteva varna praksa, ki jo priporočajo IMO, uprave, klasifikacijske družbe in združenja pomorske industrije.

| 4.2.2 | Te naloge lahko izvajajo skupine strokovnjakov, ki skupaj izpolnjujejo vse predpisane zahteve glede usposobljenosti. |
| --- | --- |

4.2.2

Te naloge lahko izvajajo skupine strokovnjakov, ki skupaj izpolnjujejo vse predpisane zahteve glede usposobljenosti.

5.   OBRAZEC SPRIČEVAL O SKLADNOSTI IN SPRIČEVAL O VARNEM UPRAVLJANJU

Kadar ladje plujejo samo v eni državi članici, države članice uporabijo bodisi obrazce, priložene Kodeksu ISM bodisi obrazce za spričevalo o skladnosti, spričevalo o varnem upravljanju, začasno spričevalo o skladnosti in začasno spričevalo o varnem upravljanju, ki so sestavljeni v spodaj navedeni obliki.

V primeru odstopanja po členu 7(1) in, če je primerno, členu 7(2), se izdano spričevalo razlikuje od zgoraj navedenega, z jasno opombo, da je bilo dovoljeno odstopanje po členu 7(1) in, če je primerno, členu 7(2), in z dopolnilom glede ustreznih omejitev področja uporabe.

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

V okviru postopka soodločanja (člen 251 PES) je Svet 9. decembra 2004 dosegel politični dogovor o osnutku Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o izvajanju Mednarodnega kodeksa za varno upravljanje (Kodeks ISM) v Skupnosti (1). Po pravnem/jezikovnem pregledu je Svet 18. julija 2005 sprejel skupno stališče.

Evropski parlament je v svojem mnenju v prvi obravnavi 10. marca 2004 dosegel dogovor, da brez sprememb odobri predlog Komisije (2). Pri sprejemanju svojega stališča je Svet upošteval mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (3)
   (4).

Namen te uredbe je nadomestiti in razširiti Uredbo Sveta (ES) št. 3051/95 s ciljem izboljšati varno upravljanje, varno plovbo in preprečevanje onesnaževanja. Določbe Kodeksa ISM se uporabljajo za vse ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, v mednarodni in notranji plovbi, in za vse ladje, ki sodijo v področje uporabe Konvencije SOLAS in plujejo izključno v notranji plovbi ali ki opravljajo linijske prevoze v pristanišča držav članic ali iz njih.

II.   ANALIZA SKUPNEGA STALIŠČA

Mednarodna pomorska organizacija (IMO) je leta 1993 sprejela Mednarodni kodeks za varno upravljanje ladij in preprečevanje onesnaževanja, t. i. „Kodeks ISM“, kot del Mednarodne konvencije o varstvu človeškega življenja na morju (SOLAS), z namenom spodbuditi razvoj široko razširjene kulture varnosti in okoljske osveščenosti posadke in družb, ki upravljajo z ladjami. Kodeks ISM vsebuje smernice za upravljanje ladij prek njihovih ustreznih družb.

Skupnost je predvidela, kot odziv na tragično nesrečo Estonie, izvajanje tega Kodeksa ISM s sprejetjem Uredbe (ES) št. 3051/95 o ro-ro potniških trajektih na mednarodni in notranji plovbi v Skupnosti.

Svet podpira načelo, določeno v predlogu Komisije, predloženem decembra 2003, da se nadomesti Uredba (ES) št. 3051/95 z novim besedilom, ki zavezuje vse družbe in ladje, zajete v poglavju IX Konvencije SOLAS, da uporabljajo Kodeks ISM, pri čemer se upošteva tudi, da je Kodeks postal leta 2002 zavezujoč na mednarodni ravni. Svet deli mnenje, da bo nova uredba olajšala pravilno, dosledno in usklajeno izvajanje Kodeksa v vseh državah članicah.

V zvezi z ustreznim izvajanjem mednarodnih določb Svet meni, da je treba nadgraditi predlog Komisije, kakor sledi spodaj.

Svet se strinja, da področje uporabe te uredbe kot naslednji smiseln korak zajema ladje, ki plujejo pod zastavo države članice na notranji plovbi, in ladje, ne glede na njihovo zastavo, ki plujejo izključno v notranji plovbi ali ki opravljajo linijske prevoze v pristanišča držav članic ali iz njih. Z namenom sorazmernosti so s področja uporabe izvzete potniške ladje, ki niso ro-ro potniški trajekti, ki plujejo manj kot pet milj od obale, kakor tudi — v skladu s Kodeksom ISM — tovorne ladje in mobilne vrtalne enote na morju z bruto tonažo manj kot 500.

Z namenom zagotoviti jasno in natančno zakonodajo so bile opredelitve dopolnjene in po potrebi prilagojene v skladu z obstoječimi mednarodnimi dogovori, upoštevajoč visokohitrostna plovila, podvodna potniška plovila, ro-ro potniške trajekte in mobilne vrtalne enote na morju, kakor tudi posebnosti v zvezi določanjem bruto tonaže.

Svet je mnenja, da je treba zakonodajo Skupnosti glede izvajanja mednarodnih pravnih instrumentov v največji možni meri prilagoditi tem instrumentom. Zato določbe v zvezi z veljavnostjo dokumentov, ki se izdajo ladjam in družbam, ki jih upravljajo (spričevalo o skladnosti, začasno spričevalo o skladnosti, spričevalo o varnem upravljanju in začasno spričevalo o varnem upravljanju) ustrezajo tistim iz Kodeksa ISM in predvidevajo veljavnost do petih let od datuma izdaje.

Upoštevajoč načelo spoštovanja Kodeksa ISM države članice priznajo te dokumente, če jih je izdala vlada druge države članice ali so bili izdani v imenu teh uprav s strani priznane organizacije v skladu z Direktivo 94/57/ES ali če so jih izdale uprave tretjih držav oziroma so bili izdani v njihovem imenu. V slednjem primeru države članice za ladje, ki opravljajo linijske prevoze, z vsemi ustreznimi sredstvi preverijo skladnost teh dokumentov s Kodeksom ISM.

Svet je mnenja, da je treba zaradi razširjenega področja uporabe Uredbe na notranjo plovbo upoštevati, da se lahko položaj razlikuje v posameznih državah članicah. Uredba zato predvideva možno odstopanje v primeru, če država članica meni, da družbe iz praktičnih razlogov težko izpolnjujejo posebne določbe Kodeksa ISM glede nekaterih ladij ali kategorij ladij, ki plujejo izključno v notranji plovbi v tej državi članici. Zadevna država članica v okviru postopka odstopanja sprejme ukrepe za zagotovitev enakovrednega uresničevanja ciljev Kodeksa, obvesti Komisijo o odstopanju in nameravanih ukrepih ter sprejete ukrepe objavi. Posledično se v primeru odstopanja spričevalo, izdano ladji in upravljajoči družbi, razlikuje od obrazcev iz prilog I in II Uredbe, z jasno opombo, da je bilo odstopanje v skladu z Uredbo dovoljeno, in vključuje veljavne omejitve delovanja.

Skupno stališče vsebuje končno številne, predvsem tehnične spremembe, ki so potrebne za zagotovitev skladnosti novega besedila z obstoječo zakonodajo Skupnosti.

---

(1)  Komisija je svoj predlog predstavila 11. decembra 2003.

(2)  UL C 102 E, 28.4.2004, str. 565.

(3)  UL C 302, 7.12.2004, str. 20.

(4)  Odbor regij ni podal mnenja.

---