----

----

I Informacije

Svet

----

SKUPNA KONZULARNA NAVODILA O VIZUMIH ZA DIPLOMATSKO-KONZULARNA PREDSTAVNIŠTVA

(2005/C 326/01)

VSEBINA

Osnovna merila za obravnavo vlog

PRILOGE K SKUPNIM KONZULARNIM NAVODILOM O VIZUMIH

SKUPNA KONZULARNA NAVODILA O VIZUMIH

Za diplomatsko-konzularna predstavništva pogodbenic konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma

ZADEVA:   Pogoji, ki urejajo izdajo enotnih in na državnem ozemlju vseh pogodbenic veljavnih vizumov.

I.   SPLOŠNE DOLOČBE

1.   Območje veljavnosti

Za obravnavanje vlog za izdajo vizuma za prebivanje do treh mesecev, vključno z vlogami za izdajo tranzitnega vizuma, ki velja na državnem ozemlju vseh pogodbenic (1), veljajo naslednje določbe, ki temeljijo na določbah poglavja 3 (oddelkov 1 in 2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluksa, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi mejne kontrole na skupnih mejah (v nadaljnjem besedilu „Konvencija“), ki je bila podpisana v Schengnu 19. junija 1990 in h kateri so pristopile Italijanska republika, Kraljevina Španija, Portugalska republika, Helenska republika in Republika Avstrija.

Za vizume za prebivanje, daljše od treh mesecev, veljajo nacionalni postopki, imetniku pa ti vizumi dovoljujejo bivanje samo na enem nacionalnem območju. Vendar taki vizumi omogočajo imetnikom, da tranzitno potujejo prek ozemlja drugih pogodbenic na ozemlje pogodbenice, ki je izdala vizum, razen če ne izpolnjujejo pogojev za vstop iz člena 5(1)(a), (d) in (e) ali so na nacionalnem seznamu razpisov ukrepov pogodbenice, prek ozemlja katere želijo tranzitno potovati.

2.   Opredelitev pojmov in vrste vizumov

2.1.   Enotni vizum

Enotni vizum je dovoljenje ali sklep, ki ga pogodbenica v obliki nalepke vnese v potni list, potno listino ali drug dokument, na podlagi katerega je imetniku dovoljen prestop meje. Tujcem, državljanom tretje države, ki potrebujejo vizum, omogoča, da na zunanji meji pogodbenice, ki je izdala vizum, ali na meji druge pogodbenice glede na vrsto vizuma zaprosijo za tranzit ali prebivanje, če so hkrati izpolnjeni drugi pogoji o tranzitu ali drugi vstopni pogoji. Dejstvo, da imetnik poseduje enotni vizum, ne zagotavlja, da bi lahko samodejno vstopil v državo.

2.1.1.   Letališki tranzitni vizum

Letališki tranzitni vizum tujcu, ki tak vizum potrebuje, omogoča, da med vmesnim postankom mednarodnega leta ali med prestopom z ene faze mednarodnega leta na drugo prečka mednarodno tranzitno območje na letališčih, ne daje pa mu pravice, da bi dejansko vstopil na ozemlje pogodbenice. Zahteva po tem vizumu je izjema pri splošno priznani pravici, da tujci, državljani tretje države lahko prestopajo omenjeno območje brez vizuma.

Letališki tranzitni vizum morajo imeti državljani držav, ki so navedene na seznamu v Prilogi 3, in osebe, ki sicer niso državljani teh držav, vendar so imetniki potnih listin, ki so jih izdali organi teh držav.

Izjeme pri letaliških tranzitnih vizumih so navedene v oddelku III Priloge 3.

2.1.2.   Tranzitni vizum

Tranzitni vizum omogoča tujcu, ki potuje med tretjimi državami, da potuje prek ozemlja pogodbenic.

Izdati ga je mogoče za enega, dva ali izjemoma več tranzitov, vendar pa noben posamezen tranzit ne sme trajati dlje kot pet dni.

2.1.3.   Vizum za kratkoročno prebivanje ali potovalni vizum: vizum za večkratni vstop

Ta vizum omogoča tujcu, ki namerava vstopiti na ozemlje pogodbenice, neprekinjeno prebivanje ali več zaporednih prebivanj, katerih trajanje ne sme preseči treh mesecev v naslednjih šestih mesecih, šteto od dneva prvega vstopa, če se ne namerava priseliti v državo. Praviloma se lahko tak vizum izda za enkratni ali večkratni vstop v pogodbenico.

Tujcu, državljanu tretje države, ki pogosto potuje v eno ali več schengenskih držav, na primer zaradi poslovnih obiskov, se lahko izda vizum za kratkoročno prebivanje za več zaporednih prebivanj, vendar trajanje le-teh ne sme preseči treh mesecev v naslednjih šestih mesecih. Ta vizum za večkratni vstop lahko velja eno leto in izjemoma za nekatere kategorije oseb več kakor eno leto. (glej V, 2, 2.1).

2.1.4.   Skupinski vizum

Skupinski vizum je tranzitni vizum ali vizum, ki velja največ trideset dni in ki se – razen če ni drugače določeno z nacionalno zakonodajo – vpiše v skupinski potni list, izdan skupini tujcev, državljanom tretje države. Skupina tujcev, državljanov tretje države, mora obstajati, še preden je bila sprejeta odločitev o potovanju, njeni člani pa ob vstopu na ozemlje pogodbenice, med prebivanjem na njenem ozemlju in ob izstopu z njenega ozemlja stalno potujejo kot zaključena skupina.

Skupinski vizum se izda skupinam, ki štejejo najmanj 5 in največ 50 oseb. Oseba, ki vodi skupino, mora imeti individualni potni list in po potrebi tudi individualni vizum.

Z odstopanjem od navedenega se lahko skupinski tranzitni vizum izda pomorščakom v skladu z določbami Uredbe Sveta (ES) št. 415/2003 z dne 27. februarja 2003 o vizumih, ki jih izdajo organi mejne kontrole, vključno z izdajo takšnih vizumov mornarjem v tranzitu (2).

2.2.   Dolgoročni vizum

Za prebivanje, daljše od treh mesecev, mora tujec imeti nacionalni vizum, ki ga izda ena od držav članic v skladu s svojo nacionalno zakonodajo.

Vendar pa mora biti ta vizum za obdobje, ki ne presega treh mesecev od svojega začetnega datuma veljavnosti, veljaven hkrati kot enotni vizum za kratkoročno bivanje, če je bil izdan v skladu s skupnimi pogoji in merili, sprejetimi po ustreznih določbah poglavja 3, oddelka I navedene Konvencije, njegov imetnik pa izpolnjuje pogoje, navedene v členu 5(1)(a), (c), (d) in (e) Konvencije ter vsebovane v delu IV teh navodil. Sicer pa takšen vizum imetnikom omogoča samo tranzit prek ozemelj drugih pogodbenic, zato da lahko vstopijo na ozemlje države članice, ki je vizum izdala, razen če imetniki ne izpolnjujejo pogojev za vstop iz člena 5(1)(a), (d) in (e), ali so na nacionalnem seznamu razpisov ukrepov države članice, prek ozemlja katere želijo tranzitno potovati.

2.3.   Vizum z ozemeljsko omejeno veljavnostjo

Vizum z ozemeljsko omejeno veljavnostjo se v izjemnih primerih vpiše v potni list ali v drug dokument, ki imetniku omogoča prestop meje in velja samo za ozemlje ene ali več pogodbenic, pri čemer imetnik vstopi in izstopi prek ozemlja te ali teh pogodbenic (glej V.3 teh navodil).

2.4.   Vizum, ki ga izda organ mejne kontrole (3)

2.5.   Dokumenti z enako veljavo kot vizum, ki dovoljuje prehod zunanjih meja: FTD/FRTD

Za poenostavljen tranzit je mogoče izdati FTD ali FRTD v skladu z Uredbama Sveta (ES) št. 693/2003 (4) in (ES) št. 694/2003 (5) (glej Prilogo 17).

II.   PRISTOJNA DIPLOMATSKO-KONZULARNA PREDSTAVNIŠTVA

Tujci, državljani tretje države, ki potrebujejo vizum (glej Prilogo 1) in nameravajo vstopiti na ozemlje ene od pogodbenic, vložijo vlogo za izdajo vizuma na oddelku za vizume na pristojnem diplomatsko-konzularnem predstavništvu.

1.   Določitev pristojne države

1.1.   Država, ki je pristojna za obravnavanje vloge za izdajo vizuma

Za obravnavanje vlog za izdajo vizuma za kratkoročno prebivanje ali enotnega tranzitnega vizuma so pristojni:

1.2.   Država, ki zastopa pristojno državo pri obravnavanju vloge za izdajo vizuma

2.   Vloge za izdajo vizuma, za katere je potrebno predhodno posvetovanje z nacionalnim centralnim organom ali organom druge pogodbenice ali drugih pogodbenic v skladu s členom 17(2)

2.1.   Predhodno posvetovanje z nacionalnim centralnim organom

Diplomatsko-konzularno predstavništvo, ki obravnava vlogo, si pri svojem nacionalnem centralnem organu pridobi dovoljenje, se z njim posvetuje ali ga vnaprej seznani z odločitvijo, ki jo namerava sprejeti v zvezi z nekim primerom, v skladu s postopki in roki, določenimi z nacionalnimi predpisi in prakso. Primeri, za katere je potrebno predhodno notranje posvetovanje, so navedeni v Prilogi 5A.

2.2.   Predhodno posvetovanje z nacionalnim centralnim organom druge ali drugih pogodbenic

Diplomatsko-konzularno predstavništvo, pri katerem je vložena vloga za izdajo vizuma, mora zaprositi za dovoljenje nacionalni centralni organ, ki nato vlogo posreduje pristojnim nacionalnim centralnim organom druge ali drugih pogodbenic (glej del V, 2, 2.3). Dokler Izvršni odbor ne odobri dokončnega seznama primerov, pri katerih se je treba predhodno posvetovati z nacionalnimi centralnimi organi, se uporablja seznam, ki je priložen tem skupnim konzularnim navodilom (glej Prilogo 5B).

2.3.   Postopek predhodnega posvetovanja pri zastopanju

3.   Vloge za izdajo vizuma, ki jo vloži oseba brez stalnega prebivališča v državi

Če prosilec prosi za izdajo vizuma v državi, v kateri nima svojega prebivališča, in če pri tem obstajajo dvomi glede pravih prosilčevih namenov (zlasti če obstaja dokaz, da bi lahko šlo za ilegalne migracije), se lahko vizum izda šele po predhodnem posvetovanju z diplomatsko-konzularnim predstavništvom države, v kateri ima prosilec prebivališče, in/ali z njenimi nacionalnimi centralnimi organi.

4.   Pooblastilo za izdajo enotnega vizuma

Razen v primerih, navedenih v Prilogi 6, so za izdajanje enotnih vizumov pristojna samo diplomatsko-konzularna predstavništva pogodbenic.

III.   PREJEM VLOGE

1.   Obrazec vloge za izdajo vizuma – število obrazcev

Tujci morajo izpolniti obrazec za izdajo enotnega vizuma. Vloge za izdajo enotnega vizuma morajo biti na usklajenem obrazcu, katerega vzorec je naveden v Prilogi 16.

Tujec mora izpolniti vsaj en izvod obrazca za izdajo enotnega vizuma, ki se potem lahko uporablja tudi pri predhodnem posvetovanju z nacionalnimi centralnimi organi. Pogodbenice lahko zahtevajo tudi več izvodov obrazca, če tako zahtevajo nacionalni upravni postopki.

2.   Dokumenti, ki jih je treba priložiti vlogi za izdajo vizuma

Tujec mora vlogi za izdajo vizuma priložiti naslednje dokumente:

3.   Dokazila o zagotovljenih sredstvih za vrnitev in sredstvih za preživljanje

Tujci morajo biti zmožni prepričati diplomatsko-konzularno predstavništvo, pri katerem so vložili vlogo za izdajo vizuma, da imajo zadostna sredstva za preživljanje in vrnitev.

4.   Osebni pogovor s prosilcem

Splošno pravilo je, da se prosilca pozove, da se osebno oglasi in ustno razloži razloge za svojo vlogo, zlasti kadar obstajajo dvomi o dejanskem namenu obiska ali prosilčevi nameri, da se vrne v državo, iz katere je pripotoval.

Ta zahteva se lahko opusti, če je prosilec poznan ali če je diplomatsko-konzularno predstavništvo preveč oddaljeno od prosilčevega prebivališča, pri čemer ne sme biti nikakršnega dvoma o vrednosti zaupanja prosilca. To velja tudi za skupinska potovanja, za katera jamči znana in zaupanja vredna organizacija.

Del VIII.5 vsebuje podrobnejša pravila o vlogah za izdajo vizuma, ki jih obdelajo zasebne upravne agencije, potovalne agencije ter organizatorji potovanj in njihovi prodajalci na drobno.

IV.   PRAVNA PODLAGA

Enotni vizum se lahko izda samo, če so izpolnjeni pogoji za vstop, navedeni v členih 15 in 5 Konvencije. Ti členi pa so:

Člen 15

Načeloma se lahko vizumi iz člena 10 izdajo samo, če tujec izpolnjuje pogoje za vstop, določene v členu 5(1) (a), (c), (d) in (e).

Člen 5

Vizum z ozemeljsko omejeno veljavnostjo se izda na podlagi pogojev, opredeljenih v členih 11(2), 14(1) in 16 v zvezi s členom 5(2) (glej V.3).

Člen 11(2)

Člen 14(1)

Člen 16

Če pogodbenica meni, da je potrebna izjema od načela iz člena 15 glede katerega od pogojev iz člena 5(2) in izda vizum tujcu, ki ne izpolnjuje vseh pogojev za vstop iz člena 5(1), je veljavnost tega vizuma omejena na ozemlje te pogodbenice, ki mora o tem obvestiti druge pogodbenice.

V.   OBRAVNAVANJE VLOG IN POSTOPEK ODLOČANJA

Diplomatsko-konzularno predstavništvo najprej preveri predložene dokumente (1) in na njihovi podlagi sprejme odločitev o vlogi za izdajo vizuma (2):

Osnovna merila za obravnavo vlog

Najpomembnejša vprašanja, ki jih je treba upoštevati pri obravnavanju vlog za izdajo vizuma, so: varnost pogodbenic, preprečevanje ilegalnih migracij in drugi vidiki, povezani z mednarodnimi odnosi. Pri posamezni državi je lahko eden od teh vidikov pomembnejši od preostalih, vendar pa je vedno treba upoštevati vse vidike.

Glede zagotavljanja varnosti je priporočljivo preveriti, ali so bili izvedeni potrebni kontrolni ukrepi: poizvedovanje, ali v schengenskem informacijskem sistemu obstajajo podatki o osebah, ki jim je bil zavrnjen vstop v državo, pa tudi predhodno posvetovanje z nacionalnimi centralnimi organi tistih držav, kjer je to potrebno.

Za presojo, ali obstaja nevarnost ilegalnih migracij, je odgovorno izključno diplomatsko-konzularno predstavništvo. Pri preverjanju vlog za izdajo vizuma je treba ugotoviti, ali se prosilec namerava priseliti v države članice in se tam naseliti na podlagi vizuma, ki je bil izdan iz turističnih, poslovnih, študijskih, delovnih ali družinskih razlogov, kakor jih je navedel. Zato je treba posebno pozornost nameniti obravnavanju „nevarnih kategorij“, brezposelnih oseb, oseb brez stalnih dohodkov itd. V ta namen je izredno pomemben pogovor s prosilcem zaradi ugotovitve namena potovanja. Lahko se zahtevajo dodatna dokazila, po možnosti dogovorjena prek lokalnega konzularnega sodelovanja. Diplomatsko-konzularno predstavništvo se mora nasloniti tudi na lokalno konzularno sodelovanje, da poveča svojo zmožnost odkrivanja lažnih ali ponarejenih dokumentov, predloženih v podporo nekaterim vlogam za izdajo vizuma. Če se pojavi kakršen koli dvom o verodostojnosti dokumentov in predloženih dokazil, vključno z dvomom o točnosti vsebine ali zanesljivosti izjav, zbranih med pogovorom, diplomatsko-konzularno predstavništvo zavrne izdajo vizuma.

Nasprotno pa se pri prosilcih, ki so znani kot ugledne osebe in o katerih so bili izmenjani podatki v okviru konzularnega sodelovanja, postopek preverjanja poenostavi.

1.   Obravnavanje vlog za izdajo vizuma

1.1.   Postopek preverjanja vloge za izdajo vizuma

1.2.   Postopek preverjanja istovetnosti prosilca in preverjanje, ali v schengenskem informacijskem sistemu (SIS) obstajajo podatki o zavrnjenem vstopu v državo, ali pomeni prosilec še katero drugo tveganje (glede varnosti), ki bi bilo lahko razlog za zavrnitev vizuma, in v zvezi z nezakonitim priseljevanjem tudi, ali je prosilec na predhodnih potovanjih prekoračil dovoljeni čas prebivanja.

1.3.   Postopek preverjanja potne listine:

1.4.   Postopek preverjanja drugih dokazil, ki jih je treba predložiti vlogi:

Število in vrsta zahtevanih dokazil sta odvisna od morebitnega tveganja glede nezakonitega priseljevanja in od krajevnih okoliščin (na primer konvertibilnost valute) ter se od države do države razlikujeta. Diplomatsko-konzularna predstavništva pogodbenic se lahko sporazumejo o oceni dokazil o praktičnih postopkih, ki jih prilagodijo krajevnim okoliščinam.

Treba je predložiti dokazila o namenu potovanja, prevoznih sredstvih in vrnitvi pa tudi o sredstvih za preživljanje in nastanitvi:

1.5.   Preverjanje vrednosti zaupanja prosilca

Diplomatsko-konzularno predstavništvo v okviru lokalnega konzularnega sodelovanja preveri, ali obstaja kakršenkoli dvom o vrednosti zaupanja prosilca.

Pri tem se uporabljajo tudi podatki, ki se jih izmenjuje, kakor je opredeljeno v poglavju VIII, 3.

2.   Postopek odločanja o vlogi za izdajo vizuma

2.1.   Izbira vrste vizuma in število vstopov

V skladu s členom 11 je enotni vizum lahko:

2.2.   Odgovornost organa, ki primer obravnava

Diplomatski predstavnik ali generalni konzul prevzame v celoti in v skladu s svojimi pooblastili na podlagi nacionalne zakonodaje odgovornost za dejanski potek postopka izdaje vizumov na svojih diplomatskih predstavništvih ali konzulatih ter se z njimi o tem posvetuje.

Diplomatsko-konzularno predstavništvo sprejema odločitve na podlagi vseh podatkov, ki so na voljo, in ob upoštevanju konkretnih okoliščin pri posameznih prosilcih.

2.3.   Poseben postopek v primeru predhodnega posvetovanja z nacionalnimi centralnimi organi drugih pogodbenic

Pogodbenice so sprejele odločitev o vzpostavitvi sistema za predhodno posvetovanje z nacionalnimi centralnimi organi. Ob prenehanju delovanja tehničnega sistema za predhodno posvetovanje se začasno in od primera do primera uporabljajo naslednji ukrepi:

Kadar prosilci sodijo v kategorije oseb, navedene v Prilogi 5B, pri katerih je potrebno posvetovanje z nacionalnimi centralnimi organi – ministrstvom za zunanje zadeve ali drugim organom – (člen 17(2) Konvencije), se enotni vizumi in dolgoročni vizumi, ki veljajo hkrati kot vizumi za kratkoročno prebivanje, izdajo po postopku, navedenem spodaj.

Diplomatsko-konzularno predstavništvo, pri katerem je oseba, ki pripada eni od navedenih kategorij, vložila vlogo za izdajo vizuma, mora najprej preveriti v schengenskem informacijskem sistemu, ali je bila prosilcu izrečena zavrnitev vstopa v državo.

Nato izpelje naslednji postopek:

2.4.   Zavrnitev obravnavanja vloge ali izdaje vizuma

Če diplomatsko-konzularno predstavništvo vloge za izdajo vizuma ne obravnava ali jo zavrne, veljajo za postopek in morebitna pravna sredstva nacionalni predpisi zadevne pogodbenice.

Če se vizum zavrne in je v nacionalnem pravu predvideno, da je treba zavrnitev utemeljiti, se za to uporabi naslednje besedilo:

„V skladu s členom 15 v zvezi s členom 5 Konvencije z dne 19. junija 1990 se vaša vloga za izdajo vizuma zavrne, ker ne izpolnjujete pogojev iz točk (a), (c), (d) in (e) (označiti ustrezno točko) člena 5(1) navedene konvencije, ki določa... (navesti ustrezen(ne) pogoj(e)).“

To besedilo je po potrebi mogoče dopolniti s podrobnejšimi podatki oziroma lahko vsebuje druge podatke v skladu z obveznostmi, ki jih na tem področju določajo nacionalni predpisi schengenskih držav.

Če je diplomatsko-konzularno predstavništvo, ki zastopa drugo schengensko državo, prisiljeno, da preneha obravnavati vlogo za izdajo vizuma, je prosilec o tem obveščen in poučen, da se lahko obrne na najbližje diplomatsko-konzularno predstavništvo države, ki je pristojna za obravnavo vlog za izdajo vizuma.

3.   Vizumi z ozemeljsko omejeno veljavnostjo

Vizum, katerega veljavnost je omejena na nacionalno ozemlje ene ali več pogodbenic, se izda:

VI.   IZPOLNJEVANJE VIZUMSKE NALEPKE

Prilogi 8 in 13 vsebujeta opis varnostnih značilnosti nalepke (Priloga 8) in primere izpolnjenih obrazcev vizumske nalepke (Priloga 13).

1.   Rubrika za splošne opombe (rubrika 8)

1.1.   Polje „VELJA ZA“

V to polje se vpiše ozemeljska veljavnost vizuma.

Polje se lahko izpolni le na enega od naslednjih štirih načinov:

1.2.   Polje „OD ... DO“

To polje navaja obdobje imetnikovega prebivanja, ki ga dovoljuje vizum.

Za besedo „OD“ se vpiše prvi dan, ko imetnik lahko vstopi na ozemlje, za katero velja vizum, in sicer:

Datum zadnjega dneva obdobja dovoljenega prebivanja imetnika vizuma se vpiše po besedi „DO“. Imetnik vizuma mora ozemlje, za katero vizum velja, zapustiti do 24. ure tega dne.

Datum se vpiše na isti način kakor prvi dan veljavnosti.

1.3.   Polje „ŠTEVILO VSTOPOV“

V to polje se vnese možno število vstopov imetnika vizuma na ozemlje, za katero vizum velja; tj. nanaša se na število prebivanj, ki se lahko porazdelijo prek celotnega obdobja veljavnosti vizuma, kakor je navedeno v točki 1.4.

Dovoljen je lahko enkratni, dvakratni ali večkratni vstop. Število vstopov se vpiše v polje desno od besedila z „01“ ali „02“ ali z okrajšavo „MULT“, kadar vizum dovoljuje več kakor dvakratni vstop.

Za tranzitni vizum se lahko dovoli samo enkratni ali dvakratni vstop (vpiše se „01“ ali „02“). Samo v izjemnih primerih je dovoljen večkratni vstop, kar se označi z „MULT“.

Veljavnost vizuma poteče, ko je skupno število izstopov, ki jih opravi imetnik vizuma, enako številu dovoljenih vstopov; to velja tudi takrat, ko imetnik ne izrabi celotnega števila dni, ki mu jih za prebivanje dovoljuje vizum.

1.4.   Polje „TRAJANJE PREBIVANJA ... DNI“

V to polje se vpiše število dni, ko imetnik vizuma lahko ostane na ozemlju, za katero velja vizum (7). To prebivanje je lahko glede na število odobrenih dni neprekinjeno ali razdeljeno na več obdobij, in sicer v obdobju, ki je navedeno v 1.2, in ob upoštevanju števila odobrenih vstopov iz 1.3.

V prazen prostor med besedami „TRAJANJE PREBIVANJA“ in „DNI“ se vpiše število odobrenih dni z dvema številkama; če je to število manjše od 10, je prva številka ničla.

V to polje se lahko vpiše največ 90 dni za katero koli šestmesečno obdobje.

1.5.   Polje „IZDANO V, ... DNE ...“

V to polje se v jeziku pogodbenice, ki je vizum izdala, vpiše ime kraja, v katerem ima sedež diplomatsko-konzularno predstavništvo, ki je vizum izdalo. Ime kraja se vpiše med besedama „V“ in „DNE“. Dan izdaje vizuma se vpiše za besedico „DNE“.

Dan izdaje vizuma se vpiše na isti način kakor dan v 1.2.

Ime organa, ki je izdal vizum, je razvidno iz navedbe na žigu v polju 4.

1.6.   Polje „ŠTEVILKA POTNEGA LISTA“

To polje vsebuje številko potnega lista, v katerega je bil vpisan vizum.

Tej številki sledi navedba otrok in zakonca, ki spremljajo imetnika potnega lista, če so vpisani v njegov potni list (navedba števila otrok, ki ji sledi črka „X“, npr. 3X = trije otroci, in črka „Y“ za zakonca).

Kadar se zaradi nepriznanja imetnikove potne listine za izdajo vizuma uporabi enotna oblika za obrazce, se lahko diplomatsko ali konzularno predstavništvo, ki je vizum izdalo, odloči, da za podaljšanje veljavnosti vizuma zakoncu imetnika vizuma in spremljajočim mladoletnim osebam, ki so odvisne od imetnika vizuma, uporabi isti obrazec ali imetniku, njegovemu zakoncu in vsaki osebi, ki je od njega odvisna, izda ločene obrazce ter na vsakega od njih ločeno vnese ustrezen vizum.Številka potnega lista je serijska številka, vtisnjena ali perforirana na vseh ali skoraj vseh straneh potnega lista.

Številka, ki jo je treba vpisati v to polje v primeru vizuma, ki se ga vnese v obrazec enotne oblike, ni številka potnega lista, temveč ista tipografska številka, kot je na obrazcu, sestavljena iz šestih številk, ki jih lahko spremlja(jo) črka ali črke, določene za državo članico ali skupino držav članic, ki so vizum izdale.

1.7.   Polje „VRSTA VIZUMA“

Da bi organi mejne kontrole lahko hitreje ugotovili, za katero vrsto vizuma gre, je v tem polju vrsta vizuma navedena s črkami A, B, C in D:

Za vizume z ozemeljsko omejeno veljavnostjo in skupinske vizume se glede na posamezen primer uporabljajo črke A, B ali C.

1.8.   Polje „PRIIMEK IN IME“

Prva beseda v polju „priimek“ in prva naslednja beseda v polju „ime“ potnega lista ali potne listine imetnika vizuma morata biti napisani v navedenem vrstnem redu. Diplomatsko ali konzularno predstavništvo preveri, ali sta priimek in ime, ki sta navedena v potnem listu oziroma potni listini ter ki ju je treba vnesti v to in v strojno čitljivo polje, enaka priimku in imenu iz vloge za izdajo vizuma.

2.   Rubrika za vnos navedb posameznih držav „OPOMBE“ (Rubrika 9)

Za razliko od rubrike 8 (skupne in obvezne navedbe) je ta rubrika namenjena podatkom, ki se vpišejo v skladu z nacionalnimi predpisi posamezne države. Pogodbenice lahko same odločijo, ali bodo vpisale podatke, ki se jim zdijo pomembni, vendar morajo o tem obvestiti vse pogodbenice in jim tako omogočiti, da jih bodo pravilno razlagale (glej Prilogo 9).

3.   Rubrika za fotografijo

Barvno fotografijo imetnika vizuma je treba pritrditi na za to namenjeno mesto, kakor je prikazano v Prilogi 8. Glede fotografije, ki se pritrdi na vizumsko nalepko, je treba spoštovati naslednja pravila.

Velikost glave od brade do temena zaseda med 70 in 80 odstotki navpične dolžine na površini fotografije.

Minimalne zahteve glede resolucije so:

Kadar fotografije ni, je v to rubriko obvezno treba vnesti besede „veljavno brez fotografije“ v dveh ali treh jezikih (jeziku države članice, ki je vizum izdala, angleščini in francoščini). Načeloma se te besede vnesejo s tiskalnikom, izjemoma pa tudi s posebnim žigom, v tem primeru mora žig pokriti tudi del polja vgraviranega globinskega tiska, katerega leva ali desna stran razmejuje prostor za pritrditev fotografije.

4.   Strojno čitljivo polje (Rubrika 5)

Format vizumske nalepke, pa tudi velikost strojno čitljivega polja je na zahtevo schengenskih držav določila ICAO. V tem polju sta dve vrsti, sestavljeni iz 36 znakov (OCR B–10 cpi). Priloga 10 vsebuje navodila za izpolnjevanje tega polja.

5.   Druga pomembna navodila za izpolnjevanje vizumske nalepke

5.1.   Podpis na vizumu

V primerih, kjer nacionalna zakonodaja ali praksa zahtevata lastnoročni podpis, podpiše vizumsko nalepko, ki se vnese v potni list, za to pooblaščena uradna oseba.

Podpis je na desni strani polja „OPOMBE“; pri čemer del podpisa sega prek vizumske nalepke na stran potnega lista ali potne listine, vendar ne sme segati na strojno čitljivo polje.

5.2.   Razveljavitev že izpolnjenega vizuma

Vizumske nalepke ni dovoljeno spreminjati. Če se pri izpolnjevanju vizumske nalepke naredi napaka, je treba nalepko razveljaviti.

5.3.   Vnos vizumske nalepke v potni list

Nalepka se izpolni, preden se pritrdi v potni list. Žig in podpis se na nalepko vneseta potem, ko je ta že pritrjena v potni list ali potno listino.

Pravilno izpolnjena nalepka se pritrdi na prvo stran potnega lista, ki ne sme biti popisana ali žigosana razen z žigom za identifikacijo prošnje. Zavrne se potni list, v katerem ni prostora za pritrditev nalepke, potni list, ki mu je potekla veljavnost, ali potni list, s katerim v obdobju veljavnosti vizuma ni mogoč izstop z ozemlja, vrnitev tujca, državljana tretje države v njegovo matično državo ali vstop v tretjo državo (glej člen 13 Konvencije).

5.4.   Potni listi in druge potne listine, v katere se lahko vpiše enotni vizum

Merila za določitev potnih listin, v katere se lahko vpiše vizum v skladu s členom 17(3)(a) Konvencije, so opredeljena v Prilogi 11.

V skladu s členom 14 Konvencije se v potno listino ne sme pritrditi vizumska nalepka, če potna listina ni veljavna v nobeni od pogodbenic. Če potna listina velja samo v eni ali samo v nekaterih pogodbenicah, je vpisani vizum omejen samo na to pogodbenico ali pogodbenice.

Če ena ali več pogodbenic ne priznava veljavnosti potne listine, je vizum le omejeno ozemeljsko veljaven. Diplomatsko ali konzularno predstavništvo države članice mora uporabiti obrazec enotne oblike, da vnese vizum, izdan imetnikom potnih listin, ki jih država članica, ki je obrazec izdala, ne priznava. Takšen vizum ima le omejeno ozemeljsko veljavnost.

5.5.   Žig diplomatskega ali konzularnega predstavništva, ki izdaja vizum

Žig diplomatskega ali konzularnega predstavništva, ki izdaja vizum, se posebej previdno pritisne v rubriko „OPOMBE“, da se zagotovi berljivost podatkov, sega pa prek nalepke na stran potnega lista ali potne listine. Žig je mogoče pritisniti v strojno čitljivo polje samo v primerih, ko se je treba odpovedati izpolnitvi te rubrike zato, da ni več uporabna. Velikost in vsebina žiga ter črnilo, ki ga je treba uporabiti, določijo države članice v nacionalnih določbah.

Da se prepreči ponovna uporaba vizumske nalepke, vnesene na obrazec enotne oblike, se žig konzularnega urada izdajatelja pritisne na desno tako, da zajame nalepko in obrazec; žig ne sme ovirati branja polj in izpolnjevanja podatkov, prav tako ne sme segati v strojno čitljivo polje, če je izpolnjeno.

VII.   UPRAVLJANJE IN ORGANIZACIJA

1.   Organizacijska sestava vizumskega oddelka

Za organiziranost vizumskega oddelka so pristojne pogodbenice.

Vodja diplomatsko-konzularnega predstavništva organizira vizumski oddelek, da se prepreči kakršno koli malomarno ravnanje, ki bi omogočalo krajo ali ponarejanje dokumentov.

2.   Dokumentacija in arhiviranje vlog

Za arhiviranje vlog za izdajo vizuma in fotografij prosilcev, pri katerih se je za izdajo vizuma treba predhodno posvetovati, so pristojne pogodbenice.

Vloge za izdajo vizuma se hranijo najmanj eno leto po izdaji vizuma in najmanj pet let, če je bil vizum zavrnjen.

Da bi med postopkom posvetovanja poenostavili iskanje vlog in pošiljanje odgovorov, morajo biti dokumenti označeni z ustreznimi kartotečnimi in arhivskimi oznakami.

3.   Seznami vizumov

Pogodbenice v register vpišejo vizume, ki so bili izdani v skladu z običajno nacionalno prakso. Razveljavljene vizumske nalepke se vpišejo kot razveljavljene.

4.   Takse, ki ustrezajo upravnim stroškom obravnave prošnje za vizum

Takse, ki ustrezajo upravnim stroškom obravnave prošnje za vizum, so navedene v Prilogi 12.

Takse se ne zaračunajo za upravne stroške vlog za izdajo vizuma, ki so jih vložili državljani tretjih držav, ki so družinski člani državljana Unije ali države pogodbenice Sporazuma EGP in uresničujejo svojo pravico do prostega pretoka.

VIII.   KONZULARNO SODELOVANJE NA LOKALNI RAVNI

1.   Pregled konzularnega sodelovanja na lokalni ravni

Konzularno sodelovanje na lokalni ravni je na splošno usmerjeno v presojo nevarnosti nezakonitega priseljevanja. Zlasti pa se osredotoča na določanje skupnih meril za obravnavo vlog za izdajo vizumov ter za izmenjavo podatkov o uporabi ponarejenih dokumentov, o možnih poteh, ki se uporabljajo za nezakonito vodenje ljudi prek meje, in o zavrnitvi vlog za izdajo vizumov, pri katerih je očitno, da so neutemeljene ali vsebujejo lažne navedbe. Konzularno sodelovanje naj bi omogočalo tudi izmenjavo podatkov o zaupanju vrednosti prosilcev in skupno pripravo informacij za javnost o pogojih za izdajo schengenskega vizuma.

Pri konzularnem sodelovanju na lokalni ravni je treba upoštevati tudi lokalno upravo ter socialne in gospodarske strukture.

Diplomatsko-konzularna predstavništva organizirajo sestanke redno in tako pogosto, kolikor je potrebno glede na dane okoliščine. Svojim nacionalnim centralnim organom pošiljajo poročila o teh sestankih. Predsedstvo lahko zaprosi, da mu pošljejo skupno polletno poročilo.

2.   Preprečevanje večkratne vložitve vloge za izdajo vizuma ali ponovne vložitve vloge, ki je bila pred kratkim zavrnjena

Z izmenjavo podatkov med diplomatsko-konzularnimi predstavništvi ter z identifikacijo vlog na podlagi žiga ali na kak drug način je treba preprečiti, da bi ista oseba med obravnavanjem vloge ali po zavrnitvi le-te večkrat ali zaporedoma vložila vlogo pri istem diplomatsko-konzularnem predstavništvu ali pri različnih diplomatsko-konzularnih predstavništvih.

Ne glede na morebitno posvetovanje med diplomatsko-konzularnimi predstavništvi, pa tudi ne glede na medsebojno izmenjane podatke diplomatsko-konzularno predstavništvo, kjer je vloga vložena, se pritisne žig v potni list vsakega prosilca z zaznamkom „Vloga za izdajo vizuma, vložena dne........, v....“. Za besedo „dne“ se vpiše šest številk (dve številki za dan, dve za mesec in dve za leto); v drugo polje se vpiše naziv diplomatsko-konzularnega predstavništva pogodbenice. Doda se še oznaka za vrsto zaprošenega vizuma.

Diplomatsko-konzularno predstavništvo, ki je vlogo sprejelo, presodi, ali je treba odtisniti žig tudi v diplomatske in službene potne liste.

Žig se prav tako lahko vtisne pri vlogah za izdajo vizuma za dolgoročno prebivanje.

Ko schengenska država pri izdaji vizuma zastopa drugo schengensko državo, se v polje vpiše oznaka za vrsto zaprošenega vizuma in črka „R“, ki ji sledi oznaka zastopane države.

Ob izdaji vizuma se na odtisnjen identifikacijski žig, kjer je to mogoče, pritrdi nalepka.

V izjemnih okoliščinah, ko žiga ni mogoče odtisniti, diplomatsko-konzularno predstavništvo o tem obvesti pristojno schengensko delovno skupino in ji predloži v odobritev drugačno rešitev, na primer izmenjavo fotokopij potnih listov ali seznamov zavrnjenih vizumov z navedbo vzrokov za zavrnitev.

Vodje diplomatsko-konzularnih predstavništev na pobudo predsedstva ali na lastno pobudo odločijo, ali so potrebni nadomestni oziroma dodatni preventivni ukrepi.

3.   Ocena prosilčeve vrednosti zaupanja

Za lažje ugotavljanje prosilčeve vrednosti zaupanja si diplomatsko-konzularna predstavništva lahko v skladu z nacionalno zakonodajo izmenjujejo podatke na podlagi dogovorov, ki so bili sklenjeni na lokalni ravni v okviru sodelovanja in v skladu z določbami točke 1 tega poglavja.

Izmenjujejo se lahko podatki o prosilcih, katerih vloge so bile zavrnjene, ker so uporabljali ukradene, izgubljene ali ponarejene dokumente, ker niso zapustili države v roku, navedenem na predhodno izdanem vizumu, ker te osebe ogrožajo varnost, in zlasti takrat, ko obstaja sum, da se bo oseba nezakonito priselila na ozemlje schengenskih držav.

Podatki, ki se skupno pripravijo in medsebojno izmenjujejo, služijo kot delovni pripomoček pri obravnavi vlog za izdajo vizumov. Vendar pa ne morejo nadomestiti drugih postopkov, kakršni so preverjanje vlog za izdajo vizumov, preverjanje podatkov v schengenskem informacijskem sistemu ali posvetovanje z nacionalnimi centralnimi organi, ki so zaprosili za predhodno posvetovanje.

4.   Izmenjava statističnih podatkov

5.   Vloge za izdajo vizuma, ki jih obdelajo zasebne upravne agencije, potovalne agencije in organizatorji potovanj

Temeljno pravilo za vloge za izdajo vizuma je, da mora biti zagotovljena možnost osebnega pogovora. Vendar pa se to lahko opusti, kadar ni utemeljenega dvoma o prosilčevi vrednosti zaupanja, namenu potovanja ali prosilčevem dejanskem namenu, da se vrne v izvorno državo, ter ugledna in solventna pravna oseba, ki organizira potovanja za skupine, predloži diplomatskemu ali konzularnemu predstavništvu potrebno dokumentacijo in z upravičeno zanesljivostjo jamči za prosilčevo vrednost zaupanja, namen potovanja in prosilčev dejanski namen vrnitve (glej točko III.4).

Predvsem v državah z veliko površino je za zasebne upravne agencije, potovalne agencije in organizatorje potovanj ter njihove prodajalce na drobno običajno in koristno, da delujejo kot prosilčevi pooblaščeni posredniki. Ti poslovni posredniki po svoji naravi niso enotni, saj ne prevzemajo enake stopnje zaveze do svojih strank, ki jim zaupajo obdelavo vizumov; tako bo stopnja solventnosti in zanesljivosti, ki se od njih pričakuje, načeloma neposredno sorazmerna njihovi stopnji udeleženosti v celotnem načrtovanju potovanja, namestitve, zdravstvenem in potovalnem zavarovanju ter njihovi odgovornosti za povratek stranke v izvorno državo.

5.1.   Vrste posrednikov

5.2.   Uskladitev sodelovanja z zasebnimi upravnimi agencijami, potovalnimi agencijami, organizatorji potovanj in njihovimi prodajalci na drobno

----

(1)  v skladu s členom 138 Konvencije veljajo te določbe samo za evropsko ozemlje Francoske republike in Kraljevine Nizozemske.

(2)UL L 64, 7.3.2003, str. 1.

(3)  V izjemnih primerih lahko vizume za kratkoročno prebivanje ali tranzitne vizume izdajo organi mejne kontrole v skladu s pogoji, opredeljenimi v delu II, točki 5 Skupnega priročnika o zunanjih mejah.

(4)UL L 99, 17.4.2003, str. 8.

(5)UL L 99, 17.4.2003, str. 15.

(6)  Ti priporočljivi zneski se določijo glede na ureditve iz dela I Skupnega priročnika o zunanjih mejah.

(7)  V primeru tranzitnih vizumov dolžina tranzita ne sme presegati 5 dni.

----

PRILOGA 1

I.   Skupni seznam držav, katerih državljani potrebujejo vizum za države članice, ki jih zavezuje Uredba (ES) št. 539/2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2414/2001 in Uredbo (ES) št. 453/2003

II.   Skupni seznam tretjih držav, katerih državljani ne potrebujejo vizuma za države članice, ki jih zavezuje Uredba (ES) št. 539/2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2414/2001 in Uredbo (ES) št. 453/2003

----

(1)UL L 81, 21.03.2001, str. 1.

(2)UL L 327, 12.12.2001, str. 1.

(3)UL L 69, 13.03.2003, str. 10.

(4)  Oprostitev vizumske obveznosti velja samo za imetnike potnega lista „Posebnega upravnega območja Hong Kong“.

(5)  Oprostitev vizumske obveznosti velja samo za imetnike potnega lista „Posebnega upravnega območja Macaa“.

----

PRILOGA 2

Predpisi o ureditvi gibanja imetnikov diplomatskih ali službenih potnih listov in imetnikov prepustnic, ki jih svojim uslužbencem izdajajo nekatere mednarodne medvladne organizacije

I.   Predpisi o ureditvi gibanja na zunanjih mejah

II.   Predpisi o ureditvi gibanja na notranjih mejah

Praviloma se uporablja ureditev, kot jo predvidevajo člen 19 in naslednji členi, razen za vizume z ozemeljsko omejeno veljavnostjo.

Če za imetnike diplomatskih in službenih potnih listov ne velja vizumska obveznost, se lahko znotraj ozemlja držav pogodbenic prosto gibljejo tri mesece od dneva vstopa ali do poteka veljavnosti vizuma.

Akreditirane osebe diplomatskih ali konzularnih predstavništev in njihovi družinski člani, ki so imetniki posebne osebne izkaznice, izdane pri ministrstvu za zunanje zadeve, se lahko prosto gibljejo na državnem ozemlju drugih pogodbenic največ tri mesece ob predložitvi izkaznice in po potrebi tudi potnega lista.

Predpisi o gibanju imetnikov diplomatskih in službenih potnih listov

Seznam A

Države, katerih državljani NE potrebujejo vizuma v eni ali več schengenskih državah kot imetniki diplomatskega ali službenega potnega lista, vendar pa vizum potrebujejo, ko so imetniki navadnega potnega lista.

Seznam B

Seznam držav, katerih državljani potrebujejo vizum v eni ali več schengenskih državah kot imetniki diplomatskega ali službenega potnega lista, vendar pa vizuma NE potrebujejo, ko so imetniki navadnega potnega lista.

----

(1)  Imetniki diplomatskih potnih listov, ki so napoteni na Madžarsko, za prvi vstop potrebujejo vizum, vendar ga ne potrebujejo za nadaljnje delo.

(2)  Vizumska obveznost velja tudi za imetnike posebnih potnih listov.

(3)  Za službeno potovanje.

----

PRILOGA 3

Skupni seznam tretjih držav, katerih državljani potrebujejo letališki tranzitni vizum, kar velja tudi za imetnike potnih listin, ki so jih izdale te tretje države (1)

Schengenske države se zavezujejo, da ne bodo spreminjale dela I Priloge 3 brezsoglasja drugih držav članic.

Če pogodbenica namerava spremeniti del II te priloge, mora prej o tem obvestiti druge pogodbenice in upoštevati njihove interese.

Del I

Skupni seznam tretjih držav, katerih državljani potrebujejo letališki vizum za vse schengenske države, kar velja tudi za imetnike potnih listin, ki so jih izdale te tretje države (2) (3)

Državljani teh držav ne potrebujejo vizuma, če so imetniki enega od dovoljenj za prebivanje, ki so navedena v delu III(A) te priloge in ga je izdala država iz evropskega gospodarskega prostora, ali če so imetniki enega od dovoljenj za prebivanje držav Andore, Japonske, Kanade, Monaka, San Marina, Švice ali Združenih držav Amerike, ki jamči neomejeno pravico vrnitve iz dela III(B).

Seznam dovoljenj za prebivanje se pripravi sporazumno v okviru delovne skupine II, podskupine za vizume, in se občasno preverja. Če nastanejo težave, lahko pogodbenice te ukrepe opustijo, dokler se težave ne rešijo sporazumno. Pogodbenice se lahko odločijo, da za nekatera dovoljenja za prebivanje te določbe ne veljajo, če je tako določeno v delu III.

O tem, da so imetniki diplomatskih ali službenih potnih listov oproščeni obveznosti letališkega tranzitnega vizuma, odloča vsaka država članica posebej.

Del II

Skupni seznam tretjih držav, katerih državljani potrebujejo letališki tranzitni vizum samo v nekaterih schengenskih državah, kar velja tudi za imetnike potnih listin, ki so jih izdale te tretje države

Del III

IRSKA

LIHTENŠTAJN

ZDRUŽENO KRALJESTVO

ANDORA

KANADA

JAPONSKA

MONAKO

SAN MARINO

ŠVICA

ZDRUŽENE DRŽAVE AMERIKE

----

(1)  Za izdajo letališkega tranzitnega vizuma predhodno posvetovanje z nacionalnimi centralnimi oblastmi ni potrebno.

(2)  Za vse schengenske države:

Letališkega tranzitnega vizuma (LTV) ne potrebujejo:

(3)  Za države Beneluksa, Češko, Estonijo, Španijo, Francijo, Madžarsko, Slovenijo in Slovaško:

Letališkega tranzitnega vizuma ne potrebujejo:

(4)  Za Italijo:

Za državljane velja obveznost vizuma samo v primeru, ko nimajo veljavnega vizuma ali dovoljenja za prebivanje v državah članicah Evropske unije ali v pogodbenici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, v Kanadi, Švici ali Združenih državah Amerike.

(5)  Za Nemčijo:

Letališkega tranzitnega vizuma ne potrebujejo:

(6)  Za Nemčijo in Ciper:

Letališkega tranzitnega vizuma ne potrebujejo:

Za Poljsko:

Letališkega tranzitnega vizuma ne potrebujejo:

(7)  Za Nemčijo:

Letališkega tranzitnega vizuma ne potrebujejo:

(8)  Za državljane velja obveznost vizuma samo v primeru, ko nimajo veljavnega dovoljenja za prebivanje v državah članicah EGP, Združenih državah ali Kanadi. Imetniki diplomatskega, posebnega ali službenega potnega lista so prav tako oproščeni obveznosti vizuma.

(9)  Letališkega tranzitnega vizuma ne potrebujejo:

(10)  Letališkega tranzitnega vizuma ne potrebujejo:

(11)  Imetniki diplomatskih in službenih potnih listov ne potrebujejo letališkega tranzitnega vizuma (LTV). To velja tudi za imetnike navadnega potnega lista, ki stalno prebivajo v eni od držav članic Evropskega gospodarskega prostora, Kanadi ali Združenih državah Amerike oziroma so imetniki veljavnega vstopnega vizuma za eno od teh držav.

(12)  Obveznost vizuma velja samo v primeru, ko državljani nimajo veljavnega dovoljenja za prebivanje v državah članicah Evropskega gospodarskega prostora, Kanadi ali Združenih državah Amerike.

(13)  Imetniki diplomatskih in službenih potnih listov ne potrebujejo letališkega tranzitnega vizuma.

(14)  Državljani tretjih držav, ki sicer potrebujejo tranzitni vizum, za tranzit preko avstrijskih letališč ne potrebujejo letališkega tranzitnega vizuma (LTV), če imajo za obdobje trajanja tranzita enega izmed naslednjih dokumentov:

(15)  Le, če državljani nimajo veljavnega vizuma ali dovoljenja za prebivanje v državah članicah EU ali v pogodbenici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, v Kanadi, Švici ali v Združenih državah Amerike.

(16)  Le za imetnike potne listine za palestinske begunce.

(17)  Indijski državljani ne potrebujejo letališkega tranzitnega vizuma, če so imetniki diplomatskega ali službenega potnega lista.

Indijski državljani prav tako ne potrebujejo letališkega tranzitnega vizuma, če imajo veljavni vizum ali dovoljenje za prebivanje za državo EU ali za državo Evropskega gospodarskega prostora ali za Kanado, Švico ali Združene države Amerike. Poleg tega indijski državljani ne potrebujejo letališkega tranzitnega vizuma, če imajo veljavno dovoljenje za prebivanje v Andori, na Japonskem, v Monaku ali v San Marinu in dovoljenje za ponovni vstop v državo njihovega prebivališča, ki je veljavno tri mesece po njihovem letališkem tranzitu. Treba je opozoriti, da izjema za indijske državljane, ki imajo veljavno dovoljenje za prebivanje v Andori, na Japonskem, v Monaku ali v San Marinu začne veljati na dan vključitve Danske v schengensko sodelovanje, t.j. dne 25. marca 2001.

(18)  Imetniki diplomatskih potnih listov ne potrebujejo letališkega tranzitnega vizuma.

(19)  Imetniki jordanskih potnih listov ali dokumentov, ki nadomeščajo potni list, ne potrebujejo letališkega tranzitnega vizuma, če posedujejo veljavni vizum za Avstralijo, Izrael, Japonsko, Kanado, Novo Zelandijo ali Združene države Amerike in potrjeno letalsko vozovnico oziroma veljavni vstopni kupon za let v zadevno državo, ali če se po izteku dovoljenega bivanja v eni izmed prej navedenih držav vračajo v Jordanijo in so zato lastniki potrjene letalske vozovnice oziroma veljavnega vstopnega kupona za let v Jordanijo. Let morajo nadaljevati najkasneje v dvanajstih urah po prihodu v Nemčijo s tistega letališča, na katerem se nahajajo izključno v tranzitnem območju. Uporablja se tudi opomba 11.

(20)  Tudi za imetnike potne listine za palestinske begunce.

(21)  Na podlagi tega dovoljenja imetnik ne more biti oproščen obveznosti letališkega vizuma v Nemčiji.

----

PRILOGA 4

Seznam dokumentov, ki imetnikom omogočajo vstop brez vizuma

BELGIJA

ČEŠKA REPUBLIKA

DANSKA

Izkaznice za prebivanje

EF/EØ – opholdskort (EU/EGP izkaznica za prebivanje) (naslov na izkaznici)

Dovoljenja za prebivanje (naslov na izkaznici)

Od 14. septembra 1998 Danska izdaja nova dovoljenja za prebivanje v obliki kreditne kartice.

V obtoku je še vedno nekaj veljavnih dovoljenj za prebivanje kategorij B, D in H, ki so bila izdana v drugi obliki. Te izkaznice so narejene iz plastificiranega papirja, merijo okoli 9 cm x 13 cm in nosijo vzorec danskega grba v beli barvi. Ozadje izkaznice B je bež, izkaznice D svetlo rožnate in izkaznice H svetlo slezaste barve.

V potni list je treba vnesti nalepke z naslednjim besedilom

Nalepke, ki jih izda ministrstvo za zunanje zadeve

Treba je opozoriti, da osebne izkaznice za tuje diplomate, tehnično ali administrativno osebje, gospodinjske pomočnike itd., ki jih je izdalo ministrstvo za zunanje zadeve, imetniku ne dajejo pravice do vstopa na ozemlje brez vizuma, saj takšne osebne izkaznice ne pomenijo dovoljenja za prebivanje na Danskem.

Drugi dokumenti

NEMČIJA

I.   Splošno

II.   Izkaznice za člane diplomatskih predstavništev

Pripadajoči privilegiji so prikazani na hrbtni strani vsake izkaznice.

III.   Izkaznice za člane konzularnih predstavništev s poklicnim statusom

Pripadajoči privilegiji so prikazani na hrbtni strani vsake izkaznice.

IV.   Posebne izkaznice

V.   Seznam udeležencev šolskih izletov znotraj Evropske unije

ESTONIJA

Če tujec, ki je družinski član državljana EU, zaprosi za dovoljenje za prebivanje pri njegovemu/njenemu družinskemu članu v Estoniji, odbor za državljanstvo in migracije izda posebno dovoljenje za prebivanje:

GRČIJA

ŠPANIJA

Imetniki veljavnega dovoljenja za vrnitev ne potrebujejo vizuma za vstop v državo.

Trenutno veljavna dovoljenja za prebivanje, katerih imetniki za vstop na špansko državno ozemlje ne potrebujejo vizuma, ki bi ga sicer zaradi svojega državljanstva potrebovali, so:

Vstopnega vizuma ne potrebujejo imetniki naslednjih veljavnih dokazil o akreditaciji, ki jih izda ministrstvo za zunanje zadeve:

FRANCIJA

ITALIJA

LATVIJA

LITVA

LUKSEMBURG

MADŽARSKA

NIZOZEMSKA

AVSTRIJA

Naslednji dokumenti ne veljajo kot dovoljenje za začasno prebivanje in imetniku ne dovoljujejo vstopa v Avstrijo brez vizuma:

POLJSKA

PORTUGALSKA

SLOVENIJA

FINSKA

ŠVEDSKA

ISLANDIJA

NORVEŠKA

Dovoljenja za prebivanje, izdana pred 25. marcem 2000, se v imetnikovi potni listini razlikujejo po žigih (ne po nalepkah). Tuji državljani, ki morajo imeti vizum, imajo poleg žigov tudi norveško vizumsko nalepko za obdobje veljavnosti dovoljenja za prebivanje. Dovoljenja za prebivanje, izdana po začetku veljavnosti Schengena 25. marca 2001, bodo imela nalepko. Če vsebuje potna listina tujega državljana star žig, ostane ta veljaven, dokler norveške oblasti ne bodo zamenjale žigov z novo nalepko v dovoljenju za prebivanje.

Zgoraj navedena dovoljenja ne veljajo kot potne listine. V primerih, ko tuj državljan potrebuje potno listino, se lahko kot nadomestilo dovoljenja za delo, prebivanje ali naselitev uporabi eden naslednjih dokumentov:

Imetnik ene od teh potnih listin bo imel pravico do ponovnega vstopa na Norveško v času veljavnosti dokumenta.

----

(1)  Tega dokumenta od 1.7.2003 ne izdajajo več.

(2)  Ta dokument ostane veljaven do datuma poteka. Od 2.6.2001 ga več ne izdajajo

(3)  Načrtuje se zamenjava tega tipa dovoljenja za prebivanje s samostojnim dokumentom iz Uredbe Sveta št. 1030/2002. Države članice bodo o tem obveščene takoj po tej spremembi.

(4)  Isto

(5)  Isto

(6)  Isto

----

PRILOGA 5

RESTREINT UE

----

PRILOGA 6

Seznam častnih konzulov, ki so v izjemnih primerih in začasno pristojni za izdajanje enotnih vizumov

V skladu s sklepom, ki so ga sprejeli ministri in državni sekretarji na seji dne 15. decembra 1992, vse schengenske države priznavajo, da so v nadaljevanju navedeni častni konzuli pristojni za izdajanje enotnega vizuma za tukaj opredeljeno obdobje.

[Niso navedeni.]

----

PRILOGA 7

Priporočljivi zneski za prestop zunanjih mej, ki jih vsako leto določijo nacionalni organi

BELGIJA

Belgijski zakon predvideva splošne določbe za preverjanje ustreznih sredstev za preživljanje, vendar ne določa podrobnejših meril za to.

Pristojni upravni organi ravnajo na naslednji način:

–   Tujci, ki živijo pri zasebniku

Dokazila o sredstvih za preživljanje lahko zagotovi oseba, pri kateri tujec živi v Kraljevini Belgiji, ki napiše in podpiše garantno izjavo, overjeno pri upravnem organu v kraju prebivanja.

Ta oseba jamči, da bo poravnala vse stroške, ki bi nastali v zvezi s prebivanjem in oskrbo tujca, stroške za zdravstveno oskrbo in za vrnitev v matično državo, če jih tujec ne bi mogel poravnati. S tem ukrepom naj bi preprečili, da bi moral stroške poravnati upravni organ. Garantno izjavo mora podpisati oseba, ki je kreditno sposobna; če je ta oseba tujec, mora imeti dovoljenje za stalno prebivanje.

Če je potrebno, mora tujec predložiti tudi dokazilo o osebnih dohodkih.

Če tujec nima lastnih sredstev, mora razpolagati vsaj z zneskom 38 EUR za dan prebivanja.

–   Tujci, ki so nastanjeni v hotelu

Če tujec ne more predložiti dokazil o lastnih sredstvih, mora razpolagati vsaj z zneskom 50 EUR za dan prebivanja.

V večini primerov mora tujec predložiti tudi vozovnico (letalsko vozovnico) za vrnitev v matično državo ali državo svojega prebivališča.

ČEŠKA REPUBLIKA

Priporočljivi zneski so določeni v Zakonu št. 326/1999 Sb. o prebivanju tujcev na ozemlju Češke republike in spremembi nekaterih zakonov.

V skladu s členom 5 Zakona o prebivanju tujcev na ozemlju Češke republike je tujec na zahtevo policije dolžan predložiti dokazilo, ki potrjuje, da so za njegovo prebivanje na ozemlju Češke republike zagotovljena sredstva (člen 13) ali overjeno vabilo, katerega overitev s strani policije ni starejša od 90 dni (člena 15 in 180).

Člen 13 določa naslednje:

„Sredstva, potrebna za prebivanje

in člen 15 določa naslednje:

„Vabilo

V vabilu se oseba, ki vabi, zaveže, da bo krila stroške:

DANSKA

Po danskem zakonu o tujcih mora imeti tujec, ki vstopi na Dansko, ustrezna sredstva za preživetje in za povratno vožnjo.

V vsakem primeru morajo to odločiti službe mejne kontrole pri vstopu v državo, in sicer prek posebne presoje ekonomskega položaja tujca, ob upoštevanju informacij o njegovih oziroma njenih zmožnostih v zvezi z nastanitvijo in povratno vožnjo.

Za namen določitve, ali ima tujec ustrezna sredstva, je uprava določila ustrezen znesek za preživetje, ki naj bi načeloma znašal 350 DKK za 24 ur. To je znesek, ki ga mora imeti tujec na razpolago.

Poleg tega mora tujec dokazati, da ima sredstva za povratno vožnjo, na primer v obliki povratne vozovnice.

NEMČIJA

V skladu s členom 15(2) Zakona o prebivališču z dne 30. julija 2004 se lahko tujca na meji zavrne, če ne izpolnjuje pogojev za vstop na ozemlje držav članic v skladu s členom 5 Schengenske konvencije. To se zgodi v primeru, če tujec ne razpolaga z ustreznimi finančnimi sredstvi za prebivanje, vključno s sredstvi za vrnitev v matično državo ali tretjo državo, v katero se lahko vrne na podlagi veljavnega dovoljenja za prebivanje, ali teh sredstev ne more pridobiti na zakonit način.

Obvezni dnevni zneski niso določeni. Organi mejne kontrole morajo namesto tega presoditi za vsak primer posebej, kakšen je položaj tujca. Upoštevati je treba njegove osebne razmere, kot so narava in namen obiska, dolžina prebivanja, morebitno prebivanje pri sorodnikih ali prijateljih in stroške za preživljanje.

Če državljan tretje države ne more predložiti dokazil o teh razmerah ali vsaj podati verodostojne izjave, mora razpolagati vsaj z zneskom 45 EUR na dan. Treba se je tudi prepričati, da ima državljan tretje države možnost vrnitve ali nadaljevanja potovanja. Kot dokaz lahko predloži povratno vozovnico ali vozovnico za nadaljevanje potovanja.

Dokazila o finančnih sredstvih so lahko gotovina, kreditne kartice in čeki, pa tudi:

Če obstaja dvom o negotovinski likvidnosti tujca, je treba primer preučiti pred njegovim vstopom v državo.

ESTONIJA

Po estonski zakonodaji morajo tujci, ki prihajajo v Estonijo brez vabila, pri vstopu v državo na zahtevo uradnika mejne straže predložiti dokazilo o zadostnih denarnih sredstvih za kritje stroškov svojega prebivanja in odhoda iz Estonije. Zadostna denarna sredstva pomeni 0,2-kratnik minimalne mesečne plače, kot jo izvaja republiška vlada, za vsak dovoljeni dan prebivanja.

V nasprotnem primeru gostitelj prevzame odgovornost za stroške tujčevega prebivanja in odhoda iz Estonije.

GRČIJA

Z ministrskim odlokom št. 3011/2/1f z dne 11. januarja 1992 je bil določen znesek, s katerim morajo razen državljanov držav Evropske skupnosti razpolagati tujci, ki želijo vstopiti na ozemlje Helenske republike.

V skladu z navedenim ministrskim odlokom morajo tujci iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, razpolagati z 20 EUR v tuji valuti na osebo na dan ob vstopu v Helensko republiko in minimalnim zneskom 100 EUR.

Za mladoletne družinske člane tujca znaša dnevni znesek v tuji valuti polovico skupnega zneska.

Za državljane tistih držav, ki niso članice Skupnosti in katerih zakonodaja določa, da morajo grški državljani na njihovih mejah zamenjati devize, velja ta obveznost po načelu vzajemnosti.

ŠPANIJA

Tujci morajo dokazati, da razpolagajo s finančnimi sredstvi za preživljanje. Minimalni zneski pri tem so naslednji:

Tujci morajo dokazati, da razpolagajo z zgoraj navedenimi sredstvi za preživljanje s predložitvijo gotovine ali potrjenimi čeki, potovalnimi čeki, potrdili o plačilu, kreditnimi pismi ali ustreznim bančnim izpiskom. Če tujec teh dokazil ne more predložiti, španska mejna policija prizna vsako drugo dokazilo, za katero meni, da zadostuje.

FRANCIJA

Priporočljiv znesek ustreznih sredstev, potrebnih za nameravano prebivanje tujca v Franciji ali za tranzit prek ozemlja Francije do cilja v tretji državi, je enak znesku zagotovljene minimalne plače v Franciji (SMIC), ki se dnevno izračunava na podlagi stopnje, določene 1. januarja tekočega leta.

Ta znesek se redno prilagaja indeksu življenjskih stroškov v Franciji:

Od 1. julija 2003 znaša dnevni znesek minimalne plače (SMIC) 50,40 EUR.

Imetniki potrdila o prebivanju morajo razpolagati vsaj z minimalnim zneskom, ki je enak polovici minimalne plače, če hočejo prebivati v Franciji. Ta znesek znaša 25,20 EUR na dan.

ITALIJA

Člen 4(3) „Prečiščenega besedila določb, ki urejajo priseljevanje in status tujcev“ št. 286 z dne 28. julija 1998 navaja, da mora Italija v skladu z obveznostmi, ki jih je prevzela v posebnih mednarodnih sporazumih, omogočiti vstop na svoje ozemlje tujcem, ki lahko z ustrezno dokumentacijo dokažejo namen in pogoje njihovega prebivanja ter ustrezna sredstva za preživetje med njihovim prebivanjem v državi ter, razen v primeru dovoljenj za prebivanje za namen dela, za njihovo vrnitev v matično državo. Sredstva za preživetje so opredeljena v ustrezni direktivi, ki jo je izdalo ministrstvo za notranje zadeve. Tujci, ki ne izpolnjujejo teh pogojev, oziroma tisti, ki naj bi predstavljali grožnjo nacionalni varnosti ali javnemu redu države ali ene od držav, s katerimi je Italija podpisala sporazume za odpravo kontrol na notranjih mejah in za prost pretok oseb, ne smejo vstopiti v Italijo, ob upoštevanju omejitev in odstopanj v teh sporazumih.

Ustrezna direktiva z naslovom „Opredelitev sredstev za preživljanje za vstop in prebivanje tujcev na nacionalnem ozemlju“, ki je bila izdana 1. marca 2000, določa, da:

Tabela A

Tabela za določanje sredstev za preživljanje, ki se zahtevajo za vstop na italijansko ozemlje v turistične namene

CIPER

V skladu z uredbami o tujcih in priseljevanju (Uredba (9(2)(B)) je vstop tujcev za začasno prebivanje odvisen od diskrecijske pravice uradnika za priseljevanje na meji, ki se izvršuje v skladu s splošnimi ali s posebnimi navodili ministra za notranje zadeve ali v skladu z zgornjimi uredbami. Uradniki za priseljevanje na meji odločijo o vstopu za vsak primer posebej, ob upoštevanju namena in dolžine prebivanja, morebitnih hotelskih rezervacij ali namestitvenih možnosti pri osebah s prebivališčem na Cipru.

LATVIJA

Člen 81 Uredbe kabineta ministrov št. 131 z dne 6. aprila 1999, kakor je bila spremenjena z Uredbo kabineta ministrov št. 124 z dne 19. marca 2002, določa, da tujec oziroma oseba brez državljanstva na zahtevo uradnika Državne mejne straže predloži dokazila iz pododstavkov 67.2.2 in 67.2.8 teh uredb:

Za vstop in prebivanje v Republiki Latviji mora tujec v skladu z zakonom o priseljevanju dokazati, da ima potrebna sredstva za preživljanje.

Zahtevajo se naslednji zneski:

Kadar elektronski informacijski sistem – zbirka podatkov o vabilih – vsebuje informacije, da bo gostitelj pokril stroške v zvezi z vstopom in prebivanjem tujca na ozemlju Republike Latvije, tujcem, ki zaprosijo za vizum, ni treba predložiti dokumentov, ki dokazujejo razpoložljivost sredstev za preživljanje, ki se zahtevajo za vstop in prebivanje v Republiki Latviji.

LITVA

Po zakonu o pravnem položaju tujcev se tujcu prepove vstop v Republiko Litvo, če ne more dokazati, da razpolaga z zadostnimi sredstvi za prebivanje v Republiki Litvi, da ima vozovnico za povratek v svojo državo ali vozovnico za potovanje v tretjo državo, v katero ima pravico vstopa.

Za določitev, ali ima tujec ustrezna sredstva za preživljanje, je ministrstvo za socialno varnost in delo določilo ustrezne zneske finančnih sredstev za 24 ur, ki jih mora imeti na razpolago tujec:

LUKSEMBURG

Zakonodaja Luksemburga ne predvideva priporočljive vsote, ki bi jo organi mejne kontrole preverjali. Pooblaščena uradna oseba, ki izvaja mejno kontrolo, odloča o vsakem primeru posebej, ali ima tujec za preživljanje dovolj denarnih sredstev. V ta namen pooblaščena uradna oseba upošteva namen prebivanja in način nastanitve.

MADŽARSKA

Priporočljiva vsota je določena v zakonodaji o tujcih: v skladu z Dekretom št. 25/2001. (XI. 21.) ministra za notranje zadeve se trenutno zahteva 1000 HUF pri vsakem vstopu.

V skladu s členom 5 zakona o tujcih (Zakon XXXIX iz leta 2001 o vstopu in prebivanju tujcev), je sredstva za preživljanje, ki se jih zahteva za vstop in prebivanje, mogoče dokazovati s predložitvijo:

MALTA

Ob vstopu tujca na Malto se preveri, ali razpolaga z vsaj 20 MTL (48 EUR) na dan za čas trajanja obiska.

NIZOZEMSKA

Trenutno znaša znesek, ki je organom mejne kontrole za osnovo pri preverjanju sredstev za preživljanje, 34 EUR na osebo na dan.

Uporaba tega merila je spremenljiva, ker se zahtevani znesek sredstev za preživljanje določa glede na dolžino nameravanega prebivanja tujca v državi, glede na namen njegovega potovanja in glede na njegove osebne okoliščine.

AVSTRIJA

V skladu s členom 52(2) (Z)4 Zakona o tujcih se tujca na meji zavrne, če v Avstriji nima urejenega prebivanja in če nima dovolj denarnih sredstev za kritje stroškov prebivanja in za vrnitev v matično državo.

Vendar pa za presojo o zgoraj omenjenem niso določeni referenčni zneski. Odloča se o vsakem primeru posebej glede na namen, način in trajanje prebivanja. Za dokazilo je lahko gotovina in – glede na okoliščine posameznega primera – potovalni čeki, kreditne kartice, bančna garancija ali garantna izjava plačila zmožne osebe, ki živi v Avstriji.

POLJSKA

Zahtevani zneski za prehod meja so določeni v Uredbi ministra za notranje zadeve in upravo z dne 29. septembra 2003 o znesku sredstev za kritje stroškov vstopa, prebivanja in odhoda tujcev, ki so prečkali mejo Republike Poljske ter o podrobnih pravilih o dokazilih za dokazovanje razpolaganja s temi sredstvi. (Dz.U. 2003, št. 178, poz. 1748 in št. 232, poz. 2341).

Zneski, določeni v zgornji uredbi, so naslednji:

Tujci dokažejo, da razpolagajo z zadostnimi sredstvi za preživljanje, bodisi s predložitvijo gotovine bodisi:

PORTUGALSKA

Tujci morajo za vstop in prebivanje na Portugalskem razpolagati z naslednjimi zneski:

Tujcem, ki lahko dokažejo, da imajo med svojim obiskom v državi zagotovljeno oskrbo in prenočišče, ni treba razpolagati s temi zneski.

SLOVENIJA

V skladu s členom 7 Navodil o zavrnitvi vstopa tujcu, pogojih za izdajo vizuma na mejnih prehodih, pogojih za izdajo vizuma zaradi humanitarnih razlogov in načinu razveljavitve vizuma (Uradni list Republike Slovenije, št. 2/01 – v nadaljevanju ''Navodila'') mora tujec pred vstopom v državo in na zahtevo policista zagotoviti informacije o tem, kako bo za čas svojega prebivanja v Republiki Sloveniji zagotovil sredstva za preživljanje in vrnitev v matično državo ali nadaljnje potovanje v tretjo državo.

Tujec mora kot ustrezen dokaz zahtevanih sredstev za preživljanje predložiti predpisan znesek v gotovini ali potovalnih čekih, mednarodno priznanih debetnih ali kreditnih karticah, akreditivih ali kateri koli drug verodostojni dokaz obstoja takih sredstev v Republiki Sloveniji.

Kot ustrezen dokaz za vrnitev v svojo matično državo ali potovanje v tretjo državo mora tujec predložiti bodisi plačano vozovnico ali zadostna sredstva za plačilo stroškov potovanje.

Ustrezen denarni znesek dobimo tako, da dnevna sredstva za preživljanje pomnožimo s številom dni prebivanja tujca v Republiki Sloveniji. Če tujec nima zagotovljenih sredstev za preživljanje (družina, plačana nastanitev v turističnem paketu itd.), so dnevna sredstva določena pri 70 EUR, pretvorjena v SIT po veljavnem dnevnem menjalnem tečaju.

Predpisan znesek za mladoletne osebe, ki jih spremljajo starši ali pravni zastopniki, je 50 % v prejšnjem odstavku predpisanega zneska.

SLOVAŠKA

V skladu s členom 4(2)(c) Zakona št. 48/2002 Z. z. o prebivanju tujcev mora tujec na zahtevo dokazati, da za prebivanje razpolaga z denarnim zneskom v konvertibilni valuti, ki predstavlja najmanj polovico minimalne plače iz Zakona št. 90/1996 Z. z. o minimalni plači s spremembami za vsak dan prebivanja; tujec, mlajši od 16 let, mora dokazati, da za prebivanje razpolaga z denarnimi sredstvi, ki predstavljajo polovico minimalne plače.

FINSKA

Po Zakonu o tujcih (301/2004, odstavek 11) mora tujec ob vstopu dokazati, da razpolaga z zadostnimi sredstvi za preživljanje, upoštevajoč dolžino predvidenega prebivanja in povratek v državo, iz katere je pripotoval, oziroma tranzit v tretjo državo, v katero ima zagotovljen vstop, ali da lahko ta sredstva pridobi po zakoniti poti. Zadostna sredstva se določijo za vsak primer posebej. Poleg sredstev ali vozovnic za odhod in nastanitev med prebivanjem je ocenjeno tudi, da je za preživljanje potrebnih približno 30 EUR na dan, odvisno od načina nastanitve in morebitnega poroka.

ŠVEDSKA

Švedska zakonodaja ne določa referenčnega zneska za prečkanje meja. Kontrolni organ, pristojen za izvajanje mejne kontrole, za vsak primer posebej odloči, ali ima tujec ustrezna sredstva za preživljanje.

ISLANDIJA

Po islandski zakonodaji morajo tujci dokazati, da imajo dovolj denarja za zadovoljitev svojih potreb na Islandiji in za povratno vožnjo. Referenčna vsota znaša 4 000 ISK na osebo. Če stroške nastanitve nosi tretja oseba, se znesek razpolovi. Skupni minimalni znesek je 20 000 ISK za vsak vstop.

NORVEŠKA

Po členu 27(d) norveškega Zakona o priseljevanju je prepovedan vstop v državo vsakemu tujemu državljanu, ki ne more dokazati ustreznih sredstev za prebivanje v kraljevini in za povratno vožnjo oziroma ne more računati na takšna sredstva.

Zahtevani zneski so določeni individualno in za vsak primer posebej. Upošteva se dolžina prebivanja, ali bo tujec prebival s svojo družino oziroma prijatelji, ali ima vozovnico za povratno vožnjo in ali je bilo za prebivanje izdano jamstvo (na primer, znesek 500 NOK na dan se obravnava kot ustrezen za obiskovalce, ki ne prebivajo s sorodniki ali prijatelji).

----

PRILOGA 8

Enotna vizumska nalepka ter podatki o tehničnih standardih in varnostnih značilnostih

Tehnični in varnostni elementi vizumske nalepke so v Uredbi Sveta (ES) št. 1683/95 z dne 29. maja 1995 o enotni obliki za vizume (1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 334/2002 (2).

UREDBA SVETA (ES) št. 1683/95

z dne 29. maja 1995

o enotni obliki za vizume

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske, skupnosti in zlasti člena 100c(3) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,

ker člen 100c(3) Pogodbe zahteva, da Svet sprejme ukrepe glede enotnega formata za vizume pred 1. januarjem 1996,

ker je vpeljava uporabe enotnega vizuma pomemben korak k usklajevanju vizumske politike; ker člen 7a Pogodbe določa, da je notranji trg prostor brez notranjih meja, kjer je zagotovljen prosti pretok oseb v skladu s določbami te pogodbe; ker ta ukrep skupaj z ukrepi iz poglavja VI Pogodbe tvori med seboj povezano celoto;

ker je pomembno, da enotni vizum vsebuje vse potrebne podatke in izpolnjuje zahteve visoke tehnične ravni zlasti glede zaščite pred ponarejanjem in prenarejanjem dokumentov; ker mora biti vizumska nalepka primerna za uporabo v vseh državah članicah in ker mora vsebovati vsem prepoznavne varnostne oznake, ki so vidne s prostim očesom;

ker vsebuje ta uredba samo tiste tehnične standarde, ki niso zaupne narave, in ker morajo biti ti standardi dopolnjeni z novimi, ki morajo ostati zaupni, da bi preprečili ponarejanje in prenarejanje dokumentov, in ne smejo vsebovati osebnih podatkov ali namigov na te podatke; ker je treba pristojnost za sprejetje nadaljnjih standardov prenesti na Komisijo;

ker je treba zagotoviti, da omenjeni podatki niso dostopni večjemu številu oseb, kolikor je potrebno, je tudi pomembno, da vsaka država članica pooblasti samo enega izvajalca za tiskanje enotnega vizuma, pri čemer ga lahko po svoji presoji zamenja, če je treba; ker mora zaradi varnostnih razlogov vsaka država članica Komisiji in drugim državam članicam sporočiti naziv izvajalca, ki je pooblaščen za tiskanje enotnega vizuma;

ker mora ta uredba, da je učinkovita, veljati za vse vizume iz člena 5; ker je državam članicam prepuščeno, ali bodo uporabljale enotni vizum tudi za vizume, ki se uporabljajo za druge namene, kakršni so opredeljeni v členu 5, pri čemer zagotovijo, da so vključene s prostim očesom vidne razlike, zato da takega vizuma ni mogoče zamenjati z enotnim vizumom;

ker morajo biti pri osebnih podatkih, ki se vpišejo v enotni vizum v skladu s prilogo, upoštevane določbe držav članic glede varstva osebnih podatkov, pa tudi ustrezna zakonodaja Skupnosti –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Vizum, ki ga izdajo države članice v skladu s členom 5, se izdela v obliki enotnega formata (nalepke). Ta vizum mora ustrezati tehničnim standardom, ki so navedeni v Prilogi.

Člen 2

Nadaljnji tehnični standardi, ki preprečujejo ponarejanje vizuma, se določijo v skladu s postopkom, opisanim v členu 6.

Člen 3

1.   Tehnični standardi, omenjeni v členu 2, so zaupne narave in se ne objavijo. Dostopni so samo izvajalcem, ki jih države članice pooblastijo za tiskanje vizumov, in osebam, ki jih v skladu s predpisi za to pooblasti država članica ali Komisija.

2.   Vsaka država članica pooblasti za tiskanje samo enega izvajalca ter sporoči njegovo ime Komisiji in preostalim državam članicam. Dve ali več držav članic lahko za tiskanje sočasno pooblastita istega izvajalca. Vsaka država članica se lahko odloči za drugega izvajalca, o čemer obvesti Komisijo in druge države članice.

Člen 4

1.   Ne glede na ustrezne obširnejše določbe o varstvu osebnih podatkov ima posameznik, ki mu je izdan vizum, pravico, da preveri osebne podatke na vizumu in po potrebi zahteva spremembe ali izbrise.

2.   Enotni vizum ne vsebuje strojno čitljivih podatkov razen tistih, ki se pojavijo tudi v poljih, opisanih v točkah 6 in 12 Priloge, ali v potni listini.

Člen 5

Za namene te uredbe pomeni „vizum“ odobritev ali odločitev države članice, ki se zahteva za vstop na njeno državno ozemlje:

Člen 6

1.   Pri sklicevanju na postopek, opredeljen v tem členu, veljajo naslednje določbe.

2.   Komisiji bo pomagal odbor, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic in ki mu predseduje predstavnik Komisije.

Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek potrebnih ukrepov. Odbor da svoje mnenje o osnutku v roku, ki ga lahko določi predsednik glede na nujnost zadeve. Mnenje se sprejme z večino, ki jo določa člen 148(2) Pogodbe za sprejemanje odločitev Sveta na predlog Komisije. Glasovi predstavnikov držav članic v odboru se ponderirajo na način iz navedenega člena. Predsednik ne glasuje.

Člen 7

Če države članice uporabljajo enotni format za vizume za namene, ki jih člen 5 ne predvideva, morajo z ustreznimi ukrepi onemogočiti zamenjavo z vizumom iz člena 5.

Člen 8

Ta odredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Člen 1 se prične uporabljati šest mesecev po sprejetju ukrepov iz člena 2.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 29. maja 1995

Za Svet

Predsednik

H. de CHARETTE

PRILOGA

Varnostne značilnosti vizuma

Polja za vpisovanje

Papir za izdelavo vizuma je pastelno zelene barve z rdečimi in modrimi oznakami.

Oznake za posamezna polja so v angleškem in francoskem jeziku. Država, ki izda vizum, lahko doda še tretji jezik, ki je uradni jezik Skupnosti. Beseda „vizum“ v zgornji vrstici je lahko v katerem koli uradnem jeziku Skupnosti.

UREDBA SVETA (ES) št. 334/2002

z dne 18. februarja 2002

o spremembi Uredbe (ES) št. 1683/95 o enotnem formatu za vizume

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 62(2)(b)(iii) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije (3),

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (4),

ob upoštevanju naslednjega:

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Uredba (ES) št. 1683/95 se spremeni:

Člen 2

Prvi stavek Priloge 8 končne različice Skupnih konzularnih navodil in Priloga 6 končne različice Skupnega priročnika, ki sta veljavna v skladu s Sklepom Schengenskega izvršnega odbora z dne 28. aprila 1999 (9), se nadomestita z:

„Tehnični in varnostni elementi nalepke za vizum so vsebovani v Uredbi Sveta (ES) št. 1683/95 z dne 29. maja 1995 o enotni obliki za vizume (10), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 334/2002 (11), ali sprejeti na njeni podlagi.“

Člen 3

Ta uredba ne vpliva na pooblastila držav članic glede priznanja držav in ozemeljskih enot ter potnih listov, osebnih dokumentov in potnih listin, ki jih izdajo njihovi organi.

Člen 4

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti.

V Bruslju, 18. februarja 2002

Za Svet

Predsednik

J. PIQUÉI CAMPS

----

(1)UL L 164, 14.7.1995, str. 1.

(2)UL L 53, 23.2.2002, str. 7.

(3)UL C 180 E, 26.6.2001, str. 310.

(4)  Mnenje z dne 12. decembra 2001 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(5)UL L 164, 14.7.1995, str. 1.

(6)UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

(7)UL L 176, 10.7.1999, str. 31

(8)UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

(9)UL L 239, 22.9.2000, str. 317.

(10)UL L 164, 14. 7. 1995, str. 1.

(11)UL L 53, 23.2.2002, str. 7.

----

PRILOGA 9

Podatki, ki jih pogodbenice po potrebi vnesejo v rubriko „Opombe“ (1)

BENELUKS

Splošni podatki, ki se vnesejo, kadar je izdan vizum A, B, C ali D + C.

Določeni nacionalni podatki, ki jih je treba navesti:

–   za Belgijo, kadar je izdan vizum D ali vizum za večkratni vstop:

–   za Nizozemsko, kadar so izdani vizumi A, B, C, D + C in D ali vizum za večkratni vstop:

številka tujca;

–   za Luksemburg, kadar sta izdana vizuma D ali D + C:

DANSKA

Danska predstavništva lahko dodajo naslednja pojasnila:

„Ansat hos [virksomhedens navn] [navn på modtageren af tjenesteydelsen]“ (delodajalec [naziv podjetja] [ime prejemnika storitve])

„Garanti stillet“ (jamstvo zagotovljeno).

NEMČIJA

GRČIJA (12)

ŠPANIJA

FRANCIJA

1)   Podatki, ki morajo biti navedeni na vseh kategorijah vizumov

2)   Letališki tranzitni vizum (LTV)

3)   Tranzitni vizumi

a.   V prvem polju je lahko zapisano naslednje:

b.   V drugem polju so lahko zapisane oznake naslednjih schengenskih predstavništev:

4)   Vizumi za kratkoročno prebivanje

a.   V prvem polju je lahko zapisano naslednje:

b.   V drugem polju je lahko zapisano naslednje:

5)   Vizumi za dolgoročno prebivanje

a.   V prvem polju je lahko zapisano naslednje:

b.   V drugem polju je lahko zapisano naslednje:

c.   V tretjem polju je lahko zapisano naslednje:

ITALIJA

Uporabljajo se naslednji izrazi:

1)   V prvi vrstici:

„TRANSITO AEROPORTUALE“ (letališki tranzit)

„TRANSITO“ (tranzit).

a.   Vizumi za kratkoročno prebivanje

„AFFARI“ (poslovno)

„CURE MEDICHE“ (zdravljenje)

„GARA SPORTIVA“ (športni dogodek)

„INVITO“ (povabilo)

„LAVORO AUTONOMO“ (delo samozaposlene osebe)

„LAVORO AUTONOMO/SPETTACOLO“ (delo samozaposlene osebe/zabava)

„LAVORO AUTONOMO/SPORT“ (delo samozaposlene osebe/šport)

„LAVORO SUBORDINATO“ (zaposleni)

„LAVORO SUBORDINATO/MARITTIMI“ (zaposleni/pomorstvo)

„LAVORO SUBORDINATO/SPETTACOLO“ (zaposleni/zabava)

„LAVORO SUBORDINATO/SPORT“ (zaposleni/šport)

„MISSIONE“ (misija)

„MOTIVI RELIGIOSI“ (verski razlogi)

„STUDIO“ (študij)

„STUDIO/UNIVERSITŔ“ (študij/univerza)

„TRASPORTO“ (transport)

„TURISMO“ (turizem).

b)   Vizumi za dolgoročno prebivanje

„ADOZIONE“ (posvojitev)

„CURE MEDICHE“ (zdravljenje)

„DIPLOMATICO“ (diplomatski)

„FAMILIARE AL SEGUITO“ (spremljajoči družinski član)

„INSERIMENTO NEL MERCATO DEL LAVORO“ (zaposlitev)

„INSERIMENTO NEL MERCATO DEL LAVORO/SPONSOR“ (zaposlitev/garant)

„LAVORO AUTONOMO“ (delo samozaposlenega)

„LAVORO AUTONOMO/SPETTACOLO“ (delo samozaposlenega/zabava)

„LAVORO AUTONOMO/SPORT“ (delo samozaposlenega/šport)

„LAVORO SUBORDINATO“ (zaposleni)

„LAVORO SUBORDINATO/MARITTIMI“ (zaposleni/pomorstvo)

„LAVORO SUBORDINATO/SPETTACOLO“ (zaposleni/zabava)

„LAVORO SUBORDINATO/SPORT“ (zaposleni/šport)

„MISSIONE“ (misija)

„MOTIVI RELIGIOSI“ (verski razlogi)

„REINGRESSO“ (vrnitev)

„RESIDENZA ELETTIVA“ (izbirno prebivališče)

„RICONGIUNGIMENTO FAMILIARE“ (združitev družine)

„STUDIO“ (študij)

„STUDIO/UNVERSITA“ (študij/univerza)

„VACANZE LAVORO“ (delovne počitnice)

2)   V drugi vrstici:

3)   V tretji vrstici:

AVSTRIJA

Naslednji vnosi so narejeni v naslednjem zaporedju:

POLJSKA

Naslednje številke so lahko zapisane na vizumski nalepki v rubriki „Opombe“:

„01“, „02“, „03“, „04“, „05“, „06“, „07“, „08“, „09“, „10“, „11“, „12“, „13“, „14“.

Pomembne so le za vizume za kratkoročno prebivanje in vizume za dolgoročno prebivanje.

PORTUGALSKA

SLOVENIJA

1.   Zaznamki na vizumu A:

2.   Zaznamki na vizumih B:

3.   Zaznamki na vizumih C:

1.

ŠVEDSKA

NORVEŠKA

----

(1)  Kjer se vizum izdaja prek postopka predstavljanja, mora vsaka pogodbenica to dejstvo navesti v rubriko „Opombe“, in sicer tako, da doda črko R, ki ji sledi oznaka države, ki je predstavljena.

V ta namen se uporabljajo naslednje oznake: Belgija – B; Danska – DK; Nemčija – D; Grčija – EL; Španija – E; Francija – F; Italija – I; Luksemburg – L; Nizozemska – NL; Avstrija – A; Portugalska – P; Finska – FIN; Švedska – S; Islandija – IS; Norveška – N.

(2)  Glej člen 2 Odločbe Sveta z dne 22. decembra 2003 o spremembi dela V, točke 1.4, Skupnih konzularnih navodil ter dela I, točke 4.1.2 Skupnega priročnika v zvezi z vključitvijo zahteve po posedovanju zdravstvenega zavarovanja za potovanje, kot enega od podpornih dokumentov za dodelitev enotnega vstopnega vizuma (UL L 5, 9.1.2004, str. 79).

(3)  Ta omejitev se uporablja za nekatere dejavnosti, ki se bodo opravljale v Nemčiji – natančneje se določijo z navedbo natančnejšega vira iz Uredbe o zaposlovanju – in ki v skladu z odstavkom 16 Uredbe o zaposlovanju niso delo, kot je določeno v Zakonu o stalnem prebivališču, če potekajo na ozemlju Zvezne republike Nemčije in trajajo do tri mesece v obdobju dvanajstih mesecev.

(4)  Glej člen 2 Odločbe Sveta z dne 22. decembra 2003 o spremembi dela V, točke 1.4, Skupnih konzularnih navodil ter dela I, točke 4.1.2 Skupnega priročnika v zvezi z vključitvijo zahteve po posedovanju zdravstvenega zavarovanja za potovanje, kot enega od podpornih dokumentov za dodelitev enotnega vstopnega vizuma (UL L 5, 9.1.2004, str. 79 in nasl.strani).

(5)  Glej člen 4(3)(c) Memoranduma o razumevanju med Evropsko skupnostjo in Nacionalno turistično upravo Ljudske republike Kitajske o vizumih in povezanih vprašanjih v zvezi s turističnimi skupinami iz Ljudske republike Kitajske (ADS), (UL L 83, 20.3.2004, str. 14 in nasl. strani).

(6)  Za vizume D si Nemčija pridržuje pravico do predpisovanja nadaljnjih omejitev in pogojev kot tudi posebnih dodatnih zaznamkov.

(7)  Samo v nekaterih primerih (npr. na zahtevo nemškega notranjega organa za tujce).

(8)  Na tem mestu se vstavi natančna opredelitev dovoljene samozaposlitve.

(9)  Tu je navedena vrsta dela, ki se lahko opravlja v Nemčiji, vključen je tudi vir iz Uredbe o zaposlovanju (Beschäftigungsverordnung-BeschV).

(10)  Pogoji/omejitve se v potni list vnesejo poleg vizumske nalepke.

(11)  Če je vizum izdan v soglasju z nemškim organom, pristojnim za preprebivanje tujcev, se na tem mestu navede ime tega organa.

(12)  Ta določba velja za vizume A, B in C. Podatki, ki tukaj niso navedeni, se lahko pojavijo na vizumih D in D + C.

(13)  V skladu s členom 2 Odločbe Sveta z dne 22. decembra 2003 o spremembi dela V (1.4) Skupnih konzularnih navodil in dela I (4.1.2) Skupnega priročnika v zvezi z vključitvijo zahteve o potrdilu o zdravstvenem zavarovanju v času potovanja, ki je eden od dokaznih dokumentov za podelitev enotnega vstopnega vizuma (UL L 5, 9.1.2004, str. 79)

----

PRILOGA 10

Navodila za vnašanje podatkov v polje za optično branje

1.   Definicija:

To polje je na dnu nalepke pod poljem za opombe držav. Obsegati mora dve vrstici po 36 znakov. Uporabljena oblika črk – ORCB 1 – omogoča strojno branje nalepke z napravami s posebnimi optičnimi čitalniki, nameščenimi na zunanjih mejnih prehodih za pospešitev postopkov nadzora.

Ker so tehnične značilnosti tega polja zelo posebne, ga lahko natisnejo samo konzulati z računalniškimi zmogljivostmi.

Zato se v to polje ne smejo vstavljati nobeni drugi podatki (žig, podpis, oznaka države itd.), saj bi lahko to otežilo branje območja za naprave.

2.   Vnos nalepke:

Nalepka mora biti čim bolj poravnana z robovi strani potnega lista in pritrjena čim bližje tem robovom.

Primer naluknjane številke

Polje

Polje za vizualni pregled

Polje za strojno branje

Levi rob strani potnega lista

Priporočeni rob strani potnega lista

3 .   Opis tega polja:

Opis je samo informativen za mesta brez računalniških zmogljivosti, drugače bo računalnik samodejno natisnil vsebino nalepke v polje za optično branje – nekateri podatki se pojavijo že na vrhu nalepke.

POLJE ZA STROJNO BRANJE

Prva vrstica: 36 znakov (obvezno)

Druga vrstica: 36 znakov (obvezno)

----

PRILOGA 11

Merila za odločitev, ali se v potno listino lahko vpiše vizum

V nadaljevanju so naštete potne listine, ki se v skladu s členom 17(3)(a) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma priznajo kot veljavne, če izpolnjujejo pogoje iz členov 13 in 14 in če potrjujejo istovetnost imetnika ter v primerih, navedenih v točkah (a) in (b), tudi njegovo narodnost ali državljanstvo.

----

(1)  Čeprav Portugalska republika in Avstrija nista pogodbenici te konvencije, priznavata potne listine, ki so izdane v skladu s tem sporazumom, kot dokumente, v katere lahko schengenske države vpišejo enotni vizum.

----

PRILOGA 12

Takse, zaračunane v EUR, ki ustrezajo upravnim stroškom

obdelave prošnje za vizum Takse se zaračunajo v EUR, ameriških dolarjih ali nacionalni valuti tretje države, v kateri se vloži prošnja.

Pravila:

----

(1)  V skladu s Sklepom Sveta (ES) št. 454/2003 z dne 13. junija 2003 (UL L 152, 20.6.2003, str. 83) člen 2:

Ta sklep se uporablja najkasneje od 1. julija 2005.

Države članice lahko ta sklep uporabljajo pred 1. julijem 2005 pod pogojem, da generalni sekretariat Sveta obvestijo o dnevu, od katerega dalje so pripravljene na uporabo tega sklepa.

----

PRILOGA 13

Navodila za izpolnjevanje vizumske nalepke

Opomba: Časovno obdobje med izdajo vizuma in začetkom potovanja praviloma ne sme biti daljše od treh mesecev.

LETALIŠKI TRANZITNI VIZUMI (LTV)

Letališki tranzitni vizum potrebujejo samo državljani nekaterih „tveganih“ držav (glej Prilogo 3). Imetniki letališkega tranzitnega vizuma ne smejo zapustiti mednarodnega območja na letališču, ko so v tranzitu.

Primer 1

LETALIŠKI TRANZITNI VIZUM ZA EN VSTOP

Primer 2a

LETALIŠKI TRANZITNI VIZUM ZA DVA VSTOPA

(velja samo za eno državo)

Primer 2b

LETALIŠKI TRANZITNI VIZUM ZA DVA VSTOPA

(za več držav)

Primer 3

LETALIŠKI TRANZITNI VIZUM ZA VEČ VSTOPOV

(izda se samo v izjemnih primerih)

TRANZITNI VIZUMI

Primer 4

TRANZITNI VIZUM ZA EN VSTOP

Primer 5

TRANZITNI VIZUM ZA DVA VSTOPA

Primer 6

TRANZITNI VIZUM ZA VEČ VSTOPOV

VIZUMI ZA PREBIVANJE ZA KRATEK ČAS

Primer 7

VIZUM ZA PREPREBIVANJE ZA KRATEK ČAS ZA EN VSTOP

Primer 8

VIZUM ZA PREBIVANJE ZA KRATEK ČAS ZA VEČ VSTOPOV

Primer 9

VIZUM ZA PREBIVANJE ZA KRATEK ČAS ZA VEČ VSTOPOV Z DALJŠO VELJAVNOSTJO

VIZUMI Z OZEMELJSKO OMEJENO VELJAVNOSTJO

Vizum z ozemeljsko omejeno veljavnostjo je lahko vizum za prebivanje za kratek čas ali tranzitni vizum.

Veljavnost vizuma je lahko omejena na eno ali več držav.

Primer 10

VIZUM Z OZEMELJSKO OMEJENO VELJAVNOSTJO ZA PREBIVANJE ZA KRATEK ČAS – ZA ENO DRŽAVO

Primer 11

VIZUM Z OMEJENO OZEMELJSKO VELJAVNOSTJO: ZA PREBIVANJE ZA KRATEK ČAS – ZA VEČ DRŽAV

V tem primeru se v polje „Velja za“ vpišejo:

Primer 12

VIZUM Z OZEMELJSKO OMEJENO VELJAVNOSTJO ZA TRANZIT ZA ENO DRŽAVO

VIZUM ZA SOPOTNIKE

Primer 13

VIZUM, IZDAN ZA ZASTOPANJE

Primer 14

Predstavljeni vizum je izdalo diplomatsko predstavništvo schengenske države, ki zastopa drugo schengensko državo.

V takem primeru se v polje „Opombe“ vpiše črka „R“, ki ji sledi znak države, v imenu katere je bil vizum izdan.

Oznake držav, ki se vpišejo, so:

V tem primeru je vizum izdalo belgijsko veleposlaništvo v Brazzavillu, v imenu Španije.

NACIONALNI VIZUM ZA DOLGOROČNO PREBIVANJE, KI VELJA HKRATI KOT VIZUM ZA KRATKOROČNO PREBIVANJE

Primer 15

POVZETEK

----

(1)  MULT pomeni več potovanj, torej več kakor dva vstopa.

(2)  MULT pomeni več potovanj, torej več kakor en vstop.

----

PRILOGA 14

Načela in postopki za obveščanje pogodbenic ob izdajanju vizumov z ozemeljsko omejeno veljavnostjo, ob razveljavitvi, odpravi in omejitvi trajanja veljavnosti enotnega vizuma ter ob izdajanju nacionalnih dovoljenj za prebivanje

1.   OBVEŠČANJE OB IZDAJI VIZUMA Z OZEMELJSKO OMEJENO VELJAVNOSTJO

1.1   Splošni pogoji

Tujcem, državljanom tretjih držav je praviloma dovoljen vstop na ozemlje schengenskih držav, če izpolnjujejo pogoje, opredeljene v členu 5(1) Konvencije.

Če tujec, državljan tretje države ne izpolnjuje vseh navedenih pogojev, se mu vstop v državo ali izdaja vizuma odkloni, razen če pogodbenica meni, da gre za izjemo iz humanitarnih razlogov, zaradi nacionalnega interesa ali mednarodnih obveznosti. V teh primerih lahko pogodbenica izda samo vizum z ozemeljsko omejeno veljavnostjo, o tem pa obvesti druge pogodbenice (člena 5(2) in 16 Schengenskega sporazuma).

Za izdajo vizuma z ozemeljsko omejeno veljavnostjo za prebivanje za kratek čas v skladu z določbami Schengenskega sporazuma in Skupnih konzularnih navodil o vizumih (SCH/IIVisa (93) 11, 6 Rev., 4.Corr., točka 3 poglavja V) veljajo praviloma naslednji pogoji:

1.2   Postopek

Pri določanju postopka, po katerem se pogodbenice obveščajo o izdaji vizuma z ozemeljsko omejeno veljavnostjo, je treba razlikovati med vizumi, ki jih izdajo diplomatsko-konzularna predstavništva, in tistimi, ki jih izdajo organi mejne kontrole. Pri tem se uporablja naslednji postopek:

1.2.1.   Izdaja vizumov pri diplomatsko-konzularnih predstavništvih

Za obveščanje drugih pogodbenic se načelno uporablja začasni postopek za predhodno posvetovanje z nacionalnimi centralnimi organi (člen 17(2) Schengenskega izvedbenega sporazuma), ki ga z ustreznimi spremembami uporabljajo pogodbenice (glej SCH/II-Visa (94)7). Če pogodbenice uporabljajo določbe drugače, morajo o tem obvestiti druge pogodbenice. Praviloma se ti podatki sporočijo v 72 urah.

1.2.2   Izdaja vizumov pri organih mejne kontrole

V tem primeru se podatki sporočijo nacionalnim centralnim organom drugih pogodbenic v 72 urah.

1.2.3   Pogodbenice imenujejo kontaktne službe, ki podatke sprejemajo.

1.2.4   Pri vzpostavljanju samodejnega postopka za predhodno posvetovanje med nacionalnimi centralnimi organi (člen 17(2) Konvencije) je treba sprejeti določbo, ki bo zagotavljala, da se tudi druge pogodbenice obvestijo o izdaji vizuma z ozemeljsko omejeno veljavnostjo, če se v okviru postopka za predhodno posvetovanje ena ali več pogodbenic ni strinjalo z izdajo schengenskega vizuma. Ko se vizum izda v drugačnih okoliščinah, se ta postopek o obveščanju med državami ne uporablja.

1.2.5   Pogodbenicam se pošljejo naslednji podatki:

2.   RAZVELJAVITEV, ODPRAVA IN OMEJITEV TRAJANJA ENOTNEGA VIZUMA

V skladu z načeli Izvršnega odbora o razveljavitvi, odpravi in omejitvi trajanja enotnega vizuma (SCH/Com-ex (93)24) se drugim pogodbenicam pošljejo naslednji podatki.

2.1   Razveljavitev vizuma

Namen razveljavitve schengenskega vizuma je preprečiti vstop na državno ozemlje pogodbenic tistim osebam, pri katerih se potem, ko je bil vizum že izdan, ugotovi, da ne izpolnjujejo pogojev za izdajo vizuma.

Pogodbenice, ki razveljavijo vizum, izdan pri drugi pogodbenici, o tem praviloma v 72 urah obvestijo to državo.

Pri obveščanju je treba poslati naslednje podatke:

2.2   Odprava vizuma

Odprava vizuma omogoča razveljavitev preostale veljavnosti trajanja vizuma celo potem, ko je imetnik že vstopil v državo.

Pogodbenica, ki odpravi enotni vizum, mora o tem praviloma v 72 urah obvestiti pogodbenico, ki je vizum izdala. To obvestilo mora vsebovati iste podatke, kakršni so navedeni v točki 2.1.

2.3   Omejitev trajanja veljavnosti vizuma

Ko schengenska država omeji veljavnost trajanja vizuma, ki ga je izdala druga schengenska država, ponavadi o tem v 72 urah obvesti nacionalne centralne organe te države. Obvestilo vsebuje iste podatke, kakršni so navedeni v točki 2.1.

2.4.   Postopek

Podatki, poslani pogodbenici, ki je izdala vizum, ko se veljavnost vizuma razveljavi, odpravi ali omeji, se načelno pošljejo tudi nacionalnim centralnim organom, ki jih imenuje ta pogodbenica.

3.   OBVEŠČANJE O NACIONALNIH DOVOLJENJIH ZA PREBIVANJE (ČLEN 25)

Člen 25(1) določa, da se mora pogodbenica, ki namerava tujcu, za katerega je razpisan ukrep zavrnitve vstopa v državo, izdati dovoljenje za prebivanje, najprej posvetovati s pogodbenico, ki je ukrep razpisala, in upoštevati njene interese. Dovoljenje za začasno prebivanje se izda samo iz tehtnih razlogov, zlasti humanitarnih ali takih, ki izhajajo iz mednarodnih obveznosti.

Drugi pododstavek člena 25(1) določa, da pogodbenica, ki je razpisala ukrep, tega lahko prekliče, vendar tujca, državljana tretje države še vedno lahko uvrsti na nacionalni seznam ukrepov.

Uporaba omenjenih pogodbenih določb obsega dvoje prenosov podatkov med pogodbenico, ki namerava izdati dovoljenje za stalno ali začasno prebivanje, in pogodbenico, ki je razpisala iskanje:

V skladu z določbami člena 25(2) Konvencije se mora pogodbenica, ki je razpisala ukrep zavrnitve vstopa, posvetovati tudi takrat, ko se šele naknadno, tj. po izdaji dovoljenja za prebivanje, izkaže, da je bil za imetnika dovoljenja za prebivanje tak ukrep razpisan.

Tudi izdaja dovoljenja za prebivanje tujcu, za katerega je ena od pogodbenic razpisala ukrep iskanja zaradi zavrnitve vstopa, se glede na temeljna načela Konvencije omeji samo na izjemne primere.

Obveščanje v skladu z členom 25 Konvencije je odvisno od delovanja schengenskega informacijskega sistema (SIS). Treba je preveriti, ali bi se podatki lahko pošiljali po prihodnjem sistemu SIRENE.

Pravila postopka, ki so določena v tem sporočilu, se glede praktične uporabnosti ponovno preverijo najpozneje leto dni po uveljavitvi Konvencije.

----

PRILOGA 15

Vzorec usklajenega obrazca za dokazovanje vabila, garantne izjave in izjave o sprejemu na prebivanje, ki so ga sestavile pogodbenice

NEMČIJA

FRANCIJA

LITVA (1)

----

PRILOGA 16

Vzorec usklajenega enotnega obrazca vloge za izdajo vizuma

----

PRILOGA 17

Poenostavljen tranzitni dokument (FTD)

in

poenostavljen železniški tranzitni dokument (FRTD)

UREDBA SVETA (ES) št. 693/2003

z dne 14. aprila 2003

o ustanovitvi posebnega Poenostavljenega tranzitnega dokumenta (FTD), Poenostavljenega železniškega tranzitnega dokumenta (FRTD) in o spremembah Skupnih konzularnih navodil in Skupnega priročnika

SVET EVROPSKE UNIJE JE -

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 62(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije (1),

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2),

ob upoštevanju naslednjega:

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Opredelitev

1.   Ta uredba uvaja Poenostavljeni tranzitni dokument (FTD) in Poenostavljeni železniški tranzitni dokument (FRTD) za namen olajšanega tranzita.

2.   Olajšani tranzit pomeni specifični in neposredni tranzit po kopnem državljana tretje države, ki mora nujno prečkati ozemlje ene ali več držav članic, da bi lahko potoval med dvema deloma lastne države, ki se geografsko ne stikata.

Člen 2

Posebno dovoljenje (FTD/FRTD)

1.   FTD je posebno dovoljenje, ki omogoča olajšani tranzit in ki ga lahko izdajo države članice za večkratni vstop na kakršen koli način prevoza po kopnem.

2.   FRTD je posebno dovoljenje, ki omogoča olajšani tranzit in ki ga lahko izdajo države članice za en vstop in vrnitev z vlakom.

3.   FTD/FRTD se izdata v enotnih formatih v skladu z Uredbo (ES) št. 694/2003.

Člen 3

Področje uporabe in veljavnost

1.   FTD in FRTD imata enako vrednost kot tranzitni vizumi in sta ozemeljsko veljavna za državo članico izdajateljico in druge države članice, prek katerih poteka olajšani tranzit.

2.   FTD je veljavna za obdobje, ki ni daljše od treh let. Tranzit na podlagi FTD ne sme presegati 24 ur.

3.   FRTD je veljavna za obdobje, ki ni daljše od treh mesecev. Tranzit na podlagi FRTD ne sme presegati šest ur.

POGLAVJE II

IZDAJANJE FTD/FRTD

Člen 4

Pogoji

Za pridobitev FTD/FRTD:

Člen 5

Postopek zaprositve

1.   Prošnja za FTD se predloži konzularnemu organu države članice, ki je sporočila svojo odločitev o izdaji FTD/FRTD v skladu s členom 12. Če svojo odločitev o izdaji FTD sporoči več kot ena država članica, se prošnja predloži konzularnemu organu države članice prvega vstopa. Ta postopek določa predložitev, kjer je to ustrezno, dokazne dokumentacije o potrebi po pogostem potovanju, zlasti dokumentov v zvezi z družinskimi vezmi ali socialnimi, gospodarskimi ali drugimi motivi.

2.   V primeru FRTD lahko država članica praviloma sprejme prošnje, posredovane prek drugih organov ali tretjih strani.

3.   Prošnja za FTD se predloži v obliki standardnega obrazca iz Priloge I.

4.   Osebni podatki za FRTD se posredujejo na obrazcu za osebne podatke iz Priloge II. Ta obrazec za osebne podatke se lahko izpolni na vlaku pred pritrditvijo FRTD in v vsakem primeru pred vstopom na ozemlje države članice, preko katerega potuje vlak, pod pogojem, da se osnovni osebni podatki iz Priloge II elektronsko pošljejo organu v pristojni državi članici v trenutku, ko je dana zahteva za nakup železniške vozovnice.

Člen 6

Postopek izdaje

1.   FTD/FRTD izdajo konzularni uradi države članice in se ne izda na meji. Odločitev o izdaji FRTD sprejme pristojni konzularni organ najkasneje 24 ur po elektronskem prenosu iz člena 5(4).

2.   V potno listino, katere veljavnost je potekla, se FTD/FRTD ne pritrdi.

3.   Rok veljavnosti potne listine, v katero se pritrdi FTD/FRTD, mora biti daljši od roka veljavnosti FTD/FRTD.

4.   Če potna listina ne velja za katero koli od držav članic, se vanjo FTD/FRTD ne pritrdi. V tem primeru ga konzularni urad pritrdi na enotni format obrazcev za pritrjevanje vizuma v skladu z Uredbo (ES) št. 333/2002 (11). Če potna listina velja samo za eno državo članico ali nekaj držav članic, se FTD/FRTD omeji na zadevno državo članico oz. države članice.

Člen 7

Upravni stroški za FTD/FRTD

1.   Pristojbina, ki ustreza upravnim stroškom obdelave prošnje za FTD, je 5 EUR.

2.   FRTD se izda brezplačno.

POGLAVJE III

SKUPNE DOLOČBE V ZVEZI S FTD/FRTD

Člen 8

Zavrnitev

1.   Za postopke in pritožbo v primeru, da konzularno predstavništvo zavrne obravnavanje prošnje ali izdajo FTD/FRTD, velja nacionalna zakonodaja zadevne države članice.

2.   Če je FTD/FRTD zavrnjen in nacionalna zakonodaja zahteva navedbo utemeljenih razlogov za tako zavrnitev, se razlog sporoči prosilcu.

Člen 9

Kazni

V primeru zlorabe sistema je treba imetniku FTD/FRTD naložiti kazen, kot je predvidena v nacionalni zakonodaji.

Take kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne ter morajo vključevati možnost preklica ali razveljavitve FTD/FRTD.

POGLAVJE IV

KONČNE DOLOČBE

Člen 10

Ob upoštevanju posebnih pravil, določenih v tej uredbi, se določbe schengenskega pravnega reda v zvezi z vizumi uporabljajo tudi za FTD/FRTD.

Člen 11

1.   Skupna konzularna navodila se spremenijo:

2.   Skupni priročnik se spremeni:

Člen 12

Izvajanje

1.   Države članice, ki se odločijo za izdajanje FTD in FRTD, svojo odločitev sporočijo Svetu in Komisiji. Komisija odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije. Veljati začne na dan objave.

2.   Če se države članice odločijo, da ne bodo več izdajale FTD in FRTD, svojo odločitev sporočijo Svetu in Komisiji. Komisija odločitev objavi v Uradnem listu Evropske unije. Veljati začne trideseti dan po objavi.

Člen 13

Poročilo

Komisija poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju sistema olajšanega tranzita najkasneje tri leta po začetku veljavnosti prve odločitve iz člena 12(1).

Člen 14

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti.

V Luxembourgu, 14. aprila 2003

Za Svet

Predsednik

A. GIANNITSIS

PRILOGA I

PRILOGA II

UREDBA SVETA (ES) št. 694/2003

z dne 14. aprila 2003

o enotnih formatih za Poenostavljeni tranzitni dokument (FTD) in Poenostavljeni železniški tranzitni dokument (FRTD), predvidena v Uredbi (ES) št. 693/2003

SVET EVROPSKE UNIJE JE -

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 62(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije (16),

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (17),

ob upoštevanju naslednjega:

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

1.   Poenostavljeni tranzitni dokumenti (FTD), ki jih izdajo države članice po členu 2(1) Uredbe (ES) št. 693/2003, se sestavijo v enotnem formatu (nalepki) in imajo enako vrednost kot tranzitni vizumi. Ustrezati morajo specifikacijam iz Priloge I te uredbe.

2.   Poenostavljeni železniški tranzitni dokumenti (FRTD), ki jih izdajo države članice po členu 2(2) Uredbe (ES) št. 693/2003, se sestavijo v enotnem formatu (nalepki) in imajo enako vrednost kot tranzitni vizumi. Ustrezati morajo specifikacijam iz Priloge II te uredbe.

Člen 2

1.   Nadaljnje tehnične specifikacije za enotno obliko FTD in FRTD v zvezi z naslednjim se določijo v skladu s postopkom iz člena 4(2):

2.   Barve enotnega FTD in FRTD se lahko spremenijo v skladu s postopkom iz člena 4(2).

Člen 3

1.   Specifikacije iz člena 2 so tajne in se ne objavijo. Na voljo so samo organom, ki jih države članice imenujejo kot odgovorne za tiskanje, in osebam, ki jih država članica ali Komisija ustrezno pooblasti.

2.   Vsaka država članica, ki se je odločila izdajati FTD/FRTD, imenuje en organ, odgovoren za njihovo tiskanje. Ime tega organa sporoči Komisiji in drugim državam članicam. Za ta namen lahko dve ali več držav članic imenujejo isti organ. Vsaka država članica ima pravico, da spremeni svoj imenovani organ. O tem obvesti Komisijo in druge države članice.

Člen 4

1.   Komisiji pomaga odbor, ustanovljen s členom 6(2) Uredbe (ES) št. 1683/95.

2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES znaša dva meseca.

3.   Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 5

Brez poseganja v pravila o varovanju podatkov imajo osebe, katerim se izda FTD in FRTD, pravico preveriti osebne podatke iz FTD/FRTD in, kjer je ustrezno, zahtevati njihov popravek ali izbris. V FTD in FRTD se ne vključijo nobene informacije v strojno berljivi obliki, razen če je to določeno v prilogah k tej uredbi ali če so navedene v zadevni potni listini.

Člen 6

Države članice, ki so se za to odločile, izdajo enotno obliko FTD in FRTD iz člena 1 najpozneje eno leto po sprejetju dodatnih zaščit in zahtev iz člena 2(1)(a).

Potreba po vstavitvi fotografije iz točke 2 Priloge I in točke 2 Priloge II se lahko določi do konca leta 2005.

Člen 7

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti.

V Luxembourgu, 14. aprila 2003

Za Svet

Predsednik

A. GIANNITSIS

PRILOGA I

POENOSTAVLJENI TRANZITNI DOKUMENT (FTD)

Zaščita

Polja, ki se izpolnijo

Papir ne sme biti v barvah (osnovna bela barva).

Besede, ki označujejo vsebino okenca, so v angleščini, francoščini in jeziku države izdajateljice.

Model FTD

PRILOGA II

POENOSTAVLJENI ŽELEZNIŠKI TRANZITNI DOKUMENT (FRTD)

Varnostne zahteve

Polja, ki se izpolnijo

Papir ne sme biti v barvah (osnovna bela barva).

Besede, ki označujejo vsebino okenca, so v angleščini, francoščini in jeziku države izdajateljice.

Model FRDT

----

(1)  Še ni objavljeno v Uradnem listu.

(2)  Mnenje podano 8. aprila 2003 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(3)  Glej str. 15 tega Uradnega lista.

(4)UL C 313, 16.12.2002, str. 1. Navodila, spremenjena z Uredbo (ES) št. 415/2003)UL L 64, 7.3.2003, str. 1).

(5)UL C 313, 16.12.2002, str. 97.

(6)UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

(7)UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

(8)UL L 131, 1.6.2000, str. 43.

(9)UL L 64, 7.3.2002, str. 20.

(10)UL L 239, 22.9.2000, str. 19. Konvencija, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo 2003/170/JHA (UL L 67, 12.3.2003, str. 27).

(11)UL L 53, 23.2.2002, str. 4.

(12)UL L 99, 17.4.2003, str. 8.

(13)UL L 99, 17.4.2003, str. 15.

(14)UL L 99, 17.4.2003, str. 8.

(15)UL L 99, 17.4.2003, str. 15.

(16)  Še ni objavljeno v Uradnem listu.

(17)  Mnenje podano 8. aprila 2003 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(18)  Glej str. 8 tega Uradnega lista.

(19)UL L 164, 14.7.1995, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 334/2002 (UL L 53, 23.2.2002, str. 23).

(20)UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

(21)UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

(22)UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

(23)UL L 131, 1.6.2000, str. 43.

(24)UL L 64, 7.3.2002, str. 20.

----

PRILOGA 18

Tabela zastopanja za izdajo enotnih vizumov

Tabela kaže, da:

----

(1)  Predstavništvo izdaja vizume samo imetnikom diplomatskih in službenih potnih listov.

(2)  Predstavništvo trenutno ne izdaja vizumov.

(3)  Predstavništvo je trenutno zaprto.

(4)  Urad za zvezo.

(5)  Od 16. aprila 2004 do 31. oktobra 2004.

----