# Uradni list C 223/2020

| | ISSN 1977-1045 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 223 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Letnik 637. julij 2020 |

ISSN 1977-1045

Uradni list

Evropske unije

C 223

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Letnik 637. julij 2020

---

| Vsebina | Stran |
| --- | --- |
| | II   Sporočila |
| | SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
| | Evropska komisija |
| 2020/C 223/01 | Posodobitev Priloge II ter tabel 1 in 2 Priloge IIIb v zvezi z veljavnimi vrednostmi eura v skladu s členom 10a Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 1999/62/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/76/EU Evropskega parlamenta in Sveta | 1 |
| 2020/C 223/02 | Sporočilo Komisije Navodila o praktični uporabi merila bistvene funkcije iz opredelitve storitve platforme za izmenjavo videov na podlagi direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah | 3 |
| 2020/C 223/03 | Sporočilo Komisije Smernice v skladu s členom 13(7) direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah za izračun deleža evropskih del v katalogih na zahtevo ter opredelitev majhnega občinstva in nizkega prometa | 10 |

Vsebina

Stran

II   Sporočila

SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

2020/C 223/01

Posodobitev Priloge II ter tabel 1 in 2 Priloge IIIb v zvezi z veljavnimi vrednostmi eura v skladu s členom 10a Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 1999/62/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/76/EU Evropskega parlamenta in Sveta

1

2020/C 223/02

Sporočilo Komisije Navodila o praktični uporabi merila bistvene funkcije iz opredelitve storitve platforme za izmenjavo videov na podlagi direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah

3

2020/C 223/03

Sporočilo Komisije Smernice v skladu s členom 13(7) direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah za izračun deleža evropskih del v katalogih na zahtevo ter opredelitev majhnega občinstva in nizkega prometa

10

---

| | IV   Informacije |
| --- | --- |
| | INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
| | Evropska komisija |
| 2020/C 223/04 | Menjalni tečaji eura — 6. julij 2020 | 17 |

IV   Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

2020/C 223/04

Menjalni tečaji eura — 6. julij 2020

17

---

| | V   Objave |
| --- | --- |
| | POSTOPKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM POLITIKE KONKURENCE |
| | Evropska komisija |
| 2020/C 223/05 | Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva M.9880 – Permira/Warburg/Tilney/Smith & Williamson) Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku (
  1
  ) | 18 |
| | DRUGI AKTI |
| | Evropska komisija |
| 2020/C 223/06 | Objava zahtevka za odobritev spremembe specifikacije proizvoda, ki ni manjša, v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil | 20 |
| 2020/C 223/07 | Objava zahtevka za odobritev spremembe specifikacije proizvoda, ki ni manjša, v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil | 31 |

V   Objave

POSTOPKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM POLITIKE KONKURENCE

Evropska komisija

2020/C 223/05

Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva M.9880 – Permira/Warburg/Tilney/Smith & Williamson) Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku (
  1
  )

1

18

DRUGI AKTI

Evropska komisija

2020/C 223/06

Objava zahtevka za odobritev spremembe specifikacije proizvoda, ki ni manjša, v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

20

2020/C 223/07

Objava zahtevka za odobritev spremembe specifikacije proizvoda, ki ni manjša, v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

31

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Besedilo velja za EGP. |

---

(1)   Besedilo velja za EGP.

1

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

II Sporočila

SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

| 7.7.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 223/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 223/1

---

Posodobitev Priloge II ter tabel 1 in 2 Priloge IIIb v zvezi z veljavnimi vrednostmi eura v skladu s členom 10a Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 1999/62/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/76/EU Evropskega parlamenta in Sveta

(2020/C 223/01)

Priloga II k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 1999/62/ES z dne 17. junija 1999 o cestnih pristojbinah za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila (1) se posodobi:

„PRILOGA II

NAJVIŠJI ZNESKI PRISTOJBIN ZA UPORABO CEST V EURIH, SKUPAJ Z UPRAVNIMI STROŠKI, IZ ČLENA 7(7)

Letno

| | Največ tri osi | Najmanj štiri osi |
| --- | --- | --- |
| EURO 0 | 1 475 | 2 472 |
| EURO I | 1 282 | 2 140 |
| EURO II | 1 116 | 1 861 |
| EURO III | 970 | 1 617 |
| EURO IV in manj onesnažujoč | 882 | 1 471 |

Največ tri osi

Najmanj štiri osi

EURO 0

1 475

2 472

EURO I

1 282

2 140

EURO II

1 116

1 861

EURO III

970

1 617

EURO IV in manj onesnažujoč

882

1 471

Na mesec in na teden

Najvišje mesečne in tedenske stopnje so sorazmerne s trajanjem uporabe infrastrukture.

Na dan

Dnevna uporabnina je enaka za vse kategorije vozil in znaša 13 EUR.

Priloga IIIb k Direktivi 1999/62/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/76/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2011 (2), se posodobi:

2

„PRILOGA IIIb

NAJVIŠJA DOVOLJENA PONDERIRANA POVPREČNA PRISTOJBINA ZA ZUNANJE STROŠKE

V tej prilogi so določeni parametri za izračun najvišje dovoljene ponderirane povprečne pristojbine za zunanje stroške.

1.   Najvišji stroški onesnaževanja zraka zaradi prometa:

Tabela 1

Najvišji dovoljeni stroški onesnaževanja zraka, ki se lahko zaračunajo

| Cent/prevoženi kilometer vozila | Primestne ceste


  (vključno z avtocestami) | Medmestne ceste


  (vključno z avtocestami) |
| --- | --- | --- |
| EURO 0 | 17,8 | 13,3 |
| EURO I | 12,2 | 8,9 |
| EURO II | 10,0 | 7,8 |
| EURO III | 7,8 | 6,7 |
| EURO IV | 4,5 | 3,4 |
| EURO V
  po 31. decembru 2013 | 0 | 0 |
| 3,4 | 2,3 |
| EURO VI
  po 31. decembru 2017 | 0 | 0 |
| 2,3 | 1,2 |
| Manj onesnažujoč kot EURO VI | 0 | 0 |

Cent/prevoženi kilometer vozila

Primestne ceste

(vključno z avtocestami)

Medmestne ceste

(vključno z avtocestami)

EURO 0

17,8

13,3

EURO I

12,2

8,9

EURO II

10,0

7,8

EURO III

7,8

6,7

EURO IV

4,5

3,4

EURO V

po 31. decembru 2013

0

0

3,4

2,3

EURO VI

po 31. decembru 2017

0

0

2,3

1,2

Manj onesnažujoč kot EURO VI

0

0

Vrednosti iz tabele 1 se lahko v gorskih območjih pomnožijo s faktorjem do 2, če je to upravičeno z nakloni cest, višino in/ali temperaturnimi inverzijami.

2.   Najvišji dovoljeni stroški obremenitve s hrupom zaradi prometa

Tabela 2

Najvišji dovoljeni stroški obremenitve s hrupom, ki se lahko zaračunajo

| Cent/prevoženi kilometer vozila | Podnevi | Ponoči |
| --- | --- | --- |
| Primestne ceste
  (vključno z avtocestami) | 1,22 | 2,22 |
| Medmestne ceste
  (vključno z avtocestami) | 0,23 | 0,34 |

Cent/prevoženi kilometer vozila

Podnevi

Ponoči

Primestne ceste

(vključno z avtocestami)

1,22

2,22

Medmestne ceste

(vključno z avtocestami)

0,23

0,34

Vrednosti iz tabele 2 se lahko v gorskih območjih pomnožijo s faktorjem do 2, če je to upravičeno z nakloni cest, temperaturnimi inverzijami in/ali učinkom amfiteatra, ki ga imajo doline na širjenje hrupa.

---

(1)  UL L 187, 20.7.1999, str. 42.

1

(2)  UL L 269, 14.10.2011, str. 1.

2

---

| 7.7.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 223/3 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 223/3

---

SPOROČILO KOMISIJE

Navodila o praktični uporabi merila bistvene funkcije iz opredelitve „storitve platforme za izmenjavo videov“ na podlagi direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah

(2020/C 223/02)

I.   UVOD

Cilj direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah (v nadaljnjem besedilu: direktiva o AVMS) (1) je okrepiti varstvo uporabnikov, zlasti mladoletnikov, pred nekaterimi oblikami nezakonite in škodljive avdiovizualne vsebine na spletu. Iz tega razloga je bilo področje uporabe direktive o AVMS razširjeno, da bi se za ponudnike platform za izmenjavo videov določile nekatere obveznosti.

V skladu s členom 28b(1) direktive o AVMS morajo države članice zagotoviti, da ponudniki platform za izmenjavo videov, ki so pod njihovo pristojnostjo, sprejmejo ustrezne ukrepe za varstvo mladoletnikov pred škodljivo vsebino ter vseh uporabnikov pred vsebino, s katero se spodbuja nasilje ali sovraštvo, in vsebino, katere razširjanje pomeni dejanje, ki je kaznivo dejanje po pravu Unije (in sicer javno ščuvanje k storitvi terorističnega kaznivega dejanja (2), kazniva dejanja v zvezi z otroško pornografijo (3) in kazniva dejanja, povezana z rasizmom in ksenofobijo (4)). V skladu s členom 28b(2) za ponudnike platform za izmenjavo videov veljajo tudi nekatere obveznosti v zvezi z avdiovizualnimi komercialnimi sporočili.

V uvodni izjavi 4 Direktive (EU) 2018/1808 je priznano, da se „[s] storitvami platform za izmenjavo videov [...] ponujajo avdiovizualne vsebine, do katerih splošna javnost, zlasti mladi, vedno bolj dostopa. To velja tudi za storitve družbenih medijev, ki so postali pomembno sredstvo za izmenjavo informacij ter za zabavo in izobraževanje, med drugim tudi, ker omogočajo dostop do programov in videov, ki jih ustvarijo uporabniki. Te storitve družbenih medijev je treba vključiti v področje uporabe Direktive 2010/13/EU, ker konkurirajo za isto občinstvo in prihodke kot avdiovizualne medijske storitve. Poleg tega je učinek teh storitev precejšen tudi zato, ker uporabnikom omogočajo, da oblikujejo in vplivajo na mnenja drugih uporabnikov. Zaradi varstva mladoletnikov pred škodljivimi vsebinami in vseh državljanov pred spodbujanjem sovraštva, nasilja in terorizma bi morale biti te storitve zajete v Direktivi 2010/13/EU, če zanje velja opredelitev storitve platforme za izmenjavo videov.“

Jasno je torej, da nekatere storitve družbenih medijev spadajo na področje uporabe novih pravil o platformah za izmenjavo videov, kadar izpolnjujejo nekatera merila.

V skladu s členom 1(1)(aa) direktive o AVMS „storitev platforme za izmenjavo videov“ pomeni „storitev, kakor je opredeljena v členih 56 in 57 Pogodbe o delovanju Evropske unije, kadar je glavni namen storitve ali ločljivega dela te storitve ali bistvena funkcija storitve zagotavljanje programov, videov, ki jih ustvarijo uporabniki, ali obojega splošni javnosti, za katere ponudnik platforme za izmenjavo videov nima uredniške odgovornosti, in sicer za obveščanje, zabavo ali izobraževanje preko elektronskih komunikacijskih omrežij v smislu točke (a) člena 2 Direktive 2002/21/ES ter katerih organiziranje določa ponudnik platforme za izmenjavo videov, med drugim s samodejnimi orodji ali algoritmi, zlasti s prikazovanjem, označevanjem in določanjem zaporedja“.

V uvodni izjavi 5 Direktive (EU) 2018/1808 je dodatno pojasnjeno, da „[n]amen Direktive 2010/13/EU sicer ni urejanje storitev družbenih medijev kot takih, vendar bi morala biti storitev družbenega medija zajeta, če je ponudba programov in videov, ki jih ustvarijo uporabniki, bistvena funkcija te storitve. Za ponudbo programov in videov, ki jih ustvarijo uporabniki, bi se lahko štelo, da predstavlja bistveno funkcijo storitve družbenega medija, če avdiovizualna vsebina ni le stranska dejavnost oziroma ne predstavlja le manjšega dela dejavnosti zadevne storitve družbenega medija. Zaradi jasnosti, učinkovitosti in doslednosti izvajanja bi morala Komisija po potrebi in po posvetovanju z odborom za stike izdati navodila o praktični uporabi merila bistvene funkcije opredelitve ‚storitve platforme za izmenjavo videov‘. Ta navodila bi bilo treba pripraviti ob ustreznem upoštevanju ciljev splošnega javnega interesa, ki se dosežejo z ukrepi, ki jih sprejmejo ponudniki platform za izmenjavo videov, in pravice do svobode izražanja“ (5).

V skladu z uvodno izjavo 5 se v teh navodilih ustrezno upoštevata potreba po zagotovitvi svobode izražanja in doseganje ciljev splošnega interesa (6).

Komisija se je v postopku priprave teh navodil ustrezno posvetovala z odborom za stike, kot se zahteva z uvodno izjavo 5.

II.   KATEGORIJE PLATFORM ZA IZMENJAVO VIDEOV NA PODLAGI DIREKTIVE O AVMS

Na podlagi opredelitve storitev platform za izmenjavo videov iz člena 1(1)(aa) direktive o AVMS se lahko te storitve opredelijo na podlagi naslednjih treh meril:

| (1) | storitve, katerih glavni namen je zagotavljanje programov, videov, ki jih ustvarijo uporabniki, ali obojega splošni javnosti; |
| --- | --- |

(1)

storitve, katerih glavni namen je zagotavljanje programov, videov, ki jih ustvarijo uporabniki, ali obojega splošni javnosti;

| (2) | širše storitve, ki med drugimi elementi ponujajo ločljivi del, katerega glavni namen je zagotavljanje programov, videov, ki jih ustvarijo uporabniki, ali obojega splošni javnosti; |
| --- | --- |

(2)

širše storitve, ki med drugimi elementi ponujajo ločljivi del, katerega glavni namen je zagotavljanje programov, videov, ki jih ustvarijo uporabniki, ali obojega splošni javnosti;

| (3) | storitve, katerih bistvena funkcija je zagotavljanje programov, videov, ki jih ustvarijo uporabniki, ali obojega splošni javnosti. |
| --- | --- |

(3)

storitve, katerih bistvena funkcija je zagotavljanje programov, videov, ki jih ustvarijo uporabniki, ali obojega splošni javnosti.

Navesti je treba, da zgornja merila niso nujno medsebojno izključujoča. Zlasti storitve z ločljivim delom, ki bi lahko pomenile platformo za izmenjavo videov na podlagi merila glavnega namena (kategorija 2), bi lahko istočasno kot celota tudi izpolnjevale pogoje za platformo za izmenjavo videov na podlagi merila bistvene funkcije (kategorija 3).

Glede na navedeno je namen tega dokumenta zagotoviti navodila o praktični uporabi merila bistvene funkcije iz opredelitve „storitve platforme za izmenjavo videov“ na podlagi direktive o AVMS. Ta navodila niso zavezujoča. Kolikor bi lahko razlagala direktivo o AVMS, stališče Komisije ne posega v nobeno razlago, ki jo poda Sodišče Evropske unije.

III.   POMEN AVDIOVIZUALNE VSEBINE ZA DEJAVNOSTI STORITVE

V uvodni izjavi 5 Direktive (EU) 2018/1808 je pojasnjeno, da za to, da bi zagotavljanje avdiovizualne vsebine pomenilo bistveno funkcijo storitve, taka avdiovizualna vsebina ne sme biti „le stranska dejavnost oziroma ne [sme] predstavlja[ti] le manjšega dela“ dejavnosti zadevne storitve. Avdiovizualno vsebino bi bilo treba šteti za stransko dejavnost storitve, kadar je izključno dodatek k osnovni dejavnosti ali funkciji, ki jo zagotavlja zadevna platforma. To bi lahko na primer veljalo za videe, naložene izključno za podporo ekonomskim transakcijam, na primer videe, ki prikazujejo določeno blago ali storitve z namenom morebitne ali dejanske prodaje (to lahko na primer vključuje platforme za e-trgovanje, vključno z videi uporabnikov, ki prikazujejo uporabo izdelka).

Avdiovizualno vsebino je mogoče šteti za „manjši del“ dejavnosti storitve, kadar se na podlagi kvantitativnih in/ali kvalitativnih preudarkov zdi, da je njena vloga v celotni sistematiki storitve nepomembna. S kvantitativnega vidika lahko na primer dejstvo, da platforma gosti precejšnje število videov, kaže na to, da avdiovizualna vsebina ni manjši del storitve. Istočasno lahko videi, ne glede na kvantitativne preudarke, pomenijo nemanjši del storitve platforme, kadar pomembno prispevajo k privlačnosti, funkcionalnosti ali tržnemu uspehu same storitve. O tem je mogoče sklepati na podlagi več elementov, na primer dejstva, da uporabniki dostopajo do številnih videov ali programov ali da platforme vlagajo v avdiovizualno vsebino ali jo postavljajo v ospredje.

Komisija meni, da bi morale države članice, vključno z njihovimi nacionalnimi regulativnimi organi, za oceno, ali ima avdiovizualna vsebina bistveno funkcijo, upoštevati zlasti naravo in posebno vlogo, ki jo imajo videi, ki jih ustvarijo uporabniki, in programi v storitvi, ki jo ponuja platforma. Zlasti bi morali nacionalni organi izvesti celovito analizo storitve ter pri tem upoštevati kvalitativne in/ali kvantitativne kazalnike, da bi ugotovili, ali je zagotovljena avdiovizualna vsebina le stranska dejavnost ali manjši del dejavnosti storitve (7).

Pri ocenjevanju določene storitve bi bilo treba posebno pozornost nameniti temu, ali je avdiovizualna vsebina ključna za komercialni uspeh storitve ali njeno umestitev na trg. Vendar pa se zahteva v zvezi z bistveno funkcijo nikakor ne sme razlagati tako, da mora imeti avdiovizualna vsebina, ki je na voljo na platformi, tak ključni komercialni pomen, da brez nje storitev ne bi mogla delovati ali se nadalje zagotavljati na trgu. S tako ozko razlago ne bi bila zagotovljena ustrezna raven varstva uporabnikov in mladoletnikov, ko dostopajo do avdiovizualne vsebine na številnih priljubljenih platformah, kot so nekatere storitve družbenih medijev, ter torej ne bi bila v skladu s ciljem, zastavljenim z direktivo o AVMS (8).

Prav tako storitve, ki se opirajo na avdiovizualno vsebino, ki ni le manjša ali stranska komponenta njihove gospodarske dejavnosti, običajno svoje uporabnike bolj izpostavljajo taki vsebini. Komisija zato meni, da bi morale države članice, vključno z njihovimi nacionalnimi regulativnimi organi, pri uporabi merila bistvene funkcije posebno pozornost nameniti tudi vidiku uporabnikov in zlasti stopnji njihove izpostavljenosti avdiovizualni vsebini, ko dostopajo do zadevnih storitev.

Komisija je v skladu z zgoraj navedenim pristopom opredelila nekatere ustrezne kazalnike, ki bi jih nacionalni organi morali upoštevati pri uporabi merila bistvene funkcije iz opredelitve ponudnika storitve platforme za izmenjavo videov. Za namene predstavitve se lahko ti kazalniki združijo v štiri kategorije: (1) razmerje med avdiovizualno vsebino in glavno gospodarsko dejavnostjo ali dejavnostmi storitve; (2) kvantitativni in kvalitativni pomen avdiovizualne vsebine, ki je na voljo na storitvi; (3) monetizacija avdiovizualne vsebine ali ustvarjanje prihodkov od avdiovizualne vsebine in (4) razpoložljivost orodij, namenjenih izboljšanju prepoznavnosti ali privlačnosti avdiovizualne vsebine.

Ti kazalniki se ne smejo uporabljati kumulativno. Zlasti neobstoj enega ali več kazalnikov ne sme samodejno privesti do sklepa, da storitev ni platforma za izmenjavo videov. Namesto tega bi bilo treba za storitev šteti, da izpolnjuje preskus bistvene funkcije, kadar na podlagi celovite ocene zadostno število analiziranih kazalnikov podpira ugotovitev, da avdiovizualna vsebina, ki jo zagotavlja storitev, ni le stranska dejavnost ali manjši del dejavnosti storitve.

1.   Razmerje med avdiovizualno vsebino in glavno gospodarsko dejavnostjo ali dejavnostmi storitve

Na splošno lahko uporabniki, če ima avdiovizualna vsebina na platformi svojo vrednost, videe in programe uporabljajo kot samostojne elemente storitve platforme, tj. neodvisno od druge osnovne gospodarske dejavnosti. V teh primerih je verjetno, da taka avdiovizualna vsebina ni le stranska dejavnost ali manjši del dejavnosti navedene storitve in da bodo uporabniki v veliki meri izpostavljeni taki vsebini.

V zvezi s tem bi morale države članice, vključno z njihovimi nacionalnimi regulativnimi organi, zlasti upoštevati naslednje kazalnike:

| — | splošno arhitekturo in zunanjo postavitev platforme. Kadar je platforma usmerjena k delitvi vsebine zaradi informiranja, izobraževanja ali zabave uporabnikov in ne zaradi na primer olajšanja ekonomskih transakcij, se avdiovizualna vsebina verjetno ne bo štela le za stransko dejavnost ali manjši del dejavnosti navedene platforme. V tem okviru bi upoštevni elementi lahko bili splošna struktura in zunanja postavitev storitve, na primer ali njene glavne strani (vključno z vmesnikom za izmenjavo) ali časovnica platforme vključujejo opazne funkcije za izmenjavo videov ali ne (v primerjavi s funkcijami, ki temeljijo zgolj na e-trgovanju), kot so predstavitev ali predlog novih ali priljubljenih videov ali neposrednega razširjanja televizijskih programov, seznam video kategorij, gumb „posnemi video“ ali neposredna povezava z galerijo na telefonu ali računalniku ter vsebino, shranjeno v njej. Če so prisotni taki elementi, avdiovizualna vsebina verjetno ne bo pomenila manjšega ali le stranskega dela storitve; |
| --- | --- |

—

splošno arhitekturo in zunanjo postavitev platforme. Kadar je platforma usmerjena k delitvi vsebine zaradi informiranja, izobraževanja ali zabave uporabnikov in ne zaradi na primer olajšanja ekonomskih transakcij, se avdiovizualna vsebina verjetno ne bo štela le za stransko dejavnost ali manjši del dejavnosti navedene platforme. V tem okviru bi upoštevni elementi lahko bili splošna struktura in zunanja postavitev storitve, na primer ali njene glavne strani (vključno z vmesnikom za izmenjavo) ali časovnica platforme vključujejo opazne funkcije za izmenjavo videov ali ne (v primerjavi s funkcijami, ki temeljijo zgolj na e-trgovanju), kot so predstavitev ali predlog novih ali priljubljenih videov ali neposrednega razširjanja televizijskih programov, seznam video kategorij, gumb „posnemi video“ ali neposredna povezava z galerijo na telefonu ali računalniku ter vsebino, shranjeno v njej. Če so prisotni taki elementi, avdiovizualna vsebina verjetno ne bo pomenila manjšega ali le stranskega dela storitve;

| — | samostojnost avdiovizualne vsebine. Kadar se videi naložijo na platformo ali delijo na platformi kot „samostojni“ elementi in ne z namenom olajšanja ekonomskih transakcij, uporabniki pa si jih ogledajo zaradi njihove informativne, razvedrilne ali izobraževalne vrednosti, bodo bolj verjetno posebnega pomena za dejavnosti navedene platforme. Nasprotno pa je dejstvo, da je platforma zasnovana predvsem kot sredstvo za trženje ali olajšanje trženja blaga ali storitev (razen zagotavljanja avdiovizualne vsebine), znak, da je avdiovizualna funkcija stranski ali manjši del osnovne gospodarske dejavnosti. Če na primer platforma za e-trgovanje prodajalcem dovoljuje, da videe uporabijo zgolj za predstavitev posameznih izdelkov, to kaže, da se platforma ne sme šteti za platformo za izmenjavo videov. V tem okviru lahko nacionalni organi preverijo, ali uporabniki videe nalagajo, delijo in prenašajo kot samostojne elemente in ne za pospeševanje prodaje blaga ali storitev. V takih primerih bodo videi tudi bolj verjetno privedli do precejšnje izpostavljenosti uporabnikov, zato bi bilo mogoče avdiovizualno komponento šteti za več kot le stransko dejavnost ali manjši del dejavnosti platforme; |
| --- | --- |

—

samostojnost avdiovizualne vsebine. Kadar se videi naložijo na platformo ali delijo na platformi kot „samostojni“ elementi in ne z namenom olajšanja ekonomskih transakcij, uporabniki pa si jih ogledajo zaradi njihove informativne, razvedrilne ali izobraževalne vrednosti, bodo bolj verjetno posebnega pomena za dejavnosti navedene platforme. Nasprotno pa je dejstvo, da je platforma zasnovana predvsem kot sredstvo za trženje ali olajšanje trženja blaga ali storitev (razen zagotavljanja avdiovizualne vsebine), znak, da je avdiovizualna funkcija stranski ali manjši del osnovne gospodarske dejavnosti. Če na primer platforma za e-trgovanje prodajalcem dovoljuje, da videe uporabijo zgolj za predstavitev posameznih izdelkov, to kaže, da se platforma ne sme šteti za platformo za izmenjavo videov. V tem okviru lahko nacionalni organi preverijo, ali uporabniki videe nalagajo, delijo in prenašajo kot samostojne elemente in ne za pospeševanje prodaje blaga ali storitev. V takih primerih bodo videi tudi bolj verjetno privedli do precejšnje izpostavljenosti uporabnikov, zato bi bilo mogoče avdiovizualno komponento šteti za več kot le stransko dejavnost ali manjši del dejavnosti platforme;

| — | posebne funkcije storitve, prilagojene ali specifične za avdiovizualno vsebino. Dejstvo, da platforma vključuje posebne funkcije, prilagojene ali specifične za avdiovizualno vsebino, je znak posebnega pomena avdiovizualne vsebine v splošni sistematiki storitve. Še posebno pomembni so elementi, kot je funkcija samodejnega predvajanja, zlasti kadar je omogočena kot privzeta, ali funkcija pretakanja v živo. Prav tako bi bilo mogoče upoštevati dejstvo, da platforma omogoča iskanje samo po video vsebini ali filtriranje rezultatov določenega iskanja tako, da pokaže samo videe. Obstoj takih funkcij kaže na to, da avdiovizualna vsebina ni le stranska dejavnost ali manjši del dejavnosti storitve in običajno vodi do večje izpostavljenosti uporabnikov taki vsebini; |
| --- | --- |

—

posebne funkcije storitve, prilagojene ali specifične za avdiovizualno vsebino. Dejstvo, da platforma vključuje posebne funkcije, prilagojene ali specifične za avdiovizualno vsebino, je znak posebnega pomena avdiovizualne vsebine v splošni sistematiki storitve. Še posebno pomembni so elementi, kot je funkcija samodejnega predvajanja, zlasti kadar je omogočena kot privzeta, ali funkcija pretakanja v živo. Prav tako bi bilo mogoče upoštevati dejstvo, da platforma omogoča iskanje samo po video vsebini ali filtriranje rezultatov določenega iskanja tako, da pokaže samo videe. Obstoj takih funkcij kaže na to, da avdiovizualna vsebina ni le stranska dejavnost ali manjši del dejavnosti storitve in običajno vodi do večje izpostavljenosti uporabnikov taki vsebini;

| — | način, kako se storitev umešča na trg, in tržni segment, ki ga nagovarja. Ustrezna pokazatelja nestranske in nemanjše narave v zvezi s tem bi bilo mogoče izpeljati iz načina, kako se storitev opredeljuje v svoji komunikaciji z javnostjo, in načina, kako trži ali oglašuje svoje storitve uporabnikom v tržnem segmentu, ki ga nagovarja. V zvezi s tem bi bilo treba upoštevati dejstvo, da se storitev trži kot platforma za izmenjavo videov ali se tako predstavlja v javni komunikaciji ali da se posebej sklicuje na svojo avdiovizualno komponento ali ponudbo. |
| --- | --- |

—

način, kako se storitev umešča na trg, in tržni segment, ki ga nagovarja. Ustrezna pokazatelja nestranske in nemanjše narave v zvezi s tem bi bilo mogoče izpeljati iz načina, kako se storitev opredeljuje v svoji komunikaciji z javnostjo, in načina, kako trži ali oglašuje svoje storitve uporabnikom v tržnem segmentu, ki ga nagovarja. V zvezi s tem bi bilo treba upoštevati dejstvo, da se storitev trži kot platforma za izmenjavo videov ali se tako predstavlja v javni komunikaciji ali da se posebej sklicuje na svojo avdiovizualno komponento ali ponudbo.

2.   Kvantitativni in kvalitativni pomen avdiovizualne vsebine za dejavnosti storitve

Komisija načeloma meni, da večja kot sta količina in pomen avdiovizualne vsebine na storitvi, manj verjetno je, da je taka vsebina le stranska dejavnost ali manjši del dejavnosti storitve. V teh primerih bodo storitve bolj verjetno privedle do velike izpostavljenosti uporabnikov avdiovizualni vsebini.

Količino in pomen avdiovizualne vsebine je mogoče oceniti na podlagi kvantitativnih in kvalitativnih kazalnikov. Države članice, vključno z njihovimi nacionalnimi regulativnimi organi, bi morale zlasti upoštevati naslednje kazalnike:

| — | količino avdiovizualne vsebine, ki je na voljo na platformi. Če platforma vključuje veliko količino videov, avdiovizualna funkcija storitve verjetno ne bo le stranska dejavnost ali manjši del dejavnosti storitve. Ta ocena bi morala temeljiti na ustreznih in zanesljivih dokazih. Če so ustrezni podatki na voljo, lahko nacionalni organi omejijo to oceno v kvantitativnem smislu, tako da upoštevajo na primer število ali delež videov, prisotnih na platformi, v primerjavi z drugo vrsto razpoložljive vsebine. Nacionalni organi se spodbujajo, naj take podatke ali elemente zbirajo ali preverjajo samostojno ali iz virov, neodvisnih od zadevnega ponudnika storitve. Če natančni podatki niso na voljo, lahko nacionalni organi uporabijo ustrezne kvalitativne dokaze, kot so vzorčna analiza delov platforme v časovnem presledku ali ankete pri uporabnikih/deležnikih; |
| --- | --- |

—

količino avdiovizualne vsebine, ki je na voljo na platformi. Če platforma vključuje veliko količino videov, avdiovizualna funkcija storitve verjetno ne bo le stranska dejavnost ali manjši del dejavnosti storitve. Ta ocena bi morala temeljiti na ustreznih in zanesljivih dokazih. Če so ustrezni podatki na voljo, lahko nacionalni organi omejijo to oceno v kvantitativnem smislu, tako da upoštevajo na primer število ali delež videov, prisotnih na platformi, v primerjavi z drugo vrsto razpoložljive vsebine. Nacionalni organi se spodbujajo, naj take podatke ali elemente zbirajo ali preverjajo samostojno ali iz virov, neodvisnih od zadevnega ponudnika storitve. Če natančni podatki niso na voljo, lahko nacionalni organi uporabijo ustrezne kvalitativne dokaze, kot so vzorčna analiza delov platforme v časovnem presledku ali ankete pri uporabnikih/deležnikih;

| — | uporabo avdiovizualne vsebine na platformi. dejstvo, da uporabniki platforme obsežno uporabljajo videe, ki so na voljo na navedeni platformi, je znak, da je avdiovizualna vsebina posebnega pomena za storitev. Kot je bilo pojasnjeno v zvezi s prejšnjim kazalnikom, se nacionalni organi spodbujajo, naj se v svoji analizi opirajo samo na ustrezne in zanesljive dokaze. Na primer, kadar so ustrezni podatki na voljo, lahko nacionalni organi uporabijo take kvantitativne podatke, kot so število klikov, delitev in všečkov v zvezi z videi. Kjer je to mogoče, lahko nacionalni organi tudi ustrezno primerjajo uporabo avdiovizualne vsebine in drugih vrst vsebine na platformi. Nacionalni organi se tudi spodbujajo, naj take podatke ali elemente zbirajo ali preverjajo samostojno ali iz virov, neodvisnih od zadevnega ponudnika storitve. Če natančni podatki niso na voljo, lahko nacionalni organi uporabijo ustrezne kvalitativne dokaze, kot so vzorčna analiza delov platforme v časovnem presledku ali ankete pri uporabnikih/deležnikih; |
| --- | --- |

—

uporabo avdiovizualne vsebine na platformi. dejstvo, da uporabniki platforme obsežno uporabljajo videe, ki so na voljo na navedeni platformi, je znak, da je avdiovizualna vsebina posebnega pomena za storitev. Kot je bilo pojasnjeno v zvezi s prejšnjim kazalnikom, se nacionalni organi spodbujajo, naj se v svoji analizi opirajo samo na ustrezne in zanesljive dokaze. Na primer, kadar so ustrezni podatki na voljo, lahko nacionalni organi uporabijo take kvantitativne podatke, kot so število klikov, delitev in všečkov v zvezi z videi. Kjer je to mogoče, lahko nacionalni organi tudi ustrezno primerjajo uporabo avdiovizualne vsebine in drugih vrst vsebine na platformi. Nacionalni organi se tudi spodbujajo, naj take podatke ali elemente zbirajo ali preverjajo samostojno ali iz virov, neodvisnih od zadevnega ponudnika storitve. Če natančni podatki niso na voljo, lahko nacionalni organi uporabijo ustrezne kvalitativne dokaze, kot so vzorčna analiza delov platforme v časovnem presledku ali ankete pri uporabnikih/deležnikih;

| — | doseg avdiovizualne vsebine. Priljubljeni videi, čeprav omejeni po številu, lahko dosežejo številne uporabnike, zlasti z delitvijo in po priporočilih. Če je na platformi prisotna priljubljena video vsebina, katere cilj je obveščanje, izobraževanje ali zabava uporabnikov, je to znak, da taka vsebina ni le stranska ali manjša. V teh primerih se avdiovizualna funkcija verjetno ne bo štela za le stransko dejavnost ali manjši del dejavnosti storitve. V skladu z uvodno izjavo 5 in potrebo po ustreznem upoštevanju splošnega javnega interesa, ki ga je treba doseči z novimi pravili, bi bilo mogoče v tem okviru posebno pozornost nameniti ciljnemu občinstvu platforme in zlasti temu, ali je platforma ciljno usmerjena na mladoletnike oziroma, tudi če ni izrecno usmerjena na mladoletnike, ali jo mladoletniki redno uporabljajo in ne izvaja nobenih ukrepov za odvrnitev take uporabe. Natančneje, v teh primerih so lahko številni (ranljivi) uporabniki izpostavljeni avdiovizualni vsebini, ki je na voljo na platformi, čeprav je sorazmerna količina take vsebine na platformi omejena. Pri oceni bi bilo torej treba upoštevati stopnjo tveganja izpostavljenosti mladoletnikov avdiovizualni vsebini na storitvi. |
| --- | --- |

—

doseg avdiovizualne vsebine. Priljubljeni videi, čeprav omejeni po številu, lahko dosežejo številne uporabnike, zlasti z delitvijo in po priporočilih. Če je na platformi prisotna priljubljena video vsebina, katere cilj je obveščanje, izobraževanje ali zabava uporabnikov, je to znak, da taka vsebina ni le stranska ali manjša. V teh primerih se avdiovizualna funkcija verjetno ne bo štela za le stransko dejavnost ali manjši del dejavnosti storitve. V skladu z uvodno izjavo 5 in potrebo po ustreznem upoštevanju splošnega javnega interesa, ki ga je treba doseči z novimi pravili, bi bilo mogoče v tem okviru posebno pozornost nameniti ciljnemu občinstvu platforme in zlasti temu, ali je platforma ciljno usmerjena na mladoletnike oziroma, tudi če ni izrecno usmerjena na mladoletnike, ali jo mladoletniki redno uporabljajo in ne izvaja nobenih ukrepov za odvrnitev take uporabe. Natančneje, v teh primerih so lahko številni (ranljivi) uporabniki izpostavljeni avdiovizualni vsebini, ki je na voljo na platformi, čeprav je sorazmerna količina take vsebine na platformi omejena. Pri oceni bi bilo torej treba upoštevati stopnjo tveganja izpostavljenosti mladoletnikov avdiovizualni vsebini na storitvi.

3.   Monetizacija avdiovizualne vsebine ali ustvarjanje prihodkov od avdiovizualne vsebine

Dejstvo, da platforme monetizirajo avdiovizualno vsebino ali ustvarjajo prihodke od nje, običajno kaže na to, da taka vsebina ni le stranska dejavnost ali manjši del njihovih dejavnosti. To je običajno tudi znak komercialnega pomena take vsebine za storitev (9). V praksi bodo te storitve uporabnike bolj verjetno v veliki meri izpostavile taki vsebini, da bi povečale posledične prihodke ali druge s tem povezane koristi.

Države članice, vključno z njihovimi nacionalnimi regulativnimi organi, bi morale zlasti upoštevati naslednje kazalnike:

| — | vključitev komercialnih sporočil v avdiovizualno vsebino ali okoli nje (kot so oglasi „pre-rolls“, „mid-rolls“ ali „post-rolls“ (10)). Ta kazalnik bi bilo treba razumeti tako, da vključuje tako komercialna sporočila, ki jih nadzoruje storitev, kot tudi prodajo oglasnega prostora tretjim osebam, kot so oglaševalci. V tem okviru so politike, ki jih izvajajo storitve in so namenjene zagotovitvi primernosti avdiovizualne vsebine, okoli katere ali v okviru katere bodo prikazana komercialna sporočila o posamezni blagovni znamki tretje osebe, dodatni elementi, ki jih je treba upoštevati; |
| --- | --- |

—

vključitev komercialnih sporočil v avdiovizualno vsebino ali okoli nje (kot so oglasi „pre-rolls“, „mid-rolls“ ali „post-rolls“ (10)). Ta kazalnik bi bilo treba razumeti tako, da vključuje tako komercialna sporočila, ki jih nadzoruje storitev, kot tudi prodajo oglasnega prostora tretjim osebam, kot so oglaševalci. V tem okviru so politike, ki jih izvajajo storitve in so namenjene zagotovitvi primernosti avdiovizualne vsebine, okoli katere ali v okviru katere bodo prikazana komercialna sporočila o posamezni blagovni znamki tretje osebe, dodatni elementi, ki jih je treba upoštevati;

| — | dostop do avdiovizualne vsebine le proti plačilu. Dejstvo, da platforma dostop do avdiovizualne vsebine pogojuje s plačilom, kot je naročnina ali plačilo za ogled, dokazuje, da storitev ustvarja prihodke od take vsebine. Uporaba takih sistemov plačevanja je pomembna ne glede na to, ali sistem monetizacije upravlja neposredno storitev ali pa ga upravljajo nalagalci/ustvarjalci; |
| --- | --- |

—

dostop do avdiovizualne vsebine le proti plačilu. Dejstvo, da platforma dostop do avdiovizualne vsebine pogojuje s plačilom, kot je naročnina ali plačilo za ogled, dokazuje, da storitev ustvarja prihodke od take vsebine. Uporaba takih sistemov plačevanja je pomembna ne glede na to, ali sistem monetizacije upravlja neposredno storitev ali pa ga upravljajo nalagalci/ustvarjalci;

| — | sponzorske pogodbe med blagovnimi znamkami in nalagalci. Sponzorske pogodbe ali pogodbe o promocijskem umeščanju izdelkov med različnimi vrstami blagovnih znamk izdelkov in storitev tretjih oseb ter nalagalci (ustvarjalci avdiovizualne vsebine) postajajo običajen način monetizacije avdiovizualne vsebine, saj vse več blagovnih znamk sklepa pogodbe s priljubljenimi ustvarjalci ali vplivneži, ki zberejo veliko število ogledov. V nekaterih primerih storitve izrecno spodbujajo ali podpirajo take pogodbe, na primer z organiziranjem dogodkov za blagovne znamke tretjih oseb in ustvarjalce ali s ponujanjem logistične podpore. Čeprav storitve platform za izmenjavo videov morda niso neposredno vključene v te pogodbe, pa imajo posredno koristi od priljubljenosti navedenih ustvarjalcev in števila ogledov, ki jih pritegnejo. Obstoj teh dogovorov je torej kazalnik (posredne) monetizacije avdiovizualne vsebine na platformi; |
| --- | --- |

—

sponzorske pogodbe med blagovnimi znamkami in nalagalci. Sponzorske pogodbe ali pogodbe o promocijskem umeščanju izdelkov med različnimi vrstami blagovnih znamk izdelkov in storitev tretjih oseb ter nalagalci (ustvarjalci avdiovizualne vsebine) postajajo običajen način monetizacije avdiovizualne vsebine, saj vse več blagovnih znamk sklepa pogodbe s priljubljenimi ustvarjalci ali vplivneži, ki zberejo veliko število ogledov. V nekaterih primerih storitve izrecno spodbujajo ali podpirajo take pogodbe, na primer z organiziranjem dogodkov za blagovne znamke tretjih oseb in ustvarjalce ali s ponujanjem logistične podpore. Čeprav storitve platform za izmenjavo videov morda niso neposredno vključene v te pogodbe, pa imajo posredno koristi od priljubljenosti navedenih ustvarjalcev in števila ogledov, ki jih pritegnejo. Obstoj teh dogovorov je torej kazalnik (posredne) monetizacije avdiovizualne vsebine na platformi;

| — | sledenje dejavnostim uporabnikov platforme. Dejstvo, da platforma sledi interakciji uporabnikov z avdiovizualno vsebino, ki je na voljo na storitvi, za različne trženjske/komercialne namene, kot so ciljno vedenjsko oglaševanje ali sporazumi o souporabi podatkov, bi bilo treba prav tako šteti za sredstvo posredne monetizacije. |
| --- | --- |

—

sledenje dejavnostim uporabnikov platforme. Dejstvo, da platforma sledi interakciji uporabnikov z avdiovizualno vsebino, ki je na voljo na storitvi, za različne trženjske/komercialne namene, kot so ciljno vedenjsko oglaševanje ali sporazumi o souporabi podatkov, bi bilo treba prav tako šteti za sredstvo posredne monetizacije.

4.   Razpoložljivost orodij, namenjenih izboljšanju prepoznavnosti ali privlačnosti avdiovizualne vsebine (11)

Dejstvo, da so v posamezni storitvi prisotna posebna orodja, namenjena izboljšanju prepoznavnosti ali privlačnosti avdiovizualne vsebine, običajno kaže na to, da taka vsebina ni le stranska dejavnost ali manjši del njenih dejavnosti. Taka orodja običajno tudi vodijo do večje izpostavljenosti uporabnikov avdiovizualni vsebini.

Države članice, vključno z njihovimi nacionalnimi regulativnimi organi, bi morale zlasti upoštevati naslednje kazalnike:

| — | posebne funkcije ali ukrepe, ki spodbujajo k ogledu avdiovizualne vsebine. Dejstvo, da uporabniški vmesnik vključuje posebne funkcije, ki spodbujajo k ogledu avdiovizualne vsebine, kaže na pomen take vsebine tako za uporabnike kot tudi za dejavnosti platforme. Na primer, dejstvo, da platforma predlaga ali prikazuje videe na glavni strani ali da se videi predlagajo ali prikazujejo na časovnici platforme brez posebne zahteve ali vnosa uporabnika, je pomemben element, ki ga je treba upoštevati. Nacionalni organi bi tudi lahko upoštevali, ali storitev avdiovizualno vsebino oglašuje ali postavlja v ospredje v rezultatih uporabnikovih iskanj in torej ali je mogoče šteti, da se avdiovizualna vsebina dejavno ponuja uporabnikom; |
| --- | --- |

—

posebne funkcije ali ukrepe, ki spodbujajo k ogledu avdiovizualne vsebine. Dejstvo, da uporabniški vmesnik vključuje posebne funkcije, ki spodbujajo k ogledu avdiovizualne vsebine, kaže na pomen take vsebine tako za uporabnike kot tudi za dejavnosti platforme. Na primer, dejstvo, da platforma predlaga ali prikazuje videe na glavni strani ali da se videi predlagajo ali prikazujejo na časovnici platforme brez posebne zahteve ali vnosa uporabnika, je pomemben element, ki ga je treba upoštevati. Nacionalni organi bi tudi lahko upoštevali, ali storitev avdiovizualno vsebino oglašuje ali postavlja v ospredje v rezultatih uporabnikovih iskanj in torej ali je mogoče šteti, da se avdiovizualna vsebina dejavno ponuja uporabnikom;

| — | orodja, ki so na voljo v videih ali okoli njih in so zasnovana, da pritegnejo uporabnike in spodbudijo njihovo interakcijo. Prisotnost orodij ali sistemov, kot so filtri, možnosti delitve, klepeti v živo, posebej povezani z avdiovizualno vsebino, ali skupni ogledi, so znak pripravljenosti storitve, da spodbudi ukvarjanje uporabnikov z videi in programi ter pritegne njihovo pozornost v zvezi z njimi. Namen uporabe takih orodij in sistemov je omogočiti, izboljšati ali okrepiti avdiovizualne izkušnje uporabnikov na platformi in priljubljenost avdiovizualne vsebine. Zato je to mogoče šteti za znak posebnega pomena take vsebine za dejavnost ali dejavnosti storitve. Ta kazalnik vključuje tudi vsak razvoj ali naložbo storitev v inovativne, bolj poglobljene in interaktivne načine delitve in uporabe avdiovizualne vsebine. Zlasti dejstvo, da storitev podpira posebno aplikacijo za „pametno TV“, bi bilo mogoče šteti za znak, da ne samo omogoča uporabo avdiovizualne vsebine, ampak to tudi dejavno spodbuja; |
| --- | --- |

—

orodja, ki so na voljo v videih ali okoli njih in so zasnovana, da pritegnejo uporabnike in spodbudijo njihovo interakcijo. Prisotnost orodij ali sistemov, kot so filtri, možnosti delitve, klepeti v živo, posebej povezani z avdiovizualno vsebino, ali skupni ogledi, so znak pripravljenosti storitve, da spodbudi ukvarjanje uporabnikov z videi in programi ter pritegne njihovo pozornost v zvezi z njimi. Namen uporabe takih orodij in sistemov je omogočiti, izboljšati ali okrepiti avdiovizualne izkušnje uporabnikov na platformi in priljubljenost avdiovizualne vsebine. Zato je to mogoče šteti za znak posebnega pomena take vsebine za dejavnost ali dejavnosti storitve. Ta kazalnik vključuje tudi vsak razvoj ali naložbo storitev v inovativne, bolj poglobljene in interaktivne načine delitve in uporabe avdiovizualne vsebine. Zlasti dejstvo, da storitev podpira posebno aplikacijo za „pametno TV“, bi bilo mogoče šteti za znak, da ne samo omogoča uporabo avdiovizualne vsebine, ampak to tudi dejavno spodbuja;

| — | orodja ali sisteme, ki uporabnikom omogočajo, da izberejo avdiovizualno vsebino, ki jo želijo imeti ponujeno. Nekatere storitve uporabnikom ponujajo možnost, da si prilagodijo svojo avdiovizualno ponudbo tako, da navedejo, kaj jih zanima, ali da se izrecno izključijo iz nekaterih vrst vsebine. To se običajno stori z vprašalniki, vzorci ali podobnimi sredstvi. Ta orodja ali sistemi so uporabnikom ponujeni, da bi se ohranila njihova pozornost in ukvarjanje z avdiovizualno vsebino ter so torej znak posebnega pomena avdiovizualne funkcije za dejavnosti storitve; |
| --- | --- |

—

orodja ali sisteme, ki uporabnikom omogočajo, da izberejo avdiovizualno vsebino, ki jo želijo imeti ponujeno. Nekatere storitve uporabnikom ponujajo možnost, da si prilagodijo svojo avdiovizualno ponudbo tako, da navedejo, kaj jih zanima, ali da se izrecno izključijo iz nekaterih vrst vsebine. To se običajno stori z vprašalniki, vzorci ali podobnimi sredstvi. Ta orodja ali sistemi so uporabnikom ponujeni, da bi se ohranila njihova pozornost in ukvarjanje z avdiovizualno vsebino ter so torej znak posebnega pomena avdiovizualne funkcije za dejavnosti storitve;

| — | orodja ali sisteme za spremljanje uspešnosti in upravljanje vsebine, naložene na platformo. Storitve lahko privlačnost svoje avdiovizualne vsebine povečajo tudi tako, da nalagalcem ponudijo orodja ali sisteme za spremljanje in upravljanje uspešnosti vsebine, naložene na storitev. S tem nalagalcem omogočijo boljše razumevanje preferenc njihovih gledalcev, zaradi česar se lahko na platformi ponuja privlačnejša vsebina. Prisotnost takih orodij bi torej bilo treba šteti za znak posebnega pomena avdiovizualne vsebine za dejavnosti storitve. |
| --- | --- |

—

orodja ali sisteme za spremljanje uspešnosti in upravljanje vsebine, naložene na platformo. Storitve lahko privlačnost svoje avdiovizualne vsebine povečajo tudi tako, da nalagalcem ponudijo orodja ali sisteme za spremljanje in upravljanje uspešnosti vsebine, naložene na storitev. S tem nalagalcem omogočijo boljše razumevanje preferenc njihovih gledalcev, zaradi česar se lahko na platformi ponuja privlačnejša vsebina. Prisotnost takih orodij bi torej bilo treba šteti za znak posebnega pomena avdiovizualne vsebine za dejavnosti storitve.

IV.   POSTOPKOVNE OPOMBE

O tem, ali je zagotavljanje avdiovizualne vsebine bistvena funkcija storitve (za namene člena 1(1)(aa) direktive o AVMS), odloči država članica, pod pristojnost katere spada taka storitev v skladu s členom 28a direktive o AVMS.

Nacionalni organ bi moral pri oceni, ali storitev izpolnjuje merilo bistvene funkcije, obravnavati vsak primer posebej in upoštevati posebnosti zadevne storitve.

Nacionalni organi bi morali ponudnike storitev obvestiti o oceni, ki poteka, in pravnih posledicah, da bi jih obravnavali kot ponudnika platforme za izmenjavo videov v skladu z direktivo o AVMS, da bi pridobili potrebne informacije za namene stalnega ocenjevanja.

Vendar to nacionalnim organom ne bi smelo preprečevati, da za podporo svoji oceni sodelujejo s svojimi regulativnimi kolegi v drugih državah članicah. To sodelovanje bi lahko bilo zaželeno zlasti, da se zberejo ustrezni podatki ali informacije ter omejijo tveganja različnih razlag zgornjih kazalnikov s strani nacionalnih regulativnih organov. Ustrezni forum za olajšanje takega sodelovanja je skupina evropskih regulatorjev za avdiovizualne medijske storitve (ERGA).

Nacionalni regulativni organi so pozvani, naj skupino ERGA ustrezno sproti obveščajo, kadar ocenjujejo, ali nekatere storitve izpolnjujejo merilo bistvene funkcije in torej pomenijo storitev platforme za izmenjavo videov. Nacionalni regulativni organi bi skupino ERGA zlasti morali obvestiti o predhodnih ugotovitvah, pa tudi o razlogovanju, na katerem temelji njihova ocena. V tem okviru bi morala skupina ERGA Komisijo opozoriti na kakršne koli pomembne ali vztrajne nedoslednosti v pristopih nacionalnih regulativnih organov. Komisija bo odbor za stike iz direktive o AVMS obveščala o takem razvoju dogodkov.

---

(1)  V teh navodilih sklicevanja na direktivo o AVMS pomenijo sklicevanja na Direktivo 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2010 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah) (UL L 95, 15.4.2010, str. 1), kakor je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2018/1808 (UL L 303, 28.11.2018, str. 69).

(2)  Kot je določeno v členu 5 Direktive (EU) 2017/541 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2017 o boju proti terorizmu in nadomestitvi Okvirnega sklepa Sveta 2002/475/PNZ ter o spremembi Sklepa Sveta 2005/671/PNZ (UL L 88, 31.3.2017, str. 6).

(3)  Kot so določena v členu 5(4) Direktive 2011/93/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o boju proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok ter otroški pornografiji in nadomestitvi Okvirnega sklepa Sveta 2004/68/PNZ (UL L 335, 17.12.2011, str. 1).

(4)  Kot so določena v členu 1 Okvirnega Sklepa Sveta 2008/913/PNZ z dne 28. novembra 2008 o boju proti nekaterim oblikam in izrazom rasizma in ksenofobije s kazensko-pravnimi sredstvi (UL L 328, 6.12.2008, str. 55).

(5)  V zvezi s tem je pomembna tudi uvodna izjava 6 Direktive (EU) 2018/1808, s katero so iz obsega opredelitve storitve platforme za izmenjavo videov izključene „negospodarske dejavnosti, kot so zagotavljanje avdiovizualne vsebine na zasebnih spletnih mestih in nepridobitne interesne skupnosti“.

(6)  V skladu z uvodno izjavo 51 Direktive (EU) 2018/1808 bi bilo treba pri sprejemanju ustreznih ukrepov za varstvo uporabnikov in mladoletnikov previdno najti ravnovesje med veljavnimi temeljnimi pravicami, vključno s svobodo izražanja.

(7)  Ta pristop je tudi v skladu z uvodno izjavo 4 Direktive (EU) 2018/1808, v kateri je pojasnjeno, da bi bilo treba storitve družbenih medijev vključiti v področje uporabe Direktive, kadar konkurirajo za isto občinstvo in prihodke kot avdiovizualne medijske storitve.

(8)  Uvodna izjava 4 direktive o AVMS se nanaša na storitve družbenih medijev, ki „so postali pomembno sredstvo za izmenjavo informacij ter za zabavo in izobraževanje, med drugim tudi, ker omogočajo dostop do programov in videov, ki jih ustvarijo uporabniki“ ter imajo „[precejšen] učinek [...], ker uporabnikom omogočajo, da oblikujejo in vplivajo na mnenja drugih uporabnikov“.

(9)  Pojem monetizacije avdiovizualne vsebine zajema neposredne prihodke in posredne koristi, ki jih pridobi storitev. Tudi v primerih, v katerih storitev prihodkov ne prejme neposredno, ima lahko posredno koristi od avdiovizualne vsebine, ki jo naložijo in monetizirajo uporabniki. Na splošno bo vidik monetizacije vsebine njene ustvarjalce spodbudil k ustvarjanju kakovostnejše vsebine, da bi dosegli oglede in s tem ustvarili prihodke. Nazadnje je za to mogoče pričakovati, da bo imelo pozitiven učinek na priljubljenost in uspeh storitve.

(10)  Ti izrazi se nanašajo na video oglase, ki se vrtijo pred vsebino, ki jo spremljajo, med njo oziroma po njej.

(11)  V skladu z opredelitvijo platform za izmenjavo videov iz člena 1(1)(aa) direktive o AVMS se za namen te kategorije kazalnikov predpostavlja, da ta orodja niso taka, da je z njimi zadevni platformi dodeljena stopnja dejanskega nadzora nad avdiovizualno vsebino, podobnega neki vrsti „uredniške odgovornosti“, ki je element, zaradi katerega bi bila opredeljena kot ponudnik medijskih storitev in ne kot storitev platforme za izmenjavo videov (ali je to tako, morajo v vsakem posameznem primeru oceniti zadevni nacionalni regulativni organi). Navodila tudi ne posegajo v člene 12, 13 in 14 Direktive 2000/31/ES, kot so dodatno pojasnjeni v uvodni izjavi 48 Direktive (EU) 2018/1808, niti v člen 28b direktive o AVMS.

---

| 7.7.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 223/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 223/10

---

SPOROČILO KOMISIJE

Smernice v skladu s členom 13(7) direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah za izračun deleža evropskih del v katalogih na zahtevo ter opredelitev majhnega občinstva in nizkega prometa

(2020/C 223/03)

I.   OZADJE

Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah (1) (v nadaljnjem besedilu: direktiva o AVMS) določa okrepljena pravila o promociji evropskih del. Člen 13(1) določa, da morajo ponudniki avdiovizualnih medijskih storitev na zahtevo (v nadaljnjem besedilu: storitve na zahtevo ali storitve videa na zahtevo) „nameni[ti] evropskim delom vsaj 30-odstotni delež v svojih katalogih in zagotovi[ti], da se ta dela postavijo v ospredje“.

Člen 13(2) direktive o AVMS določa, da „[k]adar države članice od ponudnikov medijskih storitev pod njihovo pristojnostjo zahtevajo, da finančno prispevajo k produkciji evropskih del [...], lahko take finančne prispevke zahtevajo tudi od ponudnikov medijskih storitev, katerih ciljno občinstvo je na njihovem ozemlju, sedež pa imajo v drugih državah članicah“. Taki prispevki morajo biti „sorazmerni in nediskriminatorni“.

Člen 13(6) direktive o AVMS določa obvezne izjeme od obveznosti iz člena 13(1) in morebitnih zahtev iz člena 13(2) za podjetja z nizkim prometom ali majhnim občinstvom. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 40, je namen izjem zagotoviti, da obveznosti glede promocije evropskih del ne bodo ogrožale razvoja trga in ne bodo ovirale vstopa novih udeležencev na trg.

V skladu s členom 13(7) direktive o AVMS je namen tega dokumenta pripraviti smernice v zvezi z:

| (a) | izračunom deleža evropskih del v katalogih ponudnikov storitev na zahtevo in |
| --- | --- |

(a)

izračunom deleža evropskih del v katalogih ponudnikov storitev na zahtevo in

| (b) | opredelitvijo majhnega občinstva in nizkega prometa v okviru zgoraj navedenih izjem. |
| --- | --- |

(b)

opredelitvijo majhnega občinstva in nizkega prometa v okviru zgoraj navedenih izjem.

Smernice niso zavezujoče. Komisija se je v postopku priprave teh smernic ustrezno posvetovala z odborom za stike, kot zahteva člen 13(7). Kolikor bi lahko smernice razlagale direktivo o AVMS, stališče Komisije ne posega v nobeno razlago, ki jo poda Sodišče Evropske unije.

II.   IZRAČUN DELEŽA EVROPSKIH DEL

1.   Izračun po naslovih

Na trgu linearnih avdiovizualnih medijskih storitev (razširjanje televizijskih programov) se delež evropskih del v programskih sporedih izdajateljev televizijskih programov izračuna glede na oddajni čas. Člen 16 direktive o AVMS določa, da morajo izdajatelji televizijskih programov za evropska dela rezervirati večinski delež svojega oddajnega časa. To jasno odraža časovno omejenost linearnih storitev, pri katerih je mogoče samo omejeno število programov prenašati istočasno in v določenem obdobju. Element trajanja je zato izrecno povezan z bistvenimi značilnostmi (linearnih) storitev razširjanja televizijskih programov z dnevnimi (24-urnimi) sporedi.

Take omejitve ne veljajo za ponudnike avdiovizualnih medijskih storitev na zahtevo (storitev videa na zahtevo). Pri storitvah na zahtevo vključitev določenega programa ni odvisna od razpoložljivosti časovnega intervala v programskem sporedu. Poleg tega vključitev določenega programa določene dolžine v katalog ne pomeni izključitve/zamenjave drugega programa podobne dolžine. Povedano drugače, ponudniki storitev videa na zahtevo svojih katalogov ne pripravljajo na podlagi premislekov glede trajanja, temveč na podlagi privlačnosti potencialno velikega števila posameznih programov, ki se dajo na voljo uporabnikom.

Podobno izbira programa, ki si ga bo uporabnik ogledal in je na voljo v katalogih na zahtevo, z vidika uporabnika ni časovno omejena, kar pomeni, da se uporabnik zaradi ogleda določenega programa ne odpove ogledu vseh drugih programov, ki so na voljo istočasno. Bistvo storitev videa na zahtevo je ravno v svobodi uporabnika, da izbere in gleda posamezni program iz kataloga ob izbranem času in tolikokrat, kolikorkrat želi.

Ker so ustrezne izbire ponudnikov storitev videa na zahtevo in njihovih uporabnikov usmerjene na posamezne programe (na primer na podlagi zaznane kakovosti, privlačnosti, okusov), Komisija meni, da je pri storitvah videa na zahtevo zaradi značilnosti teh storitev primerneje izračunati delež evropskih del v katalogih na podlagi naslovov in ne na podlagi oddajnega časa (časa gledanja).

Izbiro naslovov v katalogih kot ustrezne merske enote v nasprotju s časom/trajanjem vsebine podpirajo dodatni premisleki. Prvič, izračun deleža evropskih del po naslovih, in sicer tako za filme kot televizijske nadaljevanke, je nevtralnejši, kar zadeva izbiro programov, ki jih bodo ponudniki storitev videa na zahtevo vključili v kataloge. Izračun po trajanju bi lahko ponudnike spodbudil, da bi dajali prednost evropskim delom z daljšim skupnim trajanjem (na primer nadaljevankam z velikim številom delov), da bi zlahka dosegli 30-odstotni delež. Z večjo nevtralnostjo bo izračun na podlagi naslovov verjetno spodbudil pripravo bolj raznolike ponudbe evropskih del.

Drugič, izračun po naslovih bo verjetno za ponudnike storitev videa na zahtevo manj obremenjujoč kot izračun po trajanju. Ponudniki storitev videa na zahtevo bodo bolj verjetno imeli pregled nad številom evropskih naslovov med vsemi naslovi, ki so na voljo v njihovih katalogih, kot pregled nad skupnim časom gledanja evropskih del v skupnem času gledanja vseh del, ki so vključena v njihove kataloge.

Tretjič, izračun po naslovih bo verjetno tudi olajšal spremljanje in nadzor, ki ga izvajajo ustrezni nacionalni organi, saj je naslovom lažje slediti in jih preverjati kot slediti skupnemu času gledanja in ga preverjati.

Glede na navedeno Komisija meni, da je 30-odstotni delež evropskih del v katalogih na zahtevo primerno izračunati na podlagi (skupnega) števila naslovov v katalogu.

2.   Kaj je naslov

Pri celovečernih in televizijskih filmih bi bilo treba vsak film šteti za naslov v katalogu. Različne filme v filmski franšizi (2) bi bilo treba prav tako šteti za različne naslove v katalogu.

Opredelitev naslova je bolj kompleksna za televizijske nadaljevanke ali druge oblike programa, predstavljene kot nadaljevanke (tj. po delih). Deli televizijskih nadaljevank so pogosto združeni v različne sezone. V takih primerih se postavlja vprašanje, ali bi moral en naslov ustrezati celotni nadaljevanki, eni sezoni ali posameznemu delu.

Komisija meni, da bi morala enemu naslovu ustrezati ena sezona nadaljevanke. Izračun nadaljevanke po sezonah bi zagotovil podobno obravnavo kot pri celovečernih ali televizijskih filmih. Sezona nadaljevanke je običajno rezultat ene same neprekinjene ustvarjalne dejavnosti iste skupine avtorjev/avdiovizualnih strokovnjakov z enim samim proračunom in v enotnem obdobju. Poleg tega se dajanje na trg in povezane promocijske dejavnosti pogosto nanašajo na posamezne sezone. Zato bi bilo mogoče delo, potrebno za produkcijo sezone nadaljevanke, šteti za podobno delu, ki je običajno potrebno za produkcijo filma.

Poleg tega bi izračun po sezonah zmanjšal verjetnost, da bi spodbujal ponudnike, da bi dajali prednost evropskim delom z daljšim skupim trajanjem (npr. nadaljevankam ali drugim oblikam programa z velikim številom delov) zaradi doseganja deleža v škodo krajšim delom z večjo možnostjo pretoka med državami članicami (npr. celovečerni filmi in visokokakovostne televizijske nadaljevanke) (3).

Po drugi strani so lahko stroški nekaterih avdiovizualnih produkcij višji od stroškov produkcije drugih elementov v katalogu, na primer pri precejšnjih neposrednih naložbah ali stroških licence za visokokakovosten igrani program, pri katerem so trajanje in stroški produkcije dela podobni tistim pri celovečernem filmu. V teh primerih bi lahko nacionalni organi na primer za ta dela na podlagi utemeljene zahteve ponudnika predvideli večjo težo, kjer je to upravičeno.

3.   Izračun po nacionalnih katalogih

Nekateri ponudniki storitev videa na zahtevo, ki delujejo v Uniji, imajo več nacionalnih katalogov z različno sestavo glede na nacionalni trg (državo članico), na katerega so ciljno usmerjeni. Naslove domačih filmov je mogoče najti v posebnih nacionalnih katalogih ponudnika, ki deluje v več državah, in lahko niso na voljo (ali so na voljo v zelo omejenem obsegu) v katalogih, ki jih isti ponudnik ponuja v drugih državah članicah (4). Zato je treba določiti, kako naj bi se delež evropskih del izračunal v takih primerih.

Bistvo člena 13(1) direktive o AVMS je zagotoviti, da bodo ponudniki storitev videa na zahtevo v svoje ponudbe vključili minimalni delež evropskih del in tako aktivno prispevali k cilju spodbujanja kulturne raznolikosti v Uniji. Po mnenju Komisije je mogoče ta cilj učinkovito doseči samo, če je 30-odstotni delež evropskih del zagotovljen v vsakem od nacionalnih katalogov ponudnikov storitev videa na zahtevo, ki delujejo v več državah. Tako bo zagotovljeno, da bodo gledalci v vsaki državi članici, v kateri ponudnik ponuja nacionalne kataloge, izpostavljeni evropskim delom v zahtevanem obsegu. Prednost tega pristopa je tudi v tem, da bo verjetno spodbudil pretok in razpoložljivost evropskih del v vsej Uniji.

Pomembno je upoštevati, da je država izvora tista, ki mora zagotoviti, da ponudniki storitev na zahtevo pod njeno pristojnostjo izpolnjujejo obveznost zagotavljanja deleža evropskih del v svojih katalogih. Če ponudnik storitev videa na zahtevo, ki spada pod pristojnost države članice, v drugih državah članicah ponuja drugačne nacionalne kataloge, je odgovornost države članice, pod katere pristojnost ponudnik spada (tj. odgovornost države izvora), da predpiše obveznost, povezano z deležem evropskih del, za vse različne nacionalne kataloge.

4.   Časovna razsežnost

Dejanski delež evropskih del v katalogih storitev videa na zahtevo se lahko vsakodnevno spreminja. Če na primer ponudnik storitev videa na zahtevo doda v svoj katalog novo neevropsko televizijsko nadaljevanko, lahko to začasno zmanjša skupni delež evropskih del, dokler ponudnik pozneje ne vključi dodatnih evropskih del. S tem se postavlja vprašanje, kdaj bi morala biti zagotovljena skladnost s 30-odstotnim deležem. Od ponudnikov se lahko zahteva, da skladnost zagotavljajo v katerem koli trenutku ali v povprečju v vnaprej določenem obdobju. Drugi pristop bi omogočil začasna nihanja.

Direktiva o AVMS ne vsebuje določb v zvezi s tem, kateri od teh dveh metod bi bilo treba dati prednost. Z obema metodama bi bilo mogoče doseči želeni cilj, da se v katalogih storitev videa na zahtevo spodbuja kulturna raznolikost. V skladu s tem Komisija meni, da lahko države članice prosto določijo, katero metodo je treba izbrati pri spremljanju skladnosti s členom 13(1) direktive o AVMS. Vendar morajo države članice pri določanju metode spremljanja ustrezno upoštevati potrebno zmanjšanje upravnega bremena, povezanega s skladnostjo in izvrševanjem, ter ponudnikom storitev videa na zahtevo zagotoviti tudi preglednost in pravno varnost.

III.   OPREDELITEV MAJHNEGA OBČINSTVA IN NIZKEGA PROMETA

1.   Uvodne pripombe

V skladu z uvodno izjavo 40 direktive o AVMS zahteve za promocijo evropskih del ne bi smele veljati za ponudnike, ki nimajo pomembnega tržnega deleža, „[z]a zagotovitev, da obveznosti glede promocije evropskih del ne ogrožajo razvoja trga in da se novim udeležencem omogoči vstop na trg“. Medtem ko so zgornji premisleki skupni za člen 13(1) in (2), njune določbe vsebujejo nekaj posebnih razlik, ki jih je treba upoštevati:

| — | država članica izvora je tista, ki mora zagotoviti, da ponudniki storitev na zahtevo pod njeno pristojnostjo izpolnjujejo obveznost zagotavljanja deleža evropskih del v skladu s členom 13(1); ista država članica izvora mora za te ponudnike uporabiti izjeme v skladu s členom 13(6). |
| --- | --- |

—

država članica izvora je tista, ki mora zagotoviti, da ponudniki storitev na zahtevo pod njeno pristojnostjo izpolnjujejo obveznost zagotavljanja deleža evropskih del v skladu s členom 13(1); ista država članica izvora mora za te ponudnike uporabiti izjeme v skladu s členom 13(6).

| — | Pri členu 13(2) je položaj drugačen. Ta določba vsebuje možnost, da katera koli država članica naloži obveznosti sorazmernega in nediskriminatornega finančnega prispevka ponudnikom, ki imajo sedež v drugi državi članici in ciljno občinstvo na njenem ozemlju. V tem primeru je „ciljna“ država članica tista, ki mora uveljaviti svojo zakonodajo, s katero so naloženi taki prispevki, in uporabiti izjeme v skladu s členom 13(6). |
| --- | --- |

—

Pri členu 13(2) je položaj drugačen. Ta določba vsebuje možnost, da katera koli država članica naloži obveznosti sorazmernega in nediskriminatornega finančnega prispevka ponudnikom, ki imajo sedež v drugi državi članici in ciljno občinstvo na njenem ozemlju. V tem primeru je „ciljna“ država članica tista, ki mora uveljaviti svojo zakonodajo, s katero so naloženi taki prispevki, in uporabiti izjeme v skladu s členom 13(6).

Glede na ta različna pravna okvira je pri obravnavi navodil o izjemah iz člena 13(6) primerno obravnavati posebnosti teh obveznosti. Zlasti je treba opozoriti, da je glede na „neposredno povezavo med finančnimi obveznostmi in različnimi kulturnimi politikami držav članic“ državam članicam dovoljeno naložiti finančne obveznosti za ponudnike medijskih storitev, ki so ciljno usmerjeni v njihova ozemlja, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 36.

Pri opredelitvi majhnega občinstva in nizkega prometa je zato pomembno najti pravo ravnovesje med ciljem ohranitve potrebnega inovacijskega prostora za manjše ponudnike avdiovizualnih storitev in ciljem spodbujanja kulturne raznolikosti z ustreznim financiranjem evropskih del v okviru kulturnih politik držav članic. Čeprav je v smernicah predvideno, da so družbe z nizkim prometom ali majhnim občinstvom, kot je opredeljeno v nadaljevanju, izvzete iz obveznosti v skladu s členom 13, bodo v določenih primerih morda potrebni nekateri dodatni zaščitni ukrepi, zlasti za uporabo finančnih prispevkov za zagotavljanje vzdržnosti sistemov financiranja avdiovizualnih storitev in filmov.

2.   Razlikovanje med izjemami, določenimi z zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo

Člen 13(2) direktive o AVMS ne usklajuje obveznosti finančnih prispevkov za promocijo evropskih del. Ta določba samo priznava, da imajo države članice možnost, da tudi čezmejnim ponudnikom, katerih ciljno občinstvo je na njihovem ozemlju, naložijo obveznosti finančnih prispevkov z neposrednimi naložbami in dajatvami v skladu z načeloma nediskriminacije in sorazmernosti. Zato je v pristojnosti države članice, da se odloči izkoristiti to možnost opredelitve in uporabe ustreznih obveznosti.

Če ima država članica vzpostavljene ali uvede obveznosti za ponudnike medijskih storitev, da finančno prispevajo k produkciji evropskih del, in so te obveznosti omejene na ponudnike s sedežem v tej državi članici, se v tem smislu te smernice ne uporabljajo. Te smernice postanejo upoštevne, če navedena država članica take zahteve uporabi tudi za ponudnike, katerih ciljno občinstvo je na njenem ozemlju, vendar imajo sedež v drugi državi članici. V vsakem primeru namen izjem, ki jih določa člen 13(6) direktive o AVMS, ni nadomestiti izjem, določenih na nacionalni ravni, ki opredeljujejo obseg obveznosti prispevkov, temveč opredeliti zaščitne ukrepe za čezmejne ponudnike.

Zato smernice, določene v tem oddelku, ne posegajo v svobodo ciljne države članice, da na nacionalni ravni določi druge prage, ki bodo veljali za ponudnike pod njeno pristojnostjo.

Opozoriti je treba, da morajo države članice, ki uporabljajo obveznosti finančnih prispevkov za ponudnike s sedežem v drugi državi članici, spoštovati načelo nediskriminacije. Če imajo vzpostavljene ali uvedejo izjeme na nacionalni ravni, ki veljajo za ponudnike s sedežem na njihovem ozemlju, morajo zato te izjeme nediskriminatorno veljati tudi za čezmejne ponudnike, in sicer tudi če so pragi višji od pragov, navedenih v teh smernicah.

3.   Nizek promet

Kar zadeva prag nizkega prometa, ki bi se moral uporabljati kot podlaga za izjemo v skladu s členom 13(6), se Komisija sklicuje na Priporočilo 2003/361/ES o opredelitvi mikro, malih in srednjih podjetij (5).

V skladu z uveljavljenim pristopom k oblikovanju politik bi morala biti mikropodjetja vnaprej izključena s področja uporabe predlagane zakonodaje, razen če se dokažeta nujnost in sorazmernost njihove vključitve (6). Zato Komisija meni, da bi bilo mogoče prag za nizek promet opredeliti glede na koncept mikropodjetja, oblikovan v zgoraj navedenem priporočilu Komisije, ki izrecno temelji na pragu prometa, uporabljenem pri opredelitvi mikropodjetja (tj. podjetja, katerih skupni letni promet ne presega 2 milijonov EUR). Letni promet podjetja bi bilo treba določiti v skladu z določbami zgoraj navedenega priporočila Komisije, pri čemer se upošteva tudi promet partnerskih in povezanih podjetji (7).

Zaradi omejene velikosti in skromnih virov mikropodjetij lahko regulativni stroški ta podjetja še posebno prizadenejo. Izključitev mikropodjetij iz uporabe obveznosti promocije evropskih del (člen 13(1) in (2)) preprečuje oviranje vstopa novih udeležencev na trg. Ta pristop je zato skladen s ciljem spodbujanja ustanavljanja novih podjetij in razvoja trga.

Hkrati uvodna izjava 40 direktive o AVMS določa, da bi bilo treba „pri ugotavljanju nizkega prometa [...] upoštevati različno velikost avdiovizualnih trgov v državah članicah“. V nekaterih državah članicah velikost nacionalnih trgov na primer znaša nekaj milijonov EUR. V več primerih znaša velikost teh trgov precej manj kot deset milijonov EUR. Na teh trgih je mogoče celo mikropodjetja šteti za podjetja s pomembnim tržnim deležem.

Glede na navedeno Komisija meni, da bi morale imeti države članice z manjšimi nacionalnimi avdiovizualnimi trgi možnost, da določijo nižje prage prometa. Na podlagi splošnih značilnosti trga bi bili lahko taki nižji pragi utemeljeni in sorazmerni, če bi izključevali podjetja, katerih delež znaša manj kot 1 % skupnih prihodkov na zadevnih nacionalnih avdiovizualnih trgih.

4.   Majhno občinstvo

4.1   Storitve videa na zahtevo

4.1.1   Metodologija

V skladu z uvodno izjavo 40 direktive o AVMS je „[m]ajhno občinstvo [...] glede na naravo storitve mogoče ugotoviti na primer na podlagi časa gledanja ali na podlagi prodaje [...]“. Pri linearnih storitvah se občinstvo tradicionalno meri glede na čas gledanja. Koncept občinstva za storitve videa na zahtevo ni uveljavljen, v državah članicah pa tudi niso na voljo standardizirane panožne meritve. Podatki o občinstvu, ki bi jih preverila tretja oseba in na podlagi katerih bi bilo mogoče preveriti, ali je občinstvo nekega ponudnika storitev videa na zahtevo majhno, zato niso na voljo. Čeprav bi se to lahko v prihodnosti spremenilo, je v tej fazi treba opredeliti praktično metodo za določanje majhnega občinstva pri ponudnikih storitev videa na zahtevo za namene člena 13 direktive o AVMS.

Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 40, je lahko koncept občinstva „na primer“ povezan s prodajo storitev. Ker ni uveljavljenih panožnih meritev, je po mnenju Komisije to trenutno najprimernejša metoda za merjenje občinstva v sektorju storitev videa na zahtevo.

Ker Direktiva državam članicam načeloma ne prepoveduje uporabe alternativnih meril, se te smernice osredotočajo na metodo za določanje občinstva ponudnikov storitev videa na zahtevo na podlagi prodaje storitev.

V okolju storitev videa za zahtevo je približek za tako prodajo število uporabnikov/gledalcev določene storitve. Občinstvo bi bilo zlasti mogoče določiti na podlagi števila aktivnih uporabnikov določene storitve, npr. števila naročnikov, ki plačujejo naročnino za naročniške storitve videa na zahtevo (SVOD), števila posameznih strank/računov, ki se uporabljajo za pridobivanje del za storitve videa na zahtevo „na enoto“ (TVOD), in števila posameznih obiskovalcev za storitve videa na zahtevo z oglaševanjem (AVOD).

Pri storitvah videa na zahtevo „na enoto“ (TVOD) bi se lahko aktivni uporabniki na primer nanašali na uporabnike, ki so v določenem obdobju pridobili vsaj en naslov v katalogu. Pri storitvah videa na zahtevo z oglaševanjem (AVOD) bi bilo mogoče občinstvo določiti kot povprečno število aktivnih uporabnikov v določenem obdobju. Pri naročnikih, ki plačujejo naročnino za paket storitev, ki vključuje tudi račun za storitve videa na zahtevo, število naročnikov, ki plačujejo naročnino za tak paket storitev kot celoto, morda ne bi točno odražalo občinstva storitev videa na zahtevo, saj nekateri od teh naročnikov morda niso uporabniki storitev videa na zahtevo. V takih primerih lahko nacionalni organi uporabijo meritev na podlagi uporabnikov, ki so dejansko dostopali do videovsebin storitve v določenem obdobju. V vseh teh primerih bi moralo biti obdobje, ki bi se upoštevalo, primerno in smiselno (tj. ne prekratko) ter določeno vnaprej, poleg tega pa ne bi smelo biti obremenjujoče v smislu izvajanja.

V praksi bi bilo treba občinstvo določiti v smislu deleža aktivnih uporabnikov, ki ga doseže določena storitev: občinstvo storitve videa na zahtevo bi bilo število njenih uporabnikov, deljeno s številom vseh uporabnikov (podobnih) storitev videa na zahtevo, ki so na voljo na nacionalnem trgu, in pomnoženo s 100, da bi dobili odstotek.

Ker so deleži občinstva dober približek za prodajo in odražajo tržni položaj zadevne storitve v tem sektorju, ponudniki z majhnim številom aktivnih uporabnikov ne bi imeli pomembnega tržnega deleža, kar bi torej upravičevalo uporabo izjeme iz člena 13(6). Ta metoda je tudi blizu pojmu deleža televizijskega občinstva, ki se nanaša na dejanske lastnike televizijskih sprejemnikov, nastavljenih na določene kanale v določenem obdobju, v primerjavi s številom vseh televizijskih sprejemnikov v vzorcu.

4.1.2   Prag

Komisija meni, da bi bilo treba ponudnike z deležem občinstva, nižjim od 1 % v zadevni državi članici, šteti za ponudnike z majhnim občinstvom. Ta prag odraža omejeno uporabo storitev takih ponudnikov v primerjavi z zadevnimi nacionalnimi trgi. Razlog za to je lahko na primer, da je ponudnik nov udeleženec na zadevnem nacionalnem trgu. Na podlagi razpoložljivih podatkov imajo glavni ponudniki naročniških storitev videa na zahtevo (SVOD) v Evropi (8) delež, ki na nacionalnih trgih, kjer so prisotni, precej presega 1 %.

Glede na navedeno je po mnenju Komisije načeloma primerno, da se iz obveznosti v skladu s členom 13 izvzamejo ponudniki, katerih delež občinstva znaša manj kot 1 % v zadevni državi članici.

V zvezi s členom 13(1) to pomeni, da te ponudnike njihova država članica izvora izvzame iz obveznosti v zvezi z deležem v tistih katalogih (namenjenih državi članici izvora ali drugim državam članicam), za katere je njihov delež občinstva pod zgoraj navedenim pragom. V zvezi s členom 13(2) to pomeni, da te ponudnike ciljna država članica izvzame iz obveznosti finančnega prispevka k produkciji evropskih del.

4.2   Linearne avdiovizualne medijske storitve

Pri linearnih storitvah je občinstvo uveljavljen koncept, storitve merjenja občinstva pa obstajajo v več državah članicah. Opredelitev majhnega občinstva bi morala zato temeljiti na že sprejetih kazalnikih, ki se uporabljajo v okviru direktive o AVMS, in sicer na dnevnem deležu občinstva (9), izračunanem za referenčno leto.

V smislu deleža tujih ponudnikov se trg linearnih storitev razlikuje od trga storitev videa na zahtevo. Pri storitvah videa na zahtevo na nacionalnih trgih prevladujejo tuji ponudniki; to pa ne velja za linearne storitve. Najpomembnejši udeleženci na trgu so običajno televizijske skupine, ki na splošno dosegajo celoten ali večinski delež občinstva na domačih trgih. V skladu z nedavno študijo je za avdiovizualni trg EU značilno omejeno število televizijskih kanalov, ki dosegajo velik del občinstva. Velika večina kanalov ima majhen delež občinstva: samo 5 % televizijskih kanalov ima delež občinstva, višji od 10 %, približno 80 % televizijskih kanalov v kateri koli državi v Uniji pa ima delež občinstva, ki znaša 2 % ali manj (10).

Prag za majhno občinstvo bi bilo treba določiti ob upoštevanju deleža in umestitve kanalov na trg linearnih avdiovizualnih medijskih storitev v smislu občinstva. Zato bi bilo treba ob upoštevanju značilnosti trga linearnih storitev čezmejne kanale z deležem občinstva, nižjim od 2 % v zadevni ciljni državi članici, šteti za kanale z majhnim občinstvom v smislu člena 13(6) direktive o AVMS (11). Zlasti pri ponudnikih z več ciljnimi kanali lahko države članice pri uporabi izjeme upoštevajo splošni položaj ponudnika na nacionalnem trgu (12).

5.   Prilagoditve zaradi upoštevanja posebne narave finančnih prispevkov

Člen 13(2) direktive o AVMS se nanaša na dve vrsti obveznosti finančnih prispevkov za produkcijo evropskih del, in sicer na neposredne naložbe v avdiovizualno vsebino in prispevke v nacionalne sklade (dajatve). Komisija meni, da bi bilo treba pri določanju ustreznih pragov upoštevati različne vplive teh vrst obveznosti na čezmejne ponudnike. Neposredna naložba (npr. produkcija, koprodukcija, pridobitev pravic do del) na splošno pomeni večja podjetniška prizadevanja kot plačilo dajatve, in sicer zaradi različne stopnje finančne udeležbe in povezanih tveganj. Izpolnitev naložbene obveznosti je odvisna tudi od razpoložljivosti evropskih del, vključno s produkcijskimi projekti, v katere bo ponudnik morda investiral razpoložljive vire.

Komisija razume, da se v nekaterih državah članicah, zlasti glede na velikost in strukturo avdiovizualnega trga, uporaba obveznosti finančnih prispevkov tudi za storitve na zahtevo s prometom, nižjim od 2 milijona EUR, ali deležem občinstva, nižjim od 1 %, ter za čezmejne linearne storitve z deležem občinstva, nižjim od 2 %, zlasti za storitve plačljive televizije, morda zdi pomembna, saj se njihov delež na nacionalnih trgih lahko še vedno zdi pomemben. Da bi se države članice spoprijele s takimi položaji, lahko določijo uporabo nižjih pragov, in sicer v ustrezno utemeljenih primerih in v skladu s cilji kulturne politike, vključno s ciljem, da se zagotovi vzdržnost nacionalnih sistemov financiranja avdiovizualnih storitev in filmov.

Ti pragi in naloženi finančni prispevki bi morali upoštevati finančno sposobnost storitve ter spoštovati načeli nediskriminacije in sorazmernosti, poleg tega pa ne bi smeli ogrožati razvoja trga in bi morali omogočati vstop novih udeležencev na trg.

Kar zadeva čezmejne obveznosti neposrednih naložb, Komisija države članice, zlasti tiste z večjimi avdiovizualnimi trgi, poziva, naj razmislijo tudi o izvzetju podjetij, katerih skupni promet presega 2 milijona EUR (13), z določitvijo višjega praga ali naj zanje uporabijo vsaj manj zahtevne naložbene obveznosti, zlasti ob upoštevanju morebitnih težav pri iskanju avdiovizualnih produkcij v zadevni državi članici, v katere bi vložila razpoložljive vire.

IV.   POSTOPKOVNE OPOMBE

Čeprav so za izvajanje člena 13(1) in (2) direktive o AVMS pristojni nacionalni organi, se ti spodbujajo, naj na področjih, ki jih pokrivajo te smernice, aktivno sodelujejo s partnerskimi organi v drugih državah članicah. To sodelovanje bi lahko bilo utemeljeno zlasti z zbiranjem ustreznih podatkov ali informacij ter omejitvijo tveganj različnih razlag s strani nacionalnih organov. Ustrezni forum za olajšanje takega sodelovanja bi bila lahko skupina evropskih regulatorjev za avdiovizualne medijske storitve (ERGA).

Glede na zgoraj navedeno so nacionalni regulativni organi pozvani k izmenjavi informacij, podatkov in dobrih praks znotraj skupine ERGA ter k razpravi o vseh vprašanjih, s katerimi se srečujejo pri uporabi teh smernic. V tem okviru bi morala skupina ERGA Komisijo opozoriti na pomembna vprašanja v zvezi s pristopi nacionalnih regulativnih organov. Komisija bo odbor za stike iz direktive o AVMS obveščala o takem razvoju dogodkov.

V okviru obveznosti poročanja iz člena 13(4) direktive o AVMS bi morale države članice Komisijo obvestiti o uporabi teh smernic.

---

(1)  V teh smernicah sklicevanje na „direktivo o AVMS“ pomeni sklicevanje na Direktivo 2010/13/EU o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah) (UL L 95, 15.4.2010, str. 1), kakor je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2018/1808 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. novembra 2018 (UL L 303, 28.11.2018, str. 69).

(2)  Filmsko franšizo je treba razumeti kot zaporedje povezanih filmov z istim fiktivnim univerzumom.

(3)  V skladu s študijo Evropskega avdiovizualnega observatorija večino produkcije v EU predstavljajo kratke oblike programa (naslovi igranega televizijskega programa s 26 deli ali manj). Natančneje, 90 % vseh naslovov televizijskega igranega programa ima 26 delov ali manj, od tega je 44 % televizijskih filmov (1–2 dela). Vendar ti znašajo omejen delež, tj. 33 % celotnega programa. Nasprotno dolge oblike televizijskega igranega programa predstavljajo samo 10 % števila ustvarjenih naslovov, vendar pa pomenijo 67 % vseh ur ustvarjenega televizijskega igranega programa. V navedeni študiji je poudarjeno tudi, da je mogoče krajše oblike programa šteti za visokokakovostni igrani televizijski program z možnostjo za koprodukcijo in izvoz, dolge oblike programa pa imajo običajno nižje stroške produkcije in močnejše nacionalno ozadje ter verjetno manj možnosti za čezmejno uporabo. S tega vidika bi lahko izračun po naslovih in sezonah pozitivno vplival na pretok evropskih del z resnično možnostjo za čezmejno uporabo. Glej G. Fontaine, TV fiction production in the European Union (Produkcija televizijskega igranega programa v Evropski uniji), Evropski avdiovizualni observatorij, Strasbourg, 2017.

(4)  C. Grece, Films in VOD catalogues – Origin, Circulation and Age – Edition 2018 (Filmi v katalogih storitev videa na zahtevo – izvor, pretok in starost – izdaja 2018), Evropski avdiovizualni observatorij, Strasbourg, 2018.

(5)  Priporočilo Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikro, malih in srednjih podjetij (notificirano pod dokumentarno številko C(2003) 1422) (UL L 124, 20.5.2003, str. 36).

(6)  https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/planning-and-proposing-law/impact-assessments_sl

(7)  Glej zlasti člena 3 in 6 Priporočila.

(8)  Glej na primer članek Main OTT SVOD groups in Europe by estimated number of subscribers (Glavne skupine naročniških storitev videa na zahtevo, ki delujejo s pomočjo OTT-storitev, v Evropi po ocenjenem številu naročnikov) (december 2018), objavljen v letopisu Evropskega avdiovizualnega observatorija za leto 2019, Strasbourg, december 2018.

(9)  Glej dokument Revised guidelines for monitoring the application of Articles 16 and 17 of the Audiovisual and Media Services (AVMS) Directive (Revidirane smernice za spremljanje uporabe členov 16 in 17 direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah (AVMS)), Doc CC AVMSD (2011) 2, str. 3.

(10)  A. Schneeberger, The internationalisation of TV audience markets in Europe (Internacionalizacija trgov televizijskega občinstva v Evropi), Evropski avdiovizualni observatorij, Strasbourg, 2019, str. 16.

(11)  Za take trge so značilni zelo veliki deleži majhnega števila kanalov (običajno 80 % občinstva pokriva največjih 20 % kanalov) in veliko število kanalov z majhnim občinstvom (80 % televizijskih kanalov v Evropi ima v povprečju delež občinstva, ki znaša 2 % ali manj).

(12)  Ocenijo lahko, ali je ponudnik na splošno eden od največjih ponudnikov, ki imajo 80-odstotni delež občinstva v zadevni državi.

(13)  Izračunan v skladu z določbami zgoraj navedenega Priporočila Komisije 2003/361/ES o opredelitvi mikro, malih in srednjih podjetij.

---

IV Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

| 7.7.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 223/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 223/17

---

Menjalni tečaji eura (1)

6. julij 2020

(2020/C 223/04)

1 euro =

| | Valuta | Menjalni tečaj |
| --- | --- | --- |
| USD | ameriški dolar | 1,1325 |
| JPY | japonski jen | 121,78 |
| DKK | danska krona | 7,4516 |
| GBP | funt šterling | 0,90505 |
| SEK | švedska krona | 10,4848 |
| CHF | švicarski frank | 1,0642 |
| ISK | islandska krona | 157,20 |
| NOK | norveška krona | 10,6218 |
| BGN | lev | 1,9558 |
| CZK | češka krona | 26,705 |
| HUF | madžarski forint | 352,83 |
| PLN | poljski zlot | 4,4689 |
| RON | romunski leu | 4,8375 |
| TRY | turška lira | 7,7743 |
| AUD | avstralski dolar | 1,6230 |
| CAD | kanadski dolar | 1,5333 |
| HKD | hongkonški dolar | 8,7769 |
| NZD | novozelandski dolar | 1,7293 |
| SGD | singapurski dolar | 1,5753 |
| KRW | južnokorejski won | 1 350,51 |
| ZAR | južnoafriški rand | 19,2761 |
| CNY | kitajski juan | 7,9498 |
| HRK | hrvaška kuna | 7,5610 |
| IDR | indonezijska rupija | 16 328,00 |
| MYR | malezijski ringit | 4,8441 |
| PHP | filipinski peso | 55,871 |
| RUB | ruski rubelj | 81,3769 |
| THB | tajski bat | 35,158 |
| BRL | brazilski real | 5,9745 |
| MXN | mehiški peso | 25,1207 |
| INR | indijska rupija | 84,4535 |

Valuta

Menjalni tečaj

USD

ameriški dolar

1,1325

JPY

japonski jen

121,78

DKK

danska krona

7,4516

GBP

funt šterling

0,90505

SEK

švedska krona

10,4848

CHF

švicarski frank

1,0642

ISK

islandska krona

157,20

NOK

norveška krona

10,6218

BGN

lev

1,9558

CZK

češka krona

26,705

HUF

madžarski forint

352,83

PLN

poljski zlot

4,4689

RON

romunski leu

4,8375

TRY

turška lira

7,7743

AUD

avstralski dolar

1,6230

CAD

kanadski dolar

1,5333

HKD

hongkonški dolar

8,7769

NZD

novozelandski dolar

1,7293

SGD

singapurski dolar

1,5753

KRW

južnokorejski won

1 350,51

ZAR

južnoafriški rand

19,2761

CNY

kitajski juan

7,9498

HRK

hrvaška kuna

7,5610

IDR

indonezijska rupija

16 328,00

MYR

malezijski ringit

4,8441

PHP

filipinski peso

55,871

RUB

ruski rubelj

81,3769

THB

tajski bat

35,158

BRL

brazilski real

5,9745

MXN

mehiški peso

25,1207

INR

indijska rupija

84,4535

---

(1)  Vir: referenčni menjalni tečaj, ki ga objavlja ECB.

---

V Objave

POSTOPKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM POLITIKE KONKURENCE

Evropska komisija

| 7.7.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 223/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 223/18

---

Predhodna priglasitev koncentracije

(Zadeva M.9880 – Permira/Warburg/Tilney/Smith & Williamson)

Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku

(Besedilo velja za EGP)

(2020/C 223/05)

1.

Ta priglasitev zadeva naslednja podjetja:

| — | Permira Holdings Limited („Permira“, Guernsey), |
| --- | --- |

—

Permira Holdings Limited („Permira“, Guernsey),

| — | Warburg Pincus LLC („Warburg Pincus“, ZDA), |
| --- | --- |

—

Warburg Pincus LLC („Warburg Pincus“, ZDA),

| — | Tilney Group Limited („Tilney“, Združeno kraljestvo), katerega končno obvladujoče podjetje je Permira Holdings Limited („Permira“, Guernsey), |
| --- | --- |

—

Tilney Group Limited („Tilney“, Združeno kraljestvo), katerega končno obvladujoče podjetje je Permira Holdings Limited („Permira“, Guernsey),

| — | Smith & Williamson Holdings Limited („Smith & Williamson“, Združeno kraljestvo). |
| --- | --- |

—

Smith & Williamson Holdings Limited („Smith & Williamson“, Združeno kraljestvo).

Podjetji Permira in Warburg Pincus pridobita v smislu člena 3(1)(b) in člena 3(4) uredbe o združitvah skupni nadzor nad celotnima podjetjema Smith & Williamson in Tilney. Koncentracija se izvede z nakupom delnic.

2.

| — | Permira je podjetje zasebnega kapitala, ki zagotavlja storitve upravljanja naložb številnim investicijskim skladom, |
| --- | --- |

—

Permira je podjetje zasebnega kapitala, ki zagotavlja storitve upravljanja naložb številnim investicijskim skladom,

| — | Warburg Pincus je globalno zasebno kapitalsko podjetje s sedežem v New Yorku; Portfeljska podjetja podjetja Warburg Pincus so dejavna v vrsti sektorjev, vključno z energijo, finančnimi storitvami, zdravstvom, industrijskimi in poslovnimi storitvami ter tehnološkim, medijskim in telekomunikacijskim sektorjem, |
| --- | --- |

—

Warburg Pincus je globalno zasebno kapitalsko podjetje s sedežem v New Yorku; Portfeljska podjetja podjetja Warburg Pincus so dejavna v vrsti sektorjev, vključno z energijo, finančnimi storitvami, zdravstvom, industrijskimi in poslovnimi storitvami ter tehnološkim, medijskim in telekomunikacijskim sektorjem,

| — | Tilney je neodvisno podjetje za upravljanje premoženja s sedežem v Londonu in enotami po vsem Združenem kraljestvu. Dejavno je predvsem pri zagotavljanju storitev finančnega načrtovanja, upravljanja naložb in svetovanja zasebnim strankam, |
| --- | --- |

—

Tilney je neodvisno podjetje za upravljanje premoženja s sedežem v Londonu in enotami po vsem Združenem kraljestvu. Dejavno je predvsem pri zagotavljanju storitev finančnega načrtovanja, upravljanja naložb in svetovanja zasebnim strankam,

| — | Smith & Williamson je neodvisno podjetje, ki zagotavlja finančne in strokovne storitve, s sedežem v Londonu in enotami po vsem Združenem kraljestvu ter na Irskem. Strokovne in finančne storitve ter storitve upravljanja naložb zagotavlja posameznikom in podjetjem. |
| --- | --- |

—

Smith & Williamson je neodvisno podjetje, ki zagotavlja finančne in strokovne storitve, s sedežem v Londonu in enotami po vsem Združenem kraljestvu ter na Irskem. Strokovne in finančne storitve ter storitve upravljanja naložb zagotavlja posameznikom in podjetjem.

3.

V skladu z Obvestilom Komisije o poenostavljenem postopku obravnave določenih koncentracij na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (2) je treba opozoriti, da je ta zadeva primerna za obravnavo po postopku iz Obvestila.

4.

Komisija mora pripombe prejeti najpozneje v 10 dneh po datumu te objave. Pri tem vedno navedite sklicno številko:

M.9880 – Permira/Warburg/Tilney/Smith & Williamson

Pripombe se lahko Komisiji pošljejo po elektronski pošti, po telefaksu ali po pošti. Pri tem uporabite spodnje kontaktne podatke:

E-naslov: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Faks +32 22964301

Poštni naslov:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  UL L 24, 29.1.2004, str. 1 (uredba o združitvah).

1

(2)  UL C 366, 14.12.2013, str. 5.

2

---

DRUGI AKTI

Evropska komisija

| 7.7.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 223/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 223/20

---

Objava zahtevka za odobritev spremembe specifikacije proizvoda, ki ni manjša, v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2020/C 223/06)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek v treh mesecih od dneva te objave.

ZAHTEVEK ZA ODOBRITEV SPREMEMBE SPECIFIKACIJE PROIZVODA ZA ZAŠČITENE OZNAČBE POREKLA/ZAŠČITENE GEOGRAFSKE OZNAČBE, KI NI MANJŠA

Zahtevek za odobritev spremembe v skladu s prvim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012

„Casciotta d’Urbino“

EU št.: PDO-IT-0005-AM01 - 30.07.2018

ZOP (X) ZGO ()

1.   Skupina vložnikov in pravni interes

Consorzio di Tutela Casciotta d’Urbino DOP (Konzorcij za zaščito ZOP „Casciotta d’Urbino“), Via Corbara, 81 – 61030 Colli Metauro (Pesaro e Urbino, Italija), tel. +39 721879832, faks +39 721879807; e-naslov casciottadiurbino@.it

Konzorcij za zaščito ZOP „Casciotta d’Urbino“, ki ga sestavljajo proizvajalci sira „Casciotta d’Urbino“, je pooblaščen za vložitev zahtevka za spremembo v skladu s členom 13(1) uredbe ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo št. 12511 z dne 14. oktobra 2013.

2.   Država članica ali tretja država

Italija

3.   Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

| ☐ | Ime proizvoda |
| --- | --- |

☐

Ime proizvoda

| ☒ | Opis proizvoda |
| --- | --- |

☒

Opis proizvoda

| ☒ | Geografsko območje |
| --- | --- |

☒

Geografsko območje

| ☒ | Dokazilo o poreklu |
| --- | --- |

☒

Dokazilo o poreklu

| ☒ | Metoda proizvodnje |
| --- | --- |

☒

Metoda proizvodnje

| ☐ | Povezava |
| --- | --- |

☐

Povezava

| ☒ | Označevanje |
| --- | --- |

☒

Označevanje

| ☒ | Drugo: členi specifikacije proizvoda so preimenovani, poleg tega so vključeni nekateri členi o označbi in nadzornem organu. |
| --- | --- |

☒

Drugo: členi specifikacije proizvoda so preimenovani, poleg tega so vključeni nekateri členi o označbi in nadzornem organu.

4.   Vrsta sprememb

| ☐ | Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, ki se ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012. |
| --- | --- |

☐

Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, ki se ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

| ☒ | Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, za katero enotni dokument (ali enakovredni dokument) ni bil objavljen, pri čemer se sprememba ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012. |
| --- | --- |

☒

Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, za katero enotni dokument (ali enakovredni dokument) ni bil objavljen, pri čemer se sprememba ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

5.   Spremembe

ZOP „Casciotta d’Urbino“ je bila registrirana v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1107/96 po postopku iz člena 17 Uredbe Sveta (EGS) št. 2081/92.

Podrobnosti o zadevni ZOP so na voljo v uredbi ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo z dne 4. avgusta 1993, v povzetku in petstranskem poročilu.

S to spremembo se tako vse informacije iz navedenih različnih dokumentov vključijo v specifikacijo proizvoda, s čimer se ta uskladi z Uredbo.

Opis proizvoda

Sprememba se nanaša na člen 2 specifikacije proizvoda (uredba ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo z dne 4. avgusta 1995), ki je zdaj točka 3.2 enotnega dokumenta.

| — | Zgornja vrednost višine hlebcev sira se zviša. |
| --- | --- |

—

Zgornja vrednost višine hlebcev sira se zviša.

Sedanje besedilo:

„višina hlebca od 5 cm do 7 cm“

se nadomesti z naslednjim:

„višina hlebca od 5 cm do 9 cm“.

Kot je pokazal nadzor v preteklih letih, je lahko hlebec sira višji od 7 cm, kar je višina, navedena v veljavni specifikaciji proizvoda, pri čemer zahtevi glede premera in teže ostajata enaki.

Ta mera se popravi, tako da sirov ne bo več mogoče šteti za neskladne izključno zaradi napake, ki je bila storjena ob pripravi specifikacije proizvoda, zlasti ker razpoložljivi podatki niso v celoti odražali dejanskih okoliščin izdelave sira „Casciotta d’Urbino“.

| — | Dodano je naslednje:

  „Površina sirov se lahko prekrije s katero koli snovjo, ki je dovoljena z veljavnimi pravili. Ta zunanja površina (skorja) ni užitna.“ |
| --- | --- |

—

Dodano je naslednje:

„Površina sirov se lahko prekrije s katero koli snovjo, ki je dovoljena z veljavnimi pravili. Ta zunanja površina (skorja) ni užitna.“

Ta postopek, ki ga uporabljajo nekateri sirarji, s sedanjo specifikacijo proizvoda sicer ni prepovedan, vendar se zdi priporočljivo to izrecno navesti.

Geografsko območje

Geografsko območje

Geografsko območje je prilagojeno tako, da se upoštevajo upravne spremembe, pri čemer je pojasnjeno, da nekatere občine spadajo v pokrajino Rimini. Člen 1 specifikacije proizvoda (uredba ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo z dne 4. avgusta 1995), točka (f) povzetka, točka 4 enotnega dokumenta.

Sedanje besedilo:

„Sir ‚Casciotta d’Urbino‘ se izdeluje in zori v pokrajini Pesaro e Urbino, od koder je tudi uporabljeno mleko“

se nadomesti z naslednjim:

„Sir ‚Casciotta d’Urbino‘ se izdeluje in zori v pokrajini Pesaro e Urbino, pa tudi v občinah Novafeltria, Talamello, Sant’Agata Feltria, Casteldelci, Maiolo, San Leo in Pennabilli v pokrajini Rimini. Od tam je tudi uporabljeno mleko.“

Geografsko območje kot tako se ni spremenilo, pač pa nekatere občine, ki so ob registraciji označbe spadale v pokrajino Pesaro e Urbino, zdaj spadajo v pokrajino Rimini.

Dokazilo o poreklu

Dokazilo o poreklu

Doda se poseben člen o dokazilu o poreklu, ki ga sedanja specifikacija proizvoda ne vsebuje.

Ta člen se glasi:

„Člen 4

Dokazilo o poreklu

Vsaka faza postopka proizvodnje se nadzira, tako da se pri vsaki fazi evidentirajo vhodni in izhodni proizvodi. To zagotavlja sledljivost proizvoda, h kateri prispeva tudi vpisovanje kmetov, sirarjev, zorilnic, subjektov, odgovornih za razrez, in pakirnic v registre, ki jih vodi nadzorni organ, s čimer se obenem zagotavlja, da se vse proizvedene količine takoj prijavijo. Nadzorni organ nadzoruje vse posameznike in subjekte, vpisane v registre, v skladu s pogoji iz specifikacije proizvoda in ustreznega načrta nadzora.“

Z vključitvijo informacij o dokazilu o poreklu bo specifikacija proizvoda usklajena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

Metoda proizvodnje

Metoda proizvodnje

| — | Prvi odstavek člena 2 specifikacije proizvoda je spremenjen zaradi črtanja






  — | opisa sira („z dogrevanim testom“) in |
| --- | --- | --- |

—

Prvi odstavek člena 2 specifikacije proizvoda je spremenjen zaradi črtanja

—

opisa sira („z dogrevanim testom“) in

| — | besedne zveze „iz dveh dnevnih molž“. |
| --- | --- |

—

besedne zveze „iz dveh dnevnih molž“.

Sedanje besedilo:

„‚Casciotta d’Urbino‘ je sir z dogrevanim testom, izdelan iz mleka – med 70 % in 80 % je polnomastnega ovčjega mleka, preostalih 20–30 % pa polnomastnega kravjega mleka iz dveh dnevnih molž – z območja, opisanega v členu 3“

je nadomeščeno z naslednjim:

„,Casciotta d’Urbino‘ je sir, izdelan iz mleka – med 70 % in 80 % je polnomastnega ovčjega mleka, preostalih 20–30 % pa polnomastnega kravjega mleka – z območja, opisanega v členu 3.“

Besedna zveza „z dogrevanim testom“ je bila črtana, ker sir „Casciotta d’Urbino“ ne ustreza zahtevam za opredelitev „sira z dogrevanim testom“ (formaggio a pasta semicotta) v najpogosteje uporabljenih kategorijah. V preteklih letih je ta opredelitev povzročala nekatere težave v fazi nadzora. S črtanjem tega izraza se torej popravlja netočnost v sedanji specifikaciji proizvoda, ne spreminjajo pa se njegove posebnosti ali značilnosti.

S črtanjem sklicevanja na dve dnevni molži se upošteva potreba po vključitvi možnosti, da se uporabijo robotski molzni sistemi.

Kot so pokazala leta preizkušanj, preverjanje, da sir ustreza zahtevanemu razmerju med maščobami in kazeini, zadostuje za zagotovitev, da ima značilnosti, določene v specifikaciji proizvoda. Zaradi uporabe robotskih molznih sistemov se lastnosti mleka s tehničnega ali znanstvenega vidika ne spremenijo, standardi dobrega počutja živali pa so izboljšani.

| — | V specifikacijo proizvoda se vključijo podrobnosti o pasmah in prehrani živine, ki so bile doslej navedene samo v dokumentih konzorcija za zaščito sira „Casciotta d’Urbino“. |
| --- | --- |

—

V specifikacijo proizvoda se vključijo podrobnosti o pasmah in prehrani živine, ki so bile doslej navedene samo v dokumentih konzorcija za zaščito sira „Casciotta d’Urbino“.

Seznam pasem, naveden v spisu za registracijo imena „Casciotta d’Urbino“, je namreč treba šteti za reprezentativen, ne izčrpen seznam pasem ovac na kmetijskih gospodarstvih ob registraciji.

V dokumentaciji, priloženi vlogi za registracijo, ki je vključena v spise Komisije, pasme goveda niso navedene, so pa navedene naslednje pasme ovac: sarda, sopravvissana, sentile di puglia, vissana in merino.

V celovitejših in podrobnejših dokumentih združenja proizvajalcev so navedene naslednje

pasme ovac: sarda, sopravvissana, gentile di puglia, merino, comisana, massese, vissana, cornella bianca, fabrianese, pinzirita in križanci navedenih pasem;

pasme goveda: frisona italiana, bruna italiana, pezzata rossa italiana, jersey in križanci navedenih pasem.

V skladu s tem se v specifikacijo proizvoda s predlaganim besedilom doda popoln seznam pasem ovac in goveda, katerih mleko se uporablja za izdelavo sira „Casciotta d’Urbino“.

Predlagano je tudi, naj se dodajo naslednje pasme ovac: delle langhe, lacuane in assaf.

Vključitev navedenih pasem je upravičena tudi zaradi njihove prilagojenosti delni uhlevitvi. Že kakih deset let so namreč kmetije tarča pogostih napadov volkov, ki se klatijo v okolici in povzročajo škodo, in to celo podnevi, zaradi česar kmetje skrajšujejo obdobja paše in se raje odločajo za pasme, ki so bolje prilagojene življenju v hlevu, če je potrebno.

Vključi se naslednje novo besedilo:

„Pasme ovac so: sarda, sopravvissana, gentile di puglia, merino, comisana, massese, vissana, cornella bianca, fabrianese, delle langhe, lacaune, assaf, pinzirita in križanci navedenih pasem.

Kravje mleko mora biti mleko pasem frisona italiana, bruna italiana, pezzata rossa italiana in jersey ter križancev navedenih pasem.“

Kar zadeva živalsko krmo, je navedeno:

„Živina je lahko uhlevljena ali pa se pase na prostem.

Najmanj 50 % osnovne prehrane krav molznic, ki jo sestavljajo krma (sveža ali posušena) in koncentrirana ali nekoncentrirana krmila, mora izvirati z območja porekla, opredeljenega v členu 3, poklada pa se kravam v laktaciji, kravam zunaj molznega obdobja in telicam, starejšim od sedmih mesecev. Najmanj 75 % suhe snovi v dnevnem obroku krme mora izvirati iz krme, pridelane na območju prireje mleka, opredeljenem v členu 3. Dovoljena krma vključuje: svežo krmo s trajnih ali začasnih pašnikov, krmne rastline, seno, dobljeno s sušenjem krmnih rastlin na polju, žitno slamo, travno silažo, pokošeno travo in silažne bale sena. Dovoljena krmila so: žita in proizvodi iz žit, koruzne pogače, pololjnice in proizvodi iz njih, gomolji in korenine, suha krma, stranski proizvodi proizvodnje sladkorja, kot je melasa in/ali derivati, pa izključno kot tehnološki pripomočki in ojačevalci okusa, pri čemer se ne preseže omejitev 2,5 % suhe snovi v dnevnem obroku. Dovoljeni so tudi: semena stročnic in posušeni rožiči ter njihovi derivati, maščobe, mineralne soli, dovoljene na podlagi veljavne zakonodaje, in aditivi, kot so vitamini, elementi v sledeh, aminokisline, arome in antioksidanti, dovoljeni na podlagi veljavne zakonodaje, pri čemer se dodatno zahteva, da morajo biti vsi uporabljeni antioksidanti in arome naravni ali enaki naravnim. Dovoljena je tudi uporaba neaktivnega pivskega kvasa v predmešanicah aditivov za živila.

Osnovno prehrano ovac sestavljajo krma (sveža ali konzervirana), krmila in/ali koncentrati, pri čemer jih mora najmanj 50 % izvirati z območja porekla, opredeljenega v členu 3. Najmanj 75 % suhe snovi v dnevnem obroku krme mora izvirati iz krme, pridelane na območju prireje mleka, opredeljenem v členu 3.

Krma za obe vrsti živali ne izvira v celoti z geografskega območja, saj to zaradi postopnega opuščanja kmetijstva ter geografskih in podnebnih razmer trenutno ni sposobno pokriti vseh potreb kmetij po krmi niti ni tega mogoče pričakovati v prihodnje. Ker ni možnosti, da bi to nadomestili z drugo krmo vrhunske kakovosti z območja, je torej nujno dovoliti uporabo krme, koncentratov in dopolnilnih krmnih mešanic, proizvedenih zunaj območja. Ti proizvodi imajo visoko stopnjo razgradljivosti in topnosti (krma z delci, manjšimi od 0,8 cm) ter zagotavljajo energijo (zlasti iz rezervnih ogljikovih hidratov, kot je škrob) in lahko dostopne beljakovine za mikrobiom. Ker je njihova vloga omejena na fiziološko funkcijo podpiranja navedenega mikrobioma, ne vplivajo na značilnosti mleka in sira ‚Casciotta d’Urbino‘. Vnos bogatega obroka na osnovi krme, pri čemer je najmanj 75 % suhe snovi v dnevnem obroku krme proizvedene na območju, prispeva h kemijskim in organoleptičnim lastnostim surovine in končnega proizvoda. Torej je bistvena povezava med surovino, končnim proizvodom in območjem.“

Ta sprememba je potrebna zaradi uskladitve specifikacije proizvoda z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

| — | Sprememba člena 2(a) sedanje specifikacije proizvoda: |
| --- | --- |

—

Sprememba člena 2(a) sedanje specifikacije proizvoda:

Ta člen zdaj podrobno določa, da je mleko lahko surovo ali pasterizirano. Dovoljena je tudi uporaba starterskih kultur. Preoblikovan je tudi stavek z opisom faze po ločitvi sirnine od sirotke.

Sedanje besedilo:

„Ovčje in kravje mleko se usiri pri približno 35 °C, pri čemer se uporabi tekoče sirilo in/ali sirilo v prahu. Sire je treba z uporabo značilne tehnike ročno stiskati v ustreznih oblikovalih.“

se nadomesti z naslednjim:

„Surovo ali pasterizirano ovčje in kravje mleko se usiri pri približno 35 °C, pri čemer se uporabi tekoče sirilo in/ali sirilo v prahu. Uporabijo se lahko tudi starterske kulture. Sirnino je treba dati v ustrezna oblikovala, da se iztisne sirotka.“

Ker v veljavni specifikaciji proizvoda ni navedeno, ali mora biti mleko surovo ali toplotno obdelano, se je zdelo koristno določiti (da se s tem omogoči tudi ustrezno spremljanje), da se lahko uporabi surovo ali toplotno obdelano mleko. Ta praksa se sicer pri izdelavi sira „Casciotta d’Urbino“ uporablja že od nekdaj.

Zaradi splošnega izboljšanja mikrobioloških lastnosti mleka v zadnjih letih se je močno zmanjšalo število prisotnih bakterij, kar je v nekaterih primerih povzročilo težave v fazah usirjenja in zorenja. Da bi te morebitne težave odpravili, je zdaj v specifikacijo proizvoda vključena možnost, da se uporabijo mlečnokislinske starterske kulture.

| — | Člen 2(b) je spremenjen. |
| --- | --- |

—

Člen 2(b) je spremenjen.

Sedanje besedilo:

„Sirarji lahko sire suho solijo ali kot alternativo uporabijo soljenje v slanici. Sire je treba pustiti zoreti 20–30 dni pri temperaturi 10–14 °C in 80–90-odstotni vlažnosti, odvisno od njihove velikosti.“

se nadomesti z naslednjim:

„Soljenje: Sirarji lahko sire solijo s suho soljo ali z namakanjem v slanici. Sire je treba pustiti zoreti 15–30 dni pri temperaturi 8–14 °C in 80–90-odstotni vlažnosti, odvisno od njihove velikosti.“

Opis metod soljenja je bil preoblikovan, najkrajši čas zorenja je bil z 20 dni skrajšan na 15 dni, najnižja temperatura zorenja pa je bila z 10 °C znižana na 8 °C.

Proizvajalci so besedo „alternativa“ v specifikaciji proizvoda uporabili, da bi se navedeni možnosti šteli za „alternativni“, kar pomeni, da se lahko sirarji odločijo za eno ali drugo. Zato je bilo odločeno, da se opis te faze proizvodnje poenostavi, da bi se preprečilo napačno razumevanje.

Zaradi tehnološkega napredka, ki so ga sirarji uvedli v postopek v preteklih letih, vključno s prilagoditvami za izpolnjevanje zakonodaje EU na področju zdravja in higiene, se je proizvodni proces izboljšal, tako da je mogoče standarde iz specifikacije proizvoda za označbo „Casciotta d’Urbino“ doseči s krajšim časom zorenja.

Temperature zorenja je bilo treba znižati, ker je v zadnjih letih uporaba natančnejših termometrov v zorilnicah sira „Casciotta d’Urbino“ pokazala, da je treba ta parameter spremeniti, da bi proizvod ohranil značilnosti označbe „Casciotta d’Urbino“.

Povezava

Povezava

V specifikacijo proizvoda se vključi tudi poseben člen o povezavi, ki je bil do zdaj naveden samo v povzetku. Informacije iz točk (d) in (f) povzetka se torej vključijo v specifikacijo proizvoda kot člen 6 z naslovom „Povezava z geografskim območjem“. Dodane so tudi nekatere informacije, določene z uredbo EU.

Vključi se naslednji člen:

„Člen 6

Povezava z geografskim območjem

Geografska povezava temelji na posebnih lokalnih talnih in podnebnih razmerah ter na praksi kmetovanja, pri kateri se večinoma izkoriščajo lokalni pašniki. Z racionalno uporabo pašnikov, ki so zelo degradirani ali podvrženi degradaciji, se preprečuje prekomerno izkoriščanje in izboljšujejo značilnosti pašnikov, saj je zagotovljeno boljše ravnovesje med kmetijskimi, gozdnimi in pašnimi površinami. K temu prispeva tudi ekstenzifikacija pridelave kmetijskih rastlin, ki ne le zagotavlja vzdrževanje kmetijskih in gozdnih zemljišč, ampak tudi določa njihovo sestavo, s čimer daje mleku in posledično tudi siru značilno aromo in okus. Med pomembne človeške dejavnike spadata zgodovinska prisotnost sira in način, kako se je razširil po celotnem opredeljenem območju.

Natančneje, ovčereja in govedoreja sta prisotni že od 16. stoletja, ko sta ju s svojimi politikami spodbujala grofa Montefeltro in Rovere, da bi na svojih ozemljih omejila tranzimanso.

O zgodovinski prisotnosti sira na opredeljenem območju priča veliko dokazov, ki segajo do renesanse.

Proizvod je poseben zaradi svoje velikosti, teže in višine hlebca, te pa so tesno povezane z uporabo terakotnih in lončenih oblikoval z zaprtim izbočenim dnom in luknjico za odtekanje sirotke, ki so značilna za območje Urbanie.

Druga zelo posebna značilnost je sestava mešanice mleka, iz katere se izdeluje sir (70 % ovčjega in 30 % kravjega mleka).

Proizvodne prakse, večstoletna tradicija ter podnebne in okoljske razmere dajejo temu proizvodu posebne organoleptične in tržne značilnosti. Sir ‚Casciotta d’Urbino‘ ima tanko skorjo, ki po zorenju običajno postane slamnato rumena. Ob razrezu ima testo belkasto slamnato barvo ter mehko in drobljivo teksturo, prav tako je zanj značilnih nekaj po testu razpršenih luknjic (tako imenovani ‚buchini‘, ki so posledica naravnega nastajanja plina). Ker sir ‚Casciotta d’Urbino‘ ni zorjen, ohrani značilne arome svežega mleka, kar se še posebej očitno kaže v njegovem svežem in aromatičnem vonju. Sir ‚Casciotta d’Urbino‘ ima sladek, poln in prijetno kiselkast okus, značilen za ovčje in kravje mleko.“

Označevanje

Označevanje

Člen, ki se nanaša na obvezno označevanje in trženje proizvoda, se razširi (člen 3 sedanje specifikacije proizvoda in člen 8 predlagane specifikacije proizvoda). Specifikacije o logotipu ZOP, ki so bile do zdaj opisane v prilogi, se zdaj vključijo tudi v besedilo specifikacije proizvoda.

Sedanje besedilo:

„Sir z označbo porekla ‚Casciotta d’Urbino‘ mora biti ob dajanju na trg označen z logotipom, prikazanim v Prilogi A (ki je sestavni del te uredbe), s čimer se jamči, da izpolnjuje vse zadevne pravne zahteve.“

se nadomesti z naslednjim:

„Siri z ZOP ‚Casciotta d’Urbino‘ se dajejo na trg celi ali v kosih.

Na eno od ravnih ploskev proizvoda, ki se trži, mora biti pritrjena nalepka z informacijami.

Poleg logotipa proizvoda, simbola in posebne navedbe EU (v skladu s pravili EU) ter informacij, zahtevanih z zakonodajo, morajo biti na tej nalepki z razločnimi in čitljivimi črkami navedeni tudi:

| — | označba ‚Casciotta d’Urbino‘; ki ne sme biti prevedena in ki ji sledi bodisi kratica (ZOP) bodisi celotna prevedljiva navedba ‚Zaščitena označba porekla‘; |
| --- | --- |

—

označba ‚Casciotta d’Urbino‘; ki ne sme biti prevedena in ki ji sledi bodisi kratica (ZOP) bodisi celotna prevedljiva navedba ‚Zaščitena označba porekla‘;

| — | ime, firma in naslov sirarja, zorilnice in pakirnice. |
| --- | --- |

—

ime, firma in naslov sirarja, zorilnice in pakirnice.

Proizvod se lahko prodaja vakuumsko pakiran, in sicer cel ali v kosih.

Imena, firme in blagovne znamke je dovoljeno navesti, če ne vključujejo hvaljenja in ne zavajajo potrošnika. Uporabijo se lahko tudi druge resnične in preverljive navedbe, ki so dovoljene v skladu z veljavno zakonodajo, če niso v nasprotju z nameni in vsebino te specifikacije proizvoda.

Logotip sestavlja enostavna upodobitev hlebca sira, katerega četrtina je izrezana. Sir je pobarvan v dveh odtenkih slamnato rumene (pantone 102 in pantone 100) in obrobljen z modro (pantone Reflex Blue).

Izpod hlebca sira gleda rdeč trak v obliki lastovičjega repa (pantone 032).

Na vrhu logotipa je polkrožen napis ‚Casciotta d’Urbino‘ (pisava Futura Bold v barvi pantone Reflex Blue).

Logotip se lahko prilagodi različnim uporabam.“

Image 1

Zadevni člen je tako izboljšan, saj so vanj vključene informacije, zaradi katerih je izčrpnejši in razumljivejši za potrošnike.

Drugo

Drugo

| — | Doda se poseben člen o imenu proizvoda, ki ga sedanja specifikacija proizvoda ne vsebuje. |
| --- | --- |

—

Doda se poseben člen o imenu proizvoda, ki ga sedanja specifikacija proizvoda ne vsebuje.

Ta člen se glasi:

„Člen 1

Zaščitena označba porekla (ZOP) ‚Casciotta d’Urbino‘ se lahko uporablja samo za sir, ki izpolnjuje pogoje in zahteve, določene v tej specifikaciji proizvoda.“

| — | Doda se poseben člen o nadzornem organu, ki ga sedanja specifikacija proizvoda ne vsebuje. |
| --- | --- |

—

Doda se poseben člen o nadzornem organu, ki ga sedanja specifikacija proizvoda ne vsebuje.

Ta novi člen se glasi:

„Člen 7

Nadzor

Nadzor

V skladu z Uredbo (EU) št. 1151/2012 nadzorni organ preveri, ali proizvod ustreza zahtevam iz specifikacije proizvoda.

V skladu z Uredbo (EU) št. 1151/2012 nadzorni organ preveri, ali proizvod ustreza zahtevam iz specifikacije proizvoda.

Nadzor, s katerim se preveri, ali proizvod ustreza zahtevam iz specifikacije proizvoda, izvaja javni nadzorni organ (APC) agencije živilskih in kmetijskih služb pokrajine Marke (ASSAM) (Via dell’Industria n. 1 I-60027 Osimo Stazione (Ancona, Italija), tel. +39 0718081, faks +39 07185979, e-naslov direzione@assam.marche.it).“

Nadzor, s katerim se preveri, ali proizvod ustreza zahtevam iz specifikacije proizvoda, izvaja javni nadzorni organ (APC) agencije živilskih in kmetijskih služb pokrajine Marke (ASSAM) (Via dell’Industria n. 1 I-60027 Osimo Stazione (Ancona, Italija), tel. +39 0718081, faks +39 07185979, e-naslov direzione@assam.marche.it).“

Ta sprememba je potrebna zaradi uskladitve specifikacije proizvoda z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

| — | Členi specifikacije proizvoda so preimenovani, poleg tega so vključeni nekateri členi o nadzornem organu, tako da je specifikacija proizvoda zdaj strukturirana tako: |
| --- | --- |

—

Členi specifikacije proizvoda so preimenovani, poleg tega so vključeni nekateri členi o nadzornem organu, tako da je specifikacija proizvoda zdaj strukturirana tako:

člen 1 „Ime“, člen 2 „Značilnosti proizvoda“, člen 3 „Območje proizvodnje“, člen 4 „Dokazilo o poreklu“, člen 5 „Metoda proizvodnje“, člen 6 „Povezava z geografskim območjem“, člen 7 „Nadzor“ ter člen 8 „Pakiranje in označevanje“.

Zaradi te spremembe se lahko vse informacije, zahtevane z Uredbo, združijo v specifikaciji proizvoda, ki je zato lepše berljiva.

ENOTNI DOKUMENT

„Casciotta d’Urbino“

„Casciotta d’Urbino“

EU št.: PDO-IT-0005-AM01 – 30.7.2018

EU št.: PDO-IT-0005-AM01 – 30.7.2018

ZOP (X) ZGO ()

ZOP (X) ZGO ()

1.   Ime [ZOP ali ZGO]

Ime [ZOP ali ZGO]

„Casciotta d’Urbino“

2.   Država članica ali tretja država

Država članica ali tretja država

Italija

3.   Opis kmetijskega proizvoda ali živila

Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1   Vrsta proizvoda

Vrsta proizvoda

Skupina 1.3 Siri

3.2   Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Sir z ZOP „Casciotta d’Urbino“ ima ob dajanju na trg naslednje značilnosti:

oblika: nizek valjast hlebec sira z zaobljenim obodom;

mere: premer 12–16 cm in višina 5–9 cm;

teža med 800 g in 1200 g, odvisno od velikosti;

zunanjost: tanka skorja, debela približno 1 mm, ki je ob koncu zorenja slamnate barve;

testo: mehka in drobljiva notranja konsistenca z nekaj razpršenimi luknjicami, ob razrezu je sir belkasto slamnate barve;

okus: blag okus, značilen za uporabljene posebne sirarske postopke;

maščoba v suhi snovi: ne manj kot 45 %. Proizvod se uporablja kot namizni sir.

Površina sirov je lahko prekrita s katero koli snovjo, ki je dovoljena z veljavnimi pravili. Ta zunanja površina (skorja) ni užitna.

3.3   Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

„Casciotta d’Urbino“ je sir, izdelan iz 70–80 % polnomastnega ovčjega mleka, preostalih 20–30 % pa je polnomastnega kravjega mleka.

Dovoljene pasme ovac so: sarda, sopravvissana, gentile di puglia, merino, comisana, massese, vissana, cornella bianca, fabrianese, delle langhe, lacaune, assaf, pinzirita in križanci navedenih pasem.

Kravje mleko mora biti mleko pasem frisona italiana, bruna italiana, pezzata rossa italiana in jersey ter križancev navedenih pasem.

Živina je lahko uhlevljena ali pa se pase na prostem.

Najmanj 50 % osnovne prehrane krav molznic – ki jo sestavljajo krma (sveža ali posušena) in koncentrirana ali nekoncentrirana krmila – ki se poklada kravam v laktaciji, kravam zunaj molznega obdobja in telicam, starejšim od sedmih mesecev, mora izvirati z območja porekla, opredeljenega v točki 4. Najmanj 75 % suhe snovi v dnevnem obroku krme mora izvirati iz krme, pridelane na opredeljenem geografskem območju iz točke 4. Dovoljena krma vključuje: svežo krmo s trajnih ali začasnih pašnikov, krmne rastline, seno, dobljeno s sušenjem krmnih rastlin na polju, žitno slamo, travno silažo, pokošeno travo in silirano seno. Dovoljena krmila so: žita in proizvodi iz žit, koruzne pogače, pololjnice in proizvodi iz njih, gomolji in korenine, suha krma, stranski proizvodi proizvodnje sladkorja, kot je melasa in/ali derivati, pa izključno kot tehnološki pripomočki in ojačevalci okusa, pri čemer se ne preseže omejitev 2,5 % suhe snovi v dnevnem obroku. Dovoljeni so tudi: semena stročnic in posušeni rožiči ter njihovi derivati, maščobe, mineralne soli, dovoljene na podlagi veljavne zakonodaje, in aditivi, kot so vitamini, elementi v sledeh, aminokisline, arome in antioksidanti, dovoljeni na podlagi veljavne zakonodaje, pri čemer se dodatno zahteva, da morajo biti vsi uporabljeni antioksidanti in arome naravni ali enaki naravnim. Dovoljena je tudi uporaba neaktivnega pivskega kvasa v predmešanicah aditivov za živila.

Najmanj 50 % osnovne prehrane ovac – krma (sveža ali konzervirana), krmila in/ali koncentrati – mora izvirati z opredeljenega geografskega območja. Najmanj 75 % suhe snovi v dnevnem obroku krme mora izvirati iz krme, pridelane na območju prireje mleka, opredeljenem v točki 4.

Krma za obe vrsti živali ne izvira v celoti z geografskega območja, saj to zaradi postopnega opuščanja kmetijstva ter geografskih in podnebnih razmer trenutno ni sposobno pokriti vseh potreb kmetij po krmi niti ni tega mogoče pričakovati v prihodnje. Ker ni možnosti, da bi to nadomestili z drugo krmo vrhunske kakovosti z območja, je torej nujno dovoliti uporabo krme, koncentratov in dopolnilnih krmnih mešanic, proizvedenih zunaj območja. Ti proizvodi imajo visoko stopnjo razgradljivosti in topnosti (krma z delci, manjšimi od 0,8 cm) ter zagotavljajo energijo (zlasti iz rezervnih ogljikovih hidratov, kot je škrob) in lahko dostopne beljakovine za mikrobiom. Ker je njihova vloga omejena na fiziološko funkcijo podpiranja navedenega mikrobioma, ne vplivajo na značilnosti mleka in sira „Casciotta d’Urbino“. Vnos bogatega obroka na osnovi krme, pri čemer je najmanj 75 % suhe snovi v dnevnem obroku krme proizvedene na območju, prispeva h kemijskim in organoleptičnim lastnostim surovine in končnega proizvoda. Torej je bistvena povezava med surovino, končnim proizvodom in območjem.

3.4   Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse faze v proizvodnem procesu (vzreja živine, molža, izdelava sira in zorenje) morajo potekati na opredeljenem geografskem območju.

3.5   Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Siri z ZOP „Casciotta d’Urbino“ se dajejo na trg celi ali v kosih. Proizvod se lahko prodaja vakuumsko pakiran, in sicer cel ali v kosih.

3.6   Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Na eno od ravnih ploskev proizvoda, ki se trži, mora biti pritrjena nalepka z informacijami.

Poleg logotipa proizvoda, simbola in posebne navedbe EU (v skladu s pravili EU) ter informacij, zahtevanih z zakonodajo, morajo biti na tej nalepki z razločnimi in čitljivimi črkami navedeni tudi:

| — | označba „Casciotta d’Urbino“; ki ne sme biti prevedena in ki ji sledi bodisi kratica (ZOP) bodisi celotna prevedljiva navedba „Zaščitena označba porekla“; |
| --- | --- |

—

označba „Casciotta d’Urbino“; ki ne sme biti prevedena in ki ji sledi bodisi kratica (ZOP) bodisi celotna prevedljiva navedba „Zaščitena označba porekla“;

| — | ime, firma in naslov sirarja, zorilnice in pakirnice. |
| --- | --- |

—

ime, firma in naslov sirarja, zorilnice in pakirnice.

Imena, firme in blagovne znamke je dovoljeno navesti, če ne vključujejo hvaljenja in ne zavajajo potrošnika. Uporabijo se lahko tudi druge resnične in preverljive navedbe, ki so dovoljene v skladu z veljavno zakonodajo, če niso v nasprotju z nameni in vsebino te specifikacije proizvoda.

Logotip sestavlja enostavna upodobitev hlebca sira, katerega četrtina je izrezana. Sir je pobarvan v dveh odtenkih slamnato rumene (pantone 102 in pantone 100) in obrobljen z modro (pantone Reflex Blue).

Izpod hlebca sira gleda rdeč trak v obliki lastovičjega repa (pantone 032).

Na vrhu logotipa je polkrožen napis „Casciotta d’Urbino“ (pisava Futura Bold v barvi pantone Reflex Blue).

Logotip se lahko prilagodi različnim uporabam.

Image 2

4.   Jedrnata opredelitev geografskega območja

Jedrnata opredelitev geografskega območja

Sir „Casciotta d’Urbino“ se izdeluje in zori v pokrajini Pesaro e Urbino, pa tudi v občinah Novafeltria, Talamello, Sant’Agata Feltria, Casteldelci, Maiolo, San Leo in Pennabilli v pokrajini Rimini. Od tam je tudi uporabljeno mleko.

5.   Povezava z geografskim območjem

Povezava z geografskim območjem

Geografska povezava temelji na posebnih lokalnih talnih in podnebnih razmerah ter na praksi kmetovanja, pri kateri se večinoma izkoriščajo lokalni pašniki. Z racionalno uporabo pašnikov, ki so zelo degradirani ali podvrženi degradaciji, se preprečuje prekomerno izkoriščanje in izboljšujejo značilnosti pašnikov, saj je zagotovljeno boljše ravnovesje med kmetijskimi, gozdnimi in pašnimi površinami. K temu prispeva tudi ekstenzifikacija pridelave kmetijskih rastlin, ki ne samo zagotavlja vzdrževanje kmetijskih in gozdnih zemljišč, ampak tudi določa njihovo sestavo, s čimer daje mleku in torej tudi siru značilno aromo in okus. Med pomembne človeške dejavnike spadata zgodovinska prisotnost sira in način, kako se je razširil po celotnem opredeljenem območju.

Natančneje, ovčereja in govedoreja sta prisotni že od 16. stoletja, ko sta ju s svojimi politikami spodbujala grofa Montefeltro in Rovere, da bi na svojih ozemljih omejila tranzimanso.

O zgodovinski prisotnosti sira na opredeljenem območju priča veliko dokazov, ki segajo do renesanse.

Proizvod je poseben zaradi svoje velikosti, teže in višine hlebca, te pa so tesno povezane z uporabo terakotnih in lončenih oblikoval z zaprtim izbočenim dnom in luknjico za odtekanje sirotke, ki so značilna za območje Urbanie.

Druga zelo posebna značilnost je sestava mešanice mleka, iz katere se izdeluje sir (70 % ovčjega in 30 % kravjega mleka).

Proizvodne prakse, večstoletna tradicija ter podnebne in okoljske razmere dajejo temu proizvodu posebne organoleptične in tržne značilnosti. Sir „Casciotta d’Urbino“ ima tanko skorjo, ki po zorenju običajno postane slamnate barve. Ob razrezu ima testo belkasto slamnato barvo, mehko in drobljivo teksturo, prav tako je zanj značilnih nekaj razpršenih luknjic (tako imenovanih „buchini“, ki so posledica naravnega nastajanja plina). Ker sir „Casciotta d’Urbino“ ni zorjen, ohrani značilne arome svežega mleka, kar se še posebej očitno kaže v njegovem svežem in aromatičnem vonju. Sir „Casciotta d’Urbino“ ima sladek, poln in prijetno kiselkast okus, značilen za ovčje in kravje mleko.

Sklic na objavo specifikacije

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

Celotno besedilo specifikacije proizvoda je na voljo na spletnem naslovu http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

ali

neposredno na domači strani ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo (www.politicheagricole.it), kjer izberete „Qualità“ [Kakovost] (zgoraj na desni strani zaslona), nato „Prodotti DOP IGP STG“ [Proizvodi ZOP, ZGO in ZTP] (ob robu na levi strani zaslona) in nazadnje „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“ [Specifikacije, predložene Evropski uniji].

---

(1)  UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

1

---

| 7.7.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 223/31 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 223/31

---

Objava zahtevka za odobritev spremembe specifikacije proizvoda, ki ni manjša, v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2020/C 223/07)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek v treh mesecih od datuma te objave.

ZAHTEVEK ZA ODOBRITEV SPREMEMBE SPECIFIKACIJE PROIZVODA ZA ZAŠČITENE OZNAČBE POREKLA/ZAŠČITENE GEOGRAFSKE OZNAČBE, KI NI MANJŠA

Zahtevek za odobritev spremembe v skladu s prvim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012

„Peperone di Senise“

EU št.: PGI-IT-1532-AM01 – 5. 9. 2019

ZOP ()ZGO (X)

1.   Skupina vložnikov in pravni interes

Consorzio di tutela del „Peperone di Senise“ IGP

Contrada Mercato CO Casa Comunale, Snc

85038 Senise Pz

ITALIJA

info@peperonediseniseigp.it

Konzorcij Consorzio di tutela del „Peperone di Senise“ IGP je pooblaščen za vložitev zahtevka za spremembo na podlagi člena 13(1) uredbe italijanskega ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo št. 12511 z dne 14. oktobra 2013.

2.   Država članica ali tretja država

Italija

3.   Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

| ☒ | Ime proizvoda |
| --- | --- |

☒

Ime proizvoda

| ☒ | Opis proizvoda |
| --- | --- |

☒

Opis proizvoda

| ☐ | Geografsko območje |
| --- | --- |

☐

Geografsko območje

| ☐ | Dokazilo o poreklu |
| --- | --- |

☐

Dokazilo o poreklu

| ☒ | Metoda proizvodnje |
| --- | --- |

☒

Metoda proizvodnje

| ☐ | Povezava |
| --- | --- |

☐

Povezava

| ☒ | Označevanje |
| --- | --- |

☒

Označevanje

| ☐ | Drugo [Navedite.] |
| --- | --- |

☐

Drugo [Navedite.]

4.   Vrsta spremembe

| ☐ | Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, ki se ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012. |
| --- | --- |

☐

Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, ki se ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

| ☒ | Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, za katero enotni dokument (ali enakovredni dokument) ni bil objavljen, pri čemer se sprememba ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012. |
| --- | --- |

☒

Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, za katero enotni dokument (ali enakovredni dokument) ni bil objavljen, pri čemer se sprememba ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

5.   Spremembe

Ime proizvoda

Zahteva se nanaša na spremembo imena iz „Peperone di Senise“ v „Peperoni di Senise“.

V točki 3 povzetka z dne 25. marca 1996 je ime, predlagano za registracijo, „Peperone di Senise“ namesto „Peperoni di Senise“, ki je navedeno nato v točki (f) tega povzetka ter v celotni specifikaciji proizvoda za ime, ki jo je leta 1996 v okviru postopka za registracijo iz člena 17 Uredbe (EGS) št. 2081/92 predložila Italija.

Namen spremembe je uskladiti oba dokumenta in preprečiti kakršno koli zmedo glede pravilnega imena, ki ga je treba uporabljati za poimenovanje zadevnega proizvoda.

Opis proizvoda

Člen 6 specifikacije proizvoda

| 1. | Pri treh vrstah paprik – „appuntito“ (koničasta), „tronco“ (zaobljena) in „unico“ (ukrivljena) – je naslednja lastnost: „barva ob zrelosti, primerni za prodajo:






  — | „zelena; |
| --- | --- | --- |

1.

—

„zelena;

| — | slezenasto rdeča;“ |
| --- | --- |

—

slezenasto rdeča;“

spremenjena tako:

„barva ob zrelosti, primerni za prodajo: od zelene do slezenasto rdeče.“

S spremembo se upošteva postopna sprememba barve, ki z zorenjem prehaja iz zelene v rdečo.

| 2. | Naslednji stavek:
  „Suh proizvod sestavljajo






  — | ‚kite‘ ali ‚venci‘, dolgi 1,5 do 2 m, v katerih so nanizani spiralasto razporejeni plodovi (z enakimi morfološkimi lastnostmi kot svež proizvod), pri čemer posamezni plodovi, ki so slezenasto rdeče barve in vsebujejo največ 10–12 % vode, med seboj tvorijo kot 120°,“ |
| --- | --- | --- |

2.

„Suh proizvod sestavljajo

—

‚kite‘ ali ‚venci‘, dolgi 1,5 do 2 m, v katerih so nanizani spiralasto razporejeni plodovi (z enakimi morfološkimi lastnostmi kot svež proizvod), pri čemer posamezni plodovi, ki so slezenasto rdeče barve in vsebujejo največ 10–12 % vode, med seboj tvorijo kot 120°,“

je spremenjen tako:

„Suh proizvod je

v obliki ‚kit‘ ali ‚vencev‘ različne dolžine, ki ne presega 2 m, v katerih so nanizani spiralasto razporejeni plodovi (z enakimi morfološkimi lastnostmi, kot jih ima svež proizvod), pri čemer plodovi, ki so slezenasto rdeče barve in vsebujejo največ 18 % vode, med seboj tvorijo kot.“

Sprememba je potrebna, da bi se isti proizvod lahko tržil v obliki kit ali vencev, ki so (z dolžino manj kot 1,5 m) krajši od zdaj predvidenih, in bi se tako zadostilo posebnemu povpraševanju na trgu.

Treba je bilo povečati vsebnost vode, ker se v nekaterih obdobjih leta zaradi podnebja ne more ohraniti 12-odstotna vsebnost vlage, v skladu s specifikacijo proizvoda pa je prepovedano umetno sušenje, in zato proizvoda ne bi bilo mogoče certificirati, tudi če se pri njegovem pridobivanju upoštevale zahteve iz specifikacije proizvoda.

| 3. | Dodana je naslednja vrsta sušenega proizvoda, ki ga je dovoljeno prodajati:
  „v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen, ki vsebujejo največ 18 % vode in so slezenasto rdeče barve.“
  S spremembo se dovoljuje prodaja paprik „Peperoni di Senise“ v obliki posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen. Namen spremembe je zadostiti povpraševanju potrošnikov, ki proizvoda ne želijo v obliki vencev ali kit, pač pa v vrečkah s posameznimi plodovi. |
| --- | --- |

3.

„v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen, ki vsebujejo največ 18 % vode in so slezenasto rdeče barve.“

S spremembo se dovoljuje prodaja paprik „Peperoni di Senise“ v obliki posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen. Namen spremembe je zadostiti povpraševanju potrošnikov, ki proizvoda ne želijo v obliki vencev ali kit, pač pa v vrečkah s posameznimi plodovi.

| 4. | Stavek
  „v obliki izjemno finega ‚prahu‘, pridobljenega z mletjem sušenih paprik, potem ko se spečejo v pečici, da bi se odstranila odvečna vlaga,“
  je nadomeščen z naslednjim:
  „v mleti obliki, pridobljeni iz sušenih paprik po njihovi morebitni peki v pečici, da bi se odstranila odvečna vlaga.“
  Stavek je preoblikovan, da se lahko proizvaja mleta paprika „Peperoni di Senise“, katere granulacija je večja od tiste, ki je zdaj določena za papriko v prahu, da bi se zadostilo posebnemu povpraševanju na trgu. |
| --- | --- |

4.

„v obliki izjemno finega ‚prahu‘, pridobljenega z mletjem sušenih paprik, potem ko se spečejo v pečici, da bi se odstranila odvečna vlaga,“

je nadomeščen z naslednjim:

„v mleti obliki, pridobljeni iz sušenih paprik po njihovi morebitni peki v pečici, da bi se odstranila odvečna vlaga.“

Stavek je preoblikovan, da se lahko proizvaja mleta paprika „Peperoni di Senise“, katere granulacija je večja od tiste, ki je zdaj določena za papriko v prahu, da bi se zadostilo posebnemu povpraševanju na trgu.

Točka 3(b) povzetka

| 5. | Naslednji stavek:
  „Ta zelo odporna rastlina se je dobro prilagodila na italijanske talne in podnebne razmere, zlasti na tiste na jugu, čeprav je razpoložljivost vodnih virov omejevalni dejavnik,“
  je prestavljen v ad hoc točko 5 enotnega dokumenta. |
| --- | --- |

5.

„Ta zelo odporna rastlina se je dobro prilagodila na italijanske talne in podnebne razmere, zlasti na tiste na jugu, čeprav je razpoložljivost vodnih virov omejevalni dejavnik,“

je prestavljen v ad hoc točko 5 enotnega dokumenta.

| 6. | Naslednji stavek:
  „Plod paprike ‚Peperone di Senise‘ ima tanko lupino in majhno vsebnost vode v osemenju, kar omogoča hitro sušenje, ki poteka po naravnih postopkih z neposrednim izpostavljanjem sončnim žarkom,“
  je spremenjen tako:
  „Plod paprike ‚Peperoni di Senise‘ ima tanko lupino in majhno vsebnost vode v osemenju, kar omogoča hitro sušenje, ki poteka po naravnih postopkih s posrednim izpostavljanjem sončnim žarkom ali v zračnih prostorih.“
  Pojasnjeno je, da zveza „plod paprike“ pomeni „Peperoni di Senise“, enotni dokument pa je usklajen s spremembo odstavka o metodi pridobivanja v členu 4(4) specifikacije proizvoda. Brez poseganja v postopke naravnega sušenja proizvoda se poskuša s spremembo preprečiti, da bi neposredna sončna svetloba poškodovala proizvod, ki ima zelo tanko in nežno lupino. |
| --- | --- |

6.

„Plod paprike ‚Peperone di Senise‘ ima tanko lupino in majhno vsebnost vode v osemenju, kar omogoča hitro sušenje, ki poteka po naravnih postopkih z neposrednim izpostavljanjem sončnim žarkom,“

je spremenjen tako:

„Plod paprike ‚Peperoni di Senise‘ ima tanko lupino in majhno vsebnost vode v osemenju, kar omogoča hitro sušenje, ki poteka po naravnih postopkih s posrednim izpostavljanjem sončnim žarkom ali v zračnih prostorih.“

Pojasnjeno je, da zveza „plod paprike“ pomeni „Peperoni di Senise“, enotni dokument pa je usklajen s spremembo odstavka o metodi pridobivanja v členu 4(4) specifikacije proizvoda. Brez poseganja v postopke naravnega sušenja proizvoda se poskuša s spremembo preprečiti, da bi neposredna sončna svetloba poškodovala proizvod, ki ima zelo tanko in nežno lupino.

| 7. | Naslednji stavek:
  „Predelani proizvod je oblikovan v ‚kite‘, tj. vence plodov, posušenih na soncu, ali v zelo fin ‚prah‘, pridobljen z mletjem sušenih plodov,“
  je spremenjen tako:
  „Predelani proizvod je:






  — | v obliki ‚kit‘ ali ‚vencev‘ različne dolžine, ki ne presega 2,0 m, v katerih so nanizani spiralasto razporejeni plodovi (z enakimi morfološkimi lastnostmi, kot jih ima svež proizvod), pri čemer plodovi, ki so slezenasto rdeče barve in vsebujejo največ 18 % vode, med seboj tvorijo kot; |
| --- | --- | --- |

7.

„Predelani proizvod je oblikovan v ‚kite‘, tj. vence plodov, posušenih na soncu, ali v zelo fin ‚prah‘, pridobljen z mletjem sušenih plodov,“

je spremenjen tako:

„Predelani proizvod je:

—

v obliki ‚kit‘ ali ‚vencev‘ različne dolžine, ki ne presega 2,0 m, v katerih so nanizani spiralasto razporejeni plodovi (z enakimi morfološkimi lastnostmi, kot jih ima svež proizvod), pri čemer plodovi, ki so slezenasto rdeče barve in vsebujejo največ 18 % vode, med seboj tvorijo kot;

| — | v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen, ki vsebujejo največ 18 % vode in so slezenasto rdeče barve; |
| --- | --- |

—

v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen, ki vsebujejo največ 18 % vode in so slezenasto rdeče barve;

| — | v mleti obliki, pridobljeni iz sušenih paprik, po njihovi morebitni peki v pečici, da bi se odstranila odvečna vlaga.“ |
| --- | --- |

—

v mleti obliki, pridobljeni iz sušenih paprik, po njihovi morebitni peki v pečici, da bi se odstranila odvečna vlaga.“

Enotni dokument je treba popraviti glede na spremembo zadnje alineje člena 6 specifikacije proizvoda.

Metoda proizvodnje

Člen 4

8.   Naslednji obdobji sajenja in presajanja:

„Obdobje

sajenja: od zadnje tretjine februarja do druge tretjine marca;

obdobje

presajanja: od druge tretjine maja do prve tretjine junija;“

sta spremenjeni tako:

„Obdobje

setve: februar–marec

obdobje

presajanja: maj–junij.“

Sprememba obdobij sajenja in presajanja je povezana s podnebnimi spremembami v zadnjih letih. Ta sprememba nikakor ne vpliva na organoleptične lastnosti proizvoda.

9.   Naslednji stavek o načinu presajanja:

| „— | v luknje, narejene z lesenim sadilnim klinom,“ |
| --- | --- |

„—

v luknje, narejene z lesenim sadilnim klinom,“

je spremenjen tako:

| „— | v luknje, narejene z lesenim sadilnim klinom ali ustreznimi orodji za presajanje.“ |
| --- | --- |

„—

v luknje, narejene z lesenim sadilnim klinom ali ustreznimi orodji za presajanje.“

Možnost je bila uvedena zaradi uporabe novih tehnik presajanja, s katerimi se lahko pridobi proizvod enake kakovosti in hkrati precej zmanjšajo napake, do katerih prihaja pri ročnih postopkih, ne da bi to škodilo kakovosti proizvoda.

10.   Naslednje določbe v zvezi s sajenjem:

| „— | v enojnih vrstah: pri čemer je razdalja med semeni 25–30 cm, med vrstami pa 70–80 cm; |
| --- | --- |

„—

v enojnih vrstah: pri čemer je razdalja med semeni 25–30 cm, med vrstami pa 70–80 cm;

| — | v dvojnih vrstah: pri čemer je razdalja med semeni 35 cm, med vrstama 35 cm, med dvojnimi vrstami pa 120 cm; |
| --- | --- |

—

v dvojnih vrstah: pri čemer je razdalja med semeni 35 cm, med vrstama 35 cm, med dvojnimi vrstami pa 120 cm;

| — | na pravokotnih površinah (rasole): pri čemer je razdalja med semeni 35 cm, med vrstami pa 40 cm,“ |
| --- | --- |

—

na pravokotnih površinah (rasole): pri čemer je razdalja med semeni 35 cm, med vrstami pa 40 cm,“

so spremenjene tako:

„Seje se lahko v enojnih ali dvojnih vrstah ali na pravokotnih površinah (rasole) z zastirkami ali brez njih, pri čemer se upošteva, da je najmanjša gostota zasaditve 30 000 rastlin na hektar, največja pa 57 000 rastlin na hektar.“

Sadilne razdalje so črtane, saj bi bili postopki gojenja zaradi njih za kmete preveč zavezujoči in zamudni; nadomeščene so z ustreznim obveznim načrtom zasaditve, v katerem je predviden tak razpon gostote rastlin, ki ne škoduje lastnostim proizvoda. V novem besedilu je določena možnost pokrivanja tal z zastirko zaradi boljšega obvladovanja plevela.

11.   Naslednja določba o obdobju obiranja:

„Obdobje obiranja: od prve tretjine avgusta, ko se plodovi obarvajo značilno slezenasto rdeče,“

je spremenjena tako:

„Obdobje obiranja: takoj ko plodovi dosežejo zrelost, primerno za prodajo, kot je navedeno v členu 6, in dokler na rastlini ne nehajo dozorevati plodovi.“

Črtana je navedba prve tretjine avgusta kot obdobja obiranja in nadomeščena s sklicem na zrelost, primerno za prodajo. Sprememba je povezana s podnebnimi spremembami, ki vplivajo na obdobje dozorevanja in obiranja plodov.

12.   Naslednja določba v odstavku o metodi pridobivanja:

„Pridelek je treba obrati, ko popolnoma dozori,“

je spremenjena tako:

„Pridelek, namenjen za sušenje, je treba obirati od tedaj, ko se plodovi iz zelene obarvajo rdeče, do popolne zrelosti (slezenasto rdeča).“

Vsebuje zahtevo o pomiku časa obiranja naprej, da plodovi med shranjevanjem ne bi postali prezreli. Dejansko se po obiranju faza zorenja plodov nadaljuje, dokler njihova rdeča barva ne ustreza obarvanju ob popolni zrelosti.

13.   Naslednja določba v odstavku o metodi pridobivanja:

„Plodovi morajo biti najmanj 2–3 dni razporejeni po platnenih plahtah ali mrežah v suhih, zelo zračnih in temnih prostorih,“

je spremenjena tako:

„Plodovi se lahko najmanj 2–3 dni pustijo v zabojnikih z obranimi plodovi ali se razpostavijo po mrežah v suhih, zelo zračnih in temnih prostorih.“

V korist zabojnikov z obranimi plodovi je črtana uporaba plaht iz blaga za shranjevanje plodov, saj se s prvimi bolj upoštevajo higienska in fitosanitarna merila.

14.   Naslednja določba v odstavku o metodi pridobivanja:

„Peclji morajo biti med seboj povezani s tanko vrvico, da plodovi oblikujejo spiralo, pri čemer med seboj tvorijo kot približno 120°, tako da nastanejo značilni ‚venci‘ ali ‚kite,“

je spremenjena tako:

„Paprike se lahko posušijo, tako da se:

| 1. | njihovi peclji med seboj povežejo s tanko vrvico, da oblikujejo značilne vence ali kite, v katerih so plodovi spiralasto razporejeni, tako da med seboj tvorijo kot; |
| --- | --- |

1.

njihovi peclji med seboj povežejo s tanko vrvico, da oblikujejo značilne vence ali kite, v katerih so plodovi spiralasto razporejeni, tako da med seboj tvorijo kot;

| 2. | razporedijo neposredno na rešetke.“ |
| --- | --- |

2.

razporedijo neposredno na rešetke.“

Spremenjena je metoda pridobivanja s črtanjem merila kota „približno 120“, ki je bil določen pri spiralasti razporeditvi plodov, saj ga gospodarski subjekti pogosto težko preverijo. S tem novim besedilom je uvedena možnost sušenja posameznih paprik na rešetkah. Tako je mogoče poenostaviti poznejše postopke proizvodnje sušenega proizvoda.

15.   Naslednja določba v odstavku o metodi pridobivanja:

„Kite morajo biti izpostavljene soncu, dokler ni njihova vsebnost vode 10–12-odstotna. Nato jih je treba znova shraniti v zračne prostore,“

je spremenjena tako:

„Paprike v kitah ali v obliki celih posameznih plodov morajo biti posredno izpostavljene sončnim žarkom ali nameščene v zračne prostore, primerne za sušenje.“

Določba o sušenju z neposrednim izpostavljanjem sončnim žarkom, dokler ni vsebnost vode 10–12-odstotna, je bila nadomeščena z določbo, v skladu s katero se plodovi bodisi posredno izpostavljajo sončnim žarkom bodisi se, kot dodatna možnost, sušijo v dobro zračnih prostorih. S spremembo se poskuša preprečiti, da bi neposredna sončna svetloba poškodovala proizvod, ki ima zelo tanko in nežno lupino.

Opredelitev vsebnosti vode je bilo treba črtati, ker se v nekaterih obdobjih leta zaradi podnebja ne more ohraniti vsebnost vlage pod 12 %. Organoleptične lastnosti proizvoda ostajajo enake.

16.   Naslednji določbi v odstavku o metodi pridobivanja:

| „— | Paprike je treba po fazi sušenja peči v pečici, s čimer se odstrani odvečna vlaga, da se olajša poznejše mletje. |
| --- | --- |

„—

Paprike je treba po fazi sušenja peči v pečici, s čimer se odstrani odvečna vlaga, da se olajša poznejše mletje.

| — | Proizvod se spremeni v prah z mletjem,“ |
| --- | --- |

—

Proizvod se spremeni v prah z mletjem,“

sta spremenjeni tako:

„Paprike, ki se bodo zmlele, se lahko po fazi sušenja pečejo v pečici, da se odstrani odvečna vlaga.“

S tem novim besedilom postane obdelava v pečici neobvezna in potrebna le, če ima proizvod preveč vlage. Poleg tega je sklicevanje na spremembo v prah z mletjem nadomeščeno in vključeno v natančnejši tehnični izraz „zmlele“ za opis postopka obdelave proizvoda.

Člen 5

17.   Stavek

„Pri gojenju paprik z zaščiteno geografsko označbo ‚Peperoni di Senise‘ so dovoljene le take agronomske prakse, s katerimi dobi proizvod posebne značilne lastnosti,“

je prestavljen v ad hoc člen 4.

ad hoc

18.   Odstavek:

„Regionalni nadzorni organi in Consorzio di tutela dei ‚Peperoni di Senise‘, ustanovljen na pobudo odbora za pospeševanje kmetijstva, morajo preveriti in oceniti:

| — | morfološke vidike plodov iz člena 6, |
| --- | --- |

—

morfološke vidike plodov iz člena 6,

| — | vsebnost suhe snovi osemenja, ki mora biti 13–15 %. |
| --- | --- |

—

vsebnost suhe snovi osemenja, ki mora biti 13–15 %.

Consorzio di tutela bi moral med drugim:

| — | preveriti, kako izvajajo specifikacijo proizvoda na kmetijskih gospodarstvih; |
| --- | --- |

—

preveriti, kako izvajajo specifikacijo proizvoda na kmetijskih gospodarstvih;

| — | proizvajalcem paprik ‚Peperoni di Senise‘ zagotavljati storitve in pomoč, potrebne za izvajanje te specifikacije proizvoda; |
| --- | --- |

—

proizvajalcem paprik ‚Peperoni di Senise‘ zagotavljati storitve in pomoč, potrebne za izvajanje te specifikacije proizvoda;

| — | voditi register proizvajalcev ter zbirati podatke in informacije o papriki ‚Peperoni di Senise‘; |
| --- | --- |

—

voditi register proizvajalcev ter zbirati podatke in informacije o papriki ‚Peperoni di Senise‘;

| — | spodbujati in upravljati znamko ter načrte za urejanje in načrtovanje zaščitene proizvodnje, da se ohranijo ekonomska in tržna vrednost ter raven kakovosti paprik; |
| --- | --- |

—

spodbujati in upravljati znamko ter načrte za urejanje in načrtovanje zaščitene proizvodnje, da se ohranijo ekonomska in tržna vrednost ter raven kakovosti paprik;

| — | izvajati dejavnosti nadzora, vključno s sodelovanjem z javnimi organi, da se preprečijo in kaznujejo morebitni ponaredki, nepravilnosti in nezakonitosti, ki škodujejo paprikam ‚Peperoni di Senise‘,“ |
| --- | --- |

—

izvajati dejavnosti nadzora, vključno s sodelovanjem z javnimi organi, da se preprečijo in kaznujejo morebitni ponaredki, nepravilnosti in nezakonitosti, ki škodujejo paprikam ‚Peperoni di Senise‘,“

je spremenjen tako:

„Vsaka faza postopka proizvodnje se nadzira z evidentiranjem vhodnih in izhodnih proizvodov za vsako fazo posebej. S tem nadzorom ter vpisom katastrskih parcel, na katerih se goji proizvod, proizvajalcev in tistih, ki živilo pakirajo, v ustrezne registre, ki jih v ta namen vodi nadzorni organ, se zagotavlja sledljivost proizvoda. Nadzorni organ nadzoruje vse fizične in pravne osebe, vpisane v ustrezne registre, v skladu s določbami iz specifikacije proizvoda in ustreznega načrta nadzora.“

Črtan je sklic na dejavnosti, ki jih izvajajo regionalni nadzorni organi in Consorzio, ker niso zahtevane z določbami člena 7 Uredbe (EU) št. 1151/2012. S to spremembo je odstavek preoblikovan, prejšnje besedilo pa je nadomeščeno z odstavkom, ki je skladen z določbami člena 7(d) in člena 37 navedene uredbe. Tako nova različica specifikacije proizvoda ustreza določbam veljavnih predpisov.

Povezava

Povezava

V specifikacijo proizvoda so dodani elementi iz točke (f) povzetka, ki so podlaga za registracijo paprik „Peperoni di Senise“ v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb Evropske unije. Ti isti elementi so bili vključeni tudi v točko 5 enotnega dokumenta, priloženega temu zahtevku za spremembo.

Doda se naslednji člen:

„Za papriko ‚Peperoni di Senise‘ je značilno naslednje: zaradi posebnih talnih in okoljskih razmer območja proizvodnje se močno razlikuje od drugih proizvodov iste vrste ter ima značilno ceno in kakovost, zlasti pa zelo tanko lupino ploda in dobro pritrjen pecelj.

Na območju proizvodnje, s katerega izvira paprika ‚Peperoni di Senise‘, se že od vekomaj proizvaja zelenjava, saj je to namakalno območje z zelo starodavno tradicijo, na katerem so zelo primerne talne in podnebne razmere za gojenje paprike.

Ozemlje občine Senise je torej prav gotovo eno od območij, kamor je bilo že v davni preteklosti uspešno uvedeno gojenje paprike ter kjer se je paprika prilagodila značilnostim talnih in podnebnih razmer, pri tem pa je ohranila določene elemente trdoživosti, značilne za prve ‚rastline‘, uvedene na to območje.

Paprike ‚Peperoni di Senise‘ imajo zlasti zelo tanko lupino, zaradi česar je proizvod lažje sušiti po naravnih metodah, značilnih za območje proizvodnje, njihovi plodovi pa so že pripravljeni za mletje. Druga pomembna značilnost je pecelj, ki se tudi po sušenju ne odtrga od ploda, zaradi česar se lahko paprike medsebojno povežejo v značilne ‚kite‘.“

Pakiranje

Pakiranje

Člen 7

19.   Naslednje besedilo:

„Paprike ‚Peperoni di Senise‘ je treba tržiti na naslednje načine:

svež proizvod: v lesenih zabojih s prostornino 12–15 kg;

suh proizvod: v kitah (vencih), dolgih 1,5 do 2 m;

predelan proizvod: v posodah iz neprosojnega stekla s prostornino 500 ali 1 000 g ali v vrečkah s prostornino 50 in 100 g, izdelanih iz plastificiranega papirja s prozorno odprtino,“

je spremenjeno tako:

„Paprike ‚Peperoni di Senise‘ je treba tržiti na naslednje načine:

svež proizvod: v živilski embalaži, ki ustreza veljavnim pravnim določbam;

suh proizvod:

| — | v kitah (vencih), dolgih največ 2 m; |
| --- | --- |

—

v kitah (vencih), dolgih največ 2 m;

| — | v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen v živilski embalaži, ki ustreza veljavnim pravnim določbam; |
| --- | --- |

—

v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen v živilski embalaži, ki ustreza veljavnim pravnim določbam;

predelan proizvod: mlet, v živilski embalaži, ki ustreza veljavnim pravnim določbam.“

S spremembo se uvajajo nove določbe glede pakiranja svežega, suhega in mletega proizvoda, da lahko tisti, ki živilo pakirajo, izpolnijo različne zahteve trga.

Pri novih določbah se glede suhega proizvoda upoštevajo tudi spremembe člena 6 specifikacije proizvoda, ki se nanašajo na dolžino kit ali vencev, ter uvedba vrste proizvoda v obliki posameznih plodov s pecljem in semeni ali brez njih.

Sprememba se nanaša tudi na točko 3.5 enotnega dokumenta.

Označevanje

Označevanje

Člen 9

1.   Dodan je naslednji stavek, naveden že v povzetku, ki je podlaga za registracijo imena:

„Proizvod, dan v uporabo, mora vsebovati navedbo ZGO ‚Peperone di Senise‘, ki ji sledi priložnostni logotip.“

2.   Logotip

Ob upoštevanju novih zahtev trga se je zdelo ustrezno spremeniti sliko logotipa imena, da bi postala izvirnejša.

Uporablja se tak logotip:

V specifikacijo proizvoda je dodan opis tehničnih značilnosti, potrebnih za reprodukcijo zgornjega logotipa.

Spremembi 20 in 21 se nanašata tudi na točko 3.6 enotnega dokumenta.

Člen 8

3.   Jasneje so navedeni sklici na organ, ki preverja skladnost s specifikacijo proizvoda. Odstavek:

„Izvajanje zahtev te specifikacije proizvoda nadzira ministrstvo za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo, ki lahko v skladu s členom 10 Uredbe (EGS) št. 2081/92 za nadzor proizvodnje in trženja paprik ‚Peperone di Senise‘ uporablja storitve združenja proizvajalcev,“

je nadomeščen z naslednjim:

„Preverjanje skladnosti s specifikacijo proizvoda se izvaja v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1151/2012. Nadzorni organ za preverjanje specifikacije proizvoda je Agroqualità S.p.A. Viale Cesare Pavese, 305 I – 00144 Rim, Italija – tel. +39 654228675 – faks +39 654228692 – e-naslov: agroqualita@agroqualita.it.“

ENOTNI DOKUMENT

„Peperoni di Senise“

„Peperoni di Senise“

EU št.: PGI-IT-1532-AM01 – 5.9.2019

EU št.: PGI-IT-1532-AM01 – 5.9.2019

ZOP ()ZGO (X)

ZOP ()ZGO (X)

1.   Ime proizvoda

Ime proizvoda

„Peperoni di Senise“

2.   Država članica ali tretja država

Država članica ali tretja država

Italija

3.   Opis kmetijskega proizvoda ali živila

Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1   Vrsta proizvoda

Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani.

3.2   Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Ime „Peperoni di Senise“ izvira iz poljščine Capsicum annuum, razhudnikovke s poreklom iz Amerik.

Capsicum annuum

Populacija paprik, ki jih gojijo v Senisu, ni uradno priznani kultivar, temveč lokalni ekotip.

Plod paprike „Peperoni di Senise“ ima tanko lupino in majhno vsebnost vode v osemenju, kar omogoča hitro sušenje, ki poteka po naravnih postopkih s posrednim izpostavljanjem sončnim žarkom ali v zračnih prostorih.

Paprike „Peperoni di Senise“ se dajejo v uporabo sveže ali kot predelani proizvod.

Sveži proizvod zajema tri vrste paprik: „appuntito“ (koničasta), „tronco“ (zaobljena) in „unico“ (ukrivljena).

Predelani proizvod je:—

| — | v obliki „kit“ ali „vencev“ različne dolžine, ki ne presega 2,0 m, v katerih so nanizani spiralasto razporejeni posamezni plodovi (z enakimi morfološkimi lastnostmi, kot jih ima svež proizvod), pri čemer plodovi, ki so slezenasto rdeče barve in vsebujejo največ 18 % vode, med seboj tvorijo kot, |
| --- | --- |

—

v obliki „kit“ ali „vencev“ različne dolžine, ki ne presega 2,0 m, v katerih so nanizani spiralasto razporejeni posamezni plodovi (z enakimi morfološkimi lastnostmi, kot jih ima svež proizvod), pri čemer plodovi, ki so slezenasto rdeče barve in vsebujejo največ 18 % vode, med seboj tvorijo kot,

| — | v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen, ki vsebujejo največ 18 % vode in so slezenasto rdeče barve, |
| --- | --- |

—

v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen, ki vsebujejo največ 18 % vode in so slezenasto rdeče barve,

| — | v mleti obliki, pridobljeni iz sušenih paprik, po njihovi morebitni peki v pečici, da bi se odstranila odvečna vlaga. |
| --- | --- |

—

v mleti obliki, pridobljeni iz sušenih paprik, po njihovi morebitni peki v pečici, da bi se odstranila odvečna vlaga.

3.3   Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode

Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode

—

3.4   Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Fazi gojenja in predelave paprike „Peperoni di Senise“ potekata na geografskem območju proizvodnje.

3.5   Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Paprike „Peperoni di Senise“ je treba tržiti na naslednje načine:

svež proizvod: v živilski embalaži, ki ustreza veljavnim pravnim določbam;

suh proizvod:

| — | v kitah (vencih), dolgih največ 2 m, |
| --- | --- |

—

v kitah (vencih), dolgih največ 2 m,

| — | v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen v živilski embalaži, ki ustreza veljavnim pravnim določbam, |
| --- | --- |

—

v obliki celih posameznih plodov ali plodov brez peclja in semen v živilski embalaži, ki ustreza veljavnim pravnim določbam,

| — | predelan proizvod: mlet, v živilski embalaži, ki ustreza veljavnim pravnim določbam. |
| --- | --- |

—

predelan proizvod: mlet, v živilski embalaži, ki ustreza veljavnim pravnim določbam.

3.6   Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Proizvod, dan v uporabo, mora vsebovati navedbo ZGO „Peperone di Senise“, ki ji sledi priložnostni logotip.

Logotip:

Image 4

Dovoljeno je uporabljati dodatne navedbe, ki se nanašajo na imena, imena družb ali kmetijska gospodarstva, če proizvod vedno ustreza značilnostim iz specifikacije proizvoda in če te navedbe ne zavajajo potrošnikov.

4.   Jedrnata opredelitev geografskega območja

Jedrnata opredelitev geografskega območja

Območje proizvodnje geografske označbe obsega ustrezna območja občin Senise, Francavilla S.S., Chiaromonte, Valsinni, Colobraro, Tursi, Noepoli, S. Giorgio Lucano, Sant’Arcangelo, Roccanova, Montalbano Jonico in Craco.

5.   Povezava z geografskim območjem

Povezava z geografskim območjem

Za papriko „Peperoni di Senise“ je značilno naslednje: zaradi posebnih talnih in okoljskih razmer območja proizvodnje se močno razlikuje od drugih proizvodov iste vrste ter ima značilno ceno in kakovost, zlasti pa zelo tanko lupino ploda in dobro pritrjen pecelj.

Na območju proizvodnje, s katerega izvira paprika „Peperoni di Senise“, se že od vekomaj proizvaja zelenjava, saj je to namakalno območje z zelo starodavno tradicijo, na katerem so zelo primerne talne in podnebne razmere za gojenje paprike.

Ozemlje občine Senise je torej prav gotovo eno od območij, kamor je bilo že v davni preteklosti uspešno uvedeno gojenje paprike ter kjer se je paprika prilagodila značilnostim talnih in podnebnih razmer, pri tem pa je ohranila določene elemente trdoživosti, značilne za prve „rastline“, uvedene na to območje.

Paprike „Peperoni di Senise“ imajo zlasti zelo tanko lupino, zaradi česar je proizvod lažje sušiti po naravnih metodah, značilnih za območje proizvodnje, njihovi plodovi pa so že pripravljeni za mletje. Druga pomembna značilnost je pecelj, ki se tudi po sušenju ne odtrga od ploda, zaradi česar se lahko paprike medsebojno povežejo v značilne „vence“.

Sklic na objavo specifikacije proizvoda

Sklic na objavo specifikacije proizvoda

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

Prečiščeno besedilo specifikacije proizvoda je na voljo na spletišču: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

Dostopno je tudi

neposredno na domači strani spletnega mesta ministrstva za kmetijske, živilske in gozdarske politike (www.politicheagricole.it), kjer v zgornjem desnem kotu zaslona izberete „Qualità“ (Kakovost), nato ob robu na levi strani zaslona „Prodotti DOP IGP STG“ (Proizvodi ZOP, ZGO in ZTP) in nazadnje „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“ (Specifikacije proizvoda, predložene Evropski uniji).

---

(1)  UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

1

---