# Euroopa Liidu C 275E/8. n

| | ISSN 1725-5171 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 275E |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 48. köide8. november 2005 |

ISSN 1725-5171

Euroopa Liidu

Teataja

C 275E

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

48. köide8. november 2005

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | I   Teave |
| | Nõukogu |
| 2005/C 275E/1 | Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 33/2005, 6. september 2005, toimides Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 251 kohaselt, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 1999/62/EÜ raskete kaubaveokite maksustamise kohta teatavate infrastruktuuride kasutamise eest | 1 |
| 2005/C 275E/2 | Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 34/2005, 23. september 2005, toimides Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 251 kohaselt, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/76/EMÜ | 19 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

I   Teave

Nõukogu

2005/C 275E/1

Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 33/2005, 6. september 2005, toimides Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 251 kohaselt, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 1999/62/EÜ raskete kaubaveokite maksustamise kohta teatavate infrastruktuuride kasutamise eest

1

2005/C 275E/2

Nõukogu ühine seisukoht (EÜ) nr 34/2005, 23. september 2005, toimides Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 251 kohaselt, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/76/EMÜ

19

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

I Teave

Nõukogu

| 8.11.2005 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 275/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2005

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 275/1

---

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 33/2005,

6. september 2005,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... direktiiv 2005/.../EÜ, millega muudetakse direktiivi 1999/62/EÜ raskete kaubaveokite maksustamise kohta teatavate infrastruktuuride kasutamise eest

(2005/C 275 E/01)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 71 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/62/EÜ raskete kaubaveokite maksustamise kohta teatavate infrastruktuuride kasutamise eest (1) ja eriti selle artiklit 7

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2)

võttes arvesse regioonide komitee arvamust, (3)

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (4)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Liikmesriikide veoettevõtjate vaheliste konkurentsimoonutuste kõrvaldamisel sõltub nii siseturu nõuetekohane toimimine kui suurem konkurentsivõime õiglaste mehhanismide loomisest infrastruktuuri kasutamisest tulenevate kulude sissenõudmiseks veoettevõtjatelt. Teatav ühtlustatuse tase on juba saavutatud direktiiviga 1999/62/EÜ. |
| --- | --- |

(1)

Liikmesriikide veoettevõtjate vaheliste konkurentsimoonutuste kõrvaldamisel sõltub nii siseturu nõuetekohane toimimine kui suurem konkurentsivõime õiglaste mehhanismide loomisest infrastruktuuri kasutamisest tulenevate kulude sissenõudmiseks veoettevõtjatelt. Teatav ühtlustatuse tase on juba saavutatud direktiiviga 1999/62/EÜ.

| (2) | Maanteede infrastruktuuri kasutamise maksustamise õiglasem süsteem on otsustava tähtsusega säästva transpordi edendamisel ühenduses. Eesmärk, milleks on kasutada olemasolevat teedevõrku optimaalselt ja saavutada selle negatiivse mõju märkimisväärne vähenemine, tuleks kestva majanduskasvu ja siseturu nõuetekohase toimimise huvides saavutada ettevõtjatele lisakoormust kehtestamata. |
| --- | --- |

(2)

Maanteede infrastruktuuri kasutamise maksustamise õiglasem süsteem on otsustava tähtsusega säästva transpordi edendamisel ühenduses. Eesmärk, milleks on kasutada olemasolevat teedevõrku optimaalselt ja saavutada selle negatiivse mõju märkimisväärne vähenemine, tuleks kestva majanduskasvu ja siseturu nõuetekohase toimimise huvides saavutada ettevõtjatele lisakoormust kehtestamata.

| (3) | Komisjon teatas valges raamatus “Euroopa transpordipoliitika aastani 2010: aeg otsustamiseks” oma kavatsusest esitada ettepanek võtta vastu maanteede infrastruktuuri kasutamise maksustamist käsitlev direktiiv. Euroopa Parlament kinnitas vajadust infrastruktuuri kasutusmaksu järele valges raamatus esitatud järeldusi käsitleva aruande vastuvõtmisel 12. veebruaril 2003. Pärast Euroopa Ülemkogu 15. juuni 2001. aasta Göteborgi kohtumist, kus pöörati erilist tähelepanu säästva transpordi teemale, tervitati ka Euroopa Ülemkogu 12. ja 13. detsembri 2002. aasta Kopenhaageni kohtumisel ja Euroopa Ülemkogu 20. ja 21. märtsi 2003. aasta Brüsseli kohtumisel komisjoni kavatsust esitada uus Eurovignette-direktiiv. |
| --- | --- |

(3)

Komisjon teatas valges raamatus “Euroopa transpordipoliitika aastani 2010: aeg otsustamiseks” oma kavatsusest esitada ettepanek võtta vastu maanteede infrastruktuuri kasutamise maksustamist käsitlev direktiiv. Euroopa Parlament kinnitas vajadust infrastruktuuri kasutusmaksu järele valges raamatus esitatud järeldusi käsitleva aruande vastuvõtmisel 12. veebruaril 2003. Pärast Euroopa Ülemkogu 15. juuni 2001. aasta Göteborgi kohtumist, kus pöörati erilist tähelepanu säästva transpordi teemale, tervitati ka Euroopa Ülemkogu 12. ja 13. detsembri 2002. aasta Kopenhaageni kohtumisel ja Euroopa Ülemkogu 20. ja 21. märtsi 2003. aasta Brüsseli kohtumisel komisjoni kavatsust esitada uus Eurovignette-direktiiv.

| (4) | Teemaksude kehtestamisel võetakse direktiivis 1999/62/EÜ arvesse infrastruktuuri ehitus-, kasutus-, hooldus- ja arenduskulusid. Erisätet on vaja ehituskulude, mida võidakse arvesse võtta selguse tagamiseks. |
| --- | --- |

(4)

Teemaksude kehtestamisel võetakse direktiivis 1999/62/EÜ arvesse infrastruktuuri ehitus-, kasutus-, hooldus- ja arenduskulusid. Erisätet on vaja ehituskulude, mida võidakse arvesse võtta selguse tagamiseks.

| (5) | Rahvusvahelised maanteeveod koonduvad üleeuroopalisele maanteetranspordi võrgule. Lisaks sellele on siseturu nõuetekohane toimimine oluline kaubanduslike vedude seisukohalt. Seega tuleb ühenduse raamistikku kohaldada ka kaubanduslike vedude suhtes, mis toimuvad üleeuroopalisel teedevõrgul, nagu määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta otsuses nr 1692/96/EÜ üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate ühenduse suuniste kohta. (5) Liikmesriikidel peaks vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele olema vabadus kohaldada vastavalt asutamislepingule teemakse ja/või kasutusmakse teedel, mis jäävad väljapoole üleeuroopalist teedevõrku. |
| --- | --- |

(5)

Rahvusvahelised maanteeveod koonduvad üleeuroopalisele maanteetranspordi võrgule. Lisaks sellele on siseturu nõuetekohane toimimine oluline kaubanduslike vedude seisukohalt. Seega tuleb ühenduse raamistikku kohaldada ka kaubanduslike vedude suhtes, mis toimuvad üleeuroopalisel teedevõrgul, nagu määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta otsuses nr 1692/96/EÜ üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate ühenduse suuniste kohta. (5) Liikmesriikidel peaks vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele olema vabadus kohaldada vastavalt asutamislepingule teemakse ja/või kasutusmakse teedel, mis jäävad väljapoole üleeuroopalist teedevõrku.

| (6) | Teemaksusüsteemide rakendamise tasuvuse eesmärgil ei pea tingimata kogu infrastruktuur, mille suhtes teemaks on kehtestatud, olema juurdepääsupiirangutega, kus kontrollitakse nõutava teemaksu tasumist. Liikmesriigid võivad käesolevat direktiivi rakendada, kasutades teemaksu ainult teatavates teemaksuga seotud infrastruktuuri kohtades. |
| --- | --- |

(6)

Teemaksusüsteemide rakendamise tasuvuse eesmärgil ei pea tingimata kogu infrastruktuur, mille suhtes teemaks on kehtestatud, olema juurdepääsupiirangutega, kus kontrollitakse nõutava teemaksu tasumist. Liikmesriigid võivad käesolevat direktiivi rakendada, kasutades teemaksu ainult teatavates teemaksuga seotud infrastruktuuri kohtades.

| (7) | Teemaksud peaksid põhinema infrastruktuuri kulude katmise põhimõttel. Kui selliste kulude katmist on kaasrahastatud üldisest Euroopa Liidu eelarvest, ei tohiks ühenduse vahenditest kaetud osa katmine toimuda teemaksude kaudu, välja arvatud juhul, kui asjaomased ühenduse vahendid sisaldavad erisätteid, mis võtavad ühenduse kaasrahastamise suuruse määramisel arvesse tulevast teemaksude laekumist. |
| --- | --- |

(7)

Teemaksud peaksid põhinema infrastruktuuri kulude katmise põhimõttel. Kui selliste kulude katmist on kaasrahastatud üldisest Euroopa Liidu eelarvest, ei tohiks ühenduse vahenditest kaetud osa katmine toimuda teemaksude kaudu, välja arvatud juhul, kui asjaomased ühenduse vahendid sisaldavad erisätteid, mis võtavad ühenduse kaasrahastamise suuruse määramisel arvesse tulevast teemaksude laekumist.

| (8) | Asjaolu, et kasutaja saab teha otsuseid, mis mõjutavad teemaksude suurust, valides kõige vähem saastava sõiduki ning väiksema liiklustihedusega ajavahemiku või marsruudi, on maksustamissüsteemi oluline osa. Liikmesriikidel peaks seetõttu olema võimalik diferentseerida teemakse vastavalt sõiduki heitgaasikategooriale (EURO-klassifikatsioon) ja teedele põhjustatavale kahjule, liiklusummikute ajale, kohale ja hulgale. Selline teemaksumäärade diferentseerimine peaks olema proportsionaalne taotletava eesmärgiga. |
| --- | --- |

(8)

Asjaolu, et kasutaja saab teha otsuseid, mis mõjutavad teemaksude suurust, valides kõige vähem saastava sõiduki ning väiksema liiklustihedusega ajavahemiku või marsruudi, on maksustamissüsteemi oluline osa. Liikmesriikidel peaks seetõttu olema võimalik diferentseerida teemakse vastavalt sõiduki heitgaasikategooriale (EURO-klassifikatsioon) ja teedele põhjustatavale kahjule, liiklusummikute ajale, kohale ja hulgale. Selline teemaksumäärade diferentseerimine peaks olema proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

| (9) | Teede infrastruktuuri kasutamise hinnakujundamise äriaspektid, mis pole käesoleva direktiiviga hõlmatud, peaksid järgima asutamislepingus sätestatut. |
| --- | --- |

(9)

Teede infrastruktuuri kasutamise hinnakujundamise äriaspektid, mis pole käesoleva direktiiviga hõlmatud, peaksid järgima asutamislepingus sätestatut.

| (10) | Käesoleva direktiiv ei mõjuta teemaksude süsteemi ja/või infrastruktuuri kasutusmakse kehtestanud liikmesriikide vabadust nimetatud maksude tasumist asjakohaselt hüvitada, ilma et see piiraks asutamislepingu artikleid 87 ja 88. Selline hüvitamine ei tohi endaga kaasa tuua konkurentsi moonutamist siseturul ja peab vastama ühenduse õiguse asjakohastele sätetele, eelkõige direktiivi 1999/62/EÜ I lisas sätestatud sõidukimaksude miinimummääradele ning nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivile 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik. (6) |
| --- | --- |

(10)

Käesoleva direktiiv ei mõjuta teemaksude süsteemi ja/või infrastruktuuri kasutusmakse kehtestanud liikmesriikide vabadust nimetatud maksude tasumist asjakohaselt hüvitada, ilma et see piiraks asutamislepingu artikleid 87 ja 88. Selline hüvitamine ei tohi endaga kaasa tuua konkurentsi moonutamist siseturul ja peab vastama ühenduse õiguse asjakohastele sätetele, eelkõige direktiivi 1999/62/EÜ I lisas sätestatud sõidukimaksude miinimummääradele ning nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivile 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik. (6)

| (11) | Juhtudel kui liikmesriigid kehtestavad üleeuroopalisse teedevõrku kuuluvate teede puhul tee- või kasutusmakse, peaksid nimetatud teed olema liikmesriikide hoolduskavades asjakohase prioriteetsuse tasemega. |
| --- | --- |

(11)

Juhtudel kui liikmesriigid kehtestavad üleeuroopalisse teedevõrku kuuluvate teede puhul tee- või kasutusmakse, peaksid nimetatud teed olema liikmesriikide hoolduskavades asjakohase prioriteetsuse tasemega.

| (12) | Erilist tähelepanu tuleks pöörata mägipiirkondadele nagu Alpid või Püreneed. Suurte uute infrastruktuuriprojektide käivitamine on tihti ebaõnnestunud selleks vajalike märkimisväärsete rahaliste vahendite puudumise tõttu. Seetõttu võib sellistes piirkondades nõuda kasutajatelt hinnalisandi maksmist, et rahastada olulisi väga kõrge Euroopa väärtusega projekte, sealhulgas selliseid projekte, mis hõlmavad mõnda teist transpordiliiki samas transpordikoridoris. Kõnealune summa peaks olema seotud projekti kuludega. Samuti peaks see olema seotud teemaksude algtasemega, et vältida mis tahes koridoris kunstlikult kõrgeid makse, mille tulemuseks võib olla liikluse ümbersuundumine teistesse koridoridesse, mis põhjustaks kohalikke liiklusummikuid ja võrkude ebatõhusat kasutamist. |
| --- | --- |

(12)

Erilist tähelepanu tuleks pöörata mägipiirkondadele nagu Alpid või Püreneed. Suurte uute infrastruktuuriprojektide käivitamine on tihti ebaõnnestunud selleks vajalike märkimisväärsete rahaliste vahendite puudumise tõttu. Seetõttu võib sellistes piirkondades nõuda kasutajatelt hinnalisandi maksmist, et rahastada olulisi väga kõrge Euroopa väärtusega projekte, sealhulgas selliseid projekte, mis hõlmavad mõnda teist transpordiliiki samas transpordikoridoris. Kõnealune summa peaks olema seotud projekti kuludega. Samuti peaks see olema seotud teemaksude algtasemega, et vältida mis tahes koridoris kunstlikult kõrgeid makse, mille tulemuseks võib olla liikluse ümbersuundumine teistesse koridoridesse, mis põhjustaks kohalikke liiklusummikuid ja võrkude ebatõhusat kasutamist.

| (13) | Maksud ei tohiks olla diskrimineerivad ega tekitada sisepiiridel liigseid formaalsusi või takistusi. Seetõttu tuleks võtta asjakohaseid meetmeid, et hõlbustada maksmist juhukasutajate jaoks, eelkõige kohtades, kus teemakse ja/või kasutusmakse kogutakse ainult sellise süsteemi alusel, mis nõuab elektroonilise makseseadme kasutamist (on-board unit). |
| --- | --- |

(13)

Maksud ei tohiks olla diskrimineerivad ega tekitada sisepiiridel liigseid formaalsusi või takistusi. Seetõttu tuleks võtta asjakohaseid meetmeid, et hõlbustada maksmist juhukasutajate jaoks, eelkõige kohtades, kus teemakse ja/või kasutusmakse kogutakse ainult sellise süsteemi alusel, mis nõuab elektroonilise makseseadme kasutamist (on-board unit).

| (14) | Et tagada infrastruktuuri kasutamise maksustamissüsteemi järjekindel ja ühtlustatud kohaldamine, tuleks uue teemaksude korralduse puhul arvestada kulusid kooskõlas teatavate üldpõhimõtetega või määrata kindlaks kulude tase, mis ei oleks kõrgem nende põhimõtete rakendamisel saadavast tasemest. Neid nõudeid ei tuleks kohaldada olemasolevate korralduste suhtes, välja arvatud juhul, kui neid tulevikus oluliselt muudetakse. Sellised olulised muudatused hõlmavad teemaksude süsteemi algsete tingimuste mis tahes märkimisväärseid muudatusi, mis tulenevad teemaksude süsteemi halduriga sõlmitud lepingu muutmisest, kuid ei hõlma esialgses süsteemis ette nähtud muudatusi. Kontsessioonilepingute puhul võib olulisi muudatusi kaasa tuua riigihanke protsess. Et saavutada süsteemi läbipaistvus, takistamata seejuures turumajanduse ning avaliku sektori ja erasektori partnerluse toimimist, peaksid liikmesriigid edastama komisjonile ühikuväärtused ja muud näitajad, mida nad kavatsevad rakendada maksude erinevate kuluelementide arvestamisel, või kontsessioonilepingute puhul asjaomase lepingu ja aluspõhimõtted, et komisjonil oleks võimalik esitada oma arvamus. Arvamused, mis komisjon võttis vastu enne uue teemaksude korralduse kehtestamist liikmesriikides, ei piira mingil määral komisjoni asutamislepingu järgset kohustust tagada ühenduse õiguse kohaldamine. |
| --- | --- |

(14)

Et tagada infrastruktuuri kasutamise maksustamissüsteemi järjekindel ja ühtlustatud kohaldamine, tuleks uue teemaksude korralduse puhul arvestada kulusid kooskõlas teatavate üldpõhimõtetega või määrata kindlaks kulude tase, mis ei oleks kõrgem nende põhimõtete rakendamisel saadavast tasemest. Neid nõudeid ei tuleks kohaldada olemasolevate korralduste suhtes, välja arvatud juhul, kui neid tulevikus oluliselt muudetakse. Sellised olulised muudatused hõlmavad teemaksude süsteemi algsete tingimuste mis tahes märkimisväärseid muudatusi, mis tulenevad teemaksude süsteemi halduriga sõlmitud lepingu muutmisest, kuid ei hõlma esialgses süsteemis ette nähtud muudatusi. Kontsessioonilepingute puhul võib olulisi muudatusi kaasa tuua riigihanke protsess. Et saavutada süsteemi läbipaistvus, takistamata seejuures turumajanduse ning avaliku sektori ja erasektori partnerluse toimimist, peaksid liikmesriigid edastama komisjonile ühikuväärtused ja muud näitajad, mida nad kavatsevad rakendada maksude erinevate kuluelementide arvestamisel, või kontsessioonilepingute puhul asjaomase lepingu ja aluspõhimõtted, et komisjonil oleks võimalik esitada oma arvamus. Arvamused, mis komisjon võttis vastu enne uue teemaksude korralduse kehtestamist liikmesriikides, ei piira mingil määral komisjoni asutamislepingu järgset kohustust tagada ühenduse õiguse kohaldamine.

| (15) | Et arendada maanteede infrastruktuuri kasutamise maksustamise süsteemi, on vaja edasist tehnika arengut. Peaks olema menetlus, mis lubaks komisjonil pärast asjakohast liikmesriikidega konsulteerimist kohandada direktiivi 1992/62/EÜ nõudeid tehnika arenguga. |
| --- | --- |

(15)

Et arendada maanteede infrastruktuuri kasutamise maksustamise süsteemi, on vaja edasist tehnika arengut. Peaks olema menetlus, mis lubaks komisjonil pärast asjakohast liikmesriikidega konsulteerimist kohandada direktiivi 1992/62/EÜ nõudeid tehnika arenguga.

| (16) | Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (7) |
| --- | --- |

(16)

Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (7)

| (17) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, st maanteede infrastruktuuri tee- ja kasutusmaksude suhtes kohaldatavate tingimuste ühtlustamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seda on tema Euroopa mõõtme ja transpordi siseturu kaitse vajaduse tõttu parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. |
| --- | --- |

(17)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, st maanteede infrastruktuuri tee- ja kasutusmaksude suhtes kohaldatavate tingimuste ühtlustamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seda on tema Euroopa mõõtme ja transpordi siseturu kaitse vajaduse tõttu parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

| (18) | Direktiivi 1999/62/EÜ tuleks vastavalt muuta, |
| --- | --- |

(18)

Direktiivi 1999/62/EÜ tuleks vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 1999/62/EÜ muudetakse käesolevaga järgmiselt.

| 1. | Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:






  a) | punkt a asendatakse järgmisega:






  “a) | üleeuroopaline teedevõrk — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta otsuse nr 1692/96/EÜ üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate ühenduse suuniste kohta (8) I lisa 2. jaos määratletud teedevõrk, mida on illustreeritud vastavate kaartidega. Kaardid vastavad kõnealuse direktiivi regulatiivosas ja/või II lisas nimetatud seonduvatele jagudele. |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:

a)

punkt a asendatakse järgmisega:

“a)

üleeuroopaline teedevõrk — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta otsuse nr 1692/96/EÜ üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate ühenduse suuniste kohta (8) I lisa 2. jaos määratletud teedevõrk, mida on illustreeritud vastavate kaartidega. Kaardid vastavad kõnealuse direktiivi regulatiivosas ja/või II lisas nimetatud seonduvatele jagudele.

| b) | lisatakse järgmised punktid:






  “aa) | ehituskulud — ehitusega seotud kulud, sealhulgas vajaduse korral järgmiste tegevuste rahastamiskulud:






  — | uus infrastruktuur või uus infrastruktuuri parandamine (kaasa arvatud oluline teekonstruktsiooni remont); või |
| --- | --- | --- | --- |

b)

lisatakse järgmised punktid:

“aa)

ehituskulud — ehitusega seotud kulud, sealhulgas vajaduse korral järgmiste tegevuste rahastamiskulud:

—

uus infrastruktuur või uus infrastruktuuri parandamine (kaasa arvatud oluline teekonstruktsiooni remont); või

| — | infrastruktuur või infrastruktuuri parandamine (kaasa arvatud oluline teekonstruktsiooni remont), mis on valminud mitte rohkem kui 30 aastat enne ... (9), kui... (9) kehtib juba teemaksude korraldus, või on valminud mitte rohkem kui 30 aastat enne mis tahes uue teemaksude korralduse kehtestamist, mis on toimunud pärast ... (9); enne nimetatud tähtaegu valminud infrastruktuuri või infrastruktuuri parandamise kulusid võib samuti lugeda ehituskuludeks, kui:






  i) | liikmesriik on kehtestanud teemaksude korra, mis näeb ette nimetatud kulude katmise teemaksude süsteemi halduriga sõlmitud lepingu alusel või muude samaväärse toimega õigusaktide alusel, mis jõustuvad enne ... (9), või |
| --- | --- | --- |

—

infrastruktuur või infrastruktuuri parandamine (kaasa arvatud oluline teekonstruktsiooni remont), mis on valminud mitte rohkem kui 30 aastat enne ... (9), kui... (9) kehtib juba teemaksude korraldus, või on valminud mitte rohkem kui 30 aastat enne mis tahes uue teemaksude korralduse kehtestamist, mis on toimunud pärast ... (9); enne nimetatud tähtaegu valminud infrastruktuuri või infrastruktuuri parandamise kulusid võib samuti lugeda ehituskuludeks, kui:

i)

liikmesriik on kehtestanud teemaksude korra, mis näeb ette nimetatud kulude katmise teemaksude süsteemi halduriga sõlmitud lepingu alusel või muude samaväärse toimega õigusaktide alusel, mis jõustuvad enne ... (9), või

| ii) | liikmesriik suudab tõendada, et asjaomase infrastruktuuri ehitamise põhjuseks oli, et selle projekteeritud elueaks oli rohkem kui 30 aastat. |
| --- | --- |

ii)

liikmesriik suudab tõendada, et asjaomase infrastruktuuri ehitamise põhjuseks oli, et selle projekteeritud elueaks oli rohkem kui 30 aastat.

Igal juhul ei tohi arvesse võetavate ehituskulude summa ületada ... (9) või uue teemaksu korralduse kehtestamise kuupäeval, kui see on hilisem kuupäev, kasutuses olevate infrastruktuuri komponentide käesoleval hetkel järelejäänud projekteeritud elueale proportsionaalselt vastavat summat.

Infrastruktuuri või infrastruktuuri parandamise kulud võivad hõlmata mis tahes spetsiifilisi infrastruktuuri kulusid, mis on kavandatud vähendama müraga seotud saastet või parandama teeohutust, ning infrastruktuuri haldaja tehtud tegelikke makseid, mis ta on teinud lähtudes objektiivsetest keskkonnakaalutlustest nagu kaitse pinnase saastumise eest.

| ab) | rahastamiskulud — laenuintressid ja/või aktsionäride omakapitali tasuvus; |
| --- | --- |

ab)

rahastamiskulud — laenuintressid ja/või aktsionäride omakapitali tasuvus;

| ac) | oluline teekonstruktsiooni remont — teekonstruktsiooni remont, välja arvatud selline remont, millest teekasutajatel enam kasu ei ole, nt kui parandustööd on asendatud uue kulumiskihi paigaldamisega või muude ehitustöödega;”; |
| --- | --- |

ac)

oluline teekonstruktsiooni remont — teekonstruktsiooni remont, välja arvatud selline remont, millest teekasutajatel enam kasu ei ole, nt kui parandustööd on asendatud uue kulumiskihi paigaldamisega või muude ehitustöödega;”;

| c) | punkt b asendatakse järgmisega:






  “b) | teemaks — kindlaksmääratud summa, mis tasutakse siis, kui sõiduk läbib artikli 7 lõikes 1 osutatud infrastruktuuri kahe punkti vahelise kindla vahemaa; summa sõltub läbitavast vahemaast ja sõidukiliigist;” |
| --- | --- | --- |

c)

punkt b asendatakse järgmisega:

“b)

teemaks — kindlaksmääratud summa, mis tasutakse siis, kui sõiduk läbib artikli 7 lõikes 1 osutatud infrastruktuuri kahe punkti vahelise kindla vahemaa; summa sõltub läbitavast vahemaast ja sõidukiliigist;”

| d) | lisatakse järgmine punkt:






  “ba) | kaalutud keskmine teemaks — kindla ajavahemiku jooksul teemaksudest saadud kogutulu, mis on jagatud teedevõrgul, kus on selle ajavahemiku jooksul kehtestatud teemaks, läbitud sõidukikilomeetrite arvuga ning nii tulu kui ka sõidukikilomeetrid on arvutatud sõidukite kohta, mille suhtes kohaldatakse teemaksu;” |
| --- | --- | --- |

d)

lisatakse järgmine punkt:

“ba)

kaalutud keskmine teemaks — kindla ajavahemiku jooksul teemaksudest saadud kogutulu, mis on jagatud teedevõrgul, kus on selle ajavahemiku jooksul kehtestatud teemaks, läbitud sõidukikilomeetrite arvuga ning nii tulu kui ka sõidukikilomeetrid on arvutatud sõidukite kohta, mille suhtes kohaldatakse teemaksu;”

| e) | punktid c, d, e ja f asendatakse järgmisega:






  “c) | kasutusmaks — kindlaksmääratud summa, mille tasumisel antakse sõidukile õigus kasutada kindla ajavahemiku jooksul artikli 7 lõikes 1 osutatud infrastruktuure; |
| --- | --- | --- |

e)

punktid c, d, e ja f asendatakse järgmisega:

“c)

kasutusmaks — kindlaksmääratud summa, mille tasumisel antakse sõidukile õigus kasutada kindla ajavahemiku jooksul artikli 7 lõikes 1 osutatud infrastruktuure;

| d) | sõiduk — mootorsõiduk või liigendsõiduk, mis on ette nähtud või mida kasutatakse ainult kaupade autoveoks ja mille suurim lubatud täismass on üle 3,5 tonni; |
| --- | --- |

d)

sõiduk — mootorsõiduk või liigendsõiduk, mis on ette nähtud või mida kasutatakse ainult kaupade autoveoks ja mille suurim lubatud täismass on üle 3,5 tonni;

| e) | EURO 0, EURO I, EURO II, EURO III, EURO IV, EURO V, EEV kategooria sõiduk — sõiduk, mis vastab käesoleva direktiivi 0 lisas sätestatud saaste piirväärtustele; |
| --- | --- |

e)

EURO 0, EURO I, EURO II, EURO III, EURO IV, EURO V, EEV kategooria sõiduk — sõiduk, mis vastab käesoleva direktiivi 0 lisas sätestatud saaste piirväärtustele;

| f) | sõiduki tüüp — kategooria, kuhu sõiduk kuulub vastavalt tema telgede arvule, mõõtmetele või massile või muule sõiduki klassifitseerimise viisile, mis kajastab sõiduki poolt teele põhjustatavaid kahjustusi, liigitatud sõiduk (näiteks IV lisas sätestatud klassifitseerimissüsteem sõiduki poolt teele põhjustatavate kahjustustuste põhjal), eeldusel et kasutatav klassifitseerimissüsteem põhineb sõiduki omadustel, mis on esitatud kõigis liikmesriikides kasutatavates sõiduki dokumentides, või on visuaalselt nähtavad.”; |
| --- | --- |

f)

sõiduki tüüp — kategooria, kuhu sõiduk kuulub vastavalt tema telgede arvule, mõõtmetele või massile või muule sõiduki klassifitseerimise viisile, mis kajastab sõiduki poolt teele põhjustatavaid kahjustusi, liigitatud sõiduk (näiteks IV lisas sätestatud klassifitseerimissüsteem sõiduki poolt teele põhjustatavate kahjustustuste põhjal), eeldusel et kasutatav klassifitseerimissüsteem põhineb sõiduki omadustel, mis on esitatud kõigis liikmesriikides kasutatavates sõiduki dokumentides, või on visuaalselt nähtavad.”;

| f) | lisatakse järgmised punktid:






  “g) | kontsessioonileping — ehitustööde kontsessioonileping või teenuste kontsessioonileping, nagu need on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ riiklike ehitustöölepingute, riiklike tarnelepingute ja riiklike teenuslepingute sõlmimise korra kohta artiklis 1; (10) |
| --- | --- | --- |

f)

lisatakse järgmised punktid:

“g)

kontsessioonileping — ehitustööde kontsessioonileping või teenuste kontsessioonileping, nagu need on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ riiklike ehitustöölepingute, riiklike tarnelepingute ja riiklike teenuslepingute sõlmimise korra kohta artiklis 1; (10)

| h) | kontsessioonile antud teemaks — teemaks, mida nõuab sisse kontsessionäär kontsessioonilepingu alusel. |
| --- | --- |

h)

kontsessioonile antud teemaks — teemaks, mida nõuab sisse kontsessionäär kontsessioonilepingu alusel.

| 2. | Artiklit 7 muudetakse järgmiselt:






  a) | lõiked 1, 2, 3 ja 4 asendatakse järgmisega:
  “1.   Liikmesriigid võivad säilitada või kehtestada teemaksud ja/või kasutusmaksud üleeuroopalise teedevõrgu või selle võrgu osade suhtes ainult lõigetes 2 kuni 12 sätestatud tingimustel. See ei piira liikmesriikide õigust kohaldada asutamislepingu kohaselt teemakse ja/või kasutusmakse teede suhtes, mis ei kuulu üleeuroopalisse teedevõrku, või mootorsõidukite suhtes, mida ei ole üleeuroopalise teedevõrgu kontekstis hõlmatud mõistega “sõiduk”.
  2.   Liikmesriigid võivad säilitada või kehtestada teemaksud ja/või kasutusmaksud, mida kohaldatakse ainult sõidukitele, mille maksimaalne lubatud täismass on vähemalt 12 tonni. Kui liikmesriigid otsustavad kohaldada teemakse ja/või kasutusmakse sõidukitele, mille maksimaalne lubatud täismass on alla nimetatud piiri, kohaldatakse käesoleva direktiivi sätteid.
  3.   Ühe teeosa kasutamise eest ei saa mis tahes kategooria sõidukilt samaaegselt nõuda tee- ja kasutusmaksu. Liikmesriigid võivad siiski kehtestada teemaksud selliste teedevõrkude puhul, kus kohaldatakse sildade, tunnelite ja mäekurude kasutusmakse.
  4.   Teemaksud ja kasutusmaksud ei tohi olla veoettevõtja riikkondsuse, veoettevõtja registrijärgse asukoha või sõiduki registrisse kandmise riigi või koha, või veo lähtekoha või sihtkoha tõttu otseselt ega kaudselt diskrimineerivad.”; |
| --- | --- | --- |

2.

Artiklit 7 muudetakse järgmiselt:

a)

lõiked 1, 2, 3 ja 4 asendatakse järgmisega:

“1.   Liikmesriigid võivad säilitada või kehtestada teemaksud ja/või kasutusmaksud üleeuroopalise teedevõrgu või selle võrgu osade suhtes ainult lõigetes 2 kuni 12 sätestatud tingimustel. See ei piira liikmesriikide õigust kohaldada asutamislepingu kohaselt teemakse ja/või kasutusmakse teede suhtes, mis ei kuulu üleeuroopalisse teedevõrku, või mootorsõidukite suhtes, mida ei ole üleeuroopalise teedevõrgu kontekstis hõlmatud mõistega “sõiduk”.

2.   Liikmesriigid võivad säilitada või kehtestada teemaksud ja/või kasutusmaksud, mida kohaldatakse ainult sõidukitele, mille maksimaalne lubatud täismass on vähemalt 12 tonni. Kui liikmesriigid otsustavad kohaldada teemakse ja/või kasutusmakse sõidukitele, mille maksimaalne lubatud täismass on alla nimetatud piiri, kohaldatakse käesoleva direktiivi sätteid.

3.   Ühe teeosa kasutamise eest ei saa mis tahes kategooria sõidukilt samaaegselt nõuda tee- ja kasutusmaksu. Liikmesriigid võivad siiski kehtestada teemaksud selliste teedevõrkude puhul, kus kohaldatakse sildade, tunnelite ja mäekurude kasutusmakse.

4.   Teemaksud ja kasutusmaksud ei tohi olla veoettevõtja riikkondsuse, veoettevõtja registrijärgse asukoha või sõiduki registrisse kandmise riigi või koha, või veo lähtekoha või sihtkoha tõttu otseselt ega kaudselt diskrimineerivad.”;

| b) | lisatakse järgmised lõiked:
  “4a.   Liikmesriigid võivad ette näha vähendatud teemaksude määrad või kasutusmaksud või teha teemaksude või kasutusmaksude maksmise kohustusest erandeid sõidukitele, mis on vastavalt nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määrusele (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta (11) vabastatud kohustusest paigaldada sõidumeerik ja seda kasutada, ning käesoleva direktiivi artikli 6 lõike 2 punktides a ja b hõlmatud juhtudel ja sätestatud tingimustel.
  4b.   Kuna maksustamisstruktuurid, mis hõlmavad allahindlust või teemaksude vähendamist sagedastele kasutajatele, võivad infrastruktuuri haldajale kaasa tuua tegeliku kokkuhoiu halduskulude arvelt, võivad liikmesriigid sellist allahindlust või maksude vähendamist lubada tingimusel, et:






  — | see on vastavuses lõike 10 punktis a sätestatud tingimustega; |
| --- | --- | --- |

b)

lisatakse järgmised lõiked:

“4a.   Liikmesriigid võivad ette näha vähendatud teemaksude määrad või kasutusmaksud või teha teemaksude või kasutusmaksude maksmise kohustusest erandeid sõidukitele, mis on vastavalt nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määrusele (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta (11) vabastatud kohustusest paigaldada sõidumeerik ja seda kasutada, ning käesoleva direktiivi artikli 6 lõike 2 punktides a ja b hõlmatud juhtudel ja sätestatud tingimustel.

4b.   Kuna maksustamisstruktuurid, mis hõlmavad allahindlust või teemaksude vähendamist sagedastele kasutajatele, võivad infrastruktuuri haldajale kaasa tuua tegeliku kokkuhoiu halduskulude arvelt, võivad liikmesriigid sellist allahindlust või maksude vähendamist lubada tingimusel, et:

—

see on vastavuses lõike 10 punktis a sätestatud tingimustega;

| — | see on kooskõlas asutamislepinguga, eelkõige selle artiklitega 12, 49, 86 ja 87; |
| --- | --- |

—

see on kooskõlas asutamislepinguga, eelkõige selle artiklitega 12, 49, 86 ja 87;

| — | see ei moonuta konkurentsi siseturul; |
| --- | --- |

—

see ei moonuta konkurentsi siseturul;

| — | sellest tulenev maksustamisstruktuur on lineaarne, proportsionaalne, kõigile kasutajatele võrdselt kättesaadav ning ei tekitada teistele kasutajatele lisakulusid kõrgemate teemaksude kujul. |
| --- | --- |

—

sellest tulenev maksustamisstruktuur on lineaarne, proportsionaalne, kõigile kasutajatele võrdselt kättesaadav ning ei tekitada teistele kasutajatele lisakulusid kõrgemate teemaksude kujul.

Selline allahindlus või maksude vähendamine ei tohi mingil juhul ületada 13 % teemaksust, mida tasuvad samaväärsed sõidukid, millel ei ole õigust allahindlusele ega vähendatud maksule.

4c.   Kõikidest allahindlust või maksude vähendamist käsitlevatest kavadest tuleb teavitada komisjoni, kes kontrollib nende vastavust lõigetele 4a ja 4b ning kiidab need heaks artikli 9c lõikes 2 osutatud korras.

| c) | lõige 6 asendatakse järgmisega:
  “6.   Teemaksude ja/või kasutusmaksude kogumise kord ei tohiks asetada teedevõrku ebaregulaarselt kasutavaid kasutajaid ebaõiglaselt ebasoodsasse olukorda ei rahaliselt ega muul viisil. Eelkõige juhul, kui liikmesriik kogub teemaksu ja/või kasutusmaksu ainult sellise süsteemi alusel, mis nõuab sõidukile paigaldatava seadme kasutamist, peab liikmesriik sobiva sõidukile paigaldatava seadme tegema kättesaadavaks mõistliku haldus- ja majandusliku korra alusel.”; |
| --- | --- |

c)

lõige 6 asendatakse järgmisega:

“6.   Teemaksude ja/või kasutusmaksude kogumise kord ei tohiks asetada teedevõrku ebaregulaarselt kasutavaid kasutajaid ebaõiglaselt ebasoodsasse olukorda ei rahaliselt ega muul viisil. Eelkõige juhul, kui liikmesriik kogub teemaksu ja/või kasutusmaksu ainult sellise süsteemi alusel, mis nõuab sõidukile paigaldatava seadme kasutamist, peab liikmesriik sobiva sõidukile paigaldatava seadme tegema kättesaadavaks mõistliku haldus- ja majandusliku korra alusel.”;

| d) | lõike 7 teine ja kolmas lõik jäetakse välja; |
| --- | --- |

d)

lõike 7 teine ja kolmas lõik jäetakse välja;

| e) | lõiked 9 ja 10 asendatakse järgmisega:
  “9.   Teemaksud põhinevad ainult infrastruktuuri kulude katmise põhimõttel. Täpsemalt, kaalutud keskmised teemaksud peavad olema seotud asjaomase infrastruktuurivõrgu ehituskuludega ning kasutus-, hooldus- ja arenduskuludega. Kaalutud keskmised teemaksud võivad samuti hõlmata turutingimustel põhinevat kapitalitulu või kasumimarginaali.






  10. | a) | Ilma et see mõjutaks lõikes 9 osutatud kaalutud keskmisi teemakse, võivad liikmesriigid muuta teemaksumäärasid sellistel eesmärkidel nagu keskkonnakahjustustega võitlemine, liiklusummikute tekkimise vältimine, infrastruktuurile tekitatavate kahjustuste vähendamine, asjaomase infrastruktuuri kasutamise optimeerimine või teeohutuse edendamine, eeldusel et selline muutmine:






  — | on proportsionaalne taotletava eesmärgiga; |
| --- | --- | --- | --- | --- |

e)

lõiked 9 ja 10 asendatakse järgmisega:

“9.   Teemaksud põhinevad ainult infrastruktuuri kulude katmise põhimõttel. Täpsemalt, kaalutud keskmised teemaksud peavad olema seotud asjaomase infrastruktuurivõrgu ehituskuludega ning kasutus-, hooldus- ja arenduskuludega. Kaalutud keskmised teemaksud võivad samuti hõlmata turutingimustel põhinevat kapitalitulu või kasumimarginaali.

10.

a)

Ilma et see mõjutaks lõikes 9 osutatud kaalutud keskmisi teemakse, võivad liikmesriigid muuta teemaksumäärasid sellistel eesmärkidel nagu keskkonnakahjustustega võitlemine, liiklusummikute tekkimise vältimine, infrastruktuurile tekitatavate kahjustuste vähendamine, asjaomase infrastruktuuri kasutamise optimeerimine või teeohutuse edendamine, eeldusel et selline muutmine:

—

on proportsionaalne taotletava eesmärgiga;

| — | on läbipaistev ja mittediskrimineeriv eelkõige veoettevõtja riikkondsuse, veoettevõtja registrijärgse asukoha või sõiduki registrisse kandmise riigi või koha, või veo lähtekoha või sihtkoha tõttu; |
| --- | --- |

—

on läbipaistev ja mittediskrimineeriv eelkõige veoettevõtja riikkondsuse, veoettevõtja registrijärgse asukoha või sõiduki registrisse kandmise riigi või koha, või veo lähtekoha või sihtkoha tõttu;

| — | ei ole kavandatud tekitama teemaksust tulenevaid lisatulusid, iga tahtmatu tulude suurenemine (mille tagajärjel keskmised kaalutud teemaksud ei ole kooskõlas lõikega 9) peab olema tasakaalustatud muudetud teemaksu struktuuri korrigeerimisega kahe aasta jooksul alates aruandeaasta lõpust, mille jooksul lisatulu tekkis; |
| --- | --- |

—

ei ole kavandatud tekitama teemaksust tulenevaid lisatulusid, iga tahtmatu tulude suurenemine (mille tagajärjel keskmised kaalutud teemaksud ei ole kooskõlas lõikega 9) peab olema tasakaalustatud muudetud teemaksu struktuuri korrigeerimisega kahe aasta jooksul alates aruandeaasta lõpust, mille jooksul lisatulu tekkis;

| — | on kooskõlas punktis b sätestatud maksimaalsete paindlikkuse piirmääradega; |
| --- | --- |

—

on kooskõlas punktis b sätestatud maksimaalsete paindlikkuse piirmääradega;

b)

vastavalt punktis a sätestatud tingimustele võib teemaksumäärasid muuta järgmiselt:

| — | EURO heitgaasikategooriad nagu on esitatud 0 lisas, tingimusel et ükski teemaks ei ületa rohkem kui 100 % võrra teemaksu, mida nõutakse samaväärsete sõidukite eest, mille puhul on täidetud rangeimad heitgaasinormid, ja/või |
| --- | --- |

—

EURO heitgaasikategooriad nagu on esitatud 0 lisas, tingimusel et ükski teemaks ei ületa rohkem kui 100 % võrra teemaksu, mida nõutakse samaväärsete sõidukite eest, mille puhul on täidetud rangeimad heitgaasinormid, ja/või

| — | sõltuvalt päevaajast, nädalapäevast või aastaajast, tingimusel et:






  i) | mis tahes teemaks ei ole rohkem kui 100 % suurem odavaima päevaaja, nädalapäeva või aastaaja ajal nõutavast teemaksust või |
| --- | --- | --- |

—

sõltuvalt päevaajast, nädalapäevast või aastaajast, tingimusel et:

i)

mis tahes teemaks ei ole rohkem kui 100 % suurem odavaima päevaaja, nädalapäeva või aastaaja ajal nõutavast teemaksust või

| ii) | kui odavaim periood on nullmääraga, ei ole kõige kallima päevaaja, nädalapäeva või aastaaja maksu lisamäär suurem kui 50 % teemaksumäära tasemest, mida muul juhul vastavale sõidukile kohaldatakse; |
| --- | --- |

ii)

kui odavaim periood on nullmääraga, ei ole kõige kallima päevaaja, nädalapäeva või aastaaja maksu lisamäär suurem kui 50 % teemaksumäära tasemest, mida muul juhul vastavale sõidukile kohaldatakse;

c)

vastavalt punktis a sätestatud tingimustele võib teemaksumäärasid erandjuhtudel kõrget üleeuroopalist huvi pakkuvate eriprojektide korral muuta muul viisil, et tagada selliste projektide äriline tasuvus, kui need konkureerivad otseselt muude transpordiliikidega. Sellest tulenev maksustamisstruktuur on lineaarne, proportsionaalne, avalikustatud, kõigile kasutajatele võrdsetel tingimustel kättesaadav ning ei tekita muudele kasutajatele lisakulusid kõrgemate teemaksude kujul. Enne kõnealuse maksustamisstruktuuri rakendamist kontrollib komisjon selle vastavust käesolevas punktis sätestatud tingimustele.”;

| f) | lisatakse järgmised lõiked:
  “11.   Erandjuhtudel võib mägistes piirkondades asuvate infrastruktuuride korral ja pärast komisjoni teavitamist lisada teatud teelõikude teemaksudele hinnalisandi:






  a) | kui nendel teelõikudel esineb tõsiseid ummikuid, mis mõjutavad sõidukite vaba liikumist või |
| --- | --- | --- |

f)

lisatakse järgmised lõiked:

“11.   Erandjuhtudel võib mägistes piirkondades asuvate infrastruktuuride korral ja pärast komisjoni teavitamist lisada teatud teelõikude teemaksudele hinnalisandi:

a)

kui nendel teelõikudel esineb tõsiseid ummikuid, mis mõjutavad sõidukite vaba liikumist või

| b) | kui nende teelõikude kasutamisel tekitavad sõidukid märkimisväärset keskkonnakahju, |
| --- | --- |

b)

kui nende teelõikude kasutamisel tekitavad sõidukid märkimisväärset keskkonnakahju,

tingimusel et:

| — | hinnalisandist tekkinud lisatulu investeeritakse üleeuroopalist huvi pakkuvatesse prioriteetsetesse projektidesse, mis on määratletud otsuse nr 884/2004/EÜ III lisas ja mis aitavad otseselt kaasa kõnealuste ummikute või keskkonnakahju vähendamisele ning mis asuvad samas transpordikoridoris teelõiguga, mille suhtes kehtestatakse hinnalisand; |
| --- | --- |

—

hinnalisandist tekkinud lisatulu investeeritakse üleeuroopalist huvi pakkuvatesse prioriteetsetesse projektidesse, mis on määratletud otsuse nr 884/2004/EÜ III lisas ja mis aitavad otseselt kaasa kõnealuste ummikute või keskkonnakahju vähendamisele ning mis asuvad samas transpordikoridoris teelõiguga, mille suhtes kehtestatakse hinnalisand;

| — | hinnalisand, mida võib kehtestada kooskõlas lõikega 10 muudetud teemaksudele, ei ületa 15 % kaalutud keskmisest teemaksust, mis arvutatakse vastavalt lõikele 9, välja arvatud juhul, kui tekkinud lisatulu investeeritakse üleeuroopalist huvi pakkuvate prioriteetsete projektide piiriülestesse lõikudesse, mis hõlmavad infrastruktuure mägistes piirkondades; sellisel juhul ei tohi hinnalisand olla suurem kui 25 %; |
| --- | --- |

—

hinnalisand, mida võib kehtestada kooskõlas lõikega 10 muudetud teemaksudele, ei ületa 15 % kaalutud keskmisest teemaksust, mis arvutatakse vastavalt lõikele 9, välja arvatud juhul, kui tekkinud lisatulu investeeritakse üleeuroopalist huvi pakkuvate prioriteetsete projektide piiriülestesse lõikudesse, mis hõlmavad infrastruktuure mägistes piirkondades; sellisel juhul ei tohi hinnalisand olla suurem kui 25 %;

| — | hinnalisandi kohaldamisega ei kaasne kaubandusliku liikluse ebaõiglast kohtlemist võrreldes muude teekasutajatega; |
| --- | --- |

—

hinnalisandi kohaldamisega ei kaasne kaubandusliku liikluse ebaõiglast kohtlemist võrreldes muude teekasutajatega;

| — | infrastruktuuri, mille suhtes tuleb hinnalisandit kohaldada, rahastamiskavad ja uue infrastruktuuri projekti tulude-kulude analüüs esitatakse komisjonile enne hinnalisandi kehtestamist; |
| --- | --- |

—

infrastruktuuri, mille suhtes tuleb hinnalisandit kohaldada, rahastamiskavad ja uue infrastruktuuri projekti tulude-kulude analüüs esitatakse komisjonile enne hinnalisandi kehtestamist;

| — | ajavahemik, mille jooksul hinnalisand kohaldub, määratletakse ja piiritletakse eelnevalt ning see peab olema kooskõlas rahastamiskavast tulenevate prognoositavate tuludega ja esitatud tulude-kulude analüüsiga. |
| --- | --- |

—

ajavahemik, mille jooksul hinnalisand kohaldub, määratletakse ja piiritletakse eelnevalt ning see peab olema kooskõlas rahastamiskavast tulenevate prognoositavate tuludega ja esitatud tulude-kulude analüüsiga.

Sellise korra kehtestamine uutele piiriülestele projektidele peab olema kokku lepitud asjaomaste liikmesriikide poolt.

Kui komisjon saab rahastamiskava liikmesriigilt, kes kavatseb kohaldada hinnalisandit, teeb komisjon sellise teabe kättesaadavaks artikli 9c lõikes 1 osutatud komiteele. Kui komisjon, toimides vastavalt artikli 9c lõikes 2 osutatud menetlusele, leiab, et kavandatav hinnalisand ei vasta käesolevas lõikes sätestatud tingimustele või kui ta leiab, et kavandataval hinnalisandil on märkimisväärne negatiivne mõju äärealade piirkondade majanduslikule arengule, võib komisjon taotluse tagasi lükata või nõuda asjaomase liikmesriigi esitatud maksustamiskava muutmist.

12.   Juhul, kui juht ei suuda kontrollimise korral esitada sõiduki dokumente, mis on vajalikud, et selgitada välja lõike 10 punkti b esimeses taandes osutatud teavet ja sõiduki tüüpi, võivad liikmesriigid kohaldada kõrgeimat maksumäära.”

| 3. | Lisatakse järgmine artikkel:
  “Artikkel 7a
  1.   Asjaomase infrastruktuuri võrgu või sellise võrgu selgelt määratletud osa suhtes kehtestatavate kaalutud keskmiste teemaksude tasamete kindlaksmääramisel võtavad liikmesriigid arvesse artikli 7 lõikes 9 nimetatud erinevaid kulusid. Arvesse võetavad kulud peavad vastama teedevõrgule või teedevõrgu osale, mille suhtes teemakse nõutakse, ja sõidukitele, millele teemaksu kohaldatakse. Liikmesriigid võivad valida mitte katta neid kulusid teemaksudest saadavate tuludega või katta ainult teatud protsendi nendest kuludest.
  2.   Teemaksud määratakse kindlaks vastavalt artiklile 7 ja käesoleva artikli lõikele 1.
  3.   Liikmesriikide poolt pärast ... (12) rakendatava uue teemaksude korralduse jaoks, mis ei hõlma teemaksude kontsessioonile andmist, arvestavad liikmesriigid kulusid, kasutades III lisas sätestatud üldpõhimõtetest lähtuvat metoodikat.
  Uute kontsessioonile antavate teemaksude, mis rakendatakse pärast ... (12), maksimaalne tase vastab tasemele, mis oleks saadud kasutades III lisas sätestatud üldpõhimõtetest lähtuvat metoodikat, või on sellest väiksem. Sellise vastavuse hindamine tuleb teha mõistlikult pika võrdlusperioodi alusel, mis on sobiv kontsessioonilepingu laadiga.
  Teemaksude korralduste suhtes, mis kehtivad ... (12), või millele on enne ... (12) tulenevalt riigihanke protsessist saadud pakkumised või saadud vastused vastavalt läbirääkimiste menetlusele saadetud läbirääkimiste kutsetele, ei kohaldata käesolevas lõikes sätestatud kohustusi, kuni need korraldused kehtivad ja eeldusel et neid oluliselt ei muudeta.
  4.   Liikmesriigid teatavad vähemalt neli kuud enne uue teemaksude korralduse rakendamist komisjonile:






  a) | teemaksude korralduse puhul, mis ei hõlma kontsessioonile antavaid teemakse:






  — | ühikuväärtused ja muud näitajad, mida kasutatakse erinevate kuluühikute arvestamisel, ja |
| --- | --- | --- | --- |

3.

Lisatakse järgmine artikkel:

“Artikkel 7a

1.   Asjaomase infrastruktuuri võrgu või sellise võrgu selgelt määratletud osa suhtes kehtestatavate kaalutud keskmiste teemaksude tasamete kindlaksmääramisel võtavad liikmesriigid arvesse artikli 7 lõikes 9 nimetatud erinevaid kulusid. Arvesse võetavad kulud peavad vastama teedevõrgule või teedevõrgu osale, mille suhtes teemakse nõutakse, ja sõidukitele, millele teemaksu kohaldatakse. Liikmesriigid võivad valida mitte katta neid kulusid teemaksudest saadavate tuludega või katta ainult teatud protsendi nendest kuludest.

2.   Teemaksud määratakse kindlaks vastavalt artiklile 7 ja käesoleva artikli lõikele 1.

3.   Liikmesriikide poolt pärast ... (12) rakendatava uue teemaksude korralduse jaoks, mis ei hõlma teemaksude kontsessioonile andmist, arvestavad liikmesriigid kulusid, kasutades III lisas sätestatud üldpõhimõtetest lähtuvat metoodikat.

Uute kontsessioonile antavate teemaksude, mis rakendatakse pärast ... (12), maksimaalne tase vastab tasemele, mis oleks saadud kasutades III lisas sätestatud üldpõhimõtetest lähtuvat metoodikat, või on sellest väiksem. Sellise vastavuse hindamine tuleb teha mõistlikult pika võrdlusperioodi alusel, mis on sobiv kontsessioonilepingu laadiga.

Teemaksude korralduste suhtes, mis kehtivad ... (12), või millele on enne ... (12) tulenevalt riigihanke protsessist saadud pakkumised või saadud vastused vastavalt läbirääkimiste menetlusele saadetud läbirääkimiste kutsetele, ei kohaldata käesolevas lõikes sätestatud kohustusi, kuni need korraldused kehtivad ja eeldusel et neid oluliselt ei muudeta.

4.   Liikmesriigid teatavad vähemalt neli kuud enne uue teemaksude korralduse rakendamist komisjonile:

a)

teemaksude korralduse puhul, mis ei hõlma kontsessioonile antavaid teemakse:

—

ühikuväärtused ja muud näitajad, mida kasutatakse erinevate kuluühikute arvestamisel, ja

| — | selge teabe teemaksude süsteemiga hõlmatavate sõidukite kohta ja teedevõrgu või teedevõrgu osa geograafilise ulatuse, mida kasutatakse kuluarvestuses, ning protsendi kuludest, mille katmist kavandatakse; |
| --- | --- |

—

selge teabe teemaksude süsteemiga hõlmatavate sõidukite kohta ja teedevõrgu või teedevõrgu osa geograafilise ulatuse, mida kasutatakse kuluarvestuses, ning protsendi kuludest, mille katmist kavandatakse;

| b) | teemaksude korralduse puhul, mis hõlmab kontsessioonile antavaid teemakse:






  — | kontsessioonilepingud või selliste lepingute olulised muudatused; |
| --- | --- | --- |

b)

teemaksude korralduse puhul, mis hõlmab kontsessioonile antavaid teemakse:

—

kontsessioonilepingud või selliste lepingute olulised muudatused;

| — | aluspõhimõtted, millele kontsessioonile andja kontsessioonilepingu teatises on tuginenud, nagu osutatud direktiivi 2004/18/EÜ VII B lisas; nimetatud aluspõhimõtted sisaldavad prognoositavaid kulusid, nagu need on määratletud artikli 7 lõikes 9 ja mida nähakse ette kontsessioonilepingu alusel, prognoositavat liikluskoormust sõidukitüüpide kaupa, kavandatavate teemaksude tasemeid ja kontsessioonilepinguga hõlmatud teedevõrgu geograafilist ulatust. |
| --- | --- |

—

aluspõhimõtted, millele kontsessioonile andja kontsessioonilepingu teatises on tuginenud, nagu osutatud direktiivi 2004/18/EÜ VII B lisas; nimetatud aluspõhimõtted sisaldavad prognoositavaid kulusid, nagu need on määratletud artikli 7 lõikes 9 ja mida nähakse ette kontsessioonilepingu alusel, prognoositavat liikluskoormust sõidukitüüpide kaupa, kavandatavate teemaksude tasemeid ja kontsessioonilepinguga hõlmatud teedevõrgu geograafilist ulatust.

5.   Juhtudel, mille suhtes kohaldatakse lõikes 3 sätestatud kohustusi, esitab komisjon nelja kuu jooksul pärast lõikes 4 ettenähtud korras teabe saamist oma arvamuse, kas nimetatud kohustused on täidetud.

Komisjoni arvamused tehakse kättesaadavaks artikli 9c lõikes 1 osutatud komiteele.

6.   Kui liikmesriik soovib kohaldada artikli 7 lõike 11 sätteid ... (12) juba kehtivatele teemaksude korraldustele, esitab asjaomane liikmesriik teabe, mis tõendab, et asjaomase infrastruktuuri suhtes kohaldatav kaalutud keskmine teemaks vastab artikli 2 punktile aa ning artikli 7 lõigetele 9 ja 10.”

| 4. | Artikli 8 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:






  “b) | ühise kasutusmaksu tasumine võimaldab juurdepääsu võrkudele, mis on määratletud osalevate liikmesriikide poolt kooskõlas artikli 7 lõikega 1;”. |
| --- | --- | --- |

4.

Artikli 8 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:

“b)

ühise kasutusmaksu tasumine võimaldab juurdepääsu võrkudele, mis on määratletud osalevate liikmesriikide poolt kooskõlas artikli 7 lõikega 1;”.

| 5. | Lisatakse järgmine artikkel:
  “Artikkel 8a
  Iga liikmesriik kontrollib teemaksude ja/või kasutusmaksude süsteemi, et tagada selle läbipaistev ning mittediskrimineeriv toimimine.” |
| --- | --- |

5.

Lisatakse järgmine artikkel:

“Artikkel 8a

Iga liikmesriik kontrollib teemaksude ja/või kasutusmaksude süsteemi, et tagada selle läbipaistev ning mittediskrimineeriv toimimine.”

| 6. | Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:






  a) | lõikele 1 lisatakse järgmine punkt:






  “d) | kindlustusmakse.”; |
| --- | --- | --- | --- |

6.

Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:

a)

lõikele 1 lisatakse järgmine punkt:

“d)

kindlustusmakse.”;

| b) | lõige 2 asendatakse järgmisega:
  “2.   Liikmesriigid otsustavad subsidiaarsuspõhimõtet järgides teede infrastruktuuri kasutusmaksudest saadud tulude kasutusvaldkonna. Võimaldamaks transpordivõrgu kui terviku arendamist tuleks kasutusmaksudest saadud tulusid kasutada transpordisektori hüvanguks ja kogu transpordisüsteemi optimeerimiseks.” |
| --- | --- |

b)

lõige 2 asendatakse järgmisega:

“2.   Liikmesriigid otsustavad subsidiaarsuspõhimõtet järgides teede infrastruktuuri kasutusmaksudest saadud tulude kasutusvaldkonna. Võimaldamaks transpordivõrgu kui terviku arendamist tuleks kasutusmaksudest saadud tulusid kasutada transpordisektori hüvanguks ja kogu transpordisüsteemi optimeerimiseks.”

| 7. | Lisatakse järgmised artiklid:
  “Artikkel 9a
  Liikmesriigid kehtestavad asjakohased kontrollimehhanismid ja karistuste süsteemi, mida rakendatakse vastavalt käesolevale direktiivile vastu võetud siseriiklike õigusnormide rikkumise korral; nad võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada nende karistuste rakendamine. Kehtestatud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
  Artikkel 9b
  Komisjon hõlbustab käesoleva direktiivi ja eelkõige III lisa rakendamisega seotud liikmesriikidevahelist dialoogi ja oskusteabe vahetust. Komisjon ajakohastab ja selgitab tehnilist arengut silmas pidades 0, III ja IV lisa ning inflatsiooni silmas pidades I ja II lisa, tehes seda artikli 9c lõikes 3 osutatud korras.
  Artikkel 9c
  1.   Komisjoni abistab komitee.
  2.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artiklis 8 sätestatut.
  3.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artiklis 8 sätestatut.
  Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.
  4.   Komitee võtab vastu oma töökorra.” |
| --- | --- |

7.

Lisatakse järgmised artiklid:

“Artikkel 9a

Liikmesriigid kehtestavad asjakohased kontrollimehhanismid ja karistuste süsteemi, mida rakendatakse vastavalt käesolevale direktiivile vastu võetud siseriiklike õigusnormide rikkumise korral; nad võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada nende karistuste rakendamine. Kehtestatud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

Artikkel 9b

Komisjon hõlbustab käesoleva direktiivi ja eelkõige III lisa rakendamisega seotud liikmesriikidevahelist dialoogi ja oskusteabe vahetust. Komisjon ajakohastab ja selgitab tehnilist arengut silmas pidades 0, III ja IV lisa ning inflatsiooni silmas pidades I ja II lisa, tehes seda artikli 9c lõikes 3 osutatud korras.

Artikkel 9c

1.   Komisjoni abistab komitee.

2.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artiklis 8 sätestatut.

3.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artiklis 8 sätestatut.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

4.   Komitee võtab vastu oma töökorra.”

| 8. | Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
  “Artikkel 11
  Komisjon esitab hiljemalt ... (12) Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamisest ja mõjudest, võttes arvesse tehnoloogia arengut ja liiklustiheduse suundumusi ning hinnates selle mõjusid siseturule, sealhulgas saared, raskesti ligipääsetavad alad ja ühenduse äärealad, hinnates samuti sektorisse tehtud investeeringute taset ja direktiivi panust jätkusuutliku transpordipoliitika eesmärkide saavutamisel.
  Vajadusel lisatakse aruandele Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavad ettepanekud direktiivi edasiseks läbivaatamiseks.
  Liikmesriigid edastavad komisjonile vajaliku teabe hiljemalt... (12).” |
| --- | --- |

8.

Artikkel 11 asendatakse järgmisega:

“Artikkel 11

Komisjon esitab hiljemalt ... (12) Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamisest ja mõjudest, võttes arvesse tehnoloogia arengut ja liiklustiheduse suundumusi ning hinnates selle mõjusid siseturule, sealhulgas saared, raskesti ligipääsetavad alad ja ühenduse äärealad, hinnates samuti sektorisse tehtud investeeringute taset ja direktiivi panust jätkusuutliku transpordipoliitika eesmärkide saavutamisel.

Vajadusel lisatakse aruandele Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavad ettepanekud direktiivi edasiseks läbivaatamiseks.

Liikmesriigid edastavad komisjonile vajaliku teabe hiljemalt... (12).”

| 9. | II lisas sisalduvat tabel, kus on esitatud aastamaksu määrad, asendatakse järgmisega:
  “Direktiivi 88/77/EMÜ I lisa tabelis 1 määratletud maksimaalsed aastamaksud sõiduki heitgaasiklasside kaupa | kuni kolm telge | vähemalt neli telge |
| --- | --- | --- | --- |
| EURO 0 ja EURO I | 1 020 | 1 648 |
| EURO II ja EURO III | 904 | 1 488 |
| EURO IV, EURO V ja EEV | 797 | 1 329” |

9.

II lisas sisalduvat tabel, kus on esitatud aastamaksu määrad, asendatakse järgmisega:

“Direktiivi 88/77/EMÜ I lisa tabelis 1 määratletud maksimaalsed aastamaksud sõiduki heitgaasiklasside kaupa

kuni kolm telge

vähemalt neli telge

EURO 0 ja EURO I

1 020

1 648

EURO II ja EURO III

904

1 488

EURO IV, EURO V ja EEV

797

1 329”

| 10. | II lisa viimane lause asendatakse järgmisega:
  “Päevane kasutusmaks on kõigi sõidukikategooriate puhul võrdselt 11 eurot.” |
| --- | --- |

10.

II lisa viimane lause asendatakse järgmisega:

“Päevane kasutusmaks on kõigi sõidukikategooriate puhul võrdselt 11 eurot.”

| 11. | Lisatakse 0 lisa, mille tekst on esitatud käesoleva direktiivi I lisas. |
| --- | --- |

11.

Lisatakse 0 lisa, mille tekst on esitatud käesoleva direktiivi I lisas.

| 12. | Lisatakse III lisa, mille tekst on esitatud käesoleva direktiivi II lisas. |
| --- | --- |

12.

Lisatakse III lisa, mille tekst on esitatud käesoleva direktiivi II lisas.

| 13. | Lisatakse IV lisa, mille tekst on esitatud käesoleva direktiivi III lisas. |
| --- | --- |

13.

Lisatakse IV lisa, mille tekst on esitatud käesoleva direktiivi III lisas.

Artikkel 2

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt... (13). Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti koos tabeliga, mis näitab kuidas käesoleva direktiivi sätted vastavad vastuvõetud siseriiklikele sätetele.

Artikkel 3

Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel

President

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  EÜT L 187, 20.7.1999, lk 42. Direktiivi on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

1

(2)  ELT C 241, 28.9.2004, lk 58.

2

(3)  ELT C 109, 30.4.2004, lk 14.

3

(4)  Euroopa Parlamendi 20. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004, lk 372) ja nõukogu 6. septembri 2005. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

4

Euroopa Liidu Teatajas

(5)  EÜT L 228, 9.9.1996, lk 1. Otsust on viimati muudetud otsusega 884/2004/EÜ (ELT L 167, 30.4.2004, lk 1).

5

(6)  ELT L 283, 31.10.2003, lk 51. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/75/EÜ (ELT L 157, 30.4.2004, lk 100).

6

(7)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

7

(8)  EÜT L 228, 9.9.1996, lk 1. Otsust on viimati muudetud otsusega nr 884/2004/EÜ (ELT L 167, 30.4.2004, lk 1).”;

8

(9)  24 kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

9

(10)  ELT L 134, 30.4.2004, lk 114. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni määrusega EÜ nr 1874/2004 (ELT L 326, 29.10.2004, lk 17).”

10

(11)  EÜT L 370, 31.12.1985, lk 8. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 432/2004 (ELT L 71, 10.3.2004, lk 3).”;

11

(12)  24 kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

12

(13)  5 aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

13

---

I LISA

“0 LISA

SAASTE PIIRVÄÄRTUSED

| 1. | Kategooria EURO 0 sõidukid







  Süsinikmonooksiidi (CO) mass grammides kWh kohta | Süsivesinike (HC) mass grammides kWh kohta | Lämmastikoksiidide (NOx) mass grammides kWh kohta |
| --- | --- | --- | --- |
| 12,3 | 2,6 | 15,8 |

1.

Süsinikmonooksiidi (CO) mass grammides kWh kohta

Süsivesinike (HC) mass grammides kWh kohta

Lämmastikoksiidide (NOx) mass grammides kWh kohta

12,3

2,6

15,8

| 2. | Kategooria EURO I/EURO II sõidukid | Süsinikmonooksiidi (CO) mass grammides kWh kohta | Süsivesinike (HC) mass grammides kWh kohta | Lämmastikoksiidide (NOx) mass grammides kWh kohta | Tahkete osakeste (PT) mass grammides kWh kohta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kategooria EURO I sõiduk | 4,9 | 1,23 | 9,0 | 0,4 (1) |
| Kategooria EURO II sõiduk | 4,0 | 1,1 | 7,0 | 0,15 |

2.

Süsinikmonooksiidi (CO) mass grammides kWh kohta

Süsivesinike (HC) mass grammides kWh kohta

Lämmastikoksiidide (NOx) mass grammides kWh kohta

Tahkete osakeste (PT) mass grammides kWh kohta

Kategooria EURO I sõiduk

4,9

1,23

9,0

0,4 (1)

Kategooria EURO II sõiduk

4,0

1,1

7,0

0,15

| 3. | Kategooria EURO III/EURO IV/EURO V/EEV sõidukid










  ESC katsega määratud süsinikmonooksiidi, süsivesinike, lämmastikoksiidide ja tahkete osakeste erikaal ning ERL katsega määratud heitgaaside suitsusus ei tohi ületada järgmiseid piirmäärasid (2): |
| --- | --- |
| | Süsinikmonooksiidi (CO) mass grammides kWh kohta | Süsivesinike (HC) mass grammides kWh kohta | Lämmastikoksiidide (NOx) mass grammides kWh kohta | Tahkete osakeste (PT) mass grammides kWh kohta | Heitgaaside suitsusus m-1 |
| Kategooria EURO III sõiduk | 2,1 | 0,66 | 5,0 | 0,10 (3) | 0,8 |
| Kategooria EURO IV sõiduk | 1,5 | 0,46 | 3,5 | 0,02 | 0,5 |
| Kategooria EURO V sõiduk | 1,5 | 0,46 | 2,0 | 0,02 | 0,5 |
| Kategooria EEV sõiduk | 1,5 | 0,25 | 2,0 | 0,02 | 0,15 |

3.

ESC katsega määratud süsinikmonooksiidi, süsivesinike, lämmastikoksiidide ja tahkete osakeste erikaal ning ERL katsega määratud heitgaaside suitsusus ei tohi ületada järgmiseid piirmäärasid (2):

Süsinikmonooksiidi (CO) mass grammides kWh kohta

Süsivesinike (HC) mass grammides kWh kohta

Lämmastikoksiidide (NOx) mass grammides kWh kohta

Tahkete osakeste (PT) mass grammides kWh kohta

Heitgaaside suitsusus m-1

Kategooria EURO III sõiduk

2,1

0,66

5,0

0,10 (3)

0,8

Kategooria EURO IV sõiduk

1,5

0,46

3,5

0,02

0,5

Kategooria EURO V sõiduk

1,5

0,46

2,0

0,02

0,5

Kategooria EEV sõiduk

1,5

0,25

2,0

0,02

0,15

| 4. | Uusi sõidukite heitgaasiklasse nagu need on defineeritud direktiivis 88/77EMÜ ja nende järgnevat muutmist võidakse arutada.” |
| --- | --- |

4.

Uusi sõidukite heitgaasiklasse nagu need on defineeritud direktiivis 88/77EMÜ ja nende järgnevat muutmist võidakse arutada.”

---

(1)  Tahkete osakeste saaste piirväärtuse osas kohaldatakse koefitsienti 1,7 kui mootori võimsus on 85 kW või vähem.

1

(2)  Katsetsükkel koosneb kindlaksmääratud kiiruse ja pöördemomendiga katsefaaside järjestusest mootori katsetamiseks püsiseisundis (ESC katse) või siirderežiimil (ETC ja ELR katse).

2

(3)  Mootorite puhul, mille silindrite töömaht on alla 0,7 dm3 ja mille nominaalkiirus on vähemalt 3 000 min-1, on piirmäär 0,13.

3

-1

---

II LISA

“III LISA

KULUDE JAOTUSE JA TEEMAKSUDE ARVUTAMISE ÜLDPÕHIMÕTTED

Käesolevas lisas sätestatakse kaalutud keskmiste teemaksude arvutamise üldpõhimõtted, mis kajastavad artikli 7 lõiget 9. See kohustus siduda teemaksud kuludega ei piira liikmesriikide vabadust vastavalt artikli 7a lõikele 1 mitte katta kulusid täies mahus teemaksuga või liikmesriikide vabadust vastavalt artikli 7 lõikele 10 muuta konkreetsete teemaksude määrasid. (1)

Nimetatud põhimõtete kohaldamine peab olema täielikult kooskõlas muude ühenduse õiguse kohaste olemasolevate kohustustega, eelkõige kontsessioonilepingute sõlmimise nõuetega, mis on sätestatud nõukogu direktiivis 2004/18/EÜ ja teistes riigihankeid käsitlevates ühenduse õigusaktides.

Juhul kui liikmesriik peab oma infrastruktuuri osaliseks ehitamiseks või käitamiseks kontsessioonilepingute sõlmimise eesmärgil läbirääkimisi ühe või mitme kolmanda osapoolega või on nimetatud eesmärgil kaasatud samasugusesse tegevusse siseriiklike õigusaktide või liikmesriigi valitsuse poolt sõlmitud lepingu alusel, hinnatakse kõnealuste põhimõtete järgimist nimetatud läbirääkimiste tulemuste alusel.

1.   Võrgustiku ja hõlmatud sõidukite määratlus

| — | Juhul kui ühtset teemaksu korraldust ei kohaldata terve TEN teedevõrgu osas, peab liikmesriik täpsustama teedevõrgu osa või osad, mille suhtes teemaksu korraldust kohaldatakse ning millist süsteemi ta teemaksu muutmise eesmärgil sõidukite liigitamisel kasutab. Liikmesriigid täpsustavad samuti, kas nad laiendavad enda teemaksu korralduse kohaldamist sõidukite suhtes, mille mass on alla 12 tonni alampiiri. |
| --- | --- |

—

Juhul kui ühtset teemaksu korraldust ei kohaldata terve TEN teedevõrgu osas, peab liikmesriik täpsustama teedevõrgu osa või osad, mille suhtes teemaksu korraldust kohaldatakse ning millist süsteemi ta teemaksu muutmise eesmärgil sõidukite liigitamisel kasutab. Liikmesriigid täpsustavad samuti, kas nad laiendavad enda teemaksu korralduse kohaldamist sõidukite suhtes, mille mass on alla 12 tonni alampiiri.

| — | Juhul kui liikmesriik otsustab kulude katmise osas kasutada enda teedevõrgu erinevates osades erinevat poliitikat (nagu on lubatud artikli 7a lõike 1 kohaselt), tuleb igas täpselt määratletud teedevõrgu osas kohaldada eraldiseisvat kuluarvestust. Liikmesriik võib oma teedevõrgu jagada mitmeks täpselt määratletud osaks ning iga osa suhtes kehtestada eraldiseisvad kontsessioonilepingud või sarnased lepingud. |
| --- | --- |

—

Juhul kui liikmesriik otsustab kulude katmise osas kasutada enda teedevõrgu erinevates osades erinevat poliitikat (nagu on lubatud artikli 7a lõike 1 kohaselt), tuleb igas täpselt määratletud teedevõrgu osas kohaldada eraldiseisvat kuluarvestust. Liikmesriik võib oma teedevõrgu jagada mitmeks täpselt määratletud osaks ning iga osa suhtes kehtestada eraldiseisvad kontsessioonilepingud või sarnased lepingud.

2.   Infrastruktuuri kulud

2.1.   Investeeringukulud

| — | Investeeringukulud sisaldavad ehituskulusid (sealhulgas rahastamiskulud) ja infrastruktuuri arenduskulusid ning vajaduse korral lisaks veel kapitalitulu või kasumimarginaali. Samuti peavad kulud sisaldama maa omandamise, planeerimise, projekteerimise, ehituslepingute täitmise ja projektijuhtimise järelevalve, arheoloogiliste ja pinnaseuuringute kulusid ning muid asjakohaseid lisakulusid. |
| --- | --- |

—

Investeeringukulud sisaldavad ehituskulusid (sealhulgas rahastamiskulud) ja infrastruktuuri arenduskulusid ning vajaduse korral lisaks veel kapitalitulu või kasumimarginaali. Samuti peavad kulud sisaldama maa omandamise, planeerimise, projekteerimise, ehituslepingute täitmise ja projektijuhtimise järelevalve, arheoloogiliste ja pinnaseuuringute kulusid ning muid asjakohaseid lisakulusid.

| — | Ehituskulude katmine põhineb kas infrastruktuuri projekteeritud elueal või kontsessioonilepingu kaudu rahastamise või muudel põhjustel asjakohaseks peetaval muul amortisatsiooniperioodil (mis ei ole lühem kui 20 aastat). Amortisatsiooniperioodi pikkus võib kontsessioonilepingute sõlmimise läbirääkimistel olla võtmetähtsusega muutuja, eelkõige kui asjaomane liikmesriik soovib lepingu osana kehtestada kohaldatava kaalutud keskmise teemaksu ülempiiri. |
| --- | --- |

—

Ehituskulude katmine põhineb kas infrastruktuuri projekteeritud elueal või kontsessioonilepingu kaudu rahastamise või muudel põhjustel asjakohaseks peetaval muul amortisatsiooniperioodil (mis ei ole lühem kui 20 aastat). Amortisatsiooniperioodi pikkus võib kontsessioonilepingute sõlmimise läbirääkimistel olla võtmetähtsusega muutuja, eelkõige kui asjaomane liikmesriik soovib lepingu osana kehtestada kohaldatava kaalutud keskmise teemaksu ülempiiri.

| — | Ilma et see piiraks investeeringukulude arvutamist, võib kulude katmine:






  — | jaguneda kogu amortisatsiooniperioodi jooksul ühtlaselt või olla kaalutud nii, et kulude katmise raskuspunkt langeb amortisatsiooniperioodi algus-, kesk- või lõppfaasi, eeldusel et nimetatud kaalumine viiakse läbi läbipaistval viisil; |
| --- | --- | --- |

—

Ilma et see piiraks investeeringukulude arvutamist, võib kulude katmine:

—

jaguneda kogu amortisatsiooniperioodi jooksul ühtlaselt või olla kaalutud nii, et kulude katmise raskuspunkt langeb amortisatsiooniperioodi algus-, kesk- või lõppfaasi, eeldusel et nimetatud kaalumine viiakse läbi läbipaistval viisil;

| — | ette näha teemaksu indekseerimise kogu amortisatsiooniperioodi jooksul. |
| --- | --- |

—

ette näha teemaksu indekseerimise kogu amortisatsiooniperioodi jooksul.

| — | Kõik soetusmaksumused põhinevad makstud summadel. Veel tegemata kulud peavad põhinema mõistlikel kuluprognoosidel. |
| --- | --- |

—

Kõik soetusmaksumused põhinevad makstud summadel. Veel tegemata kulud peavad põhinema mõistlikel kuluprognoosidel.

| — | Valitsemissektori investeeringuid võib lugeda rahastatud laenudeks. Soetusmaksumuse osas kohaldatavaks intressimääraks on valitsemissektori laenudele sel perioodil kehtinud intressimäär. |
| --- | --- |

—

Valitsemissektori investeeringuid võib lugeda rahastatud laenudeks. Soetusmaksumuse osas kohaldatavaks intressimääraks on valitsemissektori laenudele sel perioodil kehtinud intressimäär.

| — | Raskete kaubaveokite poolt põhjustatud kulud jaotatakse objektiivselt ja läbipaistvalt, võttes arvesse raskete kaubaveokite liikluse osakaalu teedevõrgu koguliiklusest ja seonduvaid kulusid. Raskete kaubaveokite poolt läbitud kilomeetreid võib sel eesmärgil korrigeerida objektiivselt põhjendatavate” samaväärsuskordajatega“, nagu näiteks punktis 4 sätestatud samaväärsuskordajad. (2) |
| --- | --- |

—

Raskete kaubaveokite poolt põhjustatud kulud jaotatakse objektiivselt ja läbipaistvalt, võttes arvesse raskete kaubaveokite liikluse osakaalu teedevõrgu koguliiklusest ja seonduvaid kulusid. Raskete kaubaveokite poolt läbitud kilomeetreid võib sel eesmärgil korrigeerida objektiivselt põhjendatavate” samaväärsuskordajatega“, nagu näiteks punktis 4 sätestatud samaväärsuskordajad. (2)

| — | Hinnangulise kapitalitulu või kasumimarginaali ette nähtud suurus peab olema turutingimustega põhjendatud ning seda võib muuta, et suurendada kolmandate lepinguosaliste motivatsiooni osutatava teenuse kvaliteedinõuete suhtes. Kapitalitulu hindamisel võib kasutada majandusnäitajaid nagu IRR (investeeringu sisemine tasuvuslävi) või WACC (kaalutud keskmine kapitalikulu). |
| --- | --- |

—

Hinnangulise kapitalitulu või kasumimarginaali ette nähtud suurus peab olema turutingimustega põhjendatud ning seda võib muuta, et suurendada kolmandate lepinguosaliste motivatsiooni osutatava teenuse kvaliteedinõuete suhtes. Kapitalitulu hindamisel võib kasutada majandusnäitajaid nagu IRR (investeeringu sisemine tasuvuslävi) või WACC (kaalutud keskmine kapitalikulu).

2.2.   Iga-aastased hoolduskulud ja struktuurilised remondikulud

| — | Nimetatud kulud hõlmavad nii võrgu iga-aastaseid hoolduskulusid kui teede remondi, tugevdamise ja pindamisega seonduvaid perioodilisi kulusid, mida tehakse, et tagada võrgustiku toimimistaseme säilimine aja jooksul. |
| --- | --- |

—

Nimetatud kulud hõlmavad nii võrgu iga-aastaseid hoolduskulusid kui teede remondi, tugevdamise ja pindamisega seonduvaid perioodilisi kulusid, mida tehakse, et tagada võrgustiku toimimistaseme säilimine aja jooksul.

| — | Nimetatud kulud jaotatakse raskete kaubaveokite liikluse ja muude sõidukite liikluse vahel, tuginedes tegelikult läbitud kilomeetrite ja prognoositavalt läbitavate kilomeetrite osakaaludele, ning neid võib korrigeerida objektiivselt põhjendatavate samaväärsuskordajatega, nagu näiteks punktis 4 sätestatud samaväärsuskordajad. |
| --- | --- |

—

Nimetatud kulud jaotatakse raskete kaubaveokite liikluse ja muude sõidukite liikluse vahel, tuginedes tegelikult läbitud kilomeetrite ja prognoositavalt läbitavate kilomeetrite osakaaludele, ning neid võib korrigeerida objektiivselt põhjendatavate samaväärsuskordajatega, nagu näiteks punktis 4 sätestatud samaväärsuskordajad.

3.   Tegevuskulud, juhtimiskulud ja maksustamiskulud

Nimetatud kulud sisaldavad kõiki infrastruktuuri haldaja kantud kulusid, mis ei ole hõlmatud 2. jaos ning mis on seotud infrastruktuuri ja teemaksude süsteemi rakendamise, tegevuse ja juhtimisega. Need hõlmavad eelkõige:

| — | teemaksu kogumise kabiinide ja muude maksmissüsteemide ehitus-, paigaldus- ja hoolduskulusid |
| --- | --- |

—

teemaksu kogumise kabiinide ja muude maksmissüsteemide ehitus-, paigaldus- ja hoolduskulusid

| — | teemaksu kogumissüsteemi igapäevase tegevuse, haldamise ja rakendamisega seonduvaid kulusid; |
| --- | --- |

—

teemaksu kogumissüsteemi igapäevase tegevuse, haldamise ja rakendamisega seonduvaid kulusid;

| — | halduslõivusid ja kontsessioonilepingutega seonduvaid makse; |
| --- | --- |

—

halduslõivusid ja kontsessioonilepingutega seonduvaid makse;

| — | infrastruktuuri käitamisega seonduvaid juhtimis-, haldamis- ja teenustasusid. |
| --- | --- |

—

infrastruktuuri käitamisega seonduvaid juhtimis-, haldamis- ja teenustasusid.

Nimetatud kulud võivad hõlmata kapitalitulu või kasumimarginaali, kajastades riski ülekandumise määra.

Nimetatud kulud jaotatakse õiglaselt ja läbipaistvalt kõikide sõidukikategooriate vahel, mille suhtes kohaldatakse teemaksu süsteemi.

4.   Raskete kaubaveokite osakaal liikluses, samaväärsuskordajad ja korrektsioonimehhanism

| — | Et asjakohaselt arvesse võtta raskete kaubaveokite kasutamisest tulenevaid suurenenud infrastruktuuri ehitus- ja remondikulusid peab teemaksude arvutamine põhinema raskete kaubaveokite poolt tegelikult läbitud kilomeetrite või prognoositavalt läbitavate kilomeetrite osakaalul kogu liiklusest, mida võib soovi korral samaväärsuskordajatega korrigeerida. |
| --- | --- |

—

Et asjakohaselt arvesse võtta raskete kaubaveokite kasutamisest tulenevaid suurenenud infrastruktuuri ehitus- ja remondikulusid peab teemaksude arvutamine põhinema raskete kaubaveokite poolt tegelikult läbitud kilomeetrite või prognoositavalt läbitavate kilomeetrite osakaalul kogu liiklusest, mida võib soovi korral samaväärsuskordajatega korrigeerida.

| — | Järgmises tabelis on esitatud soovituslikud samaväärsuskordajad. Juhul kui liikmesriik kasutab samaväärsuskordajaid, mille suhted erinevad tabelis esitatutest, peavad need põhinema objektiivselt põhjendatud kriteeriumitel ja peavad olema avalikustatud.








  Sõidukiklass (3) | Samaväärsuskordajad |
| --- | --- | --- |
| Teekonstruktsiooni remont (4) | Investeeringud | Iga-aastane hooldus |
| 3,5 t ja 7,5 t vahel, klass 0 | 1 | 1 | 1 |
| > 7,5 t, klass I | 1,96 | 1 | 1 |
| > 7,5 t, klass II | 3,47 | 1 | 1 |
| > 7,5 t, klass III | 5,72 | 1 | 1 |

—

Järgmises tabelis on esitatud soovituslikud samaväärsuskordajad. Juhul kui liikmesriik kasutab samaväärsuskordajaid, mille suhted erinevad tabelis esitatutest, peavad need põhinema objektiivselt põhjendatud kriteeriumitel ja peavad olema avalikustatud.

Sõidukiklass (3)

Samaväärsuskordajad

Teekonstruktsiooni remont (4)

Investeeringud

Iga-aastane hooldus

3,5 t ja 7,5 t vahel, klass 0

1

1

1

> 7,5 t, klass I

1,96

1

1

> 7,5 t, klass II

3,47

1

1

> 7,5 t, klass III

5,72

1

1

| — | Teemaksu süsteemid, mis põhinevad prognoositavalt läbitavate kilomeetrite osakaalul kogu liiklusest, peavad sisaldama korrektsioonimehhanismi, mille alusel teemakse korrapäraselt korrigeeritakse, et kõrvaldada prognoosimisel tehtud vigade tulemusena tekkinud kulude mis tahes ala- või ülekatmine.” |
| --- | --- |

—

Teemaksu süsteemid, mis põhinevad prognoositavalt läbitavate kilomeetrite osakaalul kogu liiklusest, peavad sisaldama korrektsioonimehhanismi, mille alusel teemakse korrapäraselt korrigeeritakse, et kõrvaldada prognoosimisel tehtud vigade tulemusena tekkinud kulude mis tahes ala- või ülekatmine.”

---

(1)  Nimetatud sätted koos kulude katmise paindlike moodustega (vt punkt 2.1, kolmas taane) annavad piisava marginaali, et kehtestada sellised teemaksumäärad, mis on kasutajatele vastuvõetavad ja liikmesriigi transpordipoliitika konkreetsetele eesmärkidele kohandatud.

1

(2)  Liikmesriigid võivad samaväärsuskordajate kohaldamisel arvesse võtta järk-järgulist teedeehitust või kasutada pikaajalisel elutsüklil põhinevat lähenemisviisi.

2

(3)  Sõidukiklassi kindlakstegemise kohta vt IV lisa.

3

(4)  Sõidukiklassid vastavad teljekaaludele 5,5; 6,5; 7,5 ja 8,5 tonni.

4

---

III LISA

“IV LISA

SOOVITUSLIK SÕIDUKIKLASSI KINDLAKSMÄÄRAMINE

Sõidukiklassid on määratletud allpool toodud tabelis.

Sõidukid määratakse vastavalt nende poolt teekattele kahju tekitamise astmele kasvavas järjestuses alaliikidesse 0, I, II ja III (klass III on seega tee infrastruktuurile enim kahju tekitav sõidukiklass). Tekitatav kahju kasvab eksponentsiaalselt teljekaalu kasvuga.

Kõik mootorsõidukid ja liidendsõidukid, mille suurim lubatud täismass on vähem kui 7,5 tonni, kuuluvad kahjuklassi 0.

Mootorsõidukid

| Õhkvedrustusega või sellega samaväärseks peetava vedrustusega veoteljed (1) | Muu vedrustuse tüübiga veoteljed | Kahjuklass |
| --- | --- | --- |
| Telgede arv ja suurim lubatud täismass
  (tonnides) | Telgede arv ja suurim lubatud täismass
  (tonnides) | |
| Minimaalselt | Maksimaalselt | Minimaalselt | Maksimaalselt | |
| Kaks veotelge | |
| 7,5
  12
  13
  14
  15 | 12
  13
  14
  15
  18 | 7,5
  12
  13
  14
  15 | 12
  13
  14
  15
  18 | I |
| Kolm veotelge | |
| 15
  17
  19
  21
  23
  25 | 17
  19
  21
  23
  25
  26 | 15
  17
  19
  21 | 17
  19
  21
  23 | |
| | | 23
  25 | 25
  26 | II |
| Neli veotelge | |
| 23
  25
  27 | 25
  27
  29 | 23
  25 | 25
  27 | I |
| | | 27
  29
  31 | 29
  31
  32 | II |
| 29
  31 | 31
  32 | | | |

Õhkvedrustusega või sellega samaväärseks peetava vedrustusega veoteljed (1)

Muu vedrustuse tüübiga veoteljed

Kahjuklass

Telgede arv ja suurim lubatud täismass

(tonnides)

Telgede arv ja suurim lubatud täismass

(tonnides)

Minimaalselt

Maksimaalselt

Minimaalselt

Maksimaalselt

Kaks veotelge

7,5

12

13

14

15

12

13

14

15

18

7,5

12

13

14

15

12

13

14

15

18

I

Kolm veotelge

15

17

19

21

23

25

17

19

21

23

25

26

15

17

19

21

17

19

21

23

23

25

25

26

II

Neli veotelge

23

25

27

25

27

29

23

25

25

27

I

27

29

31

29

31

32

II

29

31

31

32

Liidendsõidukid (liigendsõidukid ja autorongid)

| Õhkvedrustusega või sellega samaväärseks peetava vedrustusega veoteljed | Muu vedrustuse tüübiga veoteljed | Kahjuklass |
| --- | --- | --- |
| Telgede arv ja suurim lubatud täismass
  (tonnides) | Telgede arv ja suurim lubatud täismass
  (tonnides) | |
| Minimaalselt | Maksimaalselt | Minimaalselt | Maksimaalselt | |
| 2 + 1 telge | |
| 7,5
  12
  14
  16
  18
  20
  22
  23
  25 | 12
  14
  16
  18
  20
  22
  23
  25
  28 | 7,5
  12
  14
  16
  18
  20
  22
  23
  25 | 12
  14
  16
  18
  20
  22
  23
  25
  28 | I |
| 2 + 2 telge | |
| 23
  25
  26
  28 | 25
  26
  28
  29 | 23
  25
  26
  28 | 25
  26
  28
  29 | |
| 29 | 31 | 29 | 31 | II |
| 31 | 33 | 31 | 33 | |
| 33
  36 | 36
  38 | 33 | 36 | III |
| 2 + 3 telge | II |
| 36
  38 | 38
  40 | 36 | 38 | |
| | | 38 | 40 | III |
| 3 + 2 telge | II |
| 36
  38 | 38
  40 | 36 | 38 | |
| | | 38
  40 | 40
  44 | III |
| 40 | 44 | | | |
| 3 + 3 telge | |
| 36
  38 | 38
  40 | 36 | 38 | I |
| | | 38 | 40 | II |
| 40 | 44 | 40 | 44” | |

Õhkvedrustusega või sellega samaväärseks peetava vedrustusega veoteljed

Muu vedrustuse tüübiga veoteljed

Kahjuklass

Telgede arv ja suurim lubatud täismass

(tonnides)

Telgede arv ja suurim lubatud täismass

(tonnides)

Minimaalselt

Maksimaalselt

Minimaalselt

Maksimaalselt

2 + 1 telge

7,5

12

14

16

18

20

22

23

25

12

14

16

18

20

22

23

25

28

7,5

12

14

16

18

20

22

23

25

12

14

16

18

20

22

23

25

28

I

2 + 2 telge

23

25

26

28

25

26

28

29

23

25

26

28

25

26

28

29

29

31

29

31

II

31

33

31

33

33

36

36

38

33

36

III

2 + 3 telge

II

36

38

38

40

36

38

38

40

III

3 + 2 telge

II

36

38

38

40

36

38

38

40

40

44

III

40

44

3 + 3 telge

36

38

38

40

36

38

I

38

40

II

40

44

40

44”

---

(1)  Vedrustus tunnistatakse samaväärseks vastavalt määratlusele, mis on esitatud nõukogu 25. juuli 1996. aasta direktiivi 96/53/EÜ, millega kehtestatakse teatavatele ühenduses liikuvatele maanteesõidukitele siseriiklikus ja rahvusvahelises liikluses lubatud maksimaalmõõtmed ning rahvusvahelises liikluses lubatud täismass (EÜT L 235, 17.9.1996, lk 59) II lisas. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/7/EÜ (EÜT L 67, 9.3.2002, lk 47).

1

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Komisjon võttis oma ettepaneku vastu 23. juulil 2003.

20. aprillil 2004 võttis Euroopa Parlament esimesel lugemisel vastu oma arvamuse.

Nõukogu võttis 6. septembril 2005 vastu ühise seisukoha kooskõlas asutamislepingu artikliga 251.

Töö käigus arvestas nõukogu samuti Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee (1) ning regioonide komitee (2) arvamust.

II.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Nõukogu suutis neljandal katsel, 21. aprillil 2005, viimaks saavutada poliitilise kokkuleppe, mis sillutab teed ühise seisukoha vastuvõtmisele, lõpetades seega sisemise läbirääkimisprotsessi, mis on kestnud rohkem kui 18 kuud. Kokkuleppe saavutamisel esinenud raskused peegeldavad liikmesriikide erinevaid huvisid ja suhtumisi, mis sõltuvad nii nende geograafilisest asendist (siseturu keskosas või äärealal) kui ka muudest asjaoludest nagu nende olemasoleva teedevõrgu arengutase ja nende eelistatud meetod infrastruktuuriprojektide rahastamiseks.

Läbirääkimised toimusid komisjoni 2001. aasta Euroopa transpordipoliitika valge raamatuga (3) kujundatud poliitika kontekstis, milles on rõhutatud transpordi infrastruktuuri tõhusa maksustamise tähtsust erinevate transpordiliikide kasvu tasakaalustamise vahendina ja mis seega on suunatud ummikute ja keskkonnakahjuga seotud kasvavate probleemide lahendamisele.

1.   Peamiste poliitika eesmärkide käsitlemine

Ühises seisukohas on nõukogu keskendunud olemasoleva direktiivi konkreetsetele lisandväärtusega täiendustele, et uus õiguslik raamistik peegeldaks ühenduse kaasaegse 21. sajandi transpordipoliitika vajadusi. Ühine seisukoht keskendub eelkõige järgmistele küsimustele:

| — | ummikute ja keskkonnakahjuga seotud probleemide käsitlemine, |
| --- | --- |

—

ummikute ja keskkonnakahjuga seotud probleemide käsitlemine,

| — | vahendite esitamine alternatiivsetesse infrastruktuuridesse (ümbersuunamine) tehtavate investeeringute täiendavaks rahastamiseks, |
| --- | --- |

—

vahendite esitamine alternatiivsetesse infrastruktuuridesse (ümbersuunamine) tehtavate investeeringute täiendavaks rahastamiseks,

| — | suurema läbipaistvuse ja objektiivsuse tagamine maksumäärade kehtestamisel, millega kaasnevad lisavahendid, mis võimaldavad komisjonil korraldada paremat vastavuse järelevalvet, |
| --- | --- |

—

suurema läbipaistvuse ja objektiivsuse tagamine maksumäärade kehtestamisel, millega kaasnevad lisavahendid, mis võimaldavad komisjonil korraldada paremat vastavuse järelevalvet,

| — | õigusliku raamistiku kohandamine infrastruktuuri rajamise rahastamiseks kasutatava avaliku sektori/erasektori partnerlusmudeliga. |
| --- | --- |

—

õigusliku raamistiku kohandamine infrastruktuuri rajamise rahastamiseks kasutatava avaliku sektori/erasektori partnerlusmudeliga.

Muudatused, mis vastavad nimetatud neljale eesmärgile, on sätestatud allpool.

i)   Ummikute ja keskkonnakahjuga seotud probleemide käsitlemine

Teemaksumäärade muutmine (artikli 7 lõige 10)

Võime muuta teemaksumäärasid sõltuvalt EURO heitgaasikategooriast ja päevaajast on peamine mehhanism, mis on kavandatud käsitlema ummikute ja keskkonnakahjuga seotud probleeme. Nõukogu sai inspiratsiooni Euroopa Parlamendilt (muudatus 29), nähes ette võimaluse muuta teemaksumäärasid nädalavahetustel ja riigipühadel. Kuid nõukogu tekstis võimaldatav teemaksumäära muutmine läheb kaugemale muudatuses 29 määratletust. Peamine erinevus on see, et parlament soosib ülemmäära kasutamist, mille alusel kõrgeim teemaksumäär ei oleks suurem kui kahekordne madalaim määr. Seevastu teele põhjustatavate kahjustuste (nt mass, telgede arv) alusel muudetava teemaksumäära osas ei piira nõukogu teemaksumäära muutmist üldse ning heitgaasikategooria ja päevaaja alusel muudetava teemaksumäära korral arvutatakse kõrgeimat teemaksumäära kumulatiivselt. Selle tulemus on, et raske ja saastav veok võib tiheda liiklusega päevaajal liiklemise korral tasuda teemaksu isegi neli korda enam kui kergem ja vähem saastav sõiduk, mis liikleb hõredama liiklusega päevaajal. Nimetatud mõju tugevdaks veelgi võimalik nullmäära kasutuselevõtmine teatud päevaaegadel.

Nende uute võimaluste kuritarvitamise vältimiseks võetakse kasutusele selge ja ühemõtteline nõue, et muudetava teemaksumäära skeem peab olema tuluneutraalne ning ettekavatsematult saadud ülemäärane tulu tuleb järgnevatel aastatel kompenseerida vähendatud teemaksumääradega. See tuluneutraalsuse põhimõte on esitatud ka parlamendi muudatuses 12.

Teine ühise seisukoha element, mis on seotud keskkonnakahju ja ummikutega seotud probleemidega, on hinnalisand ning seda käsitletakse järgmises lõigus.

ii)   Alternatiivse infrastruktuuri rahastamine

Hinnalisand (artikli 7 lõige 11)

Nõukogu kiitis heaks komisjoni ettepaneku, et erandjuhtudel oleks võimalik kehtestada teemaksudele hinnalisand mägistes piirkondades nendel teedel, kus tekivad ummikud või tekitatakse keskkonnakahju. Piiriülestel juhtudel säilitatakse hinnalisandi ülemmäär 25 % ning mitte-piiriüleste juhtude korral on hinnalisandi ülemmääraks 15 %. Parlamendi soovitust (muudatus 30) laiendada hinnalisandi kasutamist saastatud linnapiirkondadele ei võetud arvesse. Ühise seisukoha tekstis säilitatakse nõue, et hinnalisandist saadav tulu tuleb kasutada TEN prioriteetse projekti kaasrahastamiseks samas transpordikoridoris ning seda nõuet tugevdatakse.

Hinnalisand on oluline, kuna see annab täiendava netotulu (ületades kasutatava tee rajamise kulud), mille konkreetne sihtotstarve on alternatiivse infrastruktuuri (enamikel juhtudel raudtee) rahastamine.

iii)   Läbipaistvad ja objektiivsed maksumäärad, mille üle teostab järelevalvet komisjon

Ehituskulude määratlus (artikli 2 punkt aa)

Ühine seisukoht hõlmab seda komisjoni ettepanekus esitatud uut määratlust, millega määratletakse eelnevalt tehtud kulutused, mida võib teemaksumäärade arvestamisel arvesse võtta. Nõukogu tekst võtab arvesse parlamendi soovitust (muudatus 21) lubada arvesse võtta ainult osa kõnealustest kuludest, kuid lähtub selle osa määramisel pigem projekteeritud elueast kui amortisatsiooni ulatusest. (Amortisatsiooni on keerulisem mõistena kasutada, kui infrastruktuuri rajamist ei ole rahastatud laenudega).

Lubatavad kulud (artikli 7 lõige 9)

Ühine seisukoht lähtub komisjoni ettepanekust määratleda üksikasjalikumalt kulud, mida võib võtta arvesse teemaksumäärade arvestamisel. Arvesse on võetud parlamendi muudatuse 28 elemente, näiteks kindlustamata õnnetuskulude väljajätmine, kapitalitulu kasutuselevõtmine ja ülemmäärade selgitus (nimetatud selgitus on toodud nõukogu teksti artikli 7a lõikes 1).

Allahindlused sagedastele kasutajatele (artikli 7 lõiked 4b ja 4c)

Komisjoni ettepanekus esitatud artikkel 8b on välja jäetud ja asendatud eespool nimetatud sätetega, mis sisaldavad sagedastele kasutajatele tehtavate allahindluste protsentides väljendatud ülempiiri. See on oluline samm tagamaks ühenduse õigusega lubatavate allahindluste osas palju suuremat selgust ja objektiivsust.

Metoodika/arvutamise põhimõtted (III lisa)

Komisjoni ettepanekus toodud lühikest metoodika käsitlust on laiendatud ja see on arendatud laiahaardeliste põhimõtete kogumiks, millest lähtutakse kulude arvestamisel ja jaotamisel. Need on siduvad kõigile edaspidi kasutusele võetavatele teemaksude süsteemidele, ehkki kontsessioonilepingul põhinevate süsteemide korral on nad siduvad kaudsel viisil. Komisjon võib neid põhimõtteid ajakohastada ja täpsustada komiteemenetluse teel.

Süsteemi järelevalve (artikkel 7a)

Kiites heaks parlamendi soovituse jätta välja sätted, mille eesmärk on asutada liikmesriikides sõltumatud infrastruktuuri järelevalveasutused (muudatused 18 ja 38), arendatakse artiklis 7a edasi komisjoni ülesannet jälgida süsteemi ja kontrollida uue teemaksude korra vastavust kehtestatud eeskirjadega.

iv)   Kooskõla avaliku sektori/erasektori partnerlusega

Kontsessioonilepingute erikord

Võttes arvesse, et kontsessioonilepingutel põhinevad avaliku sektori/erasektori partnerlused on muutumas uue infrastruktuuri rahastamise ja rajamise peamiseks vahendiks, on nõukogu ühise seisukoha tekstis võtnud kasutusele mitmed elemendid, et tagada direktiivi kohandamine avaliku sektori/erasektori partnerlustega seotud tegelike oludega. Need muudatused, mis on sisuliselt nõukogu vastus parlamendi muudatustes 9, 33 ja 52 väljendatud kaalutlustele, on järgmised:

| — | artikli 2 punktis aa esitatud ehituskulude määratluses nimetatud lepingute eraldi käsitlemine; |
| --- | --- |

—

artikli 2 punktis aa esitatud ehituskulude määratluses nimetatud lepingute eraldi käsitlemine;

| — | artikli 7 lõikes 9 sätestatud võimalus, mille kohaselt teemaksud võivad hõlmata ka kasumimarginaali; |
| --- | --- |

—

artikli 7 lõikes 9 sätestatud võimalus, mille kohaselt teemaksud võivad hõlmata ka kasumimarginaali;

| — | artiklis 7a sätestatud järelevalvesüsteemi kaudne kohaldamine kontsessioonilepingute suhtes. |
| --- | --- |

—

artiklis 7a sätestatud järelevalvesüsteemi kaudne kohaldamine kontsessioonilepingute suhtes.

2.   Muud olulised küsimused

Teemaksudest saadavatele tuludele hüpoteegi seadmine/tulude sihtotstarbeline kasutamine (artikli 9 lõige 2)

Nõukogu kiitis tervikuna heaks kõnealuses küsimuses Euroopa Parlamendi poolt muudatuses 48 soovitatud tundliku kompromisslahenduse. Säilitati range nõue kasutada hinnalisandist saadavat tulu sihtotstarbeliselt (artikli 7 lõige 11) ja reinvesteerida see asjakohasesse TEN projekti.

Välised keskkonnakulud

Pärast Euroopa Parlamendi muudatuste 2, 17, 25, 28, 41 ja 50 läbivaatamist otsustas nõukogu järgida komisjoni ettepanekut ja säilitada praegune süsteem, mis põhineb infrastruktuuri kulude katmise põhimõttel.

Kohaldamisala (artikli 7 lõiked 1 ja 2)

Komisjoni ettepanek nõuaks liikmesriikidelt teemaksude süsteemi kohaldamist kõigi TEN teedevõrkude ja kõigi üle 3,5 tonniste sõidukite suhtes “kõik või mitte midagi” põhimõttel. Nõukogu leidis, et selline kohaldamisala looks tugeva negatiivse stiimuli teemaksu süsteemide kasutuselevõtmiseks paljudes liikmesriikides, kus ei saa eeldada teemaksu omaksvõtmist üldsuse poolt. Sellisena võiks komisjoni ettepanek tõsiselt kahjustada keskset eesmärki liikuda süsteemi suunas, kus kasutajad katavad nende poolt kasutatava transpordi infrastruktuuri kuludest senisest suurema osa. Nõukogu on selle asemel valinud raamistiku, kus ühenduse eeskirju kohaldatakse juhul, kui TEN teedevõrgul rakendatakse teemaksu üle 3,5 tonni kaaluvate sõidukite suhtes, kuid liikmesriigid säilitavad oma võime otsustada, millistel oma TEN teedevõrgu osadel teemaksu rakendatakse ning kas piirata teemaksu raskematele sõidukitele.

Direktiivi muudes osades on nõukogu püüdnud piirata komisjoni ettepanekus liikmesriikidele võimaldatavat paindlikkust kohaldada väga kõrgeid teemaksumäärasid teatud teedel (näiteks kõrge transiitliikluse osakaaluga teede korral). Näiteks on välja jäetud komisjoni ettepaneku artikli 7 lõike 10 punkt c, millega lubatakse teemaksumäärade muutmist teatud teedevõrgustiku teede osas.

Kompensatsioon teedekasutajatele

Nõukogu kaalutles nagu Euroopa Parlament (vt muudatust 36), et komisjoni ettepanekus soositud vahendid kompenseerimaks vedajatele teemaksude süsteemist tulenevaid uusi kulusid, nimelt sõidukimaksude vähendamine, võivad omada diskrimineerivat mõju. Nõukogu ei näinud samuti põhjust kaotada olemasoleva direktiiviga saavutatud sõidukimaksude ühtlustamine. Komisjoni ettepaneku artikkel 7b on seetõttu nõukogu tekstist välja jäetud ja asendatud põhjendusega 10, milles osutatakse samuti muudele kompensatsioonivõimalustele, nagu näiteks kütuse maksumäärade vähendamine, lähtudes seega parlamendi muudatuses 13 esitatud ideest.

3.   Euroopa Parlamendi muudatused

Nõukogu vastus muudatustele 2, 9, 12, 13, 17, 18, 21, 25, 28, 29, 30, 33, 36, 38, 41, 48, 50 ja 52 on toodud eespool seoses peamiste küsimustega.

Lisaks nendele on nõukogu tervikuna, osaliselt või põhimõtteliselt kiitnud heaks muudatused 3, 4, 10, 22, 24, 34, 39, 42 ja 43.

III.   KOKKUVÕTE

Nõukogus tehtud intensiivsed ja pidevad jõupingutused käesoleva ühise seisukoha osas kokkuleppe saavutamiseks peegeldavad selget teadlikkust käsitletava teema tähtsusest seoses ühenduse laiema transpordipoliitikaga. Ühine seisukoht loob õigusliku raamistiku teemaksude kehtestamiseks, mis on selgem ja hõlpsamini läbipaistvalt, objektiivselt ja õiglaselt rakendatav, ning mis samal ajal annab uusi võimalusi kasutada teemakse seaduslikul viisil ühenduses esinevate keskkonnakahju ja ummikutega seotud probleemide lahendamiseks. Tekstiga saavutatakse 1999. aasta direktiivi tegelik, nähtav ja käegakatsutav parandamine, tasakaalustades säästva transpordipoliitika edendamise vajadust tõhusalt toimiva siseturu tähtsusega.

---

(1)  ELT C 241, 28.9.2004, lk 58.

(2)  ELT C 109, 30.4.2004, lk 14.

(3)  KOM(2001) 370, 12.9.2001

---

| 8.11.2005 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 275/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.11.2005

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 275/19

---

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 34/2005,

23. september 2005,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... direktiiv 2005/ /EÜ, mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/76/EMÜ

(2005/C 275 E/02)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

võttes arvesse regioonide komitee arvamust, (2)

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Euroopa Ühenduses on vajadus energia lõppkasutuse tõhususe parandamise ja energianõudluse suunamise ja taastuvenergia tootmise edendamise järele, kuna igasugune muu mõju energiatarnimisele ja jaotamistingimustele lühiajalises või keskpikas perspektiivis, olgu siis uute võimsuste rajamise või ülekande jaotamise parandamise teel, on suhteliselt piiratud. Käesolev direktiiv aitab seega parandada varustuskindlust. |
| --- | --- |

(1)

Euroopa Ühenduses on vajadus energia lõppkasutuse tõhususe parandamise ja energianõudluse suunamise ja taastuvenergia tootmise edendamise järele, kuna igasugune muu mõju energiatarnimisele ja jaotamistingimustele lühiajalises või keskpikas perspektiivis, olgu siis uute võimsuste rajamise või ülekande jaotamise parandamise teel, on suhteliselt piiratud. Käesolev direktiiv aitab seega parandada varustuskindlust.

| (2) | Energia lõppkasutuse tõhususe parandamine aitab kaasa primaarenergia tarbimise ning CO2 ja muude kasvuhoonegaaside heitkoguste vähenemisele. Nimetatud heitkogused kasvavad pidevalt ja see muudab Kyoto kohustuste täitmise järjest raskemaks. Ühenduse kasvuhoonegaaside heitkogustest 78 % tuleneb energiasektoriga seotud inimtegevusest. Kuuendas keskkonnaalases tegevusprogrammis, mis võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1600/2002/EÜ (4) nähakse ette heitkoguste edasise vähendamise vajadus, et saavutada Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni pikaajaline eesmärk stabiliseerida kasvuhoonegaaside kontsentratsioon atmosfääris tasemel, mis võimaldaks vältida kliimasüsteemi ohtlikku inimtekkelist häirimist. |
| --- | --- |

(2)

Energia lõppkasutuse tõhususe parandamine aitab kaasa primaarenergia tarbimise ning CO2 ja muude kasvuhoonegaaside heitkoguste vähenemisele. Nimetatud heitkogused kasvavad pidevalt ja see muudab Kyoto kohustuste täitmise järjest raskemaks. Ühenduse kasvuhoonegaaside heitkogustest 78 % tuleneb energiasektoriga seotud inimtegevusest. Kuuendas keskkonnaalases tegevusprogrammis, mis võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1600/2002/EÜ (4) nähakse ette heitkoguste edasise vähendamise vajadus, et saavutada Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni pikaajaline eesmärk stabiliseerida kasvuhoonegaaside kontsentratsioon atmosfääris tasemel, mis võimaldaks vältida kliimasüsteemi ohtlikku inimtekkelist häirimist.

| (3) | Energia lõppkasutuse tõhususe parandamine võimaldab kasutada potentsiaalset kuluefektiivset säästu majanduslikult tõhusal viisil. Energiatõhususe parandamise meetmete abil saaks nimetatud energiasäästu suurendada ja aidata sellega vähendada Euroopa Ühenduse sõltuvust energiaimpordist. Lisaks võimaldab energiatõhusamate tehnoloogiate arendamine edendada Euroopa Ühenduse uuenduslikkust ja konkurentsivõimet nagu on rõhutatud Lissaboni strateegias. |
| --- | --- |

(3)

Energia lõppkasutuse tõhususe parandamine võimaldab kasutada potentsiaalset kuluefektiivset säästu majanduslikult tõhusal viisil. Energiatõhususe parandamise meetmete abil saaks nimetatud energiasäästu suurendada ja aidata sellega vähendada Euroopa Ühenduse sõltuvust energiaimpordist. Lisaks võimaldab energiatõhusamate tehnoloogiate arendamine edendada Euroopa Ühenduse uuenduslikkust ja konkurentsivõimet nagu on rõhutatud Lissaboni strateegias.

| (4) | Komisjoni teatises Euroopa kliimamuutuste programmi esimese etapi rakendamise kohta nimetatakse energianõudluse haldamist käsitlevat direktiivi ühena ühenduse tasandil võetavatest kliimamuutustega seotud prioriteetsetest meetmetest. |
| --- | --- |

(4)

Komisjoni teatises Euroopa kliimamuutuste programmi esimese etapi rakendamise kohta nimetatakse energianõudluse haldamist käsitlevat direktiivi ühena ühenduse tasandil võetavatest kliimamuutustega seotud prioriteetsetest meetmetest.

| (5) | Käesolev direktiiv on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiiviga 2003/54/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/92/EÜ, (5) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiiviga 2003/55/EÜ maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta ning direktiivi 98/30/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta, (6) mis näevad ette võimaluse kasutada energiatõhusust ja nõudluse juhtimist alternatiivina uutele energiavõimsustele ja keskkonnakaitse eesmärgil, mis võimaldab liikmesriikidel muu hulgas korraldada uute energiavõimsuste pakkumismenetlusi või kasutada energiatõhususe või nõudlusega seotud meetmeid, sealhulgas valgete sertifikaatide süsteeme. |
| --- | --- |

(5)

Käesolev direktiiv on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiiviga 2003/54/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/92/EÜ, (5) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiiviga 2003/55/EÜ maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta ning direktiivi 98/30/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta, (6) mis näevad ette võimaluse kasutada energiatõhusust ja nõudluse juhtimist alternatiivina uutele energiavõimsustele ja keskkonnakaitse eesmärgil, mis võimaldab liikmesriikidel muu hulgas korraldada uute energiavõimsuste pakkumismenetlusi või kasutada energiatõhususe või nõudlusega seotud meetmeid, sealhulgas valgete sertifikaatide süsteeme.

| (6) | Käesolev direktiiv ei piira direktiivi 2003/54/EÜ artikli 3 kohaldamist, milles nõutakse, et liikmesriigid tagaksid nende territooriumil kõikidele kodutarbijatele, ning kui liikmesriigid seda vajalikuks peavad, väikestele ettevõtjatele, osutataks universaalteenust, mis tähendab, et neil on õigus saada oma territooriumil kindlaksmääratud kvaliteediga elektritarneid mõistliku, hõlpsasti ja selgelt võrreldava ning läbipaistva hinnaga. |
| --- | --- |

(6)

Käesolev direktiiv ei piira direktiivi 2003/54/EÜ artikli 3 kohaldamist, milles nõutakse, et liikmesriigid tagaksid nende territooriumil kõikidele kodutarbijatele, ning kui liikmesriigid seda vajalikuks peavad, väikestele ettevõtjatele, osutataks universaalteenust, mis tähendab, et neil on õigus saada oma territooriumil kindlaksmääratud kvaliteediga elektritarneid mõistliku, hõlpsasti ja selgelt võrreldava ning läbipaistva hinnaga.

| (7) | Jaeturgude liberaliseerimine elektrienergia, maagaasi, kivisöe ja pruunsöe, kütte ja mõnel juhul isegi kaugkütte ja -jahutuse lõppkasutajatele on peaaegu alati toonud kaasa tõhususe suurenemise ja madalamad kulud energia tootmisel, ülekandmisel ja jaotamisel. Selline liberaliseerimine ei ole toodete ja teenuste puhul tinginud märkimisväärset konkurentsi, mis oleks võinud kaasa tuua tõhususe suurenemise nõudluse osas. |
| --- | --- |

(7)

Jaeturgude liberaliseerimine elektrienergia, maagaasi, kivisöe ja pruunsöe, kütte ja mõnel juhul isegi kaugkütte ja -jahutuse lõppkasutajatele on peaaegu alati toonud kaasa tõhususe suurenemise ja madalamad kulud energia tootmisel, ülekandmisel ja jaotamisel. Selline liberaliseerimine ei ole toodete ja teenuste puhul tinginud märkimisväärset konkurentsi, mis oleks võinud kaasa tuua tõhususe suurenemise nõudluse osas.

| (8) | Nõukogu kinnitas oma 7. detsembri 1998. aasta energiatõhususe resolutsioonis (7) ühenduse kui terviku eesmärki parandada kuni aastani 2010 energia lõpptarbimise intensiivsust ühe täiendava protsendipunkti võrra aastas. |
| --- | --- |

(8)

Nõukogu kinnitas oma 7. detsembri 1998. aasta energiatõhususe resolutsioonis (7) ühenduse kui terviku eesmärki parandada kuni aastani 2010 energia lõpptarbimise intensiivsust ühe täiendava protsendipunkti võrra aastas.

| (9) | Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma vastu riiklikud soovituslikud eesmärgid energia lõpptarbimise tõhususe edendamiseks ning energiateenuste turu püsiva kasvu ja elujõulisuse tagamiseks, ning sellega toetama Lissaboni strateegia ellurakendamist. Riiklike soovituslike eesmärkide vastuvõtmine energia lõpptarbimise tõhususe edendamiseks annab tõhusa koostoime teiste ühenduse õigusaktidega, mis nende kohaldamise korral aitavad saavutada nimetatud riiklikke eesmärke. |
| --- | --- |

(9)

Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma vastu riiklikud soovituslikud eesmärgid energia lõpptarbimise tõhususe edendamiseks ning energiateenuste turu püsiva kasvu ja elujõulisuse tagamiseks, ning sellega toetama Lissaboni strateegia ellurakendamist. Riiklike soovituslike eesmärkide vastuvõtmine energia lõpptarbimise tõhususe edendamiseks annab tõhusa koostoime teiste ühenduse õigusaktidega, mis nende kohaldamise korral aitavad saavutada nimetatud riiklikke eesmärke.

| (10) | Käesolev direktiiv nõuab liikmesriikidelt meetmete kasutuselevõttu, ja selle eesmärkide täitmine sõltub mõjust, mida need meetmed omavad energia lõppkasutajatele. Liikmesriikide meetmete lõpptulemus on seetõttu sõltuv paljudest välisteguritest, mis mõjutavad tarbijate käitumist energiatarbimise suhtes ja nende soovi rakendada energiasäästumeetodeid ja kasutada energiat säästvaid seadmeid. Seega, kuigi liikmesriigid kohustuvad tegema jõupingutusi 6 %-lise sihtnäitaja saavutamiseks, on siseriiklik säästueesmärk soovituslik ja sellega ei kaasne liikmesriikidele õiguslikult täitmisele pööratavat kohustust selle saavutamiseks |
| --- | --- |

(10)

Käesolev direktiiv nõuab liikmesriikidelt meetmete kasutuselevõttu, ja selle eesmärkide täitmine sõltub mõjust, mida need meetmed omavad energia lõppkasutajatele. Liikmesriikide meetmete lõpptulemus on seetõttu sõltuv paljudest välisteguritest, mis mõjutavad tarbijate käitumist energiatarbimise suhtes ja nende soovi rakendada energiasäästumeetodeid ja kasutada energiat säästvaid seadmeid. Seega, kuigi liikmesriigid kohustuvad tegema jõupingutusi 6 %-lise sihtnäitaja saavutamiseks, on siseriiklik säästueesmärk soovituslik ja sellega ei kaasne liikmesriikidele õiguslikult täitmisele pööratavat kohustust selle saavutamiseks

| (11) | Energiasäästu eesmärkide saavutamisel tehnoloogiliste, käitumuslike ja/või majanduslike muutuste kaudu tuleks vältida olulist kahjulikku keskkonnamõju ning austada sotsiaalseid prioriteete. |
| --- | --- |

(11)

Energiasäästu eesmärkide saavutamisel tehnoloogiliste, käitumuslike ja/või majanduslike muutuste kaudu tuleks vältida olulist kahjulikku keskkonnamõju ning austada sotsiaalseid prioriteete.

| (12) | Suuremat lõpptarbimise tõhusust on võimalik saavutada energiateenuste või muude energiatõhususe parandamise meetmete kättesaadavuse parandamisega ja nende järele nõudluse suurendamisega. |
| --- | --- |

(12)

Suuremat lõpptarbimise tõhusust on võimalik saavutada energiateenuste või muude energiatõhususe parandamise meetmete kättesaadavuse parandamisega ja nende järele nõudluse suurendamisega.

| (13) | Energiasäästu potentsiaali ärakasutamiseks teatud turusegmentides, kus energiaauditid üldiselt müügil ei ole, nagu näiteks kodumajapidamistes, peaksid liikmesriigid tagama energiaauditite kättesaadavuse. |
| --- | --- |

(13)

Energiasäästu potentsiaali ärakasutamiseks teatud turusegmentides, kus energiaauditid üldiselt müügil ei ole, nagu näiteks kodumajapidamistes, peaksid liikmesriigid tagama energiaauditite kättesaadavuse.

| (14) | Nõukogu 5. detsembri 2000. aasta järeldustes nimetatakse energiateenuste edendamist ühenduse strateegia arendamise kaudu energiatõhususe parandamise prioriteetse valdkonnana. |
| --- | --- |

(14)

Nõukogu 5. detsembri 2000. aasta järeldustes nimetatakse energiateenuste edendamist ühenduse strateegia arendamise kaudu energiatõhususe parandamise prioriteetse valdkonnana.

| (15) | Energiatarnijad, jaotusvõrgu haldurid ja energia jaemüügiettevõtjad saavad energiatõhusust Euroopa Ühenduses parandada, turustades tõhusamat lõpptarbimist võimaldavaid energiateenuseid, näiteks siseruumide soojusmugavus, soe tarbevesi, jahutus, toodete valmistamine, valgustus ja ajamid. Kasumi maksimeerimine oleks seega energiatarnijate, jaotusvõrgu haldurite ja energia jaemüügiettevõtjate jaoks tihedamalt seotud energiateenuste müügiga võimalikult paljudele tarbijatele, mitte igale tarbijale võimalikult suure energiakoguse müügiga. |
| --- | --- |

(15)

Energiatarnijad, jaotusvõrgu haldurid ja energia jaemüügiettevõtjad saavad energiatõhusust Euroopa Ühenduses parandada, turustades tõhusamat lõpptarbimist võimaldavaid energiateenuseid, näiteks siseruumide soojusmugavus, soe tarbevesi, jahutus, toodete valmistamine, valgustus ja ajamid. Kasumi maksimeerimine oleks seega energiatarnijate, jaotusvõrgu haldurite ja energia jaemüügiettevõtjate jaoks tihedamalt seotud energiateenuste müügiga võimalikult paljudele tarbijatele, mitte igale tarbijale võimalikult suure energiakoguse müügiga.

| (16) | Võttes täielikult arvesse energiasektori turuosaliste siseriiklikku korraldust ja selleks, et soodustada käesoleva direktiiviga sätestatud energiateenuste ja energiatõhususe parandamise meetmete rakendamist, peaks liikmesriikidel olema võimalus sätestada energiatarnijatele, jaotusvõrgu halduritele või energia jaemüügiettevõtjatele või võimaluse korral kahele neist või kõigile nimetatud turuosalistele kohustus pakkuda selliseid teenused ja osaleda selliste meetmete rakendamisel. |
| --- | --- |

(16)

Võttes täielikult arvesse energiasektori turuosaliste siseriiklikku korraldust ja selleks, et soodustada käesoleva direktiiviga sätestatud energiateenuste ja energiatõhususe parandamise meetmete rakendamist, peaks liikmesriikidel olema võimalus sätestada energiatarnijatele, jaotusvõrgu halduritele või energia jaemüügiettevõtjatele või võimaluse korral kahele neist või kõigile nimetatud turuosalistele kohustus pakkuda selliseid teenused ja osaleda selliste meetmete rakendamisel.

| (17) | Üheks uuenduslikuks meetmeks, mida tuleks edendada, on kasutada kolmanda isiku kaasamist rahastamisse. Sellisel juhul väldivad kasusaajad investeerimiskulutusi, kasutades osa kolmanda isiku investeeringu abil saadava energiasäästu rahalistest vahenditest kolmanda isiku investeeringu ja intressikulude tagasimaksmiseks. |
| --- | --- |

(17)

Üheks uuenduslikuks meetmeks, mida tuleks edendada, on kasutada kolmanda isiku kaasamist rahastamisse. Sellisel juhul väldivad kasusaajad investeerimiskulutusi, kasutades osa kolmanda isiku investeeringu abil saadava energiasäästu rahalistest vahenditest kolmanda isiku investeeringu ja intressikulude tagasimaksmiseks.

| (18) | Selleks, et võrguenergia tariifid ja muud regulatsioonid soodustaksid lõpptarbimise energiatõhusust, tuleks kõrvaldada suuremat energiatarbimist soodustavad põhjendamatud stiimulid. |
| --- | --- |

(18)

Selleks, et võrguenergia tariifid ja muud regulatsioonid soodustaksid lõpptarbimise energiatõhusust, tuleks kõrvaldada suuremat energiatarbimist soodustavad põhjendamatud stiimulid.

| (19) | Head eeskuju investeeringute, hoolduse ja energiat tarbivate seadmete, energiateenuste ja teiste energiatõhususe meetmetega seonduvate muude kulude osas peaks näitama iga liikmesriigi avalik sektor. Seetõttu tuleks julgustada avalikku sektorit lisama energiatõhususe parandamise aspektid oma investeeringutesse, amortisatsiooninormidesse ja tegevuseelarvetesse. Pidades silmas asjaolu, et liikmesriikide haldusstruktuurid erinevad üksteisest suurel määral, tuleks erinevad avaliku sektori poolt võetavad meetmed võtta vastaval siseriiklikul, piirkondlikul ja/või kohalikul tasandil. |
| --- | --- |

(19)

Head eeskuju investeeringute, hoolduse ja energiat tarbivate seadmete, energiateenuste ja teiste energiatõhususe meetmetega seonduvate muude kulude osas peaks näitama iga liikmesriigi avalik sektor. Seetõttu tuleks julgustada avalikku sektorit lisama energiatõhususe parandamise aspektid oma investeeringutesse, amortisatsiooninormidesse ja tegevuseelarvetesse. Pidades silmas asjaolu, et liikmesriikide haldusstruktuurid erinevad üksteisest suurel määral, tuleks erinevad avaliku sektori poolt võetavad meetmed võtta vastaval siseriiklikul, piirkondlikul ja/või kohalikul tasandil.

| (20) | Energiasäästu eesmärgi saavutamiseks rakendatud energiateenuseid, energiatõhususe parandamise programme ja muid energiatõhususe parandamise meetmeid võib toetada ja/või rakendada sidusrühmade ja liikmesriikide poolt määratud sõltumatute avaliku sektori organite vaheliste vabatahtlike kokkulepete kaudu. |
| --- | --- |

(20)

Energiasäästu eesmärgi saavutamiseks rakendatud energiateenuseid, energiatõhususe parandamise programme ja muid energiatõhususe parandamise meetmeid võib toetada ja/või rakendada sidusrühmade ja liikmesriikide poolt määratud sõltumatute avaliku sektori organite vaheliste vabatahtlike kokkulepete kaudu.

| (21) | Energiatõhususe parandamise meetmete määratlemisel tuleks arvesse võtta tõhususe kasvu, mis saavutatakse tasuvate tehnoloogiliste uuenduste, näiteks elektrooniliste arvestite laialdase kasutamisega. |
| --- | --- |

(21)

Energiatõhususe parandamise meetmete määratlemisel tuleks arvesse võtta tõhususe kasvu, mis saavutatakse tasuvate tehnoloogiliste uuenduste, näiteks elektrooniliste arvestite laialdase kasutamisega.

| (22) | Et võimaldada lõppkasutajal teha oma energiatarbimise osas paremal informeeritusel põhinevaid otsuseid, tuleks talle anda piisavat sellekohast teavet ja ka muud asjakohast teavet, näiteks kättesaadavate energiatõhususe parandamise meetmete ja lõppkasutaja võrdlevate profiilide kohta või energiat tarbivate seadmete (“Factor Four” elemente sisaldavate või sarnaste seadmete) objektiivsete tehnospetsifikaatide kohta. |
| --- | --- |

(22)

Et võimaldada lõppkasutajal teha oma energiatarbimise osas paremal informeeritusel põhinevaid otsuseid, tuleks talle anda piisavat sellekohast teavet ja ka muud asjakohast teavet, näiteks kättesaadavate energiatõhususe parandamise meetmete ja lõppkasutaja võrdlevate profiilide kohta või energiat tarbivate seadmete (“Factor Four” elemente sisaldavate või sarnaste seadmete) objektiivsete tehnospetsifikaatide kohta.

| (23) | Käesoleva direktiivi vastuvõtmisega on kõik nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiivi 93/76/EMÜ süsinikdioksiidi heitmete vähendamise kohta energiatõhususe suurendamise teel (SAVE) (8) olulised sätted hõlmatud ühenduse muude õigusaktidega ning seepärast tuleks direktiiv 93/76/EMÜ kehtetuks tunnistada. |
| --- | --- |

(23)

Käesoleva direktiivi vastuvõtmisega on kõik nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiivi 93/76/EMÜ süsinikdioksiidi heitmete vähendamise kohta energiatõhususe suurendamise teel (SAVE) (8) olulised sätted hõlmatud ühenduse muude õigusaktidega ning seepärast tuleks direktiiv 93/76/EMÜ kehtetuks tunnistada.

| (24) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärgid, nimelt energia lõpptarbimise tõhususe edendamine ja energiateenuste turu arendamine, ei ole liikmesriikide tasandil piisaval määral saavutatavad ning on seega paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. |
| --- | --- |

(24)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärgid, nimelt energia lõpptarbimise tõhususe edendamine ja energiateenuste turu arendamine, ei ole liikmesriikide tasandil piisaval määral saavutatavad ning on seega paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

| (25) | Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, (9) |
| --- | --- |

(25)

Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, (9)

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I PEATÜKK

OBJEKT JA KOHALDAMISALA

Artikkel 1

Eesmärk

Käesoleva direktiivi eesmärk on edendada energia lõpptarbimise tõhususe kuluefektiivset parandamist liikmesriikides:

| a) | sätestades vajalikud soovituslikud eesmärgid, mehhanismid, stiimulid ning institutsioonilise, finants- ja õigusliku raamistiku, et kõrvaldada praegused turutõkked ja -puudused, mis takistavad energia tõhusat lõppkasutust; |
| --- | --- |

a)

sätestades vajalikud soovituslikud eesmärgid, mehhanismid, stiimulid ning institutsioonilise, finants- ja õigusliku raamistiku, et kõrvaldada praegused turutõkked ja -puudused, mis takistavad energia tõhusat lõppkasutust;

| b) | luues tingimused energiateenuste turu arenguks ja muude energiatõhususe parandamise meetmete pakkumiseks lõppkasutajatele. |
| --- | --- |

b)

luues tingimused energiateenuste turu arenguks ja muude energiatõhususe parandamise meetmete pakkumiseks lõppkasutajatele.

Artikkel 2

Kohaldamisala

Käesolevat direktiivi kohaldatakse:

| a) | energiatõhususe parandamise meetmete pakkujate, sealhulgas energiatarnijate, jaotusvõrgu haldurite ja energia jaemüügiettevõtjate suhtes. Liikmesriigid võivad siiski artikleid 6 ja 13 mitte kohaldada energia väiketarnijate, väikeste jaotusvõrguettevõtjate ja väikeste jaemüügiettevõtjate suhtes; |
| --- | --- |

a)

energiatõhususe parandamise meetmete pakkujate, sealhulgas energiatarnijate, jaotusvõrgu haldurite ja energia jaemüügiettevõtjate suhtes. Liikmesriigid võivad siiski artikleid 6 ja 13 mitte kohaldada energia väiketarnijate, väikeste jaotusvõrguettevõtjate ja väikeste jaemüügiettevõtjate suhtes;

| b) | lõpptarbijate suhtes; direktiivi ei kohaldata siiski selliste äriühingute suhtes mis on seotud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (10) I lisas loetletud tegevusaladega ning transpordiettevõtjate nende osade suhtes, mis põhinevad peamiselt lennukikütuse ja laevade punkrivaru kasutamisel; |
| --- | --- |

b)

lõpptarbijate suhtes; direktiivi ei kohaldata siiski selliste äriühingute suhtes mis on seotud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (10) I lisas loetletud tegevusaladega ning transpordiettevõtjate nende osade suhtes, mis põhinevad peamiselt lennukikütuse ja laevade punkrivaru kasutamisel;

| c) | relvajõudude suhtes vaid sellises ulatuses, mille puhul direktiivi kohaldamine ei põhjusta konflikti relvajõudude tegevuse olemuse ja põhieesmärkidega, ning välja arvatud üksnes sõjaliseks otstarbeks kasutatav materjal. |
| --- | --- |

c)

relvajõudude suhtes vaid sellises ulatuses, mille puhul direktiivi kohaldamine ei põhjusta konflikti relvajõudude tegevuse olemuse ja põhieesmärkidega, ning välja arvatud üksnes sõjaliseks otstarbeks kasutatav materjal.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

| a) | energia — kõik kaubanduslikult kättesaadavad energialiigid, sealhulgas elektrienergia, maagaas (sealhulgas veeldatud maagaas ja veeldatud naftagaas), kõik kütteks ja jahutuseks (sealhulgas kaugkütteks ja -jahutuseks kasutatavad kütused), kivisüsi ja pruunsüsi, turvas, mootorikütus (välja arvatud lennukikütus ja laevade punkrivaru), ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. septembri 2001. aasta direktiivis 2001/77/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia siseturul (11) määratletud biomass; |
| --- | --- |

a)

energia — kõik kaubanduslikult kättesaadavad energialiigid, sealhulgas elektrienergia, maagaas (sealhulgas veeldatud maagaas ja veeldatud naftagaas), kõik kütteks ja jahutuseks (sealhulgas kaugkütteks ja -jahutuseks kasutatavad kütused), kivisüsi ja pruunsüsi, turvas, mootorikütus (välja arvatud lennukikütus ja laevade punkrivaru), ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. septembri 2001. aasta direktiivis 2001/77/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia siseturul (11) määratletud biomass;

| b) | energiatõhusus — väljundjõudluse, -teenuse, -kauba või -energia ja tarbitud energia suhtarv; |
| --- | --- |

b)

energiatõhusus — väljundjõudluse, -teenuse, -kauba või -energia ja tarbitud energia suhtarv;

| c) | energiatõhususe parandamine — energia lõpptarbimise tõhususe suurendamine tehnoloogiliste, käitumuslike ja/või majanduslike muutuste tulemusena; |
| --- | --- |

c)

energiatõhususe parandamine — energia lõpptarbimise tõhususe suurendamine tehnoloogiliste, käitumuslike ja/või majanduslike muutuste tulemusena;

| d) | energiasääst — enne ja pärast ühe või enama energiatõhususe parandamise meetme rakendamist tarbimise mõõtmise ja/või hindamisega kindlaksmääratud säästetud energia kogus, kui seejuures on tagatud normaliseerimine energiatarbimist mõjutavate välistingimuste suhtes; |
| --- | --- |

d)

energiasääst — enne ja pärast ühe või enama energiatõhususe parandamise meetme rakendamist tarbimise mõõtmise ja/või hindamisega kindlaksmääratud säästetud energia kogus, kui seejuures on tagatud normaliseerimine energiatarbimist mõjutavate välistingimuste suhtes;

| e) | energiateenus — füüsiline hüve, kasu või kaup, mis tuleneb energia ja energiatõhusa tehnoloogia kombinatsioonist, mille hulka võib kuuluda teenuse osutamiseks vajalik tegevus, hooldus ja kontroll, mis on tarnitud lepingu alusel ja mis tavaliselt viib kontrollitava ja mõõdetava või hinnatava energiatõhususe paranemiseni; |
| --- | --- |

e)

energiateenus — füüsiline hüve, kasu või kaup, mis tuleneb energia ja energiatõhusa tehnoloogia kombinatsioonist, mille hulka võib kuuluda teenuse osutamiseks vajalik tegevus, hooldus ja kontroll, mis on tarnitud lepingu alusel ja mis tavaliselt viib kontrollitava ja mõõdetava või hinnatava energiatõhususe paranemiseni;

| f) | energiatõhususe mehhanismid — üldmeetmed, mida valitsused või valitsusasutused kasutavad turuosalejatele toetava raamistiku või stiimulite loomiseks energiateenuste ja energiatõhususe parandamise meetmete pakkumiseks ja ostmiseks; |
| --- | --- |

f)

energiatõhususe mehhanismid — üldmeetmed, mida valitsused või valitsusasutused kasutavad turuosalejatele toetava raamistiku või stiimulite loomiseks energiateenuste ja energiatõhususe parandamise meetmete pakkumiseks ja ostmiseks;

| g) | energiatõhususe parandamise programmid — tegevused, mis on suunatud lõpptarbijate rühmadele ja mis tavaliselt viivad kontrollitava ja mõõdetava või hinnatava energiatõhususe paranemiseni; |
| --- | --- |

g)

energiatõhususe parandamise programmid — tegevused, mis on suunatud lõpptarbijate rühmadele ja mis tavaliselt viivad kontrollitava ja mõõdetava või hinnatava energiatõhususe paranemiseni;

| h) | energiatõhususe parandamise meetmed — kõik meetmed, mis tavaliselt viivad kontrollitava ja mõõdetava või hinnatava energiatõhususe paranemiseni; |
| --- | --- |

h)

energiatõhususe parandamise meetmed — kõik meetmed, mis tavaliselt viivad kontrollitava ja mõõdetava või hinnatava energiatõhususe paranemiseni;

| i) | energiateenuse ettevõtja-: füüsiline või juriidiline isik, kes pakub energiateenuseid ja/või teisi energiatõhususe parandamise meetmeid kasutaja hoones või ruumides ning võtab seda tehes teatava finantsriski. Osutatud teenuste eest maksmine põhineb (täielikult või osaliselt) energiatõhususe parandamise ja muude kokkulepitud tulemuslikkuse kriteeriumite saavutamisel; |
| --- | --- |

i)

energiateenuse ettevõtja-: füüsiline või juriidiline isik, kes pakub energiateenuseid ja/või teisi energiatõhususe parandamise meetmeid kasutaja hoones või ruumides ning võtab seda tehes teatava finantsriski. Osutatud teenuste eest maksmine põhineb (täielikult või osaliselt) energiatõhususe parandamise ja muude kokkulepitud tulemuslikkuse kriteeriumite saavutamisel;

| j) | energiatulemuslikkuse leping — kasusaaja ja energiatõhususe parandamise meetme tarnija (tavaliselt energiateenuse ettevõtja) vaheline kokkulepe, mille alusel makstakse nimetatud meetme investeeringute eest sõltuvalt lepingus kokkulepitud energiatõhususe parandamise tasemele; |
| --- | --- |

j)

energiatulemuslikkuse leping — kasusaaja ja energiatõhususe parandamise meetme tarnija (tavaliselt energiateenuse ettevõtja) vaheline kokkulepe, mille alusel makstakse nimetatud meetme investeeringute eest sõltuvalt lepingus kokkulepitud energiatõhususe parandamise tasemele;

| k) | kolmandate isikute kaasamine rahastamisse — kokkulepe milles lisaks energiatarnijale ja energiatõhususe paranemise meetmest kasusaajale osaleb ka kolmas isik, kes maksab meetme eest ja nõuab kasusaajalt sisse tasu, mis on võrdväärne energiatõhususe parandamise meetmest saavutatud energiasäästu osaga. Nimetatud kolmas isik võib aga ei tarvitse olla energiateenuse ettevõtja; |
| --- | --- |

k)

kolmandate isikute kaasamine rahastamisse — kokkulepe milles lisaks energiatarnijale ja energiatõhususe paranemise meetmest kasusaajale osaleb ka kolmas isik, kes maksab meetme eest ja nõuab kasusaajalt sisse tasu, mis on võrdväärne energiatõhususe parandamise meetmest saavutatud energiasäästu osaga. Nimetatud kolmas isik võib aga ei tarvitse olla energiateenuse ettevõtja;

| l) | energiaauditid — süstemaatiline menetlus, mille abil saadakse adekvaatseid teadmisi hoone või hoonete rühma, tööstusprotsessi ja/või tööstusrajatise ja eraõiguslike või avalik-õiguslike teenuste kohta, millega määratakse kulutõhusa energiasäästu võimalused ja säästu suurus ning mille tulemuste põhjal koostatakse aruanne; |
| --- | --- |

l)

energiaauditid — süstemaatiline menetlus, mille abil saadakse adekvaatseid teadmisi hoone või hoonete rühma, tööstusprotsessi ja/või tööstusrajatise ja eraõiguslike või avalik-õiguslike teenuste kohta, millega määratakse kulutõhusa energiasäästu võimalused ja säästu suurus ning mille tulemuste põhjal koostatakse aruanne;

| m) | energiasäästu finantsinstrumendid — kõik rahastamisvahendid nagu fondid, subsiidiumid, maksuvähendused, laenud, kolmandate isikute kaasamine rahastamisse, energiatulemuslikkuse lepingud, energiasäästu lepingute tagamine, energia allhange ja muud asjakohased lepingud, mis on avalik-õiguslike või eraõiguslike isikute poolt tehtud turul kättesaadavaks, et osaliselt vähendada või täielikult katta energiatõhususe parandamise meetmete rakendamise algseid kulusid; |
| --- | --- |

m)

energiasäästu finantsinstrumendid — kõik rahastamisvahendid nagu fondid, subsiidiumid, maksuvähendused, laenud, kolmandate isikute kaasamine rahastamisse, energiatulemuslikkuse lepingud, energiasäästu lepingute tagamine, energia allhange ja muud asjakohased lepingud, mis on avalik-õiguslike või eraõiguslike isikute poolt tehtud turul kättesaadavaks, et osaliselt vähendada või täielikult katta energiatõhususe parandamise meetmete rakendamise algseid kulusid;

| n) | lõpptarbija — füüsiline või juriidiline isik, kes ostab energiat oma lõpptarbimiseks; |
| --- | --- |

n)

lõpptarbija — füüsiline või juriidiline isik, kes ostab energiat oma lõpptarbimiseks;

| o) | energiatarnija — füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab energia transpordi eest selle tarnimiseks lõpptarbijale ja jaotusjaamadele, mis müüvad energia lõpptarbijale. Käesolev määratlus ei hõlma elektri ja maagaasi jaotusvõrgu haldureid, kes on hõlmatud punktiga p; |
| --- | --- |

o)

energiatarnija — füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab energia transpordi eest selle tarnimiseks lõpptarbijale ja jaotusjaamadele, mis müüvad energia lõpptarbijale. Käesolev määratlus ei hõlma elektri ja maagaasi jaotusvõrgu haldureid, kes on hõlmatud punktiga p;

| p) | jaotusvõrgu haldur — füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab jaotusvõrgu kasutamise eest, tagades selle hoolduse ja vajadusel elektri- ja maagaasivõrgu arendamise teatud paikkonnas, ning vajadusel võrgu vastastikuse ühendamise teiste võrkudega, ning kes tagab võrgu pikaajalise võime rahuldada mõistlikku nõudlust elektrienergia ja maagaasi jaotamise järele; |
| --- | --- |

p)

jaotusvõrgu haldur — füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab jaotusvõrgu kasutamise eest, tagades selle hoolduse ja vajadusel elektri- ja maagaasivõrgu arendamise teatud paikkonnas, ning vajadusel võrgu vastastikuse ühendamise teiste võrkudega, ning kes tagab võrgu pikaajalise võime rahuldada mõistlikku nõudlust elektrienergia ja maagaasi jaotamise järele;

| q) | energia jaemüügiettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes tegeleb energia müügiga lõpptarbijatele; |
| --- | --- |

q)

energia jaemüügiettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes tegeleb energia müügiga lõpptarbijatele;

| r) | väiketarnija, väike jaotusvõrgu haldur ja väike energia jaemüügiettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes tegeleb energia müügiga lõpptarbijatele, ja kes jaotab või müüb vähem kui 100 GWh energiat aastas või kellel on vähem kui 10 töötajat või kelle aastakäive ja/või aastabilansi kogumaht on alla 2 miljoni euro. Nimetatud künniste kohaldamisel käsitletakse mootorikütuse jaotamist või müüki teistest energialiikidest eraldi; |
| --- | --- |

r)

väiketarnija, väike jaotusvõrgu haldur ja väike energia jaemüügiettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes tegeleb energia müügiga lõpptarbijatele, ja kes jaotab või müüb vähem kui 100 GWh energiat aastas või kellel on vähem kui 10 töötajat või kelle aastakäive ja/või aastabilansi kogumaht on alla 2 miljoni euro. Nimetatud künniste kohaldamisel käsitletakse mootorikütuse jaotamist või müüki teistest energialiikidest eraldi;

| s) | valged sertifikaadid — sõltumatute sertifitseerimisasutuste väljastatud sertifikaadid, mis kinnitavad turuosaliste väiteid energiatõhususe parandamise meetmete tulemusena saavutatud energiasäästude kohta. |
| --- | --- |

s)

valged sertifikaadid — sõltumatute sertifitseerimisasutuste väljastatud sertifikaadid, mis kinnitavad turuosaliste väiteid energiatõhususe parandamise meetmete tulemusena saavutatud energiasäästude kohta.

II PEATÜKK

ENERGIA SÄÄSTUEESMÄRGID

Artikkel 4

Üldeesmärk

1.   Liikmesriigid võtavad vastu ja seavad sihiks saavutada käesoleva direktiivi kohaldamise kuue aastaga üldine siseriiklik soovituslik eesmärk 6 %, mis saavutatakse energiateenuste ja muude energiatõhususe parandamise meetmete kaudu. Liikmesriigid võtavad nimetatud eesmärgi saavutamiseks kavandatud kuluefektiivseid, teostatavaid ja põhjendatud meetmeid.

Nimetatud siseriiklik soovituslik säästueesmärk määratakse ja arvutatakse kooskõlas I lisas esitatud sätete ja metoodikaga. Energiasäästu võrdluse eesmärgil ning võrreldavatesse ühikutesse teisendamiseks rakendatakse II lisas esitatud ümberarvestuskoefitsiente, välja arvatud juhul, kui õigustatud on muude koefitsientide kasutamine. Sobivad energiatõhususe parandamise meetmete näited on esitatud III lisas. Energiasäästu mõõtmise ja kontrollimise üldraamistik on esitatud IV lisas.

2.   Kooskõlas artikliga 14 esitatava esimese aruande koostamise eesmärgil määravad liikmesriigid ajutise siseriikliku soovitusliku säästueesmärgi käesoleva direktiivi kohaldamise kolmandaks aastaks. Nimetatud ajutine eesmärk peab olema realistlik ja kooskõlas lõigus 1 osutatud üldise soovitusliku eesmärgiga.

3.   Liikmesriigid annavad ühele või mitmele uuele või olemasolevale avaliku sektori asutusele või ametile üldkontrolli teostamise õiguse ja vastutuse lõikes 1 osutatud eesmärkide saavutamise raamistiku järelevalve eest. Seejärel tõendavad nimetatud asutused, et sääst on saadud energiateenuste ja muude energiatõhususe parandamise meetmete abil, sealhulgas olemasolevate siseriiklike energiatõhususe parandamise meetmete abil, ning annavad tulemuste kohta aru.

4.   Pärast käesoleva direktiivi läbivaatamist esimese kolme aasta möödudes selle kohaldamisest ning aruande koostamist kaalub komisjon, kas on vaja esitada ettepanek direktiiviks, millega arendatakse edasi turupõhist lähenemisviisi energiatõhususe parandamiseks valgete sertifikaatide rakendamise kaudu.

Artikkel 5

Energia lõpptarbimise tõhusus avalikus sektoris

1.   Liikmesriigid tagavad, et avalik sektor on käesoleva direktiiviga seoses eeskujuks.

Sel eesmärgil tagavad nad, et avalik sektor võtab ühe või mitu energiatõhususe parandamise meetme/meedet, keskendudes kuluefektiivsetele meetmetele, mis annavad suurima energiasäästu lühima ajavahemiku jooksul. Nimetatud meetmed võetakse asjakohasel siseriiklikul, piirkondlikul ja/või kohalikul tasandil ja need võivad sisaldada seadusandlikke algatusi ja/või vabatahtlikke kokkuleppeid või teisi samaväärse mõjuga korraldusi. Ilma et see piiraks siseriiklike ja ühenduse riigihankeid käsitlevate õigusaktide kohaldamist, võib selliseid meetmeid valida V lisas esitatud soovituslikust loetelust. Artiklis 14 osutatud aruandes jälgivad liikmesriigid avaliku sektori siseriikliku soovitusliku säästueesmärgiga seotud tegutsemist.

2.   Liikmesriigid panevad vastutuse lõikes 1 sätestatud energiatõhususe parandamise nõuete integreerimise haldamise, juhtimise ja rakendamise eest ühele või mitmele uuele või olemasolevale organisatsioonile. Need võivad olla samad asutused või ametid, millele on osutatud artikli 4 lõikes 3.

III PEATÜKK

ENERGIA LÕPPTARBIMISE TÕHUSUSE JA ENERGIATEENUSTE EDENDAMINE

Artikkel 6

Energiatarnijad, jaotusvõrgu haldurid ja energia jaemüügiettevõtjad

1.   Liikmesriigid tagavad, et energiatarnijad, jaotusvõrgu haldurid ja energia jaemüügiettevõtjad, kes müüvad energiat:

| a) | esitavad nõudmisel, aga mitte rohkem kui üks kord aastas, kokkuvõtliku statistilise andmestiku oma lõpptarbijate kohta artikli 4 lõikes 3 nimetatud määratud asutusele või ametile või muule määratud organile, eeldusel, et viimane edastab saadud teabe omakorda eelnevale. Nimetatud teave peab olema piisav, et kavandada ja rakendada energiatõhususe parandamise programme ning edendada ja jälgida energiateenuseid ja teisi energiatõhususe parandamise meetmeid. Selle hulka võib kuuluda varasem ja peab kuuluma praegune teave lõppkasutaja tarbimise kohta, sealhulgas vajadusel koormusnäitajad, tarbijagrupid, ja tarbijate geograafiline asukoht, samal ajal säilitatakse eraviisilise teabe või tundliku äriteabe puutumatus ja konfidentsiaalsus kooskõlas kohaldatavate ühenduse õigusaktidega; |
| --- | --- |

a)

esitavad nõudmisel, aga mitte rohkem kui üks kord aastas, kokkuvõtliku statistilise andmestiku oma lõpptarbijate kohta artikli 4 lõikes 3 nimetatud määratud asutusele või ametile või muule määratud organile, eeldusel, et viimane edastab saadud teabe omakorda eelnevale. Nimetatud teave peab olema piisav, et kavandada ja rakendada energiatõhususe parandamise programme ning edendada ja jälgida energiateenuseid ja teisi energiatõhususe parandamise meetmeid. Selle hulka võib kuuluda varasem ja peab kuuluma praegune teave lõppkasutaja tarbimise kohta, sealhulgas vajadusel koormusnäitajad, tarbijagrupid, ja tarbijate geograafiline asukoht, samal ajal säilitatakse eraviisilise teabe või tundliku äriteabe puutumatus ja konfidentsiaalsus kooskõlas kohaldatavate ühenduse õigusaktidega;

| b) | hoiduvad igasugusest tegevusest, mis võiks takistada nõudlust energiateenuste osutamise või muude energiatõhususe parandamise meetmete järele või takistada energiateenuste ja muude energiatõhususe parandamise meetmete turu arengut. Juhul kui selliseid takistavaid tegevusi esineb, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed nende lõpetamiseks. |
| --- | --- |

b)

hoiduvad igasugusest tegevusest, mis võiks takistada nõudlust energiateenuste osutamise või muude energiatõhususe parandamise meetmete järele või takistada energiateenuste ja muude energiatõhususe parandamise meetmete turu arengut. Juhul kui selliseid takistavaid tegevusi esineb, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed nende lõpetamiseks.

2.   Liikmesriigid:

| a) | valivad järgmistest nõuetest ühe või mitu nõuet, millele energiatarnijad, jaotusvõrgu haldurid ja/või jaemüügiettevõtjad peavad vastama otseselt ja/või teiste energiateenuste või energiatõhususe parandamise meetmete pakkujate kaudu kaudselt:






  i) | lõpptarbijale konkurentsivõimeliste hindadega energiateenuste pakkumise ja edendamise tagamine; või |
| --- | --- | --- |

a)

valivad järgmistest nõuetest ühe või mitu nõuet, millele energiatarnijad, jaotusvõrgu haldurid ja/või jaemüügiettevõtjad peavad vastama otseselt ja/või teiste energiateenuste või energiatõhususe parandamise meetmete pakkujate kaudu kaudselt:

i)

lõpptarbijale konkurentsivõimeliste hindadega energiateenuste pakkumise ja edendamise tagamine; või

| ii) | lõpptarbijatele konkurentsivõimeliste hindadega sõltumatult teostatud energiaauditite ja/või energiatõhususe parandamise meetmete kättesaadavuse tagamine ning nende edendamine kooskõlas artikli 9 lõikega 2 ja artikliga 12; või |
| --- | --- |

ii)

lõpptarbijatele konkurentsivõimeliste hindadega sõltumatult teostatud energiaauditite ja/või energiatõhususe parandamise meetmete kättesaadavuse tagamine ning nende edendamine kooskõlas artikli 9 lõikega 2 ja artikliga 12; või

| iii) | artiklis 11 nimetatud fondide ja rahastamismehhanismide rahastamine; rahastamise tase peab vastama vähemalt lõike 2 punktide a või b kohaste meetmete pakkumise hinnangulistele kuludele ning taseme suhtes tuleb kokku leppida artikli 4 lõikes 3 osutatud asutuse või ametiga; ja/või |
| --- | --- |

iii)

artiklis 11 nimetatud fondide ja rahastamismehhanismide rahastamine; rahastamise tase peab vastama vähemalt lõike 2 punktide a või b kohaste meetmete pakkumise hinnangulistele kuludele ning taseme suhtes tuleb kokku leppida artikli 4 lõikes 3 osutatud asutuse või ametiga; ja/või

| b) | tagavad, et oleks olemas või võetaks kasutusele vabatahtlikud kokkulepped ja/või muud turupõhised süsteemid, nagu valged sertifikaadid, mis toimelt vastavad ühele või mitmele punktis a nimetatud nõudele. Liikmesriigid kontrollivad ja jälgivad nimetatud vabatahtlike kokkulepete järgimist, et tagada tegelikkuses nende samaväärne toime ühe või mitme punktis a nimetatud nõudega. |
| --- | --- |

b)

tagavad, et oleks olemas või võetaks kasutusele vabatahtlikud kokkulepped ja/või muud turupõhised süsteemid, nagu valged sertifikaadid, mis toimelt vastavad ühele või mitmele punktis a nimetatud nõudele. Liikmesriigid kontrollivad ja jälgivad nimetatud vabatahtlike kokkulepete järgimist, et tagada tegelikkuses nende samaväärne toime ühe või mitme punktis a nimetatud nõudega.

3.   Liikmesriigid tagavad, et muudel turuosalistel kui energia tarnijatel, jaotusvõrgu halduritel ja/või energia jaemüügiettevõtjatel, nagu näiteks energiateenuse ettevõtjatel, energiaseadmete paigaldajatel, energianõustajatel ja/või energiakonsultantidel — on piisavad stiimulid, võrdsed konkurentsivõimalused ja võrdsed tingimused, et sõltumatult pakkuda ja rakendada lõike 2 punkti a alapunktis ii kirjeldatud energiateenuseid, energiaauditeid ja energiatõhususe parandamise meetmeid.

4.   Lõigete 2 ja 3 kohaselt võivad liikmesriigid panna vastutuse jaotusvõrgu halduritele üksnes juhul, kui see on kooskõlas direktiivi 2003/54/EÜ artikli 19 lõikes 3 ja direktiivi 2003/55/EÜ artikli 17 lõikes 3 sätestatud raamatupidamisarvestuse eristamise nõuetega.

5.   Käesoleva artikli rakendamine ei piira direktiivides 2003/54/EÜ ja 2003/55/EÜ lubatud mööndusi või erandeid.

Artikkel 7

Teabe kättesaadavus

Liikmesriigid tagavad, et liikmesriikide soovituslike eesmärkide saavutamiseks vastuvõetud energiatõhususe mehhanisme ning finants- ja õiguslikku raamistikku käsitlev teave on selge ja et asjaomaste turuosaliste seas levitatakse seda teavet laialdaselt.

Artikkel 8

Kvalifikatsiooni-, akrediteerimis- ja sertifitseerimissüsteemide kättesaadavus

Tehnilise pädevuse, objektiivsuse ja usaldusväärsuse kõrge taseme saavutamiseks tagavad liikmesriigid juhtudel kui nad peavad seda vajalikuks, et artikli 6 lõike 2 punkti a alapunktis ii osutatud energiateenuste, energiaauditite ja energiatõhususe parandamise meetmete pakkujatele on kättesaadavad asjakohased kvalifikatsiooni-, akrediteerimis- ja/või sertifitseerimissüsteemid.

Artikkel 9

Energiasäästu finantsinstrumendid

1.   Liikmesriigid tunnistavad kehtetuks või muudavad siseriiklikud õigus- ja haldusaktid (välja arvatud selgelt maksundust käsitlevad õigus- ja haldusaktid), mis asjatult või ebaproportsionaalselt takistavad või piiravad energiasäästu finantsinstrumentide kasutamist energiateenuste või muude energiatõhususe parandamise meetmete turul.

2.   Liikmesriigid teevad energiateenuste või muude energiatõhususe parandamise meetmete olemasolevatele ja potentsiaalsetele ostjatele avalikus ja erasektoris kättesaadavaks nimetatud finantsinstrumentide näidislepingud. Neid võivad välja anda artikli 4 lõikes 3 osutatud asutused või ametid.

Artikkel 10

Võrgu kaudu edastatava energia kasutuse tõhustamist soodustavad tariifid ja muud eeskirjad

1.   Liikmesriigid tagavad selliste ülekande- ja jaotustariifides olevate stiimulite kõrvaldamise, mis tarbetult suurendavad jaotatava ja ülekantava energia hulka. Seoses sellega võivad liikmesriigid kooskõlas direktiivi 2003/54/EÜ artikli 3 lõikega 2 ja 2003/55/EÜ artikli 3 lõikega 2 kehtestada vastavalt elektri- ja gaasisektoris tegutsevatele ettevõtjatele energiatõhususega seotud avaliku teenindamise kohustuse.

2.   Liikmesriigid võivad lubada selliseid skeemide ja tariifisüsteemide osasid, millel on sotsiaalne eesmärk, eeldusel, et igasugune häiriv mõju ülekande- ja jaotussüsteemile on võimalikult väike ja et nimetatud osad ei ole sotsiaalse eesmärgi suhtes ebaproportsionaalsed.

Artikkel 11

Fondid ja rahastamismehhanismid

1.   Ilma et see piiraks asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist, võivad liikmesriigid asutada fondi või fonde, millest toetatakse energiatõhususe parandamise programmide elluviimist ja muid energiatõhususe parandamise meetmeid ning edendatakse energiatõhususe parandamise meetmete turu arengut. Nimetatud meetmed hõlmavad energiaauditite, energiasäästu rahastamisvahendite ning vajadusel ka tõhustatud mõõtmise ja informatiivsete arvete koostamise edendamist. Fondid peavad keskenduma ka lõpptarbimise sektorile, kus on suuremad ülekandekulud ja kõrgemad riskid.

2.   Kui need on asutatud, võivad sellised fondid anda toetusi, laene, finantstagatisi ja/või teostada muud liiki rahastamist, mis tagab tulemuste saavutamise.

3.   Fondid on avatud kõigile energiatõhususe parandamise meetmete pakkujatele, nagu energiateenuse ettevõtjad, sõltumatud energianõustajad, energiatarnijad, jaotusvõrgu haldurid, energia jaemüügiettevõtjad ja seadmete paigaldajad. Liikmesriigid võivad otsustada avada fondid kõigile lõpptarbijatele. Pakkumised või samaväärsed meetodid, mis tagavad täieliku läbipaistvuse, viiakse ellu täielikus kooskõlas riigihangetele kehtivate eeskirjadega. Liikmesriigid, tagavad, et fondid täiendavad kaubanduslikel alustel rahastatavaid energiatõhususe parandamise meetmeid ega konkureeri nendega.

Artikkel 12

Energiaauditid

1.   Liikmesriigid tagavad sõltumatute pakkujate poolt tehtud tõhusate ja kõrge kvaliteediga energiaauditite kättesaadavuse energiatõhususe parandamise meetmete potentsiaali väljaselgitamiseks kõigile lõpptarbijatele, sealhulgas kodumajapidamistele ja väiksematele äriklientidele ning väikestele ja keskmise suurusega tööstustarbijatele.

2.   Turusegmendid, millel on suuremad ülekandekulud ja lihtsad seadmed, võib hõlmata teiste meetmetega, nagu küsitluste ja arvutiprogrammidega, mis tehakse kättesaadavaks internetis ja/või saadetakse tarbijale posti teel. Liikmesriigid tagavad energiaauditite kättesaadavuse turusegmentides, kus neid tavaliselt müügile ei ole, võttes arvesse artikli 11 lõiget 1.

3.   Sertifitseerimine vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta (12) artiklile 7, loetakse võrdseks käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 ette nähtud nõuetele vastava energiaauditiga ning käesoleva direktiivi V lisas osutatud energiatõhususe parandamise meetmega. Lisaks käsitletakse asjaomase liikmesriigi poolt nimetatava, kontrollitava ja jälgitava asutuse ja sidusrühmade organisatsioonide vahelistel vabatahtlikel kokkulepetel põhinevate skeemide alusel tehtud auditeid samuti lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetele vastavatena.

Artikkel 13

Energiatarbimise mõõtmine ja informatiivne arvete koostamine

1.   Liikmesriigid tagavad, et nii palju kui on tehniliselt võimalik, majanduslikult põhjendatud ja võimaliku säästu suhtes proportsionaalne, pakutakse elektrienergia, maagaasi, kaugkütte ja/või -jahutuse ning sooja tarbevee lõpptarbijatele konkurentsivõimeliste hindadega individuaalseid arvestid, mis näitavad täpselt lõpptarbija energiatarbimist ja annavad teavet tarbimise tegeliku kestuse kohta.

2.   Liikmesriigid tagavad, et kui see on vajalik, põhineb energiatarnijate, jaotusvõrgu haldurite ja energia jaemüügiettevõtjate poolt arvete esitamine tegelikul energiatarbimisel ning arved esitatakse selgel ja arusaadaval viisil. Koos arvega tehakse kättesaadavaks asjakohane teave, mille abil saab lõpptarbija tervikliku selgituse jooksvate energiakulude kohta. Kui see on vajalik, sõltuvalt asjaomase tarbija poolt tarbitavast energiahulgast, esitatakse arveid piisava sagedusega, et võimaldada tarbijal oma energiatarbimist reguleerida.

3.   Liikmesriigid tagavad, et vajaduse korral teevad energiatarnijad, jaotusvõrgu haldurid või energia jaemüügiettevõtjad lõpptarbijatele arvete, lepingute, tehingute kaudu ja/või jaotuskeskustes antavate kviitungite abil selgel ja arusaadaval viisil kättesaadavaks järgmise teabe:

| a) | kehtivad hinnad ja tegelik energiatarbimine; |
| --- | --- |

a)

kehtivad hinnad ja tegelik energiatarbimine;

| b) | eelistatavalt graafilisel kujul võrdlused lõpptarbija praeguse energiatarbimise ja eelmise aasta sama perioodi tarbimise vahel; |
| --- | --- |

b)

eelistatavalt graafilisel kujul võrdlused lõpptarbija praeguse energiatarbimise ja eelmise aasta sama perioodi tarbimise vahel;

| c) | kui see on võimalik ja kasulik, võrdlused keskmise normitud või võrreldava sama kategooria energiatarbijaga; |
| --- | --- |

c)

kui see on võimalik ja kasulik, võrdlused keskmise normitud või võrreldava sama kategooria energiatarbijaga;

| d) | tarbijaorganisatsioonidele, energiaagentuuridele või sarnasetele asutustele mõeldud kontaktteave, sh veebileheküljed, kust on võimalik saada teavet kasutatavate energiatõhususe parandamise meetmete, võrdlevate lõppkasutajate profiilide ja/või energiat tarbivate seadmete objektiivsete tehniliste näitajate kohta. |
| --- | --- |

d)

tarbijaorganisatsioonidele, energiaagentuuridele või sarnasetele asutustele mõeldud kontaktteave, sh veebileheküljed, kust on võimalik saada teavet kasutatavate energiatõhususe parandamise meetmete, võrdlevate lõppkasutajate profiilide ja/või energiat tarbivate seadmete objektiivsete tehniliste näitajate kohta.

IV PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 14

Aruanded

1.   Liikmesriigid, kes käesoleva direktiivi jõustumisel juba kasutavad mingil põhjusel energiasäästu mõõtmise arvutusmeetodeid, mis on sarnased IV lisas kirjeldatavaga, võivad komisjonile edastada asjakohase detailse teabe. Selline teave esitatakse võimalikult kiiresti, eelistatavalt hiljemalt... (13). Nimetatud teave võimaldab komisjonil seniseid tavasid vajalikul määral arvesse võtta.

2.   Hiljemalt ... (14) esitavad liikmesriigid komisjonile vahearuande direktiivi üldise haldamise ja rakendamise kohta. Aruandes tuuakse ära teave võetud või kavandatavate meetmete kohta. Lõpparuanne, mis kajastab kuue aasta jooksul pärast... (15) tehtud edusamme, esitatakse komisjonile hiljemalt ... (16). Vahearuanne põhineb kättesaadaval teabel, mida täiendavad hinnangud, ja see sisaldab muu hulgas hinnangut antud ajaks saavutatud edust artikli 4 lõikes 2 sätestatud siseriikliku soovitusliku säästueesmärgi ja artikli 5 lõikes 1 sätestatud eesmärgi suhtes. Lõpparuanne sisaldab lõplikke andmeid artikli 4 lõikes 1 osutatud siseriikliku üldise soovitusliku säästueesmärgi ja artikli 5 lõikes 1 osutatud sihi saavutamise kohta.

3.   Komisjon hindab liikmesriikide vahe- ja lõpparuannete põhjal, kui suurt edu liikmesriigid on saavutanud siseriiklike soovituslike säästueesmärkide täitmisel. Komisjon avaldab aruande oma järeldustega esimeste vahearuannete kohta hiljemalt ... (17). Hiljemalt üks aasta pärast liikmesriikide poolt lõpparuannete esitamist avaldab komisjon lõpparuandes oma järeldused. Nimetatud aruannetele lisatakse võimalusel ja vajaduse korral Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepanekud lisameetmete kohta, sealhulgas direktiivis sätestatud eesmärkide kehtivuse võimaliku pikendamise kohta.

Artikkel 15

Raamistiku ülevaatus ja kohandamine

1.   II, III ja IV lisas esitatud väärtuseid ja arvutusmeetodeid kohandatakse tehnika arenguga artikli 16 lõikes 2 sätestatud korras.

2.   Kuni ... (18) viimistleb ja täiendab komisjon IV lisa punkte 2–6 kooskõlas artikli 16 lõikes 2 nimetatud menetlusega, järgides IV lisas sätestatud üldist raamistikku.

3.   Pärast ... (19) võib komisjon kooskõlas artikli 16 lõikes 2 nimetatud menetlusega otsustada tõsta IV lisas punktis 1 nimetatud ühtlustatud alt-üles arvutusmeetodis kasutatavat protsendimäära, mis ei mõjuta neid liikmesriikide skeeme, milles juba kasutatakse kõrgemat protsendimäära. Komisjon võtab arvesse järgmiseid tegureid ning põhjendab oma otsust vastavalt:

| a) | ühtlustatud arvutusmudeli esimeste rakendusaastate jooksul saadud kogemustele; |
| --- | --- |

a)

ühtlustatud arvutusmudeli esimeste rakendusaastate jooksul saadud kogemustele;

| b) | oodatava võimaliku täpsuse suurenemisele, mis saavutatakse, asendades osa ülalt-alla (top-down) arvutusi alt-üles (bottom-up) arvutustega; |
| --- | --- |

b)

oodatava võimaliku täpsuse suurenemisele, mis saavutatakse, asendades osa ülalt-alla (top-down) arvutusi alt-üles (bottom-up) arvutustega;

| c) | hinnangulistele lisakuludele ja/või halduskoormusele.
  Kui komisjon sellega seoses otsustab suurendada ühtlustatud alt-üles arvutuste protsenti, kasutatakse uut ühtlustatud arvutusmeetodit esmakordselt alates ... (20). |
| --- | --- |

c)

hinnangulistele lisakuludele ja/või halduskoormusele.

Kui komisjon sellega seoses otsustab suurendada ühtlustatud alt-üles arvutuste protsenti, kasutatakse uut ühtlustatud arvutusmeetodit esmakordselt alates ... (20).

Artikkel 16

Komitee

1.   Komisjoni abistab komitee.

2.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse otsuse artiklis 8 sätestatut.

Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kolm kuud.

3.   Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 17

Kehtetuks tunnistamine

Direktiiv 93/76/EMÜ tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 18

Ülevõtmine

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne ... (21). Liikmesriigid teatavad nendest viivitamatult komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritud valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 19

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 20

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, ...

Euroopa Parlamendi nimel

President

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 120, 20.5.2005, lk 115.

1

(2)  ELT C 318, 22.12.2004, lk 19.

2

(3)  Euroopa Parlamendi 7. juuni 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 23. septembri 2005. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

3

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

(4)  EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1.

4

(5)  ELT L 176, 15.7.2003, lk 37. Direktiivi on muudetud nõukogu direktiiviga 2004/85/EÜ (ELT L 236, 7.7.2004, lk 10).

5

(6)  ELT L 176, 15.7.2003, lk 57.

6

(7)  EÜT C 394, 17.12.1998, lk 1.

7

(8)  EÜT L 237, 22.9.1993, lk 28.

8

(9)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

9

(10)  ELT L 275, 25.10.2003, lk 32. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2004/101/EÜ (ELT L 338, 13.11.2004, lk 18).

10

(11)  EÜT L 283, 27.10.2001, lk 33. Direktiivi on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

11

(12)  EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65.

12

(13)  Kuus kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

13

(14)  Viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

14

(15)  Kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

15

(16)  Kümme aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

16

(17)  Kuus aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

17

(18)  18 kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

18

(19)  Kolm aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

19

(20)  Neli aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

20

(21)  Kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

21

---

I LISA

SISERIIKLIKU SOOVITUSLIKU SÄÄSTUEESMÄRGI ARVUTAMISE MEETOD

Artiklis 4 sätestatud siseriikliku soovitusliku eesmärgi arvutamiseks kasutatakse järgmist meetodit.

| 1. | Keskmise aastase tarbimise arvutamiseks kasutavad liikmesriigid kõigi käesoleva direktiiviga hõlmatud energiakasutajate aastast sisemaist energia lõpptarbimist viimasel kuuel aastal enne käesoleva direktiivi rakendamist, kui selle perioodi kohta on olemas ametlikud andmed. Selliseks energia lõpptarbimiseks loetakse lõpptarbijatele kuue aasta jooksul jaotatud või müüdud energia hulk, mida ei ole kohandatud kraadööpäevade, struktuurimuutuste või tootmises aset leidnud muutustega.
  Keskmise aastase tarbimise põhjal arvutatakse siseriiklik soovituslik säästueesmärk ning tulemusena saadud säästetava energia hulka kohaldatakse käesoleva direktiivi kogu kehtivusajal.
  Siseriiklik soovituslik säästueesmärk:






  a) | moodustab 6 % eespool osutatud keskmisest aastasest tarbimishulgast; |
| --- | --- | --- |

1.

Keskmise aastase tarbimise arvutamiseks kasutavad liikmesriigid kõigi käesoleva direktiiviga hõlmatud energiakasutajate aastast sisemaist energia lõpptarbimist viimasel kuuel aastal enne käesoleva direktiivi rakendamist, kui selle perioodi kohta on olemas ametlikud andmed. Selliseks energia lõpptarbimiseks loetakse lõpptarbijatele kuue aasta jooksul jaotatud või müüdud energia hulk, mida ei ole kohandatud kraadööpäevade, struktuurimuutuste või tootmises aset leidnud muutustega.

Keskmise aastase tarbimise põhjal arvutatakse siseriiklik soovituslik säästueesmärk ning tulemusena saadud säästetava energia hulka kohaldatakse käesoleva direktiivi kogu kehtivusajal.

Siseriiklik soovituslik säästueesmärk:

a)

moodustab 6 % eespool osutatud keskmisest aastasest tarbimishulgast;

| b) | mõõdetakse direktiivi kohaldamise kuuenda aasta möödumisel; |
| --- | --- |

b)

mõõdetakse direktiivi kohaldamise kuuenda aasta möödumisel;

| c) | on direktiivi kohaldamise kuueaastase perioodi aastaste energiasäästude kumulatiivne tulemus; |
| --- | --- |

c)

on direktiivi kohaldamise kuueaastase perioodi aastaste energiasäästude kumulatiivne tulemus;

| d) | saavutatakse energiateenuste ja teiste energiatõhususe parandamise meetmete kaudu.
  Käesolev energiasäästu mõõtmise meetod tagab, et direktiiviga ettenähtud energia kogusääst väljendub kindla hulgana ning ei sõltu nõnda tulevasest SKT ja energiatarbimise kasvust. |
| --- | --- |

d)

saavutatakse energiateenuste ja teiste energiatõhususe parandamise meetmete kaudu.

Käesolev energiasäästu mõõtmise meetod tagab, et direktiiviga ettenähtud energia kogusääst väljendub kindla hulgana ning ei sõltu nõnda tulevasest SKT ja energiatarbimise kasvust.

| 2. | Siseriiklikku soovituslikku säästueesmärki väljendatakse absoluutarvuna ühikuga GWh või selle ekvivalendiga ning arvutatakse vastavalt II lisale. |
| --- | --- |

2.

Siseriiklikku soovituslikku säästueesmärki väljendatakse absoluutarvuna ühikuga GWh või selle ekvivalendiga ning arvutatakse vastavalt II lisale.

| 3. | Aastase energiasäästu arvutamisel võib võtta arvesse mõne käesoleva direktiivi jõustumisele järgneva konkreetse aasta energiasäästu, mis on seotud varasematel aastatel (kõige varem 1995. aastal) algatatud energiatõhususe parandamise meetmetega ning mis on püsiv. Teatud õigustatud juhtudel võib võtta arvesse ka enne 1995., kuid mitte varem kui 1991. aastat algatatud meetmeid. Kõikidel juhtudel peab saadud energiasääst olema kontrollitav ja mõõdetav või hinnatav kooskõlas IV lisas toodud üldraamistikuga. |
| --- | --- |

3.

Aastase energiasäästu arvutamisel võib võtta arvesse mõne käesoleva direktiivi jõustumisele järgneva konkreetse aasta energiasäästu, mis on seotud varasematel aastatel (kõige varem 1995. aastal) algatatud energiatõhususe parandamise meetmetega ning mis on püsiv. Teatud õigustatud juhtudel võib võtta arvesse ka enne 1995., kuid mitte varem kui 1991. aastat algatatud meetmeid. Kõikidel juhtudel peab saadud energiasääst olema kontrollitav ja mõõdetav või hinnatav kooskõlas IV lisas toodud üldraamistikuga.

---

II LISA

LÕPPTARBIMISES OLEVATE VALITUD KÜTUSELIIKIDE ENERGIASISALDUS — ÜMBERARVESTUSTABEL (1)

| Energiatoode | kJ (alumine kütteväärtus) | kgoe (alumine kütteväärtus) | kWh (alumine kütteväärtus) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 kg koksi | 28 500 | 0,676 | 7,917 |
| 1 kg kivisütt | 17 200–30 700 | 0,411–0,733 | 4,778–8,528 |
| 1 kg pruunsöebrikette | 20 000 | 0,478 | 5,556 |
| 1 kg musta ligniiti | 10 500–21 000 | 0,251–0,502 | 2,917–5,833 |
| 1 kg pruunsütt | 5 600–10 500 | 0,134–0,251 | 1,556–2,917 |
| 1 kg põlevkivi | 8 000–9 000 | 0,191–0,215 | 2,222–2,500 |
| 1 kg turvast | 7 800–13 800 | 0,186–0,330 | 2,167–3,833 |
| 1 kg turbabrikette | 16 000–16 800 | 0,382–0,401 | 4,444–4,667 |
| 1 kg rasket kütteõli (masuuti) | 40 000 | 0,955 | 11,111 |
| 1 kg kerget kütteõli | 42 300 | 1,010 | 11,750 |
| 1 kg mootoribensiini | 44 000 | 1,051 | 12,222 |
| 1 kg parafiini | 40 000 | 0,955 | 11,111 |
| 1 kg veeldatud naftagaasi (LPG) | 46 000 | 1,099 | 12,778 |
| 1 kg maagaasi (2) | 47 200 | 1,126 | 13,10 |
| 1 kg veeldatud maagaasi | 45 190 | 1,079 | 12,553 |
| 1 kg puitu (niiskusesisaldus 25 %) (3) | 13 800 | 0,330 | 3,833 |
| 1 kg puidugraanuleid/puitbriketti | 16 800 | 0,401 | 4,667 |
| 1 kg jäätmeid | 7 400–10 700 | 0,177–0,256 | 2,056–2,972 |
| 1 MJ soojusenergiat | 1 000 | 0,024 | 0,278 |
| 1 kWh elektrienergiat | 3 600 | 0,086 | 1 (4) |
| Allikas: Eurostat. |

Energiatoode

kJ (alumine kütteväärtus)

kgoe (alumine kütteväärtus)

kWh (alumine kütteväärtus)

1 kg koksi

28 500

0,676

7,917

1 kg kivisütt

17 200–30 700

0,411–0,733

4,778–8,528

1 kg pruunsöebrikette

20 000

0,478

5,556

1 kg musta ligniiti

10 500–21 000

0,251–0,502

2,917–5,833

1 kg pruunsütt

5 600–10 500

0,134–0,251

1,556–2,917

1 kg põlevkivi

8 000–9 000

0,191–0,215

2,222–2,500

1 kg turvast

7 800–13 800

0,186–0,330

2,167–3,833

1 kg turbabrikette

16 000–16 800

0,382–0,401

4,444–4,667

1 kg rasket kütteõli (masuuti)

40 000

0,955

11,111

1 kg kerget kütteõli

42 300

1,010

11,750

1 kg mootoribensiini

44 000

1,051

12,222

1 kg parafiini

40 000

0,955

11,111

1 kg veeldatud naftagaasi (LPG)

46 000

1,099

12,778

1 kg maagaasi (2)

47 200

1,126

13,10

1 kg veeldatud maagaasi

45 190

1,079

12,553

1 kg puitu (niiskusesisaldus 25 %) (3)

13 800

0,330

3,833

1 kg puidugraanuleid/puitbriketti

16 800

0,401

4,667

1 kg jäätmeid

7 400–10 700

0,177–0,256

2,056–2,972

1 MJ soojusenergiat

1 000

0,024

0,278

1 kWh elektrienergiat

3 600

0,086

1 (4)

Allikas: Eurostat.

---

(1)  Liikmesriigid võivad kohaldada ka teistsuguseid ümberarvestuskoefitsiente, kui nende kohaldamine on õigustatud

(2)  93 % metaani.

(3)  Liikmesriigid võivad kohaldada muid väärtusi sõltuvalt antud liikmesriigis kõige enam kasutatava puidu liigist.

(4)  Elektrienergia kWh-de säästude puhul võivad liikmesriigid kohaldada vaikimisi koefitsenti 2,5, mis kajastab ELi energiatootmise tõhususe hinnangulist 40 % keskmist eesmärgiks seatud perioodi jooksul, Liikmesriigid võivad kohaldada ka teistsuguseid koefitsiente, kui nende kohaldamine on õigustatud.

Allikas: Eurostat.

---

III LISA

Sobivate energiatõhususe parandamise meetmete näiteloend

Käesolevas lisas tuuakse näiteid valdkondade kohta, milles sobib artikli 4 kontekstis arendada ja rakendada energiatõhususe parandamise programme ja muid energiatõhususe parandamise meetmeid.

Selleks, et kõnealuseid energiatõhususe parandamise meetmeid oleks võimalik arvesse võtta, peab nende tulemusel tekkima energiasääst, mida on võimalik reaalselt mõõta ja kontrollida või hinnata kooskõlas IV lisas toodud suunistega, ning nendest tulenev sääst ei tohi olla juba kantud teiste erimeetmete arvele. Järgnevad loetelud ei ole ammendavad, neil on pigem suunav ülesanne.

Kõlblike energiatõhususe parandamise meetmete näited:

Elamu- ja teenindussektor

| a) | kütmine ja jahutus (nt soojuspumbad, uued tõhusad katlad, kaugkütte-/kaugjahutussüsteemide paigaldamine/ajakohastamine); |
| --- | --- |

a)

kütmine ja jahutus (nt soojuspumbad, uued tõhusad katlad, kaugkütte-/kaugjahutussüsteemide paigaldamine/ajakohastamine);

| b) | isolatsioon ja ventilatsioon (nt seinaõõnsuste ja katuste isolatsioon, kahekordse/kolmekordse klaasiga aknad); |
| --- | --- |

b)

isolatsioon ja ventilatsioon (nt seinaõõnsuste ja katuste isolatsioon, kahekordse/kolmekordse klaasiga aknad);

| c) | soe vesi (nt uute seadmete paigaldamine, vee otsene ja tõhus kasutamine ruumide kütmisel, pesumasinad); |
| --- | --- |

c)

soe vesi (nt uute seadmete paigaldamine, vee otsene ja tõhus kasutamine ruumide kütmisel, pesumasinad);

| d) | valgustus (nt uued säästlikud lambid ja liitseadised, digitaalsed juhtimissüsteemid, liikumisdetektorite kasutamine ärihoonete valgustussüsteemides); |
| --- | --- |

d)

valgustus (nt uued säästlikud lambid ja liitseadised, digitaalsed juhtimissüsteemid, liikumisdetektorite kasutamine ärihoonete valgustussüsteemides);

| e) | toidu valmistamine ja jahutamine (nt uued energiasäästlikud seadmed, soojuse taaskasutussüsteemid); |
| --- | --- |

e)

toidu valmistamine ja jahutamine (nt uued energiasäästlikud seadmed, soojuse taaskasutussüsteemid);

| f) | muu varustus ja seadmed (nt seadmed energia ja soojuse koostootmiseks, uued energiasäästlikud seadmed, optimaalse energiakasutuse ajaline juhtimine, ooterežiimi energiakulu vähendamine, kondensaatorite paigaldamine reaktiivvõimsuse kompenseerimiseks, madala energiakaoga transformaatorid); |
| --- | --- |

f)

muu varustus ja seadmed (nt seadmed energia ja soojuse koostootmiseks, uued energiasäästlikud seadmed, optimaalse energiakasutuse ajaline juhtimine, ooterežiimi energiakulu vähendamine, kondensaatorite paigaldamine reaktiivvõimsuse kompenseerimiseks, madala energiakaoga transformaatorid);

| g) | majapidamises kasutatavad taastuvad energiaallikad, mis vähendavad ostetava energia osakaalu (nt päikeseenergial töötavad soojusseadmed, soe tarbevesi, ruumide kütmine ja jahutamine päikeseenergia kaasabil); |
| --- | --- |

g)

majapidamises kasutatavad taastuvad energiaallikad, mis vähendavad ostetava energia osakaalu (nt päikeseenergial töötavad soojusseadmed, soe tarbevesi, ruumide kütmine ja jahutamine päikeseenergia kaasabil);

Tööstussektor

| h) | tootmisprotsessid (nt tõhusam suruõhu, kondensaadi, lülitite ja ventiilide kasutamine, automaatsete ja integreeritud süsteemide kasutamine, säästlik ooterežiim); |
| --- | --- |

h)

tootmisprotsessid (nt tõhusam suruõhu, kondensaadi, lülitite ja ventiilide kasutamine, automaatsete ja integreeritud süsteemide kasutamine, säästlik ooterežiim);

| i) | mootorid ja ajamid (nt elektrooniliste juhtimisseadmete, muutuva kiirusega ajamite, integreeritud rakendusprogrammide, sageduse muundamise, suure energiatõhususega elektrimootorite suurem kasutamine); |
| --- | --- |

i)

mootorid ja ajamid (nt elektrooniliste juhtimisseadmete, muutuva kiirusega ajamite, integreeritud rakendusprogrammide, sageduse muundamise, suure energiatõhususega elektrimootorite suurem kasutamine);

| j) | ventilaatorid, muutuva kiirusega ajamid ja ventilatsioon (nt uued seadmed/süsteemid, loomuliku ventilatsiooni kasutamine); |
| --- | --- |

j)

ventilaatorid, muutuva kiirusega ajamid ja ventilatsioon (nt uued seadmed/süsteemid, loomuliku ventilatsiooni kasutamine);

| k) | energianõudluse reguleerimine (nt koormuse reguleerimine, tippkoormuse kontrollisüsteemid); |
| --- | --- |

k)

energianõudluse reguleerimine (nt koormuse reguleerimine, tippkoormuse kontrollisüsteemid);

| l) | suure tõhususega koostootmine (nt seadmed elektri ja soojuse koostootmiseks); |
| --- | --- |

l)

suure tõhususega koostootmine (nt seadmed elektri ja soojuse koostootmiseks);

Transpordisektor

| m) | liiklusvahendid (nt energiatõhusate sõidukite soodustamine, sõidukite energiatõhus kasutamine, sh rehvirõhu reguleerimissüsteemi rakendamine, sõidukite energiatõhusust edendavad seadmed ja lisaseadmed, energiatõhusust parandavad kütuselisandid, kõrgendatud määrimisvõimega õlid, madala veeretakistusega rehvid); |
| --- | --- |

m)

liiklusvahendid (nt energiatõhusate sõidukite soodustamine, sõidukite energiatõhus kasutamine, sh rehvirõhu reguleerimissüsteemi rakendamine, sõidukite energiatõhusust edendavad seadmed ja lisaseadmed, energiatõhusust parandavad kütuselisandid, kõrgendatud määrimisvõimega õlid, madala veeretakistusega rehvid);

| n) | üleminek uutele liikumisviisidele (nt autovaba elamise/töötamise korraldamine, kaasasõidu võimalus (car sharing), üleminek energiakulukatelt liikumisviisidelt energiasäästlikumatele (arvestades energiakulu ühe reisija- või tonnkilomeetri kohta)); |
| --- | --- |

n)

üleminek uutele liikumisviisidele (nt autovaba elamise/töötamise korraldamine, kaasasõidu võimalus (car sharing), üleminek energiakulukatelt liikumisviisidelt energiasäästlikumatele (arvestades energiakulu ühe reisija- või tonnkilomeetri kohta));

Valdkonnaülesed meetmed

| o) | standardid ja normid, mille esmane eesmärk on toodete ja teenuste, sealhulgas ehitiste energiatõhususe parandamine; |
| --- | --- |

o)

standardid ja normid, mille esmane eesmärk on toodete ja teenuste, sealhulgas ehitiste energiatõhususe parandamine;

| p) | energiamärgistuse süsteemid; |
| --- | --- |

p)

energiamärgistuse süsteemid;

| q) | mõõtmine, ajakohased mõõtmissüsteemid nagu näiteks kaugjuhtimisel põhinevad individuaalsed arvestusseadmed ning informatiivsed arved; |
| --- | --- |

q)

mõõtmine, ajakohased mõõtmissüsteemid nagu näiteks kaugjuhtimisel põhinevad individuaalsed arvestusseadmed ning informatiivsed arved;

| r) | koolitus ja haridus eesmärgiga õpetada rakendama energiatõhusat tehnoloogiat ja/või meetodeid; |
| --- | --- |

r)

koolitus ja haridus eesmärgiga õpetada rakendama energiatõhusat tehnoloogiat ja/või meetodeid;

Horisontaalsed meetmed

| s) | eeskirjad, maksud jms, mis mõjutavad energia lõpptarbimist vähenemise suunas; |
| --- | --- |

s)

eeskirjad, maksud jms, mis mõjutavad energia lõpptarbimist vähenemise suunas;

| t) | temaatilised informatsioonikampaaniad energiatõhususe parandamise ja vastavate meetmete edendamiseks. |
| --- | --- |

t)

temaatilised informatsioonikampaaniad energiatõhususe parandamise ja vastavate meetmete edendamiseks.

---

IV LISA

ENERGIASÄÄSTU MÕÕTMISE JA KONTROLLIMISE ÜLDRAAMISTIK

1.   Energiasäästu mõõtmine, arvutused ja nende normaliseerimine

1.1.   Energiasäästu mõõtmine

Üldist

Saavutatud energiasäästu mõõtmisel, nagu on sätestatud artiklis 4, ning pidades silmas energiatõhususe üleüldist parandamist ja üksikute meetmete mõju kindlakstegemist, tuleb kasutada ühtlustatud arvutusmudelit, mis ühendab endas ülalt-alla (top-down) ja alt-üles (bottom-up) meetodit; mõõtmise tulemusi kajastatakse artiklis 14 mainitud energiatõhususe paranemist käsitlevates iga-aastastes aruannetes.

Ühtlustatud arvutusmudeli väljatöötamisel kooskõlas artikli 15 lõikega 2 püüab komitee võimaluse piires kasutada andmeid, mida Eurostat ja/või riiklikud statistikaasutused on juba tavapärases korras esitanud.

Ülalt-alla (top-down) meetod

Ülalt-alla arvutusmeetod tähendab säästetud energiahulga arvutamist, alustades säästust riiklikul või tihedamalt koondunud sektori tasandil. Aasta andmeid kohandatakse seejärel väliste teguritega nagu kraadööpäevad, struktuurimuutused, tootevalik jne, et saada väärtus, mis annaks tõese pildi energiatõhususe paranemisest tervikuna nagu seda kirjeldatakse punktis 1.2. See meetod ei võimalda täpset ja detailset mõõtmist ega näita meetmete ja neist tuleneva energiasäästu vahelisi põhjuslikke seoseid. Samas on antud meetod harilikult lihtsam ja vähem kulukas ning seda nimetatakse sageli “energiatõhususe indikaatoriks”, sest see näitab kätte arengute suuna.

Ühtlustatud arvutusmudeli raames kasutatava ülalt-alla arvutusmeetodi väljatöötamisel toetub komitee oma töös võimaluse piires olemasolevatele meetoditele, näiteks mudelile ODEX (1).

Alt-üles (bottom-up) meetod

Üks osa aastasest sisemaisest energia lõpptarbimisest direktiivi reguleerimisalasse jäävates sektorites kaetakse ühtlustatud alt-üles mudelit kasutades. Ühtlustatud alt-üles mudeli väljatöötamisel kooskõlas artikli 15 lõikega 2 püüab komitee kasutada standardiseeritud meetodeid, mis põhjustavad minimaalset halduskoormust ja -kulusid eelkõige seeläbi, et kasutatakse punktides 2.1 ja 2.2 nimetatud mõõtmismeetodeid ning keskendutakse sektoritele, kus ühtlustatud alt-üles mudeli rakendamine on majanduslikult kõige soodsam.

Kui liikmesriigid soovivad, võivad nad teha muid mõõtmisi alt-üles mudeli abil lisaks sellele osale, mille puhul on ette nähtud ühtlustatud alt-üles mudeli kasutamine, kui komisjon on asjaomase liikmesriigi poolt esitatud meetodi kirjelduse põhjal andnud selleks oma nõusoleku artikli 16 lõikes 2 sätestatud korras.

Alt-üles arvutusmeetod tähendab, et energiatõhususe parandamise erimeetme rakendamise kaudu saadud energiasäästu mõõdetakse kilovatt-tundides (kWh), džaulides (J) või kilogrammi naftaekvivalendina (kgoe) ning see liidetakse muude energiatõhususe parandamise erimeetmete rakendamise tulemusel saadud energiasäästuga. Artikli 4 lõikes 3 osutatud ametiasutused tagavad energiatõhususe parandamise meetmete (sealhulgas mehhanismide) kombineerimisest tuleneva energiasäästu topeltarvestuse vältimise. Alt-üles meetodil arvutamiseks kasutatakse peatükkides 2.1 ja 2.2 kirjeldatud andmeid ja meetodeid.

Kui mõne sektori puhul ei ole alt-üles arvutused võimalikud, võib komisjonile esitatavates aruannetes kasutada ülalt-alla indikaatoreid või ülalt-alla ja alt-üles arvutuste kombinatsiooni, kui komisjon annab selleks oma nõusoleku kooskõlas artikli 16 lõikes 2 sätestatud menetlusega. Sel eesmärgil esitatud taotluste läbivaatamisel, kui need on tehtud artikli 14 lõikes 2 kirjeldatud vahearuande raames, näitab komisjon üles asjakohast paindlikkust. Mõningad ülalt-alla arvutused on vajalikud nende meetmete mõju mõõtmiseks, mida rakendati pärast 1995. (teatud juhtudel pärast 1991.) aastat ja mille mõju kestab.

1.2.   Energiasäästu mõõtmise normaliseerimine

Energiasääst määratakse kindlaks tarbimise mõõtmise ja/või hindamise teel enne ja pärast meetme rakendamist ning tagades ühtlasi andmete kohandamise ja normaliseerimise energiakasutust mõjutavate tavapäraste väliste tingimuste suhtes. Tavapärased energiakasutust mõjutavad tingimused võivad aja jooksul muutuda. Sellisteks tingimusteks võib olla ühe või mitme tõenäolise teguri oletatav mõju, nagu:

| a) | ilmastikutingimused, näiteks kraadööpäevad; |
| --- | --- |

a)

ilmastikutingimused, näiteks kraadööpäevad;

| b) | hõivatuse tase; |
| --- | --- |

b)

hõivatuse tase;

| c) | mitte-eluhoonete lahtiolekuajad; |
| --- | --- |

c)

mitte-eluhoonete lahtiolekuajad;

| d) | paigaldatud seadmete intensiivsus (tehase tootlikkus); tootevalik; |
| --- | --- |

d)

paigaldatud seadmete intensiivsus (tehase tootlikkus); tootevalik;

| e) | tehase jõudlus, tootmise tase, maht või lisandväärtus, sealhulgas SKT muutused; |
| --- | --- |

e)

tehase jõudlus, tootmise tase, maht või lisandväärtus, sealhulgas SKT muutused;

| f) | seadeldiste ja sõidukite kasutusgraafik; |
| --- | --- |

f)

seadeldiste ja sõidukite kasutusgraafik;

| g) | seos muude mõõdetavate ühikutega. |
| --- | --- |

g)

seos muude mõõdetavate ühikutega.

2.   Andmed ja meetodid, mida võib kasutada (mõõdetavus)

On olemas mitmeid energiasäästu mõõtmiseks ja/või hindamiseks vajalike andmete kogumise meetodeid. Energiateenuse või energiatõhususe parandamise meetme hindamisel on sageli võimatu tugineda ainult mõõtmisele. Sellepärast tehakse vahet energiasäästu mõõtmise meetodite ja energiasäästu hindamise meetodite vahel, kusjuures viimati mainitud meetodid on laialdasemalt kasutusel.

2.1.   Mõõtmistel põhinevad andmed ja meetodid

Jaotusettevõtjate või jaemüügiettevõtjate arved

Elektriarvesti näidu põhjal esitatud arved võivad olla mõõtmise aluseks kontrollperioodil enne energiatõhususe parandamise meetme juurutamist. Neid võib seejärel samuti kindla kontrollperioodi vältel võrrelda mõõdetud teenuste arvetega pärast meetme juurutamist ja kasutamist. Tulemusi tuleks võimaluse korral võrrelda kontrollrühma (mitteosaleva rühma) tulemustega või alternatiivina normaliseerida need vastavalt punktile 1.2.

Energiamüügi andmed

Erinevate energialiikide (nt elektrienergia, gaasi, kütteõli) tarbimist võib mõõta, võrreldes jaemüüjalt või jaotajalt enne energiatõhususe parandamise meetmete juurutamist saadud müügiandmeid pärast meetme rakendamist saadud müügiandmetega. Kasutada võib kontrollrühma või siis andmed normaliseerida.

Seadmete ja aparaatide müügiandmed

Seadmete ja aparaatide jõudlust võib arvutada otse tootjatelt saadud teabe alusel. Üldjuhul on andmeid seadmete ja aparaatide müügi kohta võimalik saada jaemüüjatelt. Teostada võib ka eriotstarbelisi uuringuid ja mõõtmisi. Säästude suuruse kindlakstegemiseks võib kättesaadavaid andmeid kontrollida müügiandmete suhtes. Seda meetodit kasutades tuleks andmeid kohandada muutustega seadmete või aparaatide kasutamises.

Lõpptarbimise koormuse andmed

Hoone või rajatise energiakasutust võib jälgida tervikuna, et saada andmeid energianõudluse kohta enne ja pärast energiatõhususe parandamise meetme juurutamist. Olulisi asjakohaseid tegureid (nt tootmisprotsess, erivarustus, kütteseadmed) võib mõõta täpsemalt.

2.2.   Hinnangutel põhinevad andmed ja meetodid

Hinnangulised tehnilised lihtandmed: kontrollimiseta

Hinnanguliste tehniliste lihtandmete abil arvutamine kohapealse kontrollimiseta on enim levinud meetod eeldatava säästu mõõtmiseks vajalike andmete saamiseks. Hinnangu võib anda ilma kohapealt saadavate andmeteta, kasutades tehnilisi põhimõtteid ja eeldusi, mis lähtuvad seadmete spetsifikatsioonist, jõudlusnäitajatest, andmetest kasutuselevõetud meetmete kohta ning statistikast jne.

Hinnangulised tõhustatud tehnilised andmed: kontrollimisega

Energiaandmeid võib arvutada teabe põhjal, mille on saanud välisekspert auditeerimise või muud liiki külastuse ajal ühte või mitmesse sihtkohta. Selle põhjal võib välja töötada keerukamaid algoritme/simuleerimismudeleid ja rakendada neid suuremale (näiteks hoonete, rajatiste, sõidukite jms) rühmale. Seda mõõtmisliiki võib sageli kasutada hinnanguliste tehniliste lõppandmete täiendamiseks ja täpsustamiseks.

3.   Kuidas toimida määramatuse korral

Kõikide käesoleva lisa 2. peatükis loetletud meetodite puhul võib esineda teatud määramatust. Määramatus võib tuleneda (2):

| a) | mõõteriistade vigadest: need esinevad peamiselt seoses vigadega toote valmistaja antud spetsifikatsioonis; |
| --- | --- |

a)

mõõteriistade vigadest: need esinevad peamiselt seoses vigadega toote valmistaja antud spetsifikatsioonis;

| b) | mudeli vigadest: vead mudelis, mida kasutatakse kogutud andmete näitajate hindamiseks; |
| --- | --- |

b)

mudeli vigadest: vead mudelis, mida kasutatakse kogutud andmete näitajate hindamiseks;

| c) | valimi veast: see puudutab tavaliselt vigu, mis tulenevad asjaolust, et jälgiti vaid teatud proovivalimit, mitte kõiki uuritavaid ühikuid. |
| --- | --- |

c)

valimi veast: see puudutab tavaliselt vigu, mis tulenevad asjaolust, et jälgiti vaid teatud proovivalimit, mitte kõiki uuritavaid ühikuid.

Määramatus võib tuleneda ka plaanitud ja plaanimata oletustest; viimased on üldjuhul seotud hinnangute ning tingimuste ja/või tehniliste andmete kasutamisega. Vigade esinemine on samuti seotud valitud andmekogumismeetodiga, mis on toodud käesoleva lisa peatükkides 2.1 ja 2.2. Soovitatav on määramatuse edasine täpsustamine.

Käesolevas direktiivis sätestatud eesmärkide kohta aru andes võivad liikmesriigid kasutada kvantifitseeritud määramatuse meetodit. Sel juhul väljendatakse kvantifitseeritud määramatust statistiliselt arusaadaval viisil, tuues välja nii mõõtetäpsuse kui ka usaldusnivoo. Näiteks: “kvantifitseeritud viga on ± 20 % usaldustasemel 90 %”.

Kui kasutatakse kvantifitseeritud määramatuse meetodit, võtavad liikmesriigid arvesse, et määramatuse vastuvõetav tase säästu arvutamisel väljendub säästu taseme ja määramatuse vähendamise tasuvuse funktsioonina.

4.   Energiatõhususe parandamise meetmete mõju ühtlustatud kestus alt-üles arvutustes

Mõnede energiatõhususe parandamise meetmete mõju kestab aastakümneid, teiste oma lühemat aega. Allpool toodud loetelus leidub mõningaid näiteid energiatõhususe parandamise meetmete mõju keskmise kestuse kohta:

| Elumajade katusekorruse isolatsioon | 30 aastat |
| --- | --- |
| Elumajade seinaõõnsuste isolatsioon | 40 aastat |
| Aknaklaasid E-lt C-le (m2) | 20 aastat |
| Katlad B-lt A-le | 15 aastat |
| Küttekatelde reguleerimisseadmete ajakohastamine koos katelde asendamisega | 15 aastat |
| kompaktluminofoorlampide (CFL) jaemüük | 16 aastat |
| Allikas: Energy Efficiency Commitment 2005–2008, Ühendkuningriik |

Elumajade katusekorruse isolatsioon

30 aastat

Elumajade seinaõõnsuste isolatsioon

40 aastat

Aknaklaasid E-lt C-le (m2)

20 aastat

Katlad B-lt A-le

15 aastat

Küttekatelde reguleerimisseadmete ajakohastamine koos katelde asendamisega

15 aastat

kompaktluminofoorlampide (CFL) jaemüük

16 aastat

Allikas: Energy Efficiency Commitment 2005–2008, Ühendkuningriik

Selleks, et liikmesriigid kohaldaksid sarnaste meetmete puhul sama kestust, ühtlustatakse need kestused Euroopa tasandil. Komisjon, keda abistab artikliga 16 loodud komitee, asendab seetõttu eespool toodud loetelu hiljemalt... (3) kokkulepitud esialgse loeteluga erinevate energiatõhususe parandamise meetmete mõju keskmise kestuse kohta.

5.   Kuidas toimida energiasäästu mitmekordistava mõjuga ja kuidas vältida topeltarvestust kombineeritud ülalt-alla ja alt-üles arvutusmeetodit kasutades

Üksiku energiatõhususe parandamise meetme, nt kuumaveepaagi ja -torude isoleerimine, või mõne muu sarnase mõjuga meetme rakendamine võib avaldada tulevikus turule mitmekordistavat mõju, see tähendab, et turul hakatakse meedet rakendama automaatselt ja ilma artikli 4 lõikes 3 sätestatud energiasektori asutuste või ametite või mis tahes erakapitalil põhinevate energiateenuste osutajate edasise kaasamiseta. Mitmekordistava potentsiaaliga meede on enamikel juhtudel majanduslikult tasuvam kui meede, mida tuleb rakendada korduvalt ja regulaarselt. Liikmesriigid hindavad taoliste meetmete energiasäästupotentsiaali, arvestades nende mitmekordistavat mõju, ning kontrollivad meetmete kogumõju oma järelhinnangus, milles nad vajaduse korral kasutavad indikaatoreid.

Energiasäästu topeltarvestuse korral tehakse vajalikud parandused. Soovitatav on meetmete mõju liitmist võimaldavate maatriksite kasutamine.

Pärast eesmärgiks seatud ajavahemikku saadud potentsiaalset energiasäästu ei võeta arvesse liikmesriikide aruannetes käesoleva direktiivi artiklis 4 sätestatud üldise eesmärgi saavutamise kohta. Meetmeid, mis avaldavad turule pikaajalist mõju, tuleks igal juhul toetada ning meetmeid, mis on energiasäästu puhul juba avaldanud mitmekordistavat mõju, tuleks võtta arvesse aruannetes artiklis 4 sätestatud eesmärkide kohta, eeldusel, et nende mõju on võimalik mõõta ja kontrollida vastavalt käesolevas lisas antud juhistele.

6.   Kuidas energiasääste kontrollida

Kui see on majanduslikult kasulik ja vajalik, kontrollib konkreetse energiateenuse või muu energiatõhususe parandamise meetme kaudu saavutatud energiasäästu kolmas isik. Selleks võib olla sõltumatu konsultant, energiateenuse ettevõtja või muu turuosaline. Liikmesriigi asjaomased ametiasutused, millele on osutatud artikli 4 lõikes 3, võivad selles küsimuses anda täiendavaid juhiseid.

Allikad: A European Ex-post Evaluation Guidebook for DSM and EE Service Programmes; IEA, INDEEP andmebaas; IPMVP, 1. köide (2002. aasta märtsi redaktsioon).

---

(1)  ODYSSEE projekt, SAVE programm. Komisjon, 2005.

(2)  Nendel kolmel veal põhineva kvantitatiivse määramatuse taseme kindlakstegemise mudel on toodud rahvusvahelise jõudluse mõõtmise ja kontrollimise protokolli (IPMVP) liites B.

(3)  Kuus kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

---

V LISA

AVALIKU SEKTORI ENERGIATÕHUSUSE PARANDAMISE MEETMETE NÄITELOEND

Ilma et see piiraks siseriiklike või ühenduse riigihankeid käsitlevate õigusaktide kohaldamist, võivad liikmesriigid tagada, et artiklis 5 osutatud eeskuju andmise kontekstis kohaldab avalik sektor järgneva näidisloendi nõudeid:

| a) | nõuded kasutada energiasäästu saavutamiseks finantsinstrumente, sealhulgas energiatõhususe lepinguid, milles sätestatakse mõõdetav ning eelnevalt kindlaks määratud energiasääst (kaasa arvatud juhul, kui avaliku sektori asutus kasutab allhanget); |
| --- | --- |

a)

nõuded kasutada energiasäästu saavutamiseks finantsinstrumente, sealhulgas energiatõhususe lepinguid, milles sätestatakse mõõdetav ning eelnevalt kindlaks määratud energiasääst (kaasa arvatud juhul, kui avaliku sektori asutus kasutab allhanget);

| b) | nõuded seadmete ja sõidukite ostmiseks energiatõhusate toodete nimekirja alusel, milles sisalduvad erinevate seadmete ja sõidukite kategooriate spetsifikatsioonid ning mille on koostanud artikli 4 lõikes 3 kirjeldatud avaliku sektori asutused või ametid; võimalusel kasutatakse kuluefektiivsuse tagamiseks olelustsükli minimeeritud kulude analüüsi või võrdlevaid meetodeid; |
| --- | --- |

b)

nõuded seadmete ja sõidukite ostmiseks energiatõhusate toodete nimekirja alusel, milles sisalduvad erinevate seadmete ja sõidukite kategooriate spetsifikatsioonid ning mille on koostanud artikli 4 lõikes 3 kirjeldatud avaliku sektori asutused või ametid; võimalusel kasutatakse kuluefektiivsuse tagamiseks olelustsükli minimeeritud kulude analüüsi või võrdlevaid meetodeid;

| c) | nõuded osta seadmeid, mille energiatarbimine on tõhus seadmete igas olekus, sealhulgas ooterežiimil; võimalusel kasutatakse kuluefektiivsuse tagamiseks olelustsükli minimeeritud kulude analüüsi või võrdlevaid meetodeid; |
| --- | --- |

c)

nõuded osta seadmeid, mille energiatarbimine on tõhus seadmete igas olekus, sealhulgas ooterežiimil; võimalusel kasutatakse kuluefektiivsuse tagamiseks olelustsükli minimeeritud kulude analüüsi või võrdlevaid meetodeid;

| d) | nõuded asendada olemasolevad seadmed ja sõidukid või täiendada neid punktides b ja c kirjeldatud seadmetega; |
| --- | --- |

d)

nõuded asendada olemasolevad seadmed ja sõidukid või täiendada neid punktides b ja c kirjeldatud seadmetega;

| e) | nõuded teostada energiaauditeid ja rakendada neist tulenevaid soovitusi kuluefektiivsuse parandamiseks. |
| --- | --- |

e)

nõuded teostada energiaauditeid ja rakendada neist tulenevaid soovitusi kuluefektiivsuse parandamiseks.

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 10. detsembril 2003 ettepaneku energia lõppkasutuse tõhusust ja energiateenuseid käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (1) vastuvõtmiseks, mis põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 175 lõikel 1.

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee esitas oma arvamuse 28. oktoobril 2004. (2) Regioonide komitee esitas oma arvamuse 17. juunil 2004. (3)

Euroopa Parlament võttis 7. juunil 2005 esimesel lugemisel vastu oma arvamuse, (4) millega kiideti heaks 97 muudatust.

Nõukogu võttis vastu oma ühise seisukoha 23. septembril 2005. aastal Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 251 kohaselt.

II.   ETTEPANEKU EESMÄRK

Ettepaneku eesmärk on energiatõhususe edendamine liikmesriikidele kohustuslike säästueesmärkide kehtestamise ning selliste meetmete võtmise kaudu, mis aitavad kaasa energiateenuste turu rajamisele. Ettepanekus keskendutakse nõudlusele (st lõpptarbijatele ja jaemüügiettevõtetele) ning seda võib seega pidada energiavaldkonda kuuluvate pakkumist käsitlevate varasemate ühenduse õigusaktide täienduseks. Ettepaneku eesmärk on aidata kaasa ELi seatud CO2 heitkoguste vähendamise eesmärgi saavutamisele ja tugevdada täiendavalt ühenduse juhtivat rolli energiatõhusate toodete ja teenuste maailmaturul (andes sellega panuse Lissaboni protsessi); eesmärk avaldab positiivset mõju pakkumise turvalisusele.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Üldised märkused

Nõukogu jagab komisjoni arvamust, et energiatõhusus on prioriteetse tähtsusega ning toetab seega üldjoontes komisjoni ettepaneku üldeesmärki. Enamiku nõukogu poolt ühisesse seisukohta tehtud muudatuste eesmärk on kohandada direktiivi eelnõud riikide erineva olukorra ja seniste tavadega, vähendada direktiivi kohaldamise maksumust ja halduskoormust ning muuta direktiivi rakendamine üldiselt hõlpsamaks.

| a) | Euroopa Parlamendi vastu võetud 97 muudatusest kiitis nõukogu heaks järgmised 37 muudatust:






  — | täielikult (mõnikord uue sõnastusega): 1, 11, 12, 13 (põhjenduses 4), 21, 23 (5), 33 (artikli 4 lõige 3), 47, 48, 50 (artikli 6 lõige 3), 56–58, 76 (artikkel 16), 82, 86, 90, 98 (IV lisa, punkt 1.2); |
| --- | --- | --- |

a)

Euroopa Parlamendi vastu võetud 97 muudatusest kiitis nõukogu heaks järgmised 37 muudatust:

—

täielikult (mõnikord uue sõnastusega): 1, 11, 12, 13 (põhjenduses 4), 21, 23 (5), 33 (artikli 4 lõige 3), 47, 48, 50 (artikli 6 lõige 3), 56–58, 76 (artikkel 16), 82, 86, 90, 98 (IV lisa, punkt 1.2);

| — | osaliselt: 3, 7, 14 (artikli 2 lõige 2), 63, 69 (artikli 13 lõike 3 punkt d ja põhjendus 13b), 74, 79, 80, 87 (samuti III lisa punkt q) ja 99; |
| --- | --- |

—

osaliselt: 3, 7, 14 (artikli 2 lõige 2), 63, 69 (artikli 13 lõike 3 punkt d ja põhjendus 13b), 74, 79, 80, 87 (samuti III lisa punkt q) ja 99;

| — | põhimõtteliselt: 16 (artikli 3 punkt c), 17 (artikli 3 punkt d), 22, 49 (artikli 6 punkt a), 64, 70, 88 (III lisa punkt r), 83 ja 92 (III lisa punktid m ja n). |
| --- | --- |

—

põhimõtteliselt: 16 (artikli 3 punkt c), 17 (artikli 3 punkt d), 22, 49 (artikli 6 punkt a), 64, 70, 88 (III lisa punkt r), 83 ja 92 (III lisa punktid m ja n).

Nõukogu lükkas tagasi järgmised 60 muudatust: 2, 4, 5 ja 10 (mis on omavahel seotud) 6, 8, 9, 15, 18, 101, 20, 24–32, 34, 104, 107, 108, 38–41, 43–46, 51–55, 59–62, 65–68, 71, 72, 75, 77, 78, 81, 84, 85, 89, 91, 93–96, 109, sh muudatused 4, 18, 20, 24–25, 53, 55, 59, 61–62, 67–68, 77, 81, 89, 91, 101 ja 104 ei olnud komisjonile vastuvõetavad.

Mitmed nõukogu poolt heakskiitmata keskse tähtsusega muudatused (eelkõige muudatused 29 ja 39) lähevad kaugemale komisjoni esialgse ettepaneku sätetest. Nõukogu muutis samu sätteid oma ühises seisukohas: seega on nimetatud keskse tähtsusega muudatuste tagasilükkamise põhjused esitatud allpool punktis 2.

| b) | Nõukogu viis seoses komisjoni ettepanekuga sisse mitmed muudatused, mida käsitletakse allpool. |
| --- | --- |

b)

Nõukogu viis seoses komisjoni ettepanekuga sisse mitmed muudatused, mida käsitletakse allpool.

2.   Erimärkused

| a) | Nõukogu poolt sisseviidud põhilised muudatused käsitlevad artiklites 4 ja 5 esitatud eesmärke:






  — | Artikkel 4: Ühine seisukoht sisaldab kohustuslike eesmärkide asemel soovituslikku eesmärki (6 %) direktiivi kohaldamise kuuendaks aastaks (artikli 4 lõige 1 ning põhjendus 8a); Liikmesriigid on kohustatud võtma meetmeid, mis aitavad kaasa soovitusliku eesmärgi saavutamisele (artikli 4 lõige 1) ning määravad enda jaoks kindlaks soovitusliku vahe-eesmärgi direktiivi rakendamise kolmandaks aastaks (artikli 4 lõige 2). |
| --- | --- | --- |

a)

Nõukogu poolt sisseviidud põhilised muudatused käsitlevad artiklites 4 ja 5 esitatud eesmärke:

—

Artikkel 4: Ühine seisukoht sisaldab kohustuslike eesmärkide asemel soovituslikku eesmärki (6 %) direktiivi kohaldamise kuuendaks aastaks (artikli 4 lõige 1 ning põhjendus 8a); Liikmesriigid on kohustatud võtma meetmeid, mis aitavad kaasa soovitusliku eesmärgi saavutamisele (artikli 4 lõige 1) ning määravad enda jaoks kindlaks soovitusliku vahe-eesmärgi direktiivi rakendamise kolmandaks aastaks (artikli 4 lõige 2).

| — | Artikkel 5: Ühine seisukoht ei sisalda enam eraldi, kõrgemat eesmärki avalikule sektorile (artikli 5 lõige 1); siiski peab avalik sektor olema teistele eeskujuks, võtma energiatõhususe arendamise meetmeid (seadusandlikud algatused ja/või vabatahtlikud kokkulepped (6) või teised samaväärse mõjuga kavad); liikmesriigid jälgivad, kuidas avalik sektor täidab riigile kehtestatud soovituslikku säästueesmärki. |
| --- | --- |

—

Artikkel 5: Ühine seisukoht ei sisalda enam eraldi, kõrgemat eesmärki avalikule sektorile (artikli 5 lõige 1); siiski peab avalik sektor olema teistele eeskujuks, võtma energiatõhususe arendamise meetmeid (seadusandlikud algatused ja/või vabatahtlikud kokkulepped (6) või teised samaväärse mõjuga kavad); liikmesriigid jälgivad, kuidas avalik sektor täidab riigile kehtestatud soovituslikku säästueesmärki.

Nõukogu otsustas muuta eesmärgi soovituslikuks (mitte kasutada kohustuslikke eesmärke nagu komisjoni ettepanekus) ning mitte kehtestada avaliku sektori jaoks eraldi eesmärki; otsus põhineb järgmistel asjaoludel:

| — | Liikmesriigid leidsid, et kohtusse kaebamine üksnes sellel alusel, et ettenähtud säästutaset ei saavutata, oleks kohatu: näiteks kui liikmesriigi kuue aastaga saavutatud sääst oli 6 % asemel “üksnes” 5 %. Eesmärkide saavutamine tulevikus on otseselt seotud üksikkodanike ja ettevõtete “energiasäästliku käitumisega”, mida liikmesriigid soovivad mõjutada direktiivi eelnõus kavandatud erinevate meetmete kaudu. Siiski ei saa nende meetmete lõpptulemust täies ulatuses ette ennustada ning seega ei ole nimetatud tulemus täielikult liikmesriikide kontrolli all. |
| --- | --- |

—

Liikmesriigid leidsid, et kohtusse kaebamine üksnes sellel alusel, et ettenähtud säästutaset ei saavutata, oleks kohatu: näiteks kui liikmesriigi kuue aastaga saavutatud sääst oli 6 % asemel “üksnes” 5 %. Eesmärkide saavutamine tulevikus on otseselt seotud üksikkodanike ja ettevõtete “energiasäästliku käitumisega”, mida liikmesriigid soovivad mõjutada direktiivi eelnõus kavandatud erinevate meetmete kaudu. Siiski ei saa nende meetmete lõpptulemust täies ulatuses ette ennustada ning seega ei ole nimetatud tulemus täielikult liikmesriikide kontrolli all.

| — | Nimetatud direktiivi rakendamise lähtepositsioon on eri liikmesriikides vägagi erinev, mõned liikmesriigid on juba minevikus tähelepanuväärseid pingutusi teinud ning seda sageli avalikus sektoris ja selle kulul. Selle tulemusena on arenguvõimalused liikmesriigiti erinevad. |
| --- | --- |

—

Nimetatud direktiivi rakendamise lähtepositsioon on eri liikmesriikides vägagi erinev, mõned liikmesriigid on juba minevikus tähelepanuväärseid pingutusi teinud ning seda sageli avalikus sektoris ja selle kulul. Selle tulemusena on arenguvõimalused liikmesriigiti erinevad.

| — | Liikmesriigid peaksid võtma üksnes tasuvaid meetmeid (see vastab komisjoni selgitavas märgukirjas esitatud komisjoni väidetele ning seepärast lisas nõukogu artikli 4 lõikele 1 vastava sätte). Seoses sellega tahavad liikmesriigid võtta meetmeid valdkonnas, kus tasuvus on maksimaalne — ei oma tähtsust, kas tegemist on avaliku või erasektoriga. |
| --- | --- |

—

Liikmesriigid peaksid võtma üksnes tasuvaid meetmeid (see vastab komisjoni selgitavas märgukirjas esitatud komisjoni väidetele ning seepärast lisas nõukogu artikli 4 lõikele 1 vastava sätte). Seoses sellega tahavad liikmesriigid võtta meetmeid valdkonnas, kus tasuvus on maksimaalne — ei oma tähtsust, kas tegemist on avaliku või erasektoriga.

Direktiivi lisati ka komiteemenetlus (artikkel 16, vastaval muudatustele 76 ja 99): selle põhiülesandeks on täiendavalt arendada lisades sätestatud arvutamismeetodit (hinnata sealhulgas “ülalt-alla” ja “alt-üles” mõõtmise vahel saavutatavat sobivat tasakaalu) ning kohandada see tehnilise arenguga. Lisaks sellele viidi sisse sätted, mis võimaldavad soovituslike eesmärkide saavutamise vahendina kasutada vabatahtlikke kokkuleppeid.

| b) | Teised muudatused






  — | Nõukogu lisas mitu uut põhjendust (8a, 8b, 9a, 11a, 11b, 11c, 13b) ja laiendas olemasolevaid põhjendusi 8 ja 12. |
| --- | --- | --- |

b)

Teised muudatused

—

Nõukogu lisas mitu uut põhjendust (8a, 8b, 9a, 11a, 11b, 11c, 13b) ja laiendas olemasolevaid põhjendusi 8 ja 12.

| — | Artikli 1 teine taane: mõnevõrra muudeti sõnastust andmaks edasi, et selle direktiivi eesmärk on luua tingimused energiateenuste turu arendamiseks, mitte niivõrd turgu arendada. |
| --- | --- |

—

Artikli 1 teine taane: mõnevõrra muudeti sõnastust andmaks edasi, et selle direktiivi eesmärk on luua tingimused energiateenuste turu arendamiseks, mitte niivõrd turgu arendada.

| — | Artikkel 2: seda artiklit muudeti nii, et jätta kohaldamisalast välja osad transpordiettevõtted, mis kasutavad põhiliselt lennukikütust ja laeva punkrikütust (sarnane väljajätmine oli ette nähtud ka komisjoni ettepanekus, kasutades selleks mõiste “energia” määratlust), ja relvajõudude teatud osad. |
| --- | --- |

—

Artikkel 2: seda artiklit muudeti nii, et jätta kohaldamisalast välja osad transpordiettevõtted, mis kasutavad põhiliselt lennukikütust ja laeva punkrikütust (sarnane väljajätmine oli ette nähtud ka komisjoni ettepanekus, kasutades selleks mõiste “energia” määratlust), ja relvajõudude teatud osad.

| — | Nõukogu püüdis muuta artiklis 3 esitatud mõisted nii ülevaatlikeks, järjepidevateks ja operatiivseteks kui võimalik, viies need vastavusse ühenduse ülejäänud õigusaktides olemas olevate mõistetega, kui see on asjakohane. |
| --- | --- |

—

Nõukogu püüdis muuta artiklis 3 esitatud mõisted nii ülevaatlikeks, järjepidevateks ja operatiivseteks kui võimalik, viies need vastavusse ühenduse ülejäänud õigusaktides olemas olevate mõistetega, kui see on asjakohane.

| — | Artiklisse 5 lisati paindlikkuse element — rõhutatakse kõige tasuvamaid meetmeid ja nimetatakse konkreetse meetme rakendamise jaoks sobiv valitsustase. Lisaks sellele viidi artikli 5 lõikes 4 esitatud riigihangete suuniste (millel puudus kohustuslik iseloom juba komisjoni ettepanekus: “liikmesriigid võivad...”) loetelu üle V lisasse: selle muudatuse eesmärgiks oli mitte välja jätta muid potentsiaalseid tasuvaid meetmeid, mida avalik sektor võtta võiks. |
| --- | --- |

—

Artiklisse 5 lisati paindlikkuse element — rõhutatakse kõige tasuvamaid meetmeid ja nimetatakse konkreetse meetme rakendamise jaoks sobiv valitsustase. Lisaks sellele viidi artikli 5 lõikes 4 esitatud riigihangete suuniste (millel puudus kohustuslik iseloom juba komisjoni ettepanekus: “liikmesriigid võivad...”) loetelu üle V lisasse: selle muudatuse eesmärgiks oli mitte välja jätta muid potentsiaalseid tasuvaid meetmeid, mida avalik sektor võtta võiks.

| — | Artikli 5 lõige 5 jäeti välja, kuna see on komisjoni algatusõigust silmas pidades ebavajalik. |
| --- | --- |

—

Artikli 5 lõige 5 jäeti välja, kuna see on komisjoni algatusõigust silmas pidades ebavajalik.

| — | Artiklit 6 muudeti: punktid b ja c lisati lõikesse 1 ning punkt a sõnastati ümber lõikes 2. Lõikes 2 antakse liikmesriikidele võimalus valida nimetatud artikliga hõlmatud ettevõtete suhtes kehtestatud erinevate kohustuste vahel. |
| --- | --- |

—

Artiklit 6 muudeti: punktid b ja c lisati lõikesse 1 ning punkt a sõnastati ümber lõikes 2. Lõikes 2 antakse liikmesriikidele võimalus valida nimetatud artikliga hõlmatud ettevõtete suhtes kehtestatud erinevate kohustuste vahel.

| — | Artikkel 7: see artikkel oli äärmiselt laiaulatuslik ning potentsiaalselt väga kulukas, et seda algsel kujul rakendada, kuna selle kohaselt peavad liikmesriigid vastutama, et kõiki energiatõhususmeetmeid pakutakse kõikidele klientidele. Ühises seisukohas on selle artikli eesmärk tagada energiatõhususmehhanismide ning finants- ja õigusraamistikega seotud teabe optimaalne läbipaistvus ja levitamine turul tegutsevatele isikutele. |
| --- | --- |

—

Artikkel 7: see artikkel oli äärmiselt laiaulatuslik ning potentsiaalselt väga kulukas, et seda algsel kujul rakendada, kuna selle kohaselt peavad liikmesriigid vastutama, et kõiki energiatõhususmeetmeid pakutakse kõikidele klientidele. Ühises seisukohas on selle artikli eesmärk tagada energiatõhususmehhanismide ning finants- ja õigusraamistikega seotud teabe optimaalne läbipaistvus ja levitamine turul tegutsevatele isikutele.

| — | Artikkel 8: selle artikli esialgse variandi kohaselt pidid liikmesriigid vastutama, et tagataks kvalifitseerimis-, akrediteerimis- ja/või sertifitseerimiskavade kättesaadavus kõikidele energiateenuseid osutavatele turul tegutsevatele isikutele. Artiklit muudeti nii, et liikmesriigid peavad tagama selliste kavade kättesaadavuse vajaduse korral — nii saavad liikmesriigid enne nimetatud (kulukate) kavade väljatöötamist arvesse võtta ka teisi asjaomaseid tegureid (näiteks kõnealuse turu küpsustaset, turul tegutsevate isikute arvu ja nõudlust). |
| --- | --- |

—

Artikkel 8: selle artikli esialgse variandi kohaselt pidid liikmesriigid vastutama, et tagataks kvalifitseerimis-, akrediteerimis- ja/või sertifitseerimiskavade kättesaadavus kõikidele energiateenuseid osutavatele turul tegutsevatele isikutele. Artiklit muudeti nii, et liikmesriigid peavad tagama selliste kavade kättesaadavuse vajaduse korral — nii saavad liikmesriigid enne nimetatud (kulukate) kavade väljatöötamist arvesse võtta ka teisi asjaomaseid tegureid (näiteks kõnealuse turu küpsustaset, turul tegutsevate isikute arvu ja nõudlust).

| — | Artiklisse 10 lisati säte, milles lubatakse teatud tingimustel sotsiaalse eesmärgiga kavade ja tariifistruktuuride kasutamist.






  — | Artiklisse 12 lisati kaks lõiget: |
| --- | --- | --- |

—

Artiklisse 10 lisati säte, milles lubatakse teatud tingimustel sotsiaalse eesmärgiga kavade ja tariifistruktuuride kasutamist.

—

Artiklisse 12 lisati kaks lõiget:

| — | Lõikes 2 tagatakse, et teatud juhtudel võib kasutada teisi, vähem kulukaid auditeerimismeetmeid. |
| --- | --- |

—

Lõikes 2 tagatakse, et teatud juhtudel võib kasutada teisi, vähem kulukaid auditeerimismeetmeid.

| — | Lõikes 3 täpsustatakse, et “ehitiste direktiivi” kohaselt sertifitseeritud hooned vastavad kontrollinõuetele; lisaks sellele lubatakse ka vabatahtlikel kokkulepetel põhinevate skeemide alusel tehtud auditeid. |
| --- | --- |

—

Lõikes 3 täpsustatakse, et “ehitiste direktiivi” kohaselt sertifitseeritud hooned vastavad kontrollinõuetele; lisaks sellele lubatakse ka vabatahtlikel kokkulepetel põhinevate skeemide alusel tehtud auditeid.

| — | Artiklit 13 kohandati nii, et see oleks paindlikum, vähem kulukam ning et välditaks ebaproportsionaalset halduskoormust. |
| --- | --- |

—

Artiklit 13 kohandati nii, et see oleks paindlikum, vähem kulukam ning et välditaks ebaproportsionaalset halduskoormust.

| — | Artikli 14 aruandlusnõudeid täiustati ja muudeti: lõikes 1 võimaldatakse komisjonil arvestada olemasolevate arvutusmeetoditega, lõikes 2 nähakse nüüd ette, et liikmesriigid peavad esitama ühe vahearuande ja ühe lõpparuande. |
| --- | --- |

—

Artikli 14 aruandlusnõudeid täiustati ja muudeti: lõikes 1 võimaldatakse komisjonil arvestada olemasolevate arvutusmeetoditega, lõikes 2 nähakse nüüd ette, et liikmesriigid peavad esitama ühe vahearuande ja ühe lõpparuande.

| — | Lisati uus artikkel 15, mille täpsustatakse komisjoni ülesandeid ning tuuakse vastav ajakava seoses komiteemenetlusega. Samuti nähakse ette (koos I ja IV lisa vastavate sätetega), et komisjon arendab välja alt-üles arvutuste protsenti sisaldava arvutusmeetodi, mida liikmesriigid hakkavad kasutama direktiivi kohaldamise kuupäevast alates (artikli 15 lõige 2). Kui komisjon on selle ülesande lõpule viinud, peaks ta jätkama tööd, et hinnata, kas alt-üles arvutuste protsenti saab veelgi suurendada, võttes arvesse olulisi tegureid (artikli 15 lõige 3); kui komisjon otsustab, et alt-üles arvutuste protsenti saab tõesti suurendada, peavad liikmesriigid seda uut meetodit kasutama kahe aasta jooksul pärast direktiivi kohaldamise algust.






  — | Artiklis 18 asendati komisjoni välja pakutud ebarealistlik tähtaeg — 1. juuni 2006 — kaheaastase ülevõtmisperioodiga. Tänu sellisele perioodile saab ühelt poolt viia lõpule tavapärased seadusandlikud menetlused ning teiselt poolt saab võimalikuks, et: |
| --- | --- | --- |

—

Lisati uus artikkel 15, mille täpsustatakse komisjoni ülesandeid ning tuuakse vastav ajakava seoses komiteemenetlusega. Samuti nähakse ette (koos I ja IV lisa vastavate sätetega), et komisjon arendab välja alt-üles arvutuste protsenti sisaldava arvutusmeetodi, mida liikmesriigid hakkavad kasutama direktiivi kohaldamise kuupäevast alates (artikli 15 lõige 2). Kui komisjon on selle ülesande lõpule viinud, peaks ta jätkama tööd, et hinnata, kas alt-üles arvutuste protsenti saab veelgi suurendada, võttes arvesse olulisi tegureid (artikli 15 lõige 3); kui komisjon otsustab, et alt-üles arvutuste protsenti saab tõesti suurendada, peavad liikmesriigid seda uut meetodit kasutama kahe aasta jooksul pärast direktiivi kohaldamise algust.

—

Artiklis 18 asendati komisjoni välja pakutud ebarealistlik tähtaeg — 1. juuni 2006 — kaheaastase ülevõtmisperioodiga. Tänu sellisele perioodile saab ühelt poolt viia lõpule tavapärased seadusandlikud menetlused ning teiselt poolt saab võimalikuks, et:

| — | liikmesriigid saadavad komisjonile teavet olemasolevate arvutusmeetodite kohta, nii et komisjon saab neid arvesse võtta (soovitavalt 6 kuu jooksul, artikli 14 lõige 1); |
| --- | --- |

—

liikmesriigid saadavad komisjonile teavet olemasolevate arvutusmeetodite kohta, nii et komisjon saab neid arvesse võtta (soovitavalt 6 kuu jooksul, artikli 14 lõige 1);

| — | komisjon arendab välja arvutusmeetodi (18 kuu jooksul, artikli 15 lõige 2); liikmesriigid arvutavad välja oma riigi soovitusliku säästueesmärgi ning teevad ettevalmistusi arvutusmeetodi kasutamiseks praktikas. |
| --- | --- |

—

komisjon arendab välja arvutusmeetodi (18 kuu jooksul, artikli 15 lõige 2); liikmesriigid arvutavad välja oma riigi soovitusliku säästueesmärgi ning teevad ettevalmistusi arvutusmeetodi kasutamiseks praktikas.

| — | I lisa kajastab muudetud meetodit riigi säästueesmärgi arvutamiseks. Punktis 3 muutis nõukogu komisjoni pakutud tähtaega (1991. aasta asemel 1995. aasta), pärast mida võib üldjuhul iga-aastase säästu välja arvutamisel arvesse võtta ka meetmeid. Siiski jäeti endine tähtaeg ehk 1991. aasta kehtivaks teatud juhtudel: seda sätet vajavad liikmesriigid, kes võtsid perioodil 1991–1994 kasutusele teatud tegevusvahendid, mida tänaseni kasutatakse. Lisaks sellele tagatakse, et liikmesriike, kes on energiatõhususe parandamise valdkonnas minevikus märkimisväärseid jõupingutusi teinud, ei kohelda ebaõiglaselt võrreldes liikmesriikidega, kes ei ole veel sellise ulatusega meetmeid võtnud. |
| --- | --- |

—

I lisa kajastab muudetud meetodit riigi säästueesmärgi arvutamiseks. Punktis 3 muutis nõukogu komisjoni pakutud tähtaega (1991. aasta asemel 1995. aasta), pärast mida võib üldjuhul iga-aastase säästu välja arvutamisel arvesse võtta ka meetmeid. Siiski jäeti endine tähtaeg ehk 1991. aasta kehtivaks teatud juhtudel: seda sätet vajavad liikmesriigid, kes võtsid perioodil 1991–1994 kasutusele teatud tegevusvahendid, mida tänaseni kasutatakse. Lisaks sellele tagatakse, et liikmesriike, kes on energiatõhususe parandamise valdkonnas minevikus märkimisväärseid jõupingutusi teinud, ei kohelda ebaõiglaselt võrreldes liikmesriikidega, kes ei ole veel sellise ulatusega meetmeid võtnud.

| — | Ühise seisukoha III lisas selgitatakse, et loetelu sisaldab pigem lubatud meetmete näiteid ja ei ole piirava iseloomuga. Lisaks sellele muudeti mitut loetletud näidet. |
| --- | --- |

—

Ühise seisukoha III lisas selgitatakse, et loetelu sisaldab pigem lubatud meetmete näiteid ja ei ole piirava iseloomuga. Lisaks sellele muudeti mitut loetletud näidet.

| — | Nõukogu lisas IV lisasse ülalt-alla ja alt-üles arvutusmeetodeid kirjeldavad üksikasjad (punkt 1.1), energiatõhususe parandamise meetmete mõju ühtlustatud kestuse loetelu alt-üles arvutustes (punkt 4) ning mitmekordistava mõju ja topeltarvestusega seotud sätted (punkt 5). |
| --- | --- |

—

Nõukogu lisas IV lisasse ülalt-alla ja alt-üles arvutusmeetodeid kirjeldavad üksikasjad (punkt 1.1), energiatõhususe parandamise meetmete mõju ühtlustatud kestuse loetelu alt-üles arvutustes (punkt 4) ning mitmekordistava mõju ja topeltarvestusega seotud sätted (punkt 5).

IV.   JÄRELDUS

Mõlemad institutsioonid avaldasid toetust komisjoni ettepaneku üldeesmärgile; mõlemad nõustuvad, et liit peaks hakkama ära kasutama potentsiaalse energiasäästu võimalusi ning täiendavalt arendama energiatõhusate teenuste ja toodete turgu pigem varem kui hiljem. Seoses sellega on nõukogu arvamusel, et ta ühine seisukoht arvestab igati komisjoni ettepaneku põhieesmärkidega.

---

(1)  Dok 16261/03 ENER 362 CODEC 1858 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(2)  ELT C 120, 20.5.2005, lk 115.

(3)  ELT C 318, 22.12.2004, lk 19.

(4)  Dok 9836/05 CODEC 472 ENER 93 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(5)  Kehtib üksnes saksakeelse versiooni puhul.

(6)  Vabatahtlike kokkulepete kasutamist nimetatakse komisjoni ettepaneku põhjenduses 13.

---