----

----

I Tájékoztatások

Tanács

----

30/2005/EK KÖZÖS ÁLLÁSPONT

a Tanács által 2005. július 18-án elfogadva

az elemekről és akkumulátorokról, valamint a hulladékelemekről és -akkumulátorokról, továbbá a 91/157/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, ...-i 2005/ /EK európai parlamenti és tanácsi irányelv elfogadása céljából

(2005/C 264 E/01)

(EGT vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére, valamint ezen irányelv 4., 5. és 18. cikkéhez kapcsolódóan tekintettel annak 95. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára (1),

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (3),

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (4),

mivel:

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

Tárgy

Ez az irányelv megállapítja:

2. cikk

Hatály

(1)   Ezt az irányelvet valamennyi típusú elemre és akkumulátorra alkalmazni kell, függetlenül azok formájától, méretétől, súlyától, anyagi összetételétől és felhasználásától. Ezt az irányelvet a 2000/53/EK és a 2002/96/EK irányelv sérelme nélkül kell alkalmazni.

(2)   Ez az irányelv nem alkalmazandó az alábbi esetekben felhasznált elemekre és akkumulátorokra:

3. cikk

Fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

4. cikk

Tilalmak

(1)   A 2000/53/EK irányelv sérelme nélkül a tagállamok megtiltják az alábbiak forgalomba hozatalát:

(2)   Az (1) bekezdés a) pontjában megállapított tilalom nem alkalmazandó azon gombelemekre, amelyek legfeljebb 2 tömegszázalék higanyt tartalmaznak.

(3)   Az (1) bekezdés b) pontjában megállapított tilalom nem alkalmazandó azon hordozható elemekre és akkumulátorokra, amelyeket az alábbiakban való használatra szánnak:

(4)   A Bizottság felülvizsgálja a (3) bekezdés c) pontjában említett mentességet, és ... (17)-ig – adott esetben a megfelelő javaslatokkal együtt – jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek a Tanácsnak a kadmiumelemekben és -akkumulátorokban történő felhasználásának tilalom alá helyezése céljából.

5. cikk

Forgalomba hozatal

(1)   A tagállamok nem akadályozhatják, tilthatják vagy korlátozhatják – az ezen irányelvben említett indokok alapján – azon elemeknek vagy akkumulátoroknak a területükön történő forgalomba hozatalát, amelyek megfelelnek ezen irányelv követelményeinek.

(2)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy azon elemeket vagy akkumulátorokat, amelyek nem felelnek meg ezen irányelv követelményeinek, ne hozzák forgalomba, illetve azokat vonják ki a forgalomból.

6. cikk

Átfogó célkitűzés

A tagállamok törekednek arra, hogy a legnagyobb mértékben megvalósuljon a hulladékelemek és -akkumulátorok szelektív gyűjtése, tekintettel a szállítás környezeti hatására, és hogy minimálisra csökkenjen az elemek és akkumulátorok nem szelektált települési hulladékként történő ártalmatlanítása.

7. cikk

Begyűjtési rendszerek

(1)   A tagállamok biztosítják, hogy megfelelő begyűjtési rendszerek álljanak rendelkezésre a hulladék hordozható elemek és akkumulátorok tekintetében. Az ilyen rendszerek:

A 75/442/EGK irányelv 10. cikke nem alkalmazható azon gyűjtőhelyekre, amelyeket az e bekezdés a) pontjában foglaltaknak való megfelelés érdekében állítottak fel.

(2)   Amennyiben a rendszerek megfelelnek az (1) bekezdésben felsorolt követelményeknek, a tagállamok:

(3)   A tagállamok biztosítják, hogy az ipari elemek és akkumulátorok gyártói, illetve a nevükben eljáró harmadik személyek ne utasítsák el a hulladék ipari elemek és akkumulátorok végfelhasználóktól való visszavételét, függetlenül azok vegyi összetételétől és eredetétől. Független harmadik személyek szintén begyűjthetnek ipari elemeket és akkumulátorokat.

(4)   A tagállamok biztosítják, hogy a gépjárműelemek és -akkumulátorok gyártói, illetve harmadik személyek rendszereket hozzanak létre a hulladék gépjárműelemeknek és -akkumulátoroknak a végfelhasználóktól vagy az azok közelében található, megközelíthető gyűjtőhelyről történő begyűjtésére, amennyiben a begyűjtés nem a 2000/53/EK irányelv 5. cikkének (1) bekezdésében említett rendszerek útján történik. A magántulajdonban lévő és nem üzleti célból használt gépjárművekből származó gépjárműelemek és akkumulátorok esetében az ilyen rendszerek nem keletkeztethetnek költséget a végfelhasználók számára a hulladékelemek és -akkumulátorok eldobásakor, sem pedig új elem, illetve akkumulátor vásárlására való kötelezettséget.

8. cikk

Gazdasági eszközök

A tagállamok gazdasági eszközöket használhatnak fel arra, hogy elősegítsék a hulladékelemek és -akkumulátorok begyűjtését, illetve olyan elemek és akkumulátorok használatát, amelyek kisebb mennyiségben tartalmaznak szennyező anyagot, például differenciált adókulcsok vagy betétdíjas rendszer bevezetése révén. Amennyiben így tesznek, a tagállamok értesítik a Bizottságot az ezen eszközök végrehajtásához kapcsolódó intézkedésekről.

9. cikk

Begyűjtési célkitűzések

(1)   Ezen cikk alkalmazásában, egy adott tagállamnak egy adott naptári évre vonatkozó „begyűjtési aránya” az a százalékos arány, amelyet úgy kell kiszámítani, hogy a 7. cikk (1) bekezdésének megfelelően az adott naptári évben begyűjtött hulladék hordozható elemek és akkumulátorok súlyát el kell osztani az adott tagállamban az adott naptári évben és az azt megelőző két naptári évben a hordozható elemek és akkumulátorok végfelhasználók részére történt értékesítésének súlyban kifejezett éves átlagával. A tagállamok első alkalommal az ezen irányelv hatálybalépésének időpontját követő hatodik teljes naptári évre vonatkozóan számítják ki a begyűjtési arányt.

A 2002/96/EK irányelv sérelme nélkül, az éves begyűjtési és értékesítési számadatoknak tartalmazniuk kell a készülékekbe épített elemeket és akkumulátorokat.

(2)   A tagállamoknak el kell érniük az alábbi minimális begyűjtési arányokat:

(3)   A tagállamok éves szinten figyelemmel kísérik a begyűjtési arányokat az I. mellékletben megállapított rendszernek megfelelően. A hulladékra vonatkozó statisztikákról szóló, 2002. november 25-i 2150/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (20) sérelme nélkül, a tagállamok jelentéseket nyújtanak be a Bizottságnak az érintett naptári év végétől számított hat hónapon belül. A jelentéseknek tartalmazniuk kell, hogy a tagállamok milyen módon szerezték be a begyűjtési arány kiszámításához szükséges adatokat.

(4)   A 21. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően:

10. cikk

Kezelés és újrafeldolgozás

(1)   A tagállamok biztosítják, hogy legkésőbb ... (22)-ig:

A tagállamok azonban a Szerződésnek megfelelően hulladéklerakóban vagy föld alatti tárolóban ártalmatlaníthatják a kadmiumot, higanyt, illetve ólmot tartalmazó hordozható elemeket és akkumulátorokat a nehézfémek fokozatos kiiktatását célzó stratégia részeként, vagy ha nem áll rendelkezésre működőképes végső felhasználói piac. A tagállamok a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (23) megfelelően értesítik a Bizottságot az intézkedéstervezetekről.

(2)   A kezelésnek meg kell felelnie a III. melléklet A. részében megállapított minimumkövetelményeknek.

(3)   Az újrafeldolgozási eljárásoknak legkésőbb ... (24)-ig meg kell felelniük az a III. melléklet B. részében megállapított újrafeldolgozási célkitűzéseknek és kapcsolódó rendelkezéseknek.

(4)   A tagállamok jelentést készítenek az adott naptári évben elért újrafeldolgozási szintről, valamint arról, hogy a III. melléklet B. részében említett újrafeldolgozási célkitűzések teljesültek-e. Az adott naptári év végétől számított hat hónapon belül benyújtják az információt a Bizottságnak.

(5)   A III. melléklet a 21. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kiigazítható, illetve kiegészíthető a műszaki vagy tudományos fejlődés figyelembevétele érdekében. Így különösen:

(6)   A III. mellékletre vonatkozó bármely módosítási javaslatot megelőzően a Bizottság konzultál az érdekeltekkel, különösen a gyártókkal, a begyűjtőkkel, az újrafeldolgozókkal, a hulladékkezelő létesítményeket üzemeltetőkkel, a környezetvédelmi szervezetekkel, a fogyasztóvédelmi szervezetekkel és a munkavállalói szervezetekkel. A Bizottság tájékoztatja a 21. cikk (1) bekezdésében említett bizottságot a konzultáció eredményéről.

11. cikk

Ártalmatlanítás

A tagállamok megtiltják a hulladék ipari, illetve gépjárműelemek és -akkumulátorok hulladéklerakóban vagy elégetés útján történő ártalmatlanítását. Minden olyan elem vagy akkumulátor azonban, amely a 10. cikk (1) bekezdésének megfelelően mind kezelésen, mind újrafeldolgozáson keresztülment, ártalmatlanítható hulladéklerakóban, illetve elégethető.

12. cikk

Kivitelek

(1)   A hulladékkezelést és az újrafeldolgozást az érintett tagállamon vagy a Közösségen kívül is el lehet végezni, feltéve hogy a hulladékelemek és -akkumulátorok szállítása összhangban van az Európai Közösségen belüli, az oda irányuló és az onnan kifelé történő hulladékszállítás felügyeletéről és ellenőrzéséről szóló, 1993. február 1-jei 259/93/EGK tanácsi rendelettel (26).

(2)   A hulladékelemek és -akkumulátorok kivitele a Közösségen kívülre a 259/93/EGK rendelettel, az egyes nem OECD-tagországokba irányuló egyes hulladékfajták szállítására alkalmazandó közös szabályok és eljárások meghatározásáról szóló, 1999. április 29-i 1420/1999/EK tanácsi rendelettel (27) és az egyes hulladékfajtáknak a C(92)39 végleges OECD-határozat hatálya alá nem tartozó meghatározott országokba történő szállítására alkalmazandó, a 259/93/EGK tanácsi rendelet szerinti ellenőrzési eljárások meghatározásáról szóló, 1999. július 12-i 1547/1999/EK bizottsági rendelettel (28) összhangban kizárólag abban az esetben tekinthető az ezen irányelv III. mellékletében megállapított kötelezettségek és célok teljesítésére irányulónak, ha megalapozottan bizonyított, hogy az újrafeldolgozási tevékenység ezen irányelv előírásaival nagymértékben megegyezik.

(3)   E cikk részletes végrehajtási szabályait a 21. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghatározni.

13. cikk

Finanszírozás

(1)   A tagállamok biztosítják, hogy a gyártók, illetve a nevükben eljáró harmadik személyek az alábbiakból eredő bármely nettó költséget fedezzenek:

(2)   A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdés végrehajtása ne terhelje kettős fizetési kötelezettséggel a gyártókat a 2000/53/EK vagy a 2002/96/EK irányelvvel összhangban létrehozott programok keretében begyűjtött elemek és akkumulátorok esetében.

(3)   A begyűjtés, kezelés és az újrafeldolgozás költségeiről nem kell külön tájékoztatni a végfelhasználókat az új hordozható elemek és akkumulátorok eladásakor.

(4)   Az ipari és gépjárműelemek és -akkumulátorok gyártói és felhasználói az (1) bekezdésben említett finanszírozási szabályoktól eltérő finanszírozási szabályokban állapodhatnak meg.

14. cikk

Nyilvántartás

A tagállamok biztosítják valamennyi gyártó nyilvántartását.

15. cikk

Kisüzemi gyártók

Szükség esetén, legkésőbb ... (29)-ig de minimis szabályokat kell megállapítani a 21. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, a 13. cikk (1) bekezdésének és a 14. cikknek alkalmazására.

16. cikk

Részvétel

(1)   A tagállamok biztosítják, hogy valamennyi gazdasági szereplő és illetékes hatóság részt vehessen a 7. és a 10. cikkben említett begyűjtési, -kezelési és újrafeldolgozási rendszerekben.

(2)   Ezeket a rendszereket a harmadik országokból behozott termékekre is hátrányos megkülönböztetés nélkül kell alkalmazni, és azokat úgy kell kialakítani, hogy elkerülhetővé váljanak a kereskedelmi akadályok és a verseny torzulása.

17. cikk

A végfelhasználók tájékoztatása

(1)   A tagállamok különösen információs kampányokon keresztül biztosítják, hogy a végfelhasználók teljes körű tájékoztatást kapjanak:

(2)   A tagállamok előírhatják, hogy a gazdasági szereplők az (1) bekezdésben szereplő információkat részben vagy teljes egészében bocsássák rendelkezésre.

18. cikk

Címkézés

(1)   A tagállamok biztosítják, hogy valamennyi elemen, akkumulátoron és elem-, illetve akkumulátorcsomagon megfelelően feltüntetésre kerüljön a II. mellékletben szereplő ábra.

(2)   A 0,0005 %-nál több higanyt, 0,002 %-nál több kadmiumot vagy 0,004 %-nál több ólmot tartalmazó elemeken, akkumulátorokon és gombelemeken fel kell tüntetni az adott fém vegyjelét: Hg, Cd vagy Pb. A nehézfémtartalmat jelző ábrát a II. mellékletben szereplő ábra alá kell nyomtatni, úgy, hogy az a felső ábra méretének legalább egynegyed területét lefedje.

(3)   A II. mellékletben található ábrának az elem, akkumulátor vagy elem-, illetve akkumulátorcsomag legnagyobb oldala területének legalább 3 %-át kell lefednie, úgy, hogy az ne haladja meg az 5 x 5 cm-es méretet. A henger alakú cellák esetében az ábrának az elem vagy akkumulátor felszínének legalább 1,5 %-át kell lefednie, úgy, hogy az ne haladja meg az 5 x 5 cm-es méretet.

(4)   Abban az esetben, ha az elem, akkumulátor vagy az elem-, illetve akkumulátorcsomag mérete miatt az ábra kisebb lenne, mint 0,5 x 0,5 cm, az elemet, akkumulátort vagy az elem-, illetve akkumulátorcsomagot nem kell megjelölni, de egy legalább 1 x 1 cm-es ábrát kell nyomtatni a csomagolására.

(5)   A nyomtatott ábrának jól láthatónak, felismerhetőnek és letörölhetetlennek kell lennie.

(6)   E cikk címkézési előírásai alól a 21. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban mentesség adható.

19. cikk

Jelentések a tagállami végrehajtásról

(1)   A tagállamok hároméves időközönként jelentést küldenek a Bizottságnak ezen irányelv végrehajtásáról. Az első jelentésnek azonban ... (30)-ig tartó időszakot kell lefednie.

(2)   A jelentéseket a 21. cikk (2) bekezdése szerinti eljárással összhangban összeállított kérdőív vagy vázlat alapján kell kidolgozni. A kérdőívet vagy vázlatot a jelentés tárgyát képező első időszak kezdete előtt hat hónappal kell megküldeni a tagállamoknak.

(3)   A tagállamok jelentést tesznek továbbá minden esetleges olyan intézkedésükről, amely az elemek és az akkumulátorok környezeti hatásának javítását célozza, így különösen:

(4)   A jelentést a Bizottság rendelkezésére kell bocsátani legkésőbb az érintett hároméves időszakot követően kilenc hónappal, illetve az első jelentés esetében legkésőbb a ... (31)-ig.

(5)   A Bizottság legkésőbb a tagállamoktól a (4) bekezdés értelmében kapott jelentések kézhezvétele után kilenc hónappal jelentést tesz közzé ezen irányelv végrehajtásáról, valamint ezen irányelvnek a környezetre és a belső piac működésére gyakorolt hatásáról.

20. cikk

Felülvizsgálat

(1)   A Bizottság a tagállamoktól a 19. cikk (4) bekezdésével összhangban másodízben kapott jelentések kézhezvételét követően felülvizsgálja ezen irányelv végrehajtását, valamint ezen irányelvnek a környezetre és a belső piac működésére gyakorolt hatását.

(2)   A Bizottság által a 19. cikk (5) bekezdésével összhangban közzétett második jelentés tartalmazza ezen irányelv következő szempontjainak értékelését:

(3)   Amennyiben szükséges, a jelentéshez az ezen irányelv kapcsolódó rendelkezéseinek felülvizsgálatára vonatkozó javaslatot kell csatolni.

21. cikk

Bizottsági eljárás

(1)   A Bizottság munkáját a 75/442/EGK irányelv 18. cikkének megfelelően létrehozott bizottság segíti.

(2)   Az e cikkre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét – a 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel – kell alkalmazni.

Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított időszak három hónap.

(3)   A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.

22. cikk

Szankciók

A tagállamok megállapítják az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és megtesznek minden szükséges intézkedést azok végrehajtásának biztosítása érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A tagállamok legkésőbb ... (32)-ig értesítik ezekről az intézkedésekről a Bizottságot, és haladéktalanul közlik a Bizottsággal az ezeket érintő minden későbbi módosítást.

23. cikk

Átültetés

(1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb ... (32)-ig megfeleljenek.

Amikor a tagállamoknak elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

(2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal azokat a meglévő törvényeket, rendeleteket és közigazgatási rendelkezéseket, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.

24. cikk

Önkéntes megállapodások

(1)   A tagállamok a 7.,12., és 17. cikkben foglalt rendelkezéseket az illetékes hatóságok és az érintett gazdasági szereplők közötti megállapodások útján is átültethetik a nemzeti jogukba, feltéve hogy ilyen módon megvalósíthatók az ebben az irányelvben kitűzött célok. Az említett megállapodásoknak meg kell felelniük az alábbi követelményeknek:

(2)   Az elért eredményeket rendszeresen ellenőrizni kell, és azokat jelenteni kell az illetékes hatóságok és a Bizottság felé, továbbá a megállapodásban rögzített feltételek mellett azokat a nyilvánosság számára is hozzáférhetővé kell tenni.

(3)   Az illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell a megállapodás értelmében elért eredmények vizsgálatát.

(4)   A megállapodásoknak való meg nem felelés esetén a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedések útján hajtják végre ezen irányelv megfelelő rendelkezéseit.

25. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 91/157/EGK irányelv ... (32)-án/én hatályát veszti.

A 91/157/EGK irányelvre történő hivatkozást az erre az irányelvre történő hivatkozásként kell érteni.

26. cikk

Hatálybalépés

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

27. cikk

Címzettek

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben,

az Európai Parlament részéről

az elnök

...

a Tanács részéről

az elnök

...

----

(1)HL C 96., 2004.4.21., 5. o.

(2)HL C 117., 2004.4.30., 5. o.

(3)HL C 121., 2004.4.30., 35. o.

(4)  Az Európai Parlament 2004. április 20-i véleménye (HL C 104. E, 2004.4.30., 354. o.), a Tanács ...-i közös álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és az Európai Parlament ...-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

(5)HL L 78., 1991.3.26., 38. o. A 98/101/EK bizottsági irányelvvel (HL L 1., 1999.1.5., 1. o.) módosított irányelv.

(6)HL L 242., 2002.9.10., 1. o.

(7)HL L 37., 2003.2.13., 24. o. A 2003/108/EK irányelvvel (HL L 345., 2003.12.31., 106. o.) módosított irányelv.

(8)HL L 194., 1975.7.25., 39. o. A legutóbb az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

(9)HL L 182., 1999.7.16., 1. o. Az 1882/2003/EK rendelettel módosított irányelv.

(10)HL L 332., 2000.12.28., 91. o.

(11)HL L 257., 1996.10.10., 26. o. A legutóbb az 1882/2003/EK rendelettel módosított irányelv.

(12)HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

(13)HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

(14)HL L 269., 2000.10.21., 34. o. A 2002/525/EK bizottsági határozattal (HL L 170., 2002.6.29., 81. o.) módosított irányelv.

(15)HL L 37., 2003.2.13., 19. o.

(16)HL L 144., 1997.6.4., 19. o. A 2002/65/EK irányelvvel (HL L 271., 2002.10.9., 16. o.) módosított irányelv.

(17)  Az ezen irányelv hatálybalépését követő négy éven belül.

(18)  Az ezen irányelv hatálybalépését követő hatodik évre.

(19)  Az ezen irányelv hatálybalépését követő tizedik évre.

(20)HL L 332., 2002.12.9., 1. o. A legutóbb az 783/2005/EK bizottsági rendelettel (HL L 131., 2005.5.25., 38. o.) módosított rendelet.

(21)  Az ezen irányelv hatálybalépését követő egy éven belül.

(22)  Az ezen irányelv hatálybalépését követően három évvel.

(23)HL L 204., 1998.7.21., 37. o. A legutóbb a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.

(24)  Az ezen irányelv hatálybalépésének időpontját követő öt évvel.

(25)  Az ezen irányelv hatálybalépésének időpontját követő negyvenkét hónappal.

(26)HL L 30., 1993.2.6., 1. o. A legutóbb a 2557/2001/EK bizottsági rendelettel (HL L 349., 2001.12.31., 1. o.) módosított rendelet.

(27)HL L 166., 1999.7.1., 6. o. A legutóbb a 105/2005/EK bizottsági rendelettel (HL L 20., 2005.1.22., 9. o.) módosított rendelet.

(28)HL L 185., 1999.7.17., 1. o. A legutóbb a 105/2005/EK rendelettel módosított rendelet.

(29)  Az ezen irányelv hatálybalépésének időpontját követő negyvenkét hónappal.

(30)  Ezen irányelv hatálybalépését követő hat éves időszak.

(31)  Az ezen irányelv hatálybalépését követő nyolcvanegy hónap elteltével.

(32)  Az ezen irányelv hatálybalépését követő huszonnégy hónap elteltével.

----

I. MELLÉKLET

A 9.CIKKBEN MEGHATÁROZOTT BEGYŰJTÉSI CÉLKITŰZÉSEK BETARTÁSÁNAK ELLENŐRZÉSE

----

(1)  X év a 23. cikkben említett időpontot magában foglaló év.

----

II. MELLÉKLET

ELEMEK, AKKUMULÁTOROK ÉS ELEM-, ILLETVE AKKUMULÁTORCSOMAGOK SZELEKTÍV GYŰJTÉSÉT JELZŐ ÁBRÁK

Az elemek és akkumulátorok „szelektív gyűjtését” jelző ábra az alábbi áthúzott, kerekes szemétgyűjtő tartály:

----

III. MELLÉKLET

RÉSZLETES KEZELÉSI ÉS ÚJRAFELDOLGOZÁSI ELŐÍRÁSOK

A. RÉSZ:   KEZELÉS

B. RÉSZ:   ÚJRAFELDOLGOZÁS

----

A TANÁCS INDOKOLÁSA

I.   BEVEZETÉS

A Bizottság az elemekről és akkumulátorokról szóló új irányelvre vonatkozó javaslatát (1) 2003 novemberében fogadta el.

Az Európai Parlament az első olvasatot követő véleményét 2004 áprilisában fogadta el.

A Régiók Bizottsága 2004 áprilisában fogadta el a véleményét (2). A Gazdasági és Szociális Bizottság 2004 áprilisában fogadta el a véleményét (3).

A Tanács2005. július 18-án fogadta el közös álláspontját.

II.   CÉLKITŰZÉS

A hatodik közösségi környezetvédelmi cselekvési program megállapításáról szóló, 2002. július 22-i 1600/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (4) 8. cikkének megfelelően a javasolt irányelv célkitűzései:

III.   A KÖZÖS ÁLLÁSPONT ELEMZÉSE

1.   Általános

A közös álláspont átveszi az Európai Parlament első olvasatot követő módosításainak nagy részét, vagy szó szerint, vagy részben vagy pedig annak értelmét tekintve. A közös álláspont különösen olyan módosításokat tartalmaz a Bizottság eredeti javaslatára vonatkozóan, amelyek szigorítanák a nehézfémek elemekben és akkumulátorokban történő felhasználására vonatkozó jelenlegi korlátozásokat, rendelkeznének az ezen korlátozások kiterjesztése szükségességének felülvizsgálatáról, eltörölnék a szilárd települési hulladék ellenőrzésére vonatkozó követelményt, és korábbi értékesítési számadatokra építenék a begyűjtési célkitűzéseket.

A közös álláspont azonban nem tükrözi a módosítások egy részét, mivel a Tanács egyetértett a Bizottsággal abban, hogy ezek szükségtelenek és/vagy nemkívánatosak. A Tanács különösen egyetért a Bizottsággal abban, hogy:

A közös álláspont több olyan változtatást is tartalmaz, amelyet nem az Európai Parlament első olvasatot követő véleménye irányzott elő. A következő szakaszok a lényegi változásokat írják le. Ezen túlmenően a szöveg pontosítása, illetve az irányelv általános koherenciájának biztosítása érdekében a szövegezés terén is sor került változtatásokra.

2.   Tárgy, hatály és fogalommeghatározások (1. 2. és 3. cikk)

A közös álláspont részben megfelel az Európai Parlament 7. és 8. módosításának abban az értelemben, hogy (4) preambulumbekezdésében hasonló formában megjelennek az irányelv célkitűzései.

A 2. cikk nagyrészt megfelel a 10. módosításnak abban az értelemben, hogy egyértelművé teszi a katonai célokra szánt elemekre és akkumulátorokra vonatkozó javasolt mentességet, és hogy kizárná az irányelv hatálya alól az olyan berendezésekben használt elemeket és akkumulátorokat, amelyeket arra alakítottak ki, hogy a világűrbe küldjék. A katonai célokra szánt elemekre és akkumulátorokra vonatkozó mentesség szövegezése megfelel a Szerződés 296. cikke (1) bekezdése b) pontjának.

A 2. cikk kimondja továbbá, hogy az irányelvet az elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK irányelv, valamint az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló 2002/96/EK irányelv sérelme nélkül kell alkalmazni.

A 3. cikkben szereplő fogalommeghatározások teljes mértékben megfelelnek a 11., 12., 14., 16. és 21. módosításnak.

A 85. módosításhoz hasonlóan a közös álláspont fogalommeghatározásai arra törekednek, hogy ne legyen átfedés az elemek és akkumulátorok három típusára (hordozható, ipari illetve gépjárműelemek és -akkumulátorok) vonatkozó fogalommeghatározások között. Céljuk továbbá annak biztosítása, hogy a fogalommeghatározások együttesen vonatkozzanak valamennyi elemre és akkumulátorra. A közös álláspontban azonban inkább a „hordozható”, mint az „ipari” kategória az alapértelmezett. A közös álláspont továbbá egyszerűbbé teszi a fogalommeghatározásokat a hordozható, illetve ipari elemekre és akkumulátorokra vonatkozó példák elhagyása révén. Ehelyett a (8) és (9) preambulumbekezdésben kibővített példalista szerepel. A közös álláspont továbbá egyértelművé teszi, hogy a hordozható elemeknek és akkumulátoroknak zártnak kell lenniük.

A „gyártó” fogalommeghatározása részben megfelel a 20. módosításnak abban az értelemben, hogy valamennyi készülékbe épített elemre és akkumulátorra vonatkozik. A Tanács egyszerűbbé tette a fogalommeghatározást annak biztosítása érdekében, hogy az egy tagállamban forgalomba hozott valamennyi elem esetében az adott államban könnyen azonosíthatók legyenek a gyártók. Ez a gyártói felelősség elvének érvényesítése érdekében szükséges.

A közös álláspont nem felel meg a 22. módosításnak. Már nem tartalmazza a „zárt hurkos rendszer” fogalommeghatározást, mivel az irányelv már nem használja ezt a fogalmat. A közös álláspont egyéb rendelkezései azonban átveszik a módosítás alapjául szolgáló meggondolást annak tisztázása révén, hogy független harmadik felek szintén begyűjthetnek elemeket és akkumulátorokat újrahasznosítás céljából.

A közös álláspont három új fogalommeghatározást tartalmaz a Bizottság eredeti javaslatához képest, a „forgalomba hozatal”, a „gazdasági szereplők” és a „vezeték nélküli villamos kézi szerszám” kifejezések jelentésének egyértelművé tétele érdekében.

3.   Nehézfémek (4. cikk )

A közös álláspont részben megfelel az Európai Parlament 23. és 82. módosításának abban az értelemben, hogy rendelkezik – bizonyos mentességek mellett – a kadmiumra vonatkozó tilalomról és egy olyan felülvizsgálatról, amelynek célja a tilalom kiterjesztésének megfontolása. A kadmiumra vonatkozó tilalom azonban kezdetben nem lenne alkalmazandó a vezeték nélküli villamos kézi szerszámokra. Nem lennének korlátozások az ólom felhasználására vonatkozóan. Ezen túlmenően a 4. cikkben meghatározott egyedi felülvizsgálatot kizárólag a vezeték nélküli villamos kézi szerszámokra kellene alkalmazni (bár a 20. cikk (2) bekezdésének a) pontja a nehézfémek általános felhasználására vonatkozó további korlátozások szükségességének további felülvizsgálatát írja elő).

Ennek következtében a közös álláspont nem tartalmaz tagállamok számára előírt ellenőrzési követelményeket a szilárd települési hulladékkal kapcsolatban. Ez megfelel az 1. és a 26. módosításnak.

4.   Begyűjtés (6–9. cikk és I. melléklet)

A közös álláspont 6. cikke átfogó elvet állapít meg (az elemek és akkumulátorok szelektív gyűjtésének maximális mértékű megvalósulása és ártalmatlanításuk minimálisra csökkentése érdekében). Ez lép a Bizottság eredeti javaslatában előirányzott zárt hurkos rendszer fogalmának a helyébe. A közös álláspont ezért nem felel meg az Európai Parlament 27. módosításának.

A 7. cikk arra törekszik, hogy egyértelművé tegye az elemek és akkumulátorok begyűjtési rendszereire vonatkozó minimumkövetelményeket és a rugalmasságot a tagállamok számára abban, hogy azok figyelembe vegyék a nemzeti körülményeket és a már meglévő rendelkezéseket. Ez a cikk kivonná a gyűjtőhelyeket az engedélyezési követelmények alól. Megfelel a 28., a 108., valamint a 30., 51. és 109. módosításnak, de nem felel meg a 29. és 47. módosításnak (mivel az a követelmény, hogy a végfelhasználók igénybe vegyék a gyűjtőhelyeket, nem lenne érvényesíthető).

A 9. cikk meghatározza a begyűjtési célkitűzéseket, és rendelkezik arról az általános hatáskörről, amellyel átmeneti rendelkezések állapíthatók meg a komitológia keretében. (Ez lép a Bizottság eredeti javaslatának 14. cikkében meghatározott begyűjtési célkitűzésektől való eltérésekről, illetve azok hozzáigazításáról szóló meglehetősen bonyolult szabályoknak a helyébe.) Részben megfelel a 34–37. módosításnak, valamint megfelel a 66. és 69–76. módosítás céljainak abban az értelemben, hogy a begyűjtési célkitűzéseket értékesítési számadatokra alapozza, hogy nincs külön begyűjtési célkitűzés a nikkel-kadmium elemek tekintetében, és hogy az eltérésekre vonatkozó eljárás átláthatóbb.

A tagállamoknak biztosítaniuk kellene az értékesítés 25 %-ának megfelelő begyűjtési arány elérését az irányelv átültetését követő négy éven belül. A begyűjtési arány 45 %-ra emelkedne az átültetést követő nyolc éven belül. Az egyenlő feltételek biztosítása érdekében az értékesítési számadatok kiszámítására vonatkozóan közös módszereket kellene kidolgozni a komitológia keretében. Az I. mellékletben szereplő táblázat egyértelművé teszi, hogy a tagállamoknak mit, mikor és hogyan szükséges kiszámítaniuk.

5.   Kezelés, újrahasznosítás és ártalmatlanítás (10–12. cikk és III. melléklet)

A közös álláspont átcsoportosítja a kezelésre, újrahasznosításra és ártalmatlanításra vonatkozó rendelkezéseket, különösen a részletes követelményeknek és az újrahasznosítási célkitűzéseknek egy új, III. mellékletbe való áthelyezése révén. Ez helyénvaló, mivel a tudományos és műszaki fejlődés figyelembevételével a komitológia keretében módosítani lehetne a részletes követelményeket és célkitűzéseket.

A 10. cikk hatályra, terminológiára és komitológiára vonatkozó rendelkezései nagyrészt megfelelnek az Európai Parlament 43., 99. és 100. módosításának. A közös álláspont továbbá részben megfelel a 38. és 120., valamint a 40. és 95. módosításnak abban az értelemben, hogy a preambulumbekezdések egyértelművé teszik az elérhető legjobb technológiák jelentését, hogy közös rendelkezések vannak a kezelésre és újrahasznosításra vonatkozóan, és hogy a III. melléklet előírja a kadmium és ólom technikailag lehetséges legnagyobb mértékű eltávolítását a túlzott költségek egyidejű elkerülése mellett.

Ezen túlmenően a közös álláspont egyértelművé teszi, hogy a gépjármű-, illetve ipari elemek és akkumulátorok hulladéklerakó telepeken történő ártalmatlanítását kizárólag az egészben meglévő elemekre kell alkalmazni, a maradványokra nem. A közös álláspont bizonyos körülmények között lehetővé tenné a nehézfémeket tartalmazó begyűjtött hordozható elemek ártalmatlanítását a nehézfémek kiiktatását célzó stratégia részeként, vagy ha nem áll rendelkezésre működőképes végső felhasználói piac, ami részben megfelel a 33. módosításnak. A begyűjtési célkitűzést a nem nikkel-kadmium és savas ólomelemek illetve akkumulátorok esetében 55 %-ról 50 %-ra csökkenti.

6.   Finanszírozás (13–15. cikk)

A közös álláspont arra törekszik, hogy egyértelművé tegye az elemgyártók pénzügyi felelősségének mértékét. Különösen kimondja, hogy nem terhelheti kettős fizetési kötelezettség azokat a gyártókat, akik hozzájárulnak az elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK irányelvben, valamint az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló 2002/96/EK irányelvben meghatározott rendszerekhez is. Azáltal, hogy rendelkezik a különböző rendszerek közötti átfedések kiküszöbölésére irányuló törekvésről, megfelel az Európai Parlament 46. módosításának. Továbbá megfelel a 44. és 112. módosításnak abban az értelemben, hogy kifejezetten előírja a gyártók részére a begyűjtési költségek finanszírozását, és megtiltja a láthatóan a végfelhasználók részére elkülönített díjakat.

A közös álláspont kizárólag minimumkövetelményeket tartalmaz annak érdekében, hogy meghagyja a rugalmasságot a nemzeti rendszereknek. Nincsenek konkrét rendelkezések a hulladékká vált régebbi berendezésekre vonatkozóan. A közös álláspont ezért nem felel meg a 48., 49., 50. és 103. módosításnak. A 13. cikket azonban alkalmazni kell valamennyi, az irányelv átültetését követően hulladékká vált elemre forgalomba hozataluk időpontjától függetlenül.

A további rugalmasság biztosítása érdekében a 15. cikk lehetővé tenné a kisüzemi gyártók tekintetében de minimis szabályoknak a komitológia keretében történő megállapítását, amennyiben a gyártói felelősségre vonatkozó szabályok alkalmazása gyakorlati problémákat okozna az igen csekély mennyiségű elemet, illetve akkumulátort kezelő gyártók esetében.

7.   Információ a végfelhasználók részére (17. és 18. cikk, valamint a II. melléklet)

A közös álláspont nem foglal magában egyéb jelentősebb változtatásokat a végfelhasználók részére nyújtott információ tekintetében, mint azokat, amelyek az Európai Parlament 4., 52., 53., 56., 57., 59–62., 64. és 78–81. módosításának – teljes mértékű vagy részben történő – érvényre juttatásához szükségesek. A közös álláspont nem foglalja magában az 5. illetve 58. módosítást, mert a Tanács véleménye szerint nem helyénvaló az elemek és akkumulátorok teljesítményét jelző címkézés alkalmazásának előírása.

8.   Jelentéstétel és felülvizsgálat (19. és 20. cikk)

A közös álláspont különválasztja a jelentéstételre és a felülvizsgálatra vonatkozó követelményeket. Következésképpen, míg az irányelv végrehajtásáról szóló jelentések rendszeresek lennének, addig az irányelv csak egy általános felülvizsgálatot határoz meg.

9.   Egyéb

A közös álláspont továbbá:

IV.   KÖVETKEZTETÉSEK

A Tanács úgy véli, hogy a közös álláspont egy olyan kiegyensúlyozott intézkedéscsomagot tartalmaz, amely hozzájárul a környezetvédelemhez anélkül, hogy indokolatlan társadalmi és gazdasági költségeket teremtene. A Tanács várakozással néz az Európai Parlamenttel folytatandó konstruktív tárgyalások elébe az irányelv mihamarabbi elfogadása érdekében.

----

(1)HL C 96., 2004.4.21., 5. o.

(2)HL C 121., 2004.4.30., 35. o.

(3)HL C 117., 2004.4.30., 5. o.

(4)HL L 242., 2002.9.10., 1. o.

----

----

31/2005/EK KÖZÖS ÁLLÁSPONT

a Tanács által 2005. július 18-án elfogadva

a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Århusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, ...-i 2005/.../EK európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadása céljából

(2005/C 264 E/02)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),

mivel:

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. CÍM

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Cél

(1)   E rendelet célja, hogy hozzájáruljon a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló UNECE-egyezmény (a továbbiakban: az „Århusi Egyezmény”) alapján fennálló kötelezettségek végrehajtásához, az egyezmény rendelkezéseinek közösségi intézményekre és szervekre történő alkalmazását szolgáló szabályok meghatározása által, különösen a következő eszközökkel:

(2)   E rendelet rendelkezéseinek alkalmazásakor a közösségi intézményeknek és szerveknek törekedniük kell a nyilvánosság segítésére és számára iránymutatás nyújtására a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférés, a döntéshozatalban történő részvétel és az igazságszolgáltatáshoz való jog tekintetében.

2. cikk

Fogalommeghatározások

(1)   E rendelet alkalmazásában:

(2)   Az igazgatási aktusok és igazgatási mulasztások nem foglalják magukban az igazgatási felülvizsgálati szervként eljáró közösségi intézmény vagy szerv által például a következők értelmében hozott intézkedéseket vagy mulasztásokat:

II. CÍM

A KÖRNYEZETI INFORMÁCIÓHOZ VALÓ HOZZÁFÉRÉS

3. cikk

Az 1049/2001/EK rendelet alkalmazása

Az 1049/2001/EK rendeletet alkalmazni kell a kérelmező által benyújtott, a közösségi intézmények és szervek birtokában levő környezeti információhoz való hozzáférés iránti bármely kérelemre, a kérelmező állampolgársága, nemzetisége vagy lakóhelye szerinti megkülönböztetés nélkül, illetve jogi személy esetében annak bejegyzett székhelye és tevékenysége tényleges központjának helye szerinti megkülönböztetés nélkül.

E rendelet alkalmazásában az 1049/2001/EK rendeletben szereplő „intézmény” kifejezést „közösségi intézmény vagy szerv” kifejezésként kell értelmezni.

4. cikk

Környezeti információ gyűjtése és terjesztése

(1)   A közösségi intézmények és szervek a nyilvánosság számára történő aktív és rendszerezett – különösen a számítógépes távközlés vagy egyéb elektronikus technológia segítségével végzett – terjesztés szándékával rendezik el a feladataikhoz kapcsolódó és birtokukban levő környezeti információt, az 1049/2001/EK rendelet 11. cikkének (1) és (2) és bekezdésével, valamint 12. cikkével összhangban. Ezt a környezeti információt fokozatosan rendelkezésre bocsátják olyan elektronikus adatbázisokban, amelyek a nyilvánosság számára a nyilvános távközlési hálózatokon keresztül könnyen hozzáférhetőek. Ennek érdekében a birtokukban levő környezeti információt adatbázisokban helyezik el, és ellátják azokat keresési segédletekkel és egyéb szoftverekkel, amelyeket arra terveztek, hogy segítsék a nyilvánosságot az igényelt információ helyének meghatározásában.

A számítógépes távközlés és/vagy elektronikus technológia segítségével hozzáférhetővé tett információnak nem kell tartalmaznia az e rendelet hatálybalépése előtt gyűjtött információt, kivéve ha az már elektronikus formában rendelkezésre áll.

A közösségi intézmények és szervek minden ésszerű erőfeszítést megtesznek, hogy a birtokukban levő környezeti információt olyan formában és formátumban tárolják, amely a számítógépes távközlés vagy egyéb elektronikus eszközök segítségével azonnal többszörözhető és hozzáférhető.

(2)   A rendelkezésre bocsátandó és terjesztendő környezeti információt szükség szerint naprakésszé kell tenni. Az adatbázisok vagy nyilvántartások az 1049/2001/EK rendelet 12. cikkének (2) és (3) bekezdésében és 13. cikkének (1) és (2) bekezdésében felsorolt dokumentumokon kívül a következőket foglalják magukban:

(3)   Szükség esetén a közösségi intézmények és szervek az információt tartalmazó internetes oldalakra mutató hivatkozásokkal tehetnek eleget az (1) és a (2) bekezdés előírásainak.

(4)   A Bizottság gondoskodik arról, hogy legfeljebb négyévente, rendszeres időközönként a környezet állapotáról jelentés kerüljön kiadásra és terjesztésre, amely tartalmazza a környezet minőségére és a környezetre nehezedő nyomásra vonatkozó információt.

5. cikk

A környezeti információ minősége

(1)   A közösségi intézmények és szervek – amennyiben hatáskörükbe tartozik – gondoskodnak arról, hogy bármely, általuk összeállított információ naprakész, pontos és összehasonlítható legyen.

(2)   A közösségi intézmények és szervek kérelemre tájékoztatják a kérelmezőt arról a helyről, ahol a mérési eljárásokra vonatkozó információ – beleértve az információ összeállításában használt elemzési, mintavételi és minta-előkezelési módszereket is – megtalálható, amennyiben az rendelkezésre áll. Emellett a korábban alkalmazott szabványosított eljárást is igénybe vehetik.

6. cikk

Kivételek alkalmazása környezeti információhoz való hozzáférés iránti kérelmekre

(1)   Az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdése esetében a közzétételhez fűződő nyomós közérdek fennállását kell megállapítani, amennyiben a kért információ a környezetbe való kibocsátásra vonatkozik. Az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (2) és (3) bekezdésében szabályozott egyéb kivételek vonatkozásában azt a tényt, hogy a kért információ a környezetbe való kibocsátásra vonatkozik, különösen számításba kell venni a közzétételhez fűződő nyomós közérdek fennállásának megítélésekor.

(2)   Az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkében meghatározott kivételeken kívül a közösségi intézmények és szervek megtagadhatják az információhoz való hozzáférést, amennyiben az információ közzététele hátrányosan befolyásolná annak a környezetnek a védelmét, amelyre az információ vonatkozik, így például a ritka fajok költőhelyeinek védelmét.

(3)   Amennyiben közösségi intézménynek vagy szervnek valamely tagállamból származó információ van a birtokában, konzultálnia kell az adott tagállammal, és a közösségi jogszabályok szerinti valamennyi vonatkozó kivételt alkalmaznia kell. Az érintett intézmény vagy szerv rendelkezésre bocsátja az információt, ha semmilyen kivételt nem kell alkalmazni.

7. cikk

Kérelem olyan környezeti információhoz való hozzáférés iránt, amely nincs a közösségi intézmények vagy szervek birtokában

Amennyiben egy közösségi intézményhez vagy szervhez környezeti információhoz való hozzáférésre irányuló kérelem érkezik, és amennyiben ez az információ nincs az érintett közösségi intézmény vagy szerv birtokában, az intézmény vagy szerv a lehető legsürgősebben tájékoztatja a kérelmezőt arról a közösségi intézményről vagy szervről, illetve a 2003/4/EK irányelv értelmében vett hatóságról, amelyhez véleménye szerint lehetséges a kért információért fordulni, vagy az érintett közösségi intézményhez, szervhez vagy hatósághoz továbbítja a kérelmet, és erről tájékoztatja a kérelmezőt.

8. cikk

Együttműködés

Az emberi egészséget vagy a környezetet érő közvetlen veszély esetén – függetlenül attól, hogy azt emberi tevékenység vagy természeti okok idézik-e elő – a közösségi intézmények és szervek a 2003/4/EK irányelv értelmében vett hatóságok kérelme alapján együttműködnek ezekkel a hatóságokkal és segítik azokat, hogy azonnal és késedelem nélkül az esetlegesen érintett nyilvánosság körében terjeszteni tudják a környezeti információt, amely által ez a nyilvánosság meg tudja hozni a veszélyből származó kár megakadályozására vagy enyhítésére irányuló intézkedéseket, feltéve hogy ez az információ a közösségi intézmények és szervek és/vagy az említett hatóságok birtokában van, vagy azok részére tárolják.

Az első albekezdést a közösségi jogszabályokban előírt bármely különös kötelezettség, különösen a 2119/98/EK határozat és az 1786/2002/EK határozat sérelme nélkül kell alkalmazni.

III. CÍM

A NYILVÁNOSSÁG RÉSZVÉTELE A KÖRNYEZETET ÉRINTŐ TERVEKKEL ÉS PROGRAMOKKAL KAPCSOLATBAN

9. cikk

(1)   A közösségi intézmények és szervek a szükséges gyakorlati és/vagy egyéb rendelkezések segítségével biztosítják, hogy a nyilvánosság kellő időben hatékony lehetőséget kapjon a részvételre a környezetet érintő tervek és programok előkészítésénél, módosításánál vagy felülvizsgálatánál, még abban a szakaszban, amikor valamennyi lehetőség nyitva áll. Különösen abban az esetben, amikor a Bizottság javaslatot készít elő egy ilyen tervre vagy programra, amelyet döntéshozatal céljából benyújt egyéb közösségi intézményekhez vagy szervekhez, a Bizottságnak ebben az előkészítő szakaszban gondoskodnia kell a nyilvánosság részvételéről.

(2)   A közösségi intézmények és szervek azonosítják az (1) bekezdésben említett jellegű tervben vagy programban ténylegesen vagy feltehetőleg érintett, illetve érdekelt nyilvánosságot, figyelembe véve e rendelet céljait.

(3)   A közösségi intézmények és szervek biztosítják, hogy a (2) bekezdésben említett nyilvánosság nyilvános közlemények útján vagy más alkalmas módon, például az elektronikus média útján, tájékoztatást kapjon a következőkről:

(4)   Az észrevételek megtételére legalább négyhetes határidőt kell megállapítani. Ülések vagy meghallgatások szervezése esetén legalább négyhetes előzetes értesítést kell adni. A határidők sürgős esetben, illetve amennyiben a nyilvánosságnak már volt lehetősége a kérdéses tervhez vagy programhoz észrevételeket fűzni, lerövidíthetők.

IV. CÍM

BELSŐ FELÜLVIZSGÁLAT ÉS AZ IGAZSÁGSZOLGÁLTATÁSHOZ VALÓ JOG

10. cikk

Igazgatási aktusok belső felülvizsgálata iránti kérelmek

(1)   Bármely, a 11. cikkben foglalt feltételeknek megfelelő nem kormányzati szervezet jogosult belső felülvizsgálat iránti kérelmet benyújtani azon közösségi intézményhez vagy szervhez, amely a környezetvédelmi jog alapján igazgatási aktust fogadott el, vagy – feltételezett igazgatási mulasztás esetén – el kellett volna fogadnia.

Az ilyen kérelmet írásban kell benyújtani az igazgatási aktus elfogadását, közlését vagy kihirdetését – ezek közül az utolsó időpontját – követő négy héten belül, illetve feltételezett mulasztás esetén négy héten belül azt az időpontot követően, amikor az igazgatási aktust meg kellett volna hozni. A kérelemnek tartalmaznia kell a felülvizsgálat indoklását.

(2)   Az (1) bekezdésben említett közösségi intézménynek vagy szervnek valamennyi ilyen kérelmet mérlegelnie kell, kivéve ha a kérelem nyilvánvalóan alaptalan. A közösségi intézménynek vagy szervnek a lehető leghamarabb, de legkésőbb tizenkét héttel a kérelem átvételét követően írásos válaszban ki kell fejtenie indokait.

(3)   Amennyiben a közösségi intézmény vagy szerv a megfelelő gondosság ellenére sem képes a (2) bekezdéssel összhangban intézkedni, a kérelmet benyújtó nem kormányzati szervezetet a lehető leghamarabb, de legkésőbb az említett bekezdésben meghatározott időszakon belül értesítenie kell mulasztásának okairól, illetve arról, hogy mikor szándékozik intézkedni.

A közösségi intézménynek vagy szervnek a kérelem átvételét követő tizennyolc hetet meg nem haladó átfogó határidőn belül intézkednie kell.

11. cikk

A jogosultság feltételei közösségi szinten

(1)   A nem kormányzati szervezet akkor jogosult a 10. cikkel öszhangban belső felülvizsgálat iránti kérelem benyújtására, ha:

(2)   A Bizottság elfogadja az (1) bekezdésben említett feltételek átlátható és következetes alkalmazásának biztosításához szükséges rendelkezéseket.

12. cikk

A Bíróság előtti eljárások

(1)   A 10. cikk szerinti belső felülvizsgálat iránti kérelmet benyújtó nem kormányzati szervezet a Szerződés vonatkozó rendelkezéseivel összhangban eljárást indíthat a Bíróságon.

(2)   Amennyiben a közösségi intézmény vagy szerv elmulaszt a 10. cikk (2) vagy (3) bekezdésével összhangban intézkedni, a nem kormányzati szervezet a Szerződés vonatkozó rendelkezéseivel összhangban eljárást indíthat a Bíróság előtt.

V. CÍM

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

13. cikk

Végrehajtási intézkedések

Amennyiben szükséges, a közösségi intézmények és szervek saját eljárási szabályzatukat e rendelet előírásainak megfelelően módosítják. E módosítások ...-án (9) lépnek hatályba.

14. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet ...-tól (10) kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben,

az Európai Parlament részéről

az elnök

...

a Tanács részéről

az elnök

...

----

(1)HL C 117., 2004.4.30., 52. o.

(2)  Az Európai Parlament 2004. március 31-i véleménye (HL C 123. E, 2004.4.29., 612. o.), a Tanács 2005. július 18-i közös álláspontja és az Európai Parlament ...-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

(3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2002. július 22-i 1600/2002/EK határozata a hatodik közösségi környezetvédelmi cselekvési program megállapításáról (HL L 242., 2002.9.10., 1. o.).

(4)  Negyedik közösségi környezetvédelmi cselekvési program (HL C 328., 1987.12.7., 1. o.), ötödik közösségi környezetvédelmi cselekvési program (HL C 138., 1993.5.17., 1. o.).

(5)HL L 145., 2001.5.31., 43. o.

(6)HL L 41., 2003.2.14., 26. o.

(7)HL L 268., 1998.10.3., 1. o. A legutóbb az 1882/2003/EK rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított határozat.

(8)HL L 271., 2002.10.9., 1. o. A 786/2004/EK határozattal (HL L 138., 2004.4.30., 7. o.) módosított határozat.

(9)  ...

(10)  ...

----

A TANÁCS INDOKOLÁSA

I.   BEVEZETÉS

A Bizottság 2003. október 28-án elfogadta a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Århusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre vonatkozó javaslatát.

Az Európai Parlament 2004. március 29.–április 1-jei ülésén elfogadta az első olvasatot követő véleményét.

A Gazdasági és Szociális Bizottság 2004. április 29-én fogadta el véleményét (1).

A Tanács 2005. július 18-án fogadta el közös álláspontját.

II.   CÉLKITŰZÉS

A javasolt rendelet célja, hogy az Århusi Egyezmény elveit – környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésre, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételére és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosítására vonatkozó követelmények közösségi szintű keretének bevezetésével – a közösségi intézményekre és szervekre alkalmazza. Ezáltal hozzájárul az EK-Szerződés 174. cikkének (1) bekezdésében ismertetett közösségi környezetpolitika célkitűzéseinek eléréséhez. Végül a jelen rendeletjavaslat elfogadása nemzetközi szinten bizonyítaná az Európai Közösségnek a környezeti ügyekben történő felelősségvállalására vonatkozó szilárd elhatározását.

III.   A KÖZÖS ÁLLÁSPONT ELEMZÉSE

1.   Általános észrevételek

A közös álláspont átveszi az Európai Parlament első olvasatot követő módosításainak egy részét, vagy szó szerint, vagy részben vagy pedig annak értelmét tekintve. Különösen azokat az eljárási követelményeket teszi egyértelművé és szigorúbbá, amelyeket a közösségi intézményeknek és szerveknek a nyilvánosság tájékoztatásával, valamint a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételével összefüggésben be kell tartaniuk. Az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosítása tekintetében egyszerűsödtek a belső felülvizsgálat kérésére vonatkozó jogosultság feltételei. A minősített (és jelenleg a megfelelő feltételeket teljesítő nem kormányzati szervezetként meghatározott) intézményeknek nem szükséges többé közösségi szinten tevékenykedniük, viszont minden kérésnek közösségi szintű ügyre kell vonatkoznia, azaz összhangban kell lennie a környezetvédelmi jognak a 2. cikk f) pontjában szereplő fogalommeghatározásával.

Más módosításokat azonban a közös álláspont nem tükröz, ugyanis a Tanács megállapítása szerint azok szükségtelenek és/vagy nemkívánatosak, vagy azért, mert az eredeti bizottsági javaslat rendelkezéseit elhagyták vagy teljesen újraszövegezték.

A közös álláspont az Európai Parlament első olvasatot követő véleményében nem szereplő változtatásokat is tartalmaz. Ezen túlmenően több változtatásra került sor a szöveg egyértelművé tétele, illetve a rendelet egységességének biztosítása érdekében.

2.   Különös észrevételek

A Tanács különösen az alábbiakban állapodott meg:

IV.   KÖVETKEZTETÉS

A Tanács úgy ítéli meg, hogy a közös álláspont kiegyensúlyozott intézkedéscsomagot tartalmaz, amely – indokolatlan költségek előidézése nélkül – hozzájárulna az EK-Szerződés 174. cikkének (1) bekezdésében bemutatott közösségi környezetpolitika célkitűzéseinek megvalósításához, valamint biztosítaná az Århusi Egyezmény követelményeinek betartását és a már meglévő vonatkozó jogszabályokkal, különösen az 1049/2001/EK rendelettel való összeférhetőséget.

A Tanács a rendelet mihamarabbi elfogadása érdekében az Európai Parlamenttel folytatandó építő jellegű tárgyalásokra számít.

----

(1)HL C 117., 2004.4.30., 52. o.

----

----

32/2005/EK KÖZÖS ÁLLÁSPONT

a Tanács által 2005. július 18-án elfogadva

a hajók biztonságos üzemeltetéséről szóló nemzetközi szabályzat Közösségen belüli végrehajtásáról és a 3051/95/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, ...-i 2005/.../EK európai parlamenti és tanácsi rendelet elfogadása céljából

(2005/C 264 E/03)

(EGT vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),

mivel:

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Célkitűzés

E rendelet célkitűzése a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott hajók biztonságos üzemeltetése és a hajókról történő szennyezés megelőzésének megerősítése azáltal, hogy a hajókat üzemeltető társaságok esetében a következő eszközök segítségével biztosítja az ISM-szabályzat rendelkezéseinek teljesítését:

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

3. cikk

Alkalmazási kör

(1)   Ezt a rendeletet a következő hajótípusokra és az azokat üzemeltető alábbi társaságokra kell alkalmazni:

(2)   Ezt a rendeletet a következő hajótípusokra vagy az azokat üzemeltető alábbi társaságokra nem kell alkalmazni:

4. cikk

Megfelelőség biztosítása

A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy valamennyi olyan hajót üzemeltető társaság, amely e rendelet hatálya alá tartozik, megfelel e rendelet rendelkezéseinek.

5. cikk

A biztonságos üzemeltetésre vonatkozó követelmények

A 3. cikk (1) bekezdésében említett hajóknak és az azokat üzemeltető társaságoknak meg kell felelniük az ISM-szabályzat A. részében foglalt követelményeknek.

6. cikk

Tanúsítás és ellenőrzés

A tanúsítás és ellenőrzés tekintetében a tagállamok kötelesek megfelelni az ISM-szabályzat B. részében foglalt rendelkezéseknek.

7. cikk

Eltérés

(1)   Egy tagállam, amennyiben a gyakorlatban nehezen kivitelezhetőnek találja, hogy a társaságok egyes – az adott tagállamban kizárólag belföldi utakon közlekedő – meghatározott hajók, illetve hajótípusok tekintetében az ISM-szabályzat A. része 6., 7., 9., 11. és 12. cikkében foglalt előírásoknak megfeleljenek, úgy ezektől a rendelkezésektől a szabályzat célkitűzésének egyenértékű elérését biztosító intézkedések végrehajtásával részben vagy egészben eltérhetnek.

(2)   A tagállamok az olyan hajók és társaságok tekintetében, amelyek vonatkozásában az (1) bekezdés értelmében eltérést fogadtak el – amennyiben a gyakorlatban nehezen kivitelezhetőnek találják a 6. cikkben meghatározott követelményeknek való megfelelést –, alternatív tanúsítási és ellenőrző vizsgálati eljárásokat állapíthatnak meg.

(3)   Az (1) és adott esetben a (2) bekezdésben meghatározott körülmények fennállása esetén a következő eljárást kell alkalmazni:

(4)   Az (1) és adott esetben a (2) bekezdésben foglalt eltérést követően az érintett tagállam a II. melléklet 5. pontjának második albekezdésével összhangban az alkalmazandó üzemeltetési korlátozásokról szóló igazolást állít ki.

8. cikk

Bizonyítványok érvényessége, elfogadása és elismerése

(1)   A megfelelési bizonyítvány a kibocsátása napjától számított legfeljebb 5 évig érvényes. A biztonságos üzemeltetési bizonyítvány a kibocsátása napjától számított legfeljebb 5 évig érvényes.

(2)   A megfelelési bizonyítvány és a biztonságos üzemeltetési bizonyítvány megújítása során az ISM-szabályzat B. részének vonatkozó rendelkezéseit alkalmazni kell.

(3)   A tagállamok kötelesek elfogadni bármely másik tagállam hatósága vagy annak nevében eljáró elismert szervezet által kiállított megfelelési bizonyítványokat, ideiglenes megfelelési bizonyítványokat, biztonságos üzemeltetési bizonyítványokat és ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítványokat.

(4)   A tagállamok kötelesek elfogadni harmadik állam hatósága által vagy azok nevében kibocsátott megfelelési bizonyítványokat, ideiglenes megfelelési bizonyítványokat, biztonságos üzemeltetési bizonyítványokat és ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítványokat.

Menetrend szerinti forgalomban közlekedő személyhajók esetében viszont a harmadik állam hatósági szerve által kibocsátott megfelelési bizonyítvány, ideiglenes megfelelési bizonyítvány, biztonságos üzemeltetési bizonyítvány és ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítvány ISM-szabályzat rendelkezéseinek való megfelelését az érintett tagállam(ok) a megfelelő módon megvizsgálják vagy megvizsgáltatják, kivéve, amennyiben azokat valamely tagállam hatósága vagy egy elismert szervezet bocsátotta ki.

9. cikk

Szankciók

A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megszegése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és megtesznek minden szükséges intézkedést e szabályok végrehajtásának biztosítására. A megállapított szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.

10. cikk

Jelentéstétel

(1)   A tagállamok kétévente jelentést tesznek a Bizottságnak e rendelet végrehajtásáról.

(2)   A Bizottság az ilyen jelentések számára a 12. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban összehangolt mintapéldányt dolgoz ki.

(3)   A Bizottság az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség segítségével a tagállami jelentések kézhezvételét követően hat hónapon belül konszolidált jelentést dolgoz ki e rendelet végrehajtásáról, adott esetben intézkedési javaslatokkal. A jelentést az Európai Parlament és a Tanács részére kell megküldeni.

11. cikk

Módosítások

(1)   Az ISM-szabályzat módosításait a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) létrehozásáról, valamint a tengeri közlekedés biztonságáról és a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló rendeletek módosításáról szóló, 2002. november 5-i 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 5. cikkével összhangban ki lehet zárni e rendelet hatálya alól.

(2)   A II. mellékletet érintő valamennyi módosítást a 12. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

12. cikk

A bizottság

(1)   A Bizottságot a 2099/2002/EK rendelet 3. cikkével létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) segíti.

(2)   Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK tanácsi határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel az említett határozat 8. cikkének rendelkezéseire.

Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott időszak két hónap.

(3)   A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.

13. cikk

Hatályon kívül helyezés

(1)   A 3051/95/EK rendeletet ... (9)-tól/-től hatályon kívül kell helyezni.

(2)   A(z) ... (10) előtt kibocsátott ideiglenes megfelelési bizonyítványok, ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítványok, megfelelési bizonyítványok és biztonságos üzemeltetési bizonyítványok lejáratuk, illetve a következő érvényesítésük időpontjáig hatályban maradnak.

14. cikk

Hatálybalépés

E rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Az olyan teher- és személyhajók vonatkozásában, amelyeknek még nem kellett megfelelniük az ISM-szabályzatnak, e rendeletet ... (9)-tól/-től kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben,

az Európai Parlament részéről

az elnök

...

a Tanács részéről

az elnök

...

----

(1)HL C 302., 2004.12.7., 20. o.

(2)  Az Európai Parlament 2004. március 10-i véleménye (HL C 102 E, 2004.4.28., 565. o.), a Tanács 2005. július 18-i közös álláspontja és az Európai Parlament ...-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

(3)HL L 320., 1995.12.30., 14. o. A legutóbb a 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 324., 2002.11.29., 1. o.) módosított rendelet.

(4)HL L 157., 1995.7.7., 1. o. A legutóbb a 2002/84/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 324., 2002.11.29., 53. o.) irányelvvel módosított irányelv.

(5)HL L 319., 1994.12.12., 20. o. A legutóbb a 2002/84/EK irányelvvel módosított irányelv.

(6)HL L 144., 1998.5.15., 1. o. A legutóbb a 2003/75/EK bizottsági irányelvvel (HL L 190., 2003.7.30., 6. o.) módosított irányelv.

(7)HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

(8)HL L 324., 2002.11.29., 1. o. A 415/2004/EK bizottsági rendelettel (HL L 68., 2004.3.6., 10. o.) módosított rendelet.

(9)  E rendelet hatálybalépésének időpontja.

(10)  E rendelet hatálybalépésének időpontját követő két évvel.

----

I. MELLÉKLET

A HAJÓK BIZTONSÁGOS ÜZEMELTETÉSÉRŐL ÉS A KÖRNYEZETSZENNYEZÉS MEGELŐZÉSÉRŐL SZÓLÓ NEMZETKÖZI SZABÁLYZAT (A HAJÓK BIZTONSÁGOS ÜZEMELTETÉSÉRŐL SZÓLÓ NEMZETKÖZI SZABÁLYZAT [ISM-SZABÁLYZAT])

A. RÉSZ –   VÉGREHAJTÁS

B. RÉSZ –   TANÚSÍTÁS ÉS ELLENŐRZÉS

A HAJÓK BIZTONSÁGOS ÜZEMELTETÉSÉRŐL ÉS A KÖRNYEZETSZENNYEZÉS MEGELŐZÉSÉRŐL SZÓLÓ NEMZETKÖZI SZABÁLYZAT (A HAJÓK BIZTONSÁGOS ÜZEMELTETÉSÉRŐL SZÓLÓ NEMZETKÖZI SZABÁLYZAT [ISM-SZABÁLYZAT])

A. RÉSZ –   VÉGREHAJTÁS

1.   ÁLTALÁNOS RÉSZ

1.1.   Fogalommeghatározások

E szabályzat A. és B. részére a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni.

1.2.   Célkitűzések

1.3.   Alkalmazás

E szabályzat előírásai minden hajóra alkalmazhatóak.

1.4.   A biztonságos üzemeltetési rendszerrel szemben támasztott követelmények

Minden társaságnak ki kell dolgoznia egy biztonságos üzemeltetési rendszert, amelyet alkalmaznia kell, és fenn kell tartania, és amelynek tartalmaznia kell az alábbi működési elemeket:

2.   BIZTONSÁGI ÉS KÖRNYEZETVÉDELMI POLITIKA

3.   A TÁRSASÁG FELELŐSSÉGE ÉS HATÁSKÖRE

4.   KIJELÖLT SZEMÉLY(EK)

Annak biztosítása érdekében, hogy minden egyes hajó biztonságosan üzemelhessen, valamint a társaság kapcsolatban lehessen a hajószemélyzettel, minden társaságnak megfelelő módon ki kell jelölnie egy olyan személyt vagy személyeket a szárazföldön, akik közvetlenül elérhetik az igazgatás legfelsőbb szintjét. A kijelölt személy vagy személyek felelőssége és hatásköre kiterjed minden egyes hajó üzemeltetésének a biztonság, valamint a környezetszennyezés megelőzése szempontjából történő figyelemmel kísérésére, valamint annak biztosítására, hogy szükség szerint megfelelő eszközök és szárazföldi támogatás álljon rendelkezésre.

5.   A HAJÓPARANCSNOK FELELŐSSÉGE ÉS HATÁSKÖRE

6.   ERŐFORRÁSOK ÉS A SZEMÉLYZET

7.   HAJÓFEDÉLZETI TEVÉKENYSÉGEK TERVEINEK KIDOLGOZÁSA

A társaság köteles kidolgozni a hajó biztonságával és a környezetszennyezés megelőzésével kapcsolatos kiemelt fontosságú hajófedélzeti tevékenységek tervei és utasításai elkészítéséhez szükséges megfelelő eljárásokat, adott esetben az ellenőrzések jegyzékét is. A feladatokat meg kell határozni, és a végrehajtást képzett személyek kötelezettségeként kell megjelölni.

8.   FELKÉSZÜLÉS VÉSZHELYZETEKRE

9.   A SZABÁLYTALANSÁGOKRÓL, BALESETEKRŐL ÉS KOCKÁZATOS ESEMÉNYEK BEKÖVETKEZÉSÉRŐL SZÓLÓ JELENTÉSEK ÉS ELEMZÉSEK

10.   A HAJÓK ÉS BERENDEZÉSEK KARBANTARTÁSA

11.   DOKUMENTÁLÁS

12.   A TÁRSASÁG ÁLTAL VÉGZETT ELLENŐRZÉS, FELÜLVIZSGÁLAT ÉS KIÉRTÉKELÉS

B. RÉSZ –TANÚSÍTÁS ÉS ELLENŐRZÉS

13.   TANÚSÍTÁS ÉS IDŐSZAKOS ELLENŐRZÉS

13.5.   A hatóság vagy a hatóság kérésére a bizonyítványt kibocsátó másik szerződő kormány visszavonhatja a megfelelési bizonyítványt, ha nem kérték a 13.4. pontban előírt éves vizsgálatot, vagy ha bizonyítékok vannak a szabályzat súlyos megsértésére.

14.   IDEIGLENES TANÚSÍTVÁNY

15.   ELLENŐRZÉS

16.   A BIZONYÍTVÁNYOK MINTÁI

----

(1)  Lásd a biztonságos hajózás nemzetközi szabályzatának (ISM) a tengerészeti hatóságok általi végrehajtására vonatkozó iránymutatásokat, amelyeket az IMO az A.913 (22) határozatával fogadott el.

Függelék

----

II. MELLÉKLET

A NEMZETKÖZI BIZTONSÁGOS ÜZEMELTETÉSI (ISM) SZABÁLYZAT VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK A HATÓSÁGOK SZÁMÁRA

A. RÉSZ   ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

B. RÉSZ   TANÚSÍTÁS ÉS KÖVETELMÉNYEK

A. RÉSZ –   ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

B. RÉSZ –   Tanúsítás és követelmények

2.   TANÚSÍTÁSI ELJÁRÁS

3.   IGAZGATÁSI KÖVETELMÉNYEK

4.   ALKALMASSÁGI KÖVETELMÉNYEK

4.1.   Az ellenőrzés lefolytatásához szükséges alapvető alkalmasság

4.2.   Az üzembe helyezés előtti ellenőrzéshez és a megújítás céljából végzett ellenőrzéshez szükséges alkalmasság

5.   A MEGFELELÉSI BIZONYÍTVÁNYOK ÉS BIZTONSÁGOS ÜZEMELTETÉSI BIZONYÍTVÁNYOK MINTÁI

Ha a hajók csak egy tagállamban üzemelnek, a tagállamok vagy az ISM-szabályzathoz hozzáfűzött mintákat használják, vagy az alább feltüntetett minták alapján készítik el a megfelelési bizonyítványt, a biztonságos üzemeltetési bizonyítványt, az ideiglenes megfelelési bizonyítványt, valamint az ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítványt.

A 7. cikk (1) és adott esetben a 7. cikk (2) bekezdésétől való eltérés esetén a kibocsátott bizonyítvány különbözik a fent említettől, és annak világosan jeleznie kell, hogy az e rendelet 7. cikkének (1) és adott esetben a 7. cikk (2) bekezdésétől való eltérést engedélyezték, továbbá annak tartalmaznia kell az alkalmazandó üzemeltetési korlátozásokat.

----

A TANÁCS INDOKOLÁSA

I.   BEVEZETÉS

Az együttdöntési eljárás keretében (EKSz. 251. cikk) a Tanács 2004. december 9-én politikai megállapodásra jutott a biztonságos üzemeltetés nemzetközi szabályzata (ISM-szabályzat) Közösségen belüli végrehajtásáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) tervezetére vonatkozóan. A jogász-nyelvészi ellenőrzést követően a Tanács 2005. július 18-án elfogadta közös álláspontját.

Az Európai Parlament 2004. március 10-én, az első olvasatkor alkotott véleményében megállapodott abban, hogy a Bizottság javaslatát módosítás nélkül jóváhagyja. (2) Álláspontja kialakításakor a Tanács figyelemmel volt a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére. (3) (4).

E rendelet célja a 3051/95/EK tanácsi rendelet felváltása és hatályának kiterjesztése a biztonságos üzemeltetés, biztonságos működtetés és a szennyezés megelőzésének fokozása céljából. Az ISM-szabályzat rendelkezéseit valamennyi, valamely tagállam lobogója alatt nemzetközi vagy belföldi utakon közlekedő hajóra, és valamennyi, a SOLAS-egyezmény hatálya alá tartozó, kizárólag belföldi utakon közlekedő hajóra, illetve a tagállamok kikötőibe érkező vagy onnan induló menetrendszerű hajókra kell alkalmazni.

II.   A KÖZÖS ÁLLÁSPONT ELEMZÉSE

A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) 1993-ban elfogadta a hajók biztonságos üzemeltetésére és a szennyezés megelőzésére vonatkozó nemzetközi igazgatási szabályzatot, az úgy nevezett „ISM-szabályzat”-ot az Életbiztonság a tengeren tárgyú nemzetközi egyezmény (SOLAS) részeként, a biztonsági kultúrának és a környezettudatosságnak a személyzet és a hajókat üzemeltető társaságok széles körében való kialakítása előmozdításának érdekében. A szabályzat a hajók társaságaik általi működtetéséhez és üzemeltetéséhez nyújt iránymutatást.

Az Estonia tragikus balesetére reagálva a Közösség még az ISM-szabályzat végrehajtását megelőzően elfogadta a Közösségen belüli nemzetközi és a belföldi utakon közlekedő ro-ro személyszállító komphajókra vonatkozó 3051/95/EK rendeletet.

A Tanács támogatja a Bizottság 2003 decemberében benyújtott javaslatában megállapított elvet, amelynek célja, hogy a 3051/95/EK rendelet helyébe egy új szöveg lépjen, amely kötelezi a SOLAS-egyezmény IX. fejezetének hatálya alá tartozó valamennyi társaságot és hajót az ISM-szabályzat alkalmazására, figyelembe véve azt is, hogy a szabályzat 2002-ben nemzetközi szinten kötelezővé vált. Osztja a véleményt, mely szerint az új rendelet megkönnyíti a szabályzat pontos, szigorú és összehangolt végrehajtását valamennyi tagállamban.

A nemzetközi rendelkezések megfelelő tükrözésének céljából a Tanács szükségesnek ítélte a Bizottság javaslatának meghaladását az alábbiakban jelzett módon.

A Tanács egyetért abban, hogy további logikai lépésként a rendelet hatályát ki kell terjeszteni a valamely tagállam lobogója alatt belföldi utakon közlekedő hajókra, és – lobogóra való tekintet nélkül – a kizárólag belföldi utakon közlekedő hajókra, illetve a tagállamok kikötőibe érkező vagy onnan induló menetrendszerű személyhajókra. Arányossági megfontolásból a partvonaltól öt mérföldnél kisebb távolságban működő, a ro-ro személyszállító komphajóktól különböző személyhajók, valamint az ISM-szabályzattal összhangban, a teherhajók és az 500 bruttó tonna alatti űrtartalmú mobil tengeri fúrótornyok nem tartoznak a rendelet hatálya alá.

Egyértelmű és pontos jogszabályok biztosítása érdekében a meghatározások kiegészítésére és adott esetben a meglévő nemzetközi eszközökkel összhangba rendezésére került sor, figyelembe véve a nagysebességű vízi járműveket, az alámerülésre alkalmas személyszállító vízi járműveket, a ro-ro személyszállító komphajókat és a mobil tengeri fúrótornyokat, valamint a köbözésre vonatkozó jellemzőket.

A Tanács úgy véli, hogy a Közösség nemzetközi jogi eszközöket végrehajtó jogszabályait a lehető legnagyobb mértékben össze kell hangolni ezekkel az eszközökkel. Így a hajók és az azokat működtető társaságok számára kibocsátandó okmányok (megfelelési bizonyítvány, ideiglenes megfelelési bizonyítvány, biztonságos üzemeltetési bizonyítvány és az ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítvány) érvényességére vonatkozó rendelkezések megfelelnek az ISM-szabályzatban foglalt – a kibocsátás napjától számított öt évig terjedő érvényességet előíró – rendelkezéseknek.

Az ISM-szabályzat tiszteletben tartásának elvét követve ezeket az okmányokat a tagállamoknak el kell fogadniuk, ha azokat bármely más tagállam közigazgatása – vagy azon közigazgatás nevében a 94/57/EK irányelv alapján elismert szervezet – bocsátotta ki, illetőleg ha harmadik országok közigazgatása által vagy nevében kerülnek kibocsátásra. Az utóbbi esetben a tagállamok a menetrendszerű hajók esetében megfelelő eszközökkel igazolják ezen okmányok ISM-szabályzatnak való megfelelését.

A Tanács véleménye szerint a rendelet hatályának a belföldi utakra való kiterjesztése által szükségessé válik a tagállamokban fennálló helyzetek különbözőségének figyelembevétele. Ezért a rendelet egy lehetséges eltérési rendszert határoz meg arra az esetre, amikor egy tagállam gyakorlatban nehezen kivitelezhetőnek találja, ha a társaságoknak az ISM-szabályzat egyes – az adott tagállamban kizárólag belföldi utakon közlekedő – hajókról vagy hajótípusokról szóló bekezdéseinek meg kell felelniük. Ennek az eltérési eljárásnak az értelmében az érintett tagállam a szabályzat célkitűzéseinek egyenértékű elérését biztosító intézkedéseket rendel el, értesíti a Bizottságot az eltérésről és tervezett intézkedésekről, és nyilvánosságra hozza az elfogadott intézkedéseket. Következésképpen eltérés esetén a hajó, illetve az üzemeltető társaság számára kibocsátott bizonyítvány különbözik a rendelet I. vagy II. mellékletében szereplő formanyomtatványoktól, egyértelműen jelzi, hogy a rendelettel összhangban lévő eltérés engedélyezésére került sor, és magában foglalja az üzemeltetési korlátozásokat is.

Végül a közös álláspont tartalmaz néhány, főként technikai jellegű, az új szövegnek a meglévő közösségi jogszabályokkal való összhangjának megteremtése érdekében szükséges módosítást.

----

(1)  A Bizottság 2003. december 11-én terjesztette elő javaslatát.

(2)HL C 102 E, 2004.4.28., 565. o.

(3)HL C 302., 2004.12.7., 20. o.

(4)  A Régiók Bizottsága nem adott véleményt.

----