# Euroopan unionin C 223/2020

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 223 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 63. vuosikerta7. heinäkuu 2020 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 223

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

63. vuosikerta7. heinäkuu 2020

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | II   Tiedonannot |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT |
| | Euroopan komissio |
| 2020/C 223/01 | Liitteen II ja liitteessä III b olevien taulukoiden 1 ja 2 päivitys sovellettavien euromääräisten arvojen osalta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2011/76/EU, 10 a artiklan mukaisesti | 1 |
| 2020/C 223/02 | Komission tiedonanto Ohjeet audiovisuaalisia videopalveluja koskevan direktiivin mukaiseen videonjakoalustapalvelun määritelmään liittyvän olennaisen toiminnon kriteerin soveltamisesta käytännössä | 3 |
| 2020/C 223/03 | Komission tiedonanto Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 7 kohdan nojalla laaditut ohjeet eurooppalaisten teosten osuuden laskemisesta tilausvideopalvelujen ohjelmaluetteloissa sekä pienen yleisön ja pienen liikevaihdon määrittelemisestä | 10 |

Sisältö

Sivu

II   Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

2020/C 223/01

Liitteen II ja liitteessä III b olevien taulukoiden 1 ja 2 päivitys sovellettavien euromääräisten arvojen osalta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2011/76/EU, 10 a artiklan mukaisesti

1

2020/C 223/02

Komission tiedonanto Ohjeet audiovisuaalisia videopalveluja koskevan direktiivin mukaiseen videonjakoalustapalvelun määritelmään liittyvän olennaisen toiminnon kriteerin soveltamisesta käytännössä

3

2020/C 223/03

Komission tiedonanto Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 7 kohdan nojalla laaditut ohjeet eurooppalaisten teosten osuuden laskemisesta tilausvideopalvelujen ohjelmaluetteloissa sekä pienen yleisön ja pienen liikevaihdon määrittelemisestä

10

---

| | IV   Tiedotteet |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2020/C 223/04 | Euron kurssi — 6. heinäkuuta 2020 | 17 |

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2020/C 223/04

Euron kurssi — 6. heinäkuuta 2020

17

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2020/C 223/05 | Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia M.9880 – Permira / Warburg / Tilney / Smith & Williamson) Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  ) | 18 |
| | MUUT SÄÄDÖKSET |
| | Euroopan komissio |
| 2020/C 223/06 | Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen | 20 |
| 2020/C 223/07 | Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen | 31 |

V   Ilmoitukset

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

2020/C 223/05

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia M.9880 – Permira / Warburg / Tilney / Smith & Williamson) Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  )

1

18

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

2020/C 223/06

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

20

2020/C 223/07

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

31

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

II Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

| 7.7.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 223/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 223/1

---

Liitteen II ja liitteessä III b olevien taulukoiden 1 ja 2 päivitys sovellettavien euromääräisten arvojen osalta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2011/76/EU, 10 a artiklan mukaisesti

(2020/C 223/01)

Päivitetään verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17 päivänä kesäkuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY (1) liite II seuraavasti:

”LIITE II

KÄYTTÄJÄMAKSUJEN ENIMMÄISMÄÄRÄT EUROISSA, MUKAAN LUKIEN 7 ARTIKLAN 7 KOHDASSA TARKOITETUT HALLINTOKULUT

Vuosittaiset

| | enintään kolme akselia | vähintään neljä akselia |
| --- | --- | --- |
| EURO 0 | 1 475 | 2 472 |
| EURO I | 1 282 | 2 140 |
| EURO II | 1 116 | 1 861 |
| EURO III | 970 | 1 617 |
| EURO IV ja vähemmän saastuttavat ajoneuvot | 882 | 1 471 |

enintään kolme akselia

vähintään neljä akselia

EURO 0

1 475

2 472

EURO I

1 282

2 140

EURO II

1 116

1 861

EURO III

970

1 617

EURO IV ja vähemmän saastuttavat ajoneuvot

882

1 471

Kuukautta ja viikkoa kohti

Kuukausittaiset ja viikoittaiset enimmäismäärät on suhteutettava infrastruktuurin käytön kestoon.

Päivää kohti

Päiväkohtainen käyttäjämaksu on 13 euroa kaikissa ajoneuvoluokissa.

Päivitetään direktiivin 1999/62/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 27 päivänä syyskuuta 2011 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2011/76/EU (2), liite III b seuraavasti:

2

”LIITE III b

PAINOTETUN KESKIMÄÄRÄISEN ULKOISIIN KUSTANNUKSIIN PERUSTUVAN MAKSUN ENIMMÄISMÄÄRÄ

Tässä liitteessä vahvistetaan painotetun keskimääräisen ulkoisiin kustannuksiin perustuvan maksun enimmäismäärän laskentaperusteet.

1.   Liikenneperäisen ilman pilaantumisen enimmäiskustannukset

Taulukko 1

Veloitettavan ilman pilaantumisen kustannuksen enimmäismäärä

| senttiä/ajoneuvokilometri | Taajamatiet


  (moottoritiet mukaan lukien) | Kaupunkien väliset tiet


  (moottoritiet mukaan lukien) |
| --- | --- | --- |
| EURO 0 | 17,8 | 13,3 |
| EURO I | 12,2 | 8,9 |
| EURO II | 10,0 | 7,8 |
| EURO III | 7,8 | 6,7 |
| EURO IV | 4,5 | 3,4 |
| EURO V
  31. joulukuuta 2013 jälkeen | 0 | 0 |
| 3,4 | 2,3 |
| EURO VI
  31. joulukuuta 2017 jälkeen | 0 | 0 |
| 2,3 | 1,2 |
| Vähemmän saastuttavat kuin EURO VI luokan ajoneuvot | 0 | 0 |

senttiä/ajoneuvokilometri

Taajamatiet

(moottoritiet mukaan lukien)

Kaupunkien väliset tiet

(moottoritiet mukaan lukien)

EURO 0

17,8

13,3

EURO I

12,2

8,9

EURO II

10,0

7,8

EURO III

7,8

6,7

EURO IV

4,5

3,4

EURO V

31. joulukuuta 2013 jälkeen

0

0

3,4

2,3

EURO VI

31. joulukuuta 2017 jälkeen

0

0

2,3

1,2

Vähemmän saastuttavat kuin EURO VI luokan ajoneuvot

0

0

Taulukon 1 arvot voidaan kertoa kertoimella, joka on enintään 2 vuoristoalueilla, siinä määrin kuin se on perusteltua teiden kaltevuuden, korkeuden ja/tai lämpötilan inversioiden perusteella.

2.   Liikenneperäisten meluhaittojen enimmäiskustannukset

Taulukko 2

Veloitettavan meluhaittojen kustannuksen enimmäismäärä

| senttiä/ajoneuvokilometri | Päivä | Yö |
| --- | --- | --- |
| Taajamatiet
  (moottoritiet mukaan lukien) | 1,22 | 2,22 |
| Kaupunkien väliset tiet
  (moottoritiet mukaan lukien) | 0,23 | 0,34 |

senttiä/ajoneuvokilometri

Päivä

Yö

Taajamatiet

(moottoritiet mukaan lukien)

1,22

2,22

Kaupunkien väliset tiet

(moottoritiet mukaan lukien)

0,23

0,34

Taulukon 2 arvot voidaan kertoa kertoimella, joka on enintään 2 vuoristoalueilla, siinä määrin kuin se on perusteltua teiden kaltevuuden, lämpötilan inversioiden ja/tai laaksojen amfiteatterivaikutuksen perusteella.

---

(1)  EYVL L 187, 20.7.1999, s. 42.

1

(2)  EUVL L 269, 14.10.2011, s. 1.

2

---

| 7.7.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 223/3 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 223/3

---

KOMISSION TIEDONANTO

Ohjeet audiovisuaalisia videopalveluja koskevan direktiivin mukaiseen videonjakoalustapalvelun määritelmään liittyvän olennaisen toiminnon kriteerin soveltamisesta käytännössä

(2020/C 223/02)

I   JOHDANTO

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin (1) tavoitteena on vahvistaa käyttäjien, erityisesti alaikäisten, suojelua tietyiltä laittoman ja haitallisen audiovisuaalisen verkkosisällön muodoilta. Tästä syystä audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin soveltamisalaa on laajennettu siten, että siinä määrätään tiettyjä velvoitteita videonjakoalustojen tarjoajille.

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 28 b artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat videonjakoalustojen tarjoajat toteuttavat asianmukaiset toimenpiteet suojellakseen alaikäisiä haitalliselta sisällöltä sekä kaikkia käyttäjiä sisällöltä, joka sisältää yllyttämistä väkivaltaan tai vihaan, ja sisällöltä, jonka levittäminen on unionin oikeuden nojalla rikos (kuten julkinen yllytys terrorismirikokseen (2), lapsipornografiaan liittyvät rikokset (3) sekä rasismia ja muukalaisvihaa koskevat rikokset (4)). Direktiivin 28 b artiklan 2 kohdan mukaan videonjakoalustojen tarjoajiin sovelletaan myös tiettyjä audiovisuaalista kaupallista viestintää koskevia velvoitteita.

Direktiivin (EU) 2018/1808 johdanto-osan 4 kappaleessa todetaan, että ”[v]ideonjakoalustapalvelut tarjoavat audiovisuaalista sisältöä, joka on kasvavassa määrin yleisön, varsinkin nuorten, saatavilla. Tämä pätee myös sosiaalisen median palveluihin, joista on tullut merkittävä tiedonvälitys-, viihdytys- ja valistusväline myös siksi, että niiden välityksellä voi seurata ohjelmia ja käyttäjien tuottamia videoita. Nämä sosiaalisen median palvelut on sisällytettävä direktiivin 2010/13/EU soveltamisalaan, koska ne kilpailevat samoista yleisöistä ja tuloista kuin audiovisuaaliset mediapalvelut. Niillä on huomattava vaikutus myös siksi, että niiden avulla käyttäjät voivat helpommin muokata muiden käyttäjien mielipiteitä ja vaikuttaa niihin. Jotta siis voidaan suojella alaikäisiä haitalliselta sisällöltä ja kaikkia kansalaisia yllyttämiseltä vihaan, väkivaltaan ja terrorismiin, direktiivin 2010/13/EU olisi katettava kyseiset palvelut siltä osin kuin ne täyttävät videonjakoalustapalvelun määritelmän.”

On siis selvää, että tietyt sosiaalisen median palvelut kuuluvat videonjakoalustoja koskevien uusien sääntöjen soveltamisalaan, jos ne täyttävät tietyt kriteerit.

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 1 artiklan 1 kohdan aa alakohdan mukaan ’videonjakoalustapalvelulla’ tarkoitetaan ”Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 56 ja 57 artiklassa määriteltyä palvelua, kun palvelun tai siitä erotettavissa olevan osan tai sen olennaisen toiminnon pääasiallisena tarkoituksena on tarjota yleisölle ohjelmia, käyttäjien tuottamia videoita tai molempia, joista videonjakoalustan tarjoaja ei ole toimituksellisessa vastuussa, tiedonvälitys-, viihdytys- tai valistustarkoituksessa direktiivin 2002/21/EY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen sähköisten viestintäverkkojen avulla ja joiden organisoinnin videonjakoalustan tarjoaja määrittää, myös automaattisilla keinoilla tai algoritmeilla, erityisesti sisällön esittämisen, asiasanoituksen (tagging) ja järjestämisen (sequencing) avulla”.

Direktiivin (EU) 2018/1808 johdanto-osan 5 kappaleessa selvennetään lisäksi, että ”[v]aikka direktiivin 2010/13/EU tavoitteena ei ole säännellä sosiaalisen median palveluja sellaisenaan, direktiivin olisi katettava sosiaalisen median palvelut, jos ohjelmien ja käyttäjien tuottamien videoiden tarjoaminen on kyseisten palvelujen olennainen toiminto. Ohjelmien ja käyttäjien tuottamien videoiden tarjoamisen voitaisiin katsoa olevan sosiaalisen median palvelun olennainen toiminto, jos audiovisuaalinen sisältö ei ole kyseisen sosiaalisen median palvelun toiminnassa vain oheistoimintaa tai ei muodosta siitä vain pientä osaa. Selvyyden, tuloksekkuuden ja johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komission olisi yhteyskomiteaa kuultuaan tarvittaessa annettava ohjeita ’videonjakoalustapalvelun’ määritelmän olennaista toimintoa koskevan kriteerin käytännön soveltamista varten. Nämä ohjeet olisi laadittava ottaen asianmukaisesti huomioon yleisen edun mukaiset tavoitteet, jotka on tarkoitus saavuttaa videonjakoalustan tarjoajien toteuttamilla toimilla, ja oikeus sananvapauteen (5).”

Johdanto-osan 5 kappaleen mukaisesti näissä ohjeissa otetaan asianmukaisesti huomioon tarve varmistaa sananvapaus ja yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttaminen (6).

Komissio on näitä ohjeita laatiessaan kuullut yhteyskomiteaa direktiivin johdanto-osan 5 kappaleen mukaisesti.

II   AUDIOVISUAALISIA MEDIAPALVELUJA KOSKEVAN DIREKTIIVIN MUKAISET VIDEONJAKOALUSTOJEN LUOKAT

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 1 artiklan 1 kohdan aa alakohdan mukaisen määritelmän perusteella videonjakoalustapalvelut ovat määriteltävissä seuraavien kolmen kriteerin pohjalta:

| 1) | palvelut, joiden pääasiallisena tarkoituksena on tarjota yleisölle ohjelmia, käyttäjien tuottamia videoita tai molempia; |
| --- | --- |

1)

palvelut, joiden pääasiallisena tarkoituksena on tarjota yleisölle ohjelmia, käyttäjien tuottamia videoita tai molempia;

| 2) | laajemmat palvelut, jotka tarjoavat muun muassa niistä erotettavissa olevan osan, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tarjota yleisölle ohjelmia, käyttäjien tuottamia videoita tai molempia; |
| --- | --- |

2)

laajemmat palvelut, jotka tarjoavat muun muassa niistä erotettavissa olevan osan, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tarjota yleisölle ohjelmia, käyttäjien tuottamia videoita tai molempia;

| 3) | palvelut, joiden olennaisen toiminnon pääasiallisena tarkoituksena on tarjota yleisölle ohjelmia, käyttäjien tuottamia videoita tai molempia. |
| --- | --- |

3)

palvelut, joiden olennaisen toiminnon pääasiallisena tarkoituksena on tarjota yleisölle ohjelmia, käyttäjien tuottamia videoita tai molempia.

On huomattava, että edellä mainitut kriteerit eivät välttämättä sulje toisiaan pois. Esimerkiksi palvelut, joista on erotettavissa osa, joka voitaisiin määritellä videonjakoalustaksi pääasiallista tarkoitusta koskevan kriteerin (luokka 2) perusteella, voidaan mahdollisesti luokitella videonjakoalustaksi myös kokonaisuutena olennaista toimintoa koskevan kriteerin perusteella (luokka 3).

Edellä esitetyn perusteella tämän asiakirjan tarkoituksena on antaa ohjeita audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin mukaisen ”videonjakoalustapalvelun” määritelmän olennaisen toiminnon kriteerin soveltamisesta käytännössä. Nämä ohjeet eivät ole sitovia. Siltä osin kuin ohjeissa voidaan tulkita audiovisuaalisia mediapalveluja koskevaa direktiiviä, komission kanta ei vaikuta Euroopan unionin tuomioistuimen mahdollisiin tulkintoihin.

III   AUDIOVISUAALISEN SISÄLLÖN MERKITYKSELLISYYS PALVELUN TOIMINNAN KANNALTA

Direktiivin (EU) 2018/1808 johdanto-osan 5 kappaleessa selvennetään, että jotta audiovisuaalisen sisällön tarjoaminen olisi palvelun olennainen toiminto, tällainen audiovisuaalinen sisältö ei saa olla kyseisen sosiaalisen median palvelun toiminnassa vain oheistoimintaa tai muodostaa siitä vain pientä osaa. Audiovisuaalista sisältöä olisi pidettävä palvelun oheistoimintana, jos se on vain liitännäinen suhteessa kyseisen alustan tarjoamiin muihin toimintoihin. Tämä voi koskea muun muassa videoita, jotka ladataan yksinomaan liiketoimien tukemiseksi, esimerkiksi videot, joissa esitellään tiettyjä tavaroita tai palveluja mahdollista tai tosiasiallista myyntiä varten (tähän voi kuulua esimerkiksi verkkokauppa-alustoilla julkaistut käyttäjien videot, joissa esitellään tuotteen käyttöä).

Audiovisuaalisen sisällön voidaan katsoa muodostavan vain pienen osan palvelun toiminnasta, jos määrällisten ja/tai laadullisten näkökohtien perusteella vaikuttaa siltä, että sillä on vähäinen rooli palvelun kokonaistaloudessa. Määrällisestä näkökulmasta tarkasteltuna esimerkiksi se, että alustalla on huomattava määrä videoita, saattaa viitata siihen, että audiovisuaalinen sisältö on olennainen osa palvelua. Videot voivat kuitenkin muodostaa alustapalvelun olennaisen osan myös määrällisistä seikoista riippumatta, jos ne vaikuttavat merkittävällä tavalla itse palvelun houkuttelevuuteen, toimivuuteen tai markkinamenestykseen. Tämä voi ilmetä monin erin tavoin, esimerkiksi siten, että käyttäjät katsovat huomattavan määrän videoita ja ohjelmia tai siten, että alustat sijoittavat audiovisuaaliseen sisältöön tai antavat sille näkyvyyttä.

Komissio katsoo, että arvioidessaan audiovisuaalisen sisällön toiminnon olennaisuutta jäsenvaltioiden ja niiden kansallisten sääntelyviranomaisten olisi otettava huomioon erityisesti käyttäjien tuottamien videoiden ja ohjelmien luonne ja asema alustan tarjoamien palvelujen joukossa. Kansallisten viranomaisten olisi tehtävä palvelusta yleisanalyysi, jossa otetaan huomioon laadulliset ja/tai määrälliset indikaattorit, voidakseen todeta, onko tarjottu audiovisuaalinen sisältö palvelun toiminnassa vain oheistoimintaa tai muodostaako se siitä vain pienen osan (7).

Tiettyä palvelua arvioitaessa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, onko audiovisuaalisella sisällöllä keskeinen rooli palvelun kaupallisen menestyksen tai sen markkinoille asemoinnin kannalta. Olennaista toimintoa koskevan vaatimuksen ei kuitenkaan pitäisi missään tapauksessa tulkita edellyttävän, että alustalla saatavilla olevalla audiovisuaalisella sisällöllä olisi oltava niin ratkaiseva kaupallinen merkitys, että ilman sitä palvelu ei voisi toimia tai sen tarjontaa markkinoilla ei voitaisi jatkaa. Näin suppea tulkinta ei takaisi riittävää suojan tasoa käyttäjille ja alaikäisille, kun he käyttävät audiovisuaalista sisältöä monilla suosituilla alustoilla, kuten tietyissä sosiaalisen median palveluissa, eikä se näin ollen olisi audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin tavoitteen mukainen (8).

Lisäksi palvelut, joiden liiketoiminnassa audiovisuaalinen sisältö ei ole vain pienessä osassa tai oheistoimintana, asettavat yleensä tällaista sisältöä käyttäjiensä nähtäville muita enemmän. Sen vuoksi komissio katsoo, että jäsenvaltioiden ja niiden kansallisten sääntelyviranomaisten olisi olennaisen toiminnon kriteeriä soveltaessaan kiinnitettävä erityistä huomiota myös käyttäjien näkökulmaan ja erityisesti siihen, missä määrin he näkevät audiovisuaalista sisältöä käyttäessään kyseisiä palveluja.

Edellä mainitun lähestymistavan mukaisesti komissio on määrittänyt joitakin indikaattoreita, jotka kansallisten viranomaisten olisi otettava huomioon soveltaessaan videonjakoalustapalvelun tarjoajan määritelmään liittyvää olennaisen toiminnon kriteeriä. Indikaattorit voidaan jakaa neljään ryhmään: 1) audiovisuaalisen sisällön ja palvelun pääasiallisen taloudellisen toiminnan välinen suhde; 2) palvelussa saatavilla olevan audiovisuaalisen sisällön määrällinen ja laadullinen merkitys; 3) audiovisuaalisen sisällön muuttaminen rahaksi tai tulojen hankinta sen avulla; ja 4) sellaisten työkalujen saatavuus, joilla pyritään lisäämään audiovisuaalisen sisällön näkyvyyttä tai houkuttelevuutta.

Näitä indikaattoreita ei pitäisi soveltaa kumulatiivisesti. Erityisesti yhden tai useamman indikaattorin puuttumisen perusteella ei pitäisi automaattisesti päätellä, että palvelu ei ole videonjakoalusta. Sen sijaan palvelun olisi katsottava täyttävän olennaisen toiminnon kriteerin, jos yleisarvioinnin perusteella riittävä määrä arvioituja indikaattoreita tukee päätelmää, jonka mukaan palvelun tarjoama audiovisuaalinen sisältö ei ole palvelun toiminnassa vain oheistoimintaa tai muodosta siitä vain pientä osaa.

1.   Audiovisuaalisen sisällön ja palvelun pääasiallisen taloudellisen toiminnan välinen suhde

Jos alustan audiovisuaalisella sisällöllä on arvoa itsessään, käyttäjät voivat yleensä katsoa videoita ja ohjelmia alustapalvelun erillisinä osina eli muusta taustalla olevasta taloudellisesta toiminnasta riippumatta. Tällaisissa tapauksissa on todennäköistä, että tämä audiovisuaalinen sisältö ei ole kyseisen palvelun toiminnassa pelkästään oheistoimintaa tai muodosta siitä vain pientä osaa ja että tällaista sisältöä on käyttäjien saatavilla merkittävässä määrin.

Tässä yhteydessä jäsenvaltioiden ja niiden kansallisten sääntelyviranomaisten olisi otettava huomioon etenkin seuraavat indikaattorit:

| — | Alustan yleinen rakenne ja ulkoasu. Kun alustalla jaetaan sisältöä tiedonvälitys-, valistus- ja viihdytystarkoituksessa eikä esimerkiksi liiketoimien edistämiseksi, audiovisuaalista sisältöä ei todennäköisesti pidetä alustan toiminnassa pelkästään oheistoimintana tai katsota muodostavan siitä vain pientä osaa. Tässä yhteydessä keskeisiä tekijöitä voisivat olla palvelun yleinen rakenne ja ulkoasu, esimerkiksi se, sisältyykö sen pääsivuihin (mukaan lukien jakokäyttöliittymä) tai alustan aikajanaan näkyviä videonjako-ominaisuuksia (toisin kuin pelkkiä verkkokauppaan liittyviä ominaisuuksia), kuten uusien tai suosittujen videoiden tai suorien lähetysten esittely tai ehdottaminen, videoluokkien luettelo, ”ota video” -painike tai suora linkki puhelimen tai tietokoneen galleriaan ja sinne tallennettuun sisältöön. Jos tällaisia elementtejä on, on todennäköistä, että audiovisuaalinen sisältö ei muodosta vain pientä osaa palvelusta tai toimi vain sen oheistoimintana. |
| --- | --- |

—

Alustan yleinen rakenne ja ulkoasu. Kun alustalla jaetaan sisältöä tiedonvälitys-, valistus- ja viihdytystarkoituksessa eikä esimerkiksi liiketoimien edistämiseksi, audiovisuaalista sisältöä ei todennäköisesti pidetä alustan toiminnassa pelkästään oheistoimintana tai katsota muodostavan siitä vain pientä osaa. Tässä yhteydessä keskeisiä tekijöitä voisivat olla palvelun yleinen rakenne ja ulkoasu, esimerkiksi se, sisältyykö sen pääsivuihin (mukaan lukien jakokäyttöliittymä) tai alustan aikajanaan näkyviä videonjako-ominaisuuksia (toisin kuin pelkkiä verkkokauppaan liittyviä ominaisuuksia), kuten uusien tai suosittujen videoiden tai suorien lähetysten esittely tai ehdottaminen, videoluokkien luettelo, ”ota video” -painike tai suora linkki puhelimen tai tietokoneen galleriaan ja sinne tallennettuun sisältöön. Jos tällaisia elementtejä on, on todennäköistä, että audiovisuaalinen sisältö ei muodosta vain pientä osaa palvelusta tai toimi vain sen oheistoimintana.

| — | Audiovisuaalisen sisällön itsenäinen luonne. Jos videoita julkaistaan tai jaetaan alustalla itsenäisinä sisältöinä sen sijaan, että niillä pyrittäisiin edistämään liiketoimia, ja käyttäjät katsovat niitä niiden luontaisen tiedollisen, viihteellisen tai kasvatuksellisen arvon vuoksi, on todennäköistä, että ne ovat erityisen merkityksellisiä kyseisen alustan toiminnan kannalta. Jos taas alustan pääasiallisena tarkoituksena on tavaroiden tai palvelujen (muun kuin audiovisuaalisen sisällön tarjonnan) markkinointi tai niiden markkinoinnin edistäminen, tämä viittaa siihen, että audiovisuaalinen sisältö on palvelun taloudellisessa toiminnassa vain oheistoimintaa tai se muodostaa siitä vain pienen osan. Esimerkiksi silloin, kun verkkokauppa-alusta sallii myyjien käyttää videoita vain esitelläkseen tiettyjä tuotteita, voidaan päätellä, että kyseessä ei ole videonjakoalusta. Tässä yhteydessä kansalliset viranomaiset voivat tarkistaa, julkaisevatko, jakavatko tai lataavatko käyttäjät videoita itsenäisenä sisältönä sen sijaan, että he yrittäisivät edistää tavaroiden tai palvelujen myyntiä. Tällaisissa tapauksissa on myös todennäköisempää, että videoita tulee runsaasti käyttäjien nähtäville, ja näin ollen audiovisuaalisen sisällön voidaan katsoa olevan ennemmin keskeisemmässä asemassa alustan toiminnassa kuin vain oheistoimintana tai pienenä osana. |
| --- | --- |

—

Audiovisuaalisen sisällön itsenäinen luonne. Jos videoita julkaistaan tai jaetaan alustalla itsenäisinä sisältöinä sen sijaan, että niillä pyrittäisiin edistämään liiketoimia, ja käyttäjät katsovat niitä niiden luontaisen tiedollisen, viihteellisen tai kasvatuksellisen arvon vuoksi, on todennäköistä, että ne ovat erityisen merkityksellisiä kyseisen alustan toiminnan kannalta. Jos taas alustan pääasiallisena tarkoituksena on tavaroiden tai palvelujen (muun kuin audiovisuaalisen sisällön tarjonnan) markkinointi tai niiden markkinoinnin edistäminen, tämä viittaa siihen, että audiovisuaalinen sisältö on palvelun taloudellisessa toiminnassa vain oheistoimintaa tai se muodostaa siitä vain pienen osan. Esimerkiksi silloin, kun verkkokauppa-alusta sallii myyjien käyttää videoita vain esitelläkseen tiettyjä tuotteita, voidaan päätellä, että kyseessä ei ole videonjakoalusta. Tässä yhteydessä kansalliset viranomaiset voivat tarkistaa, julkaisevatko, jakavatko tai lataavatko käyttäjät videoita itsenäisenä sisältönä sen sijaan, että he yrittäisivät edistää tavaroiden tai palvelujen myyntiä. Tällaisissa tapauksissa on myös todennäköisempää, että videoita tulee runsaasti käyttäjien nähtäville, ja näin ollen audiovisuaalisen sisällön voidaan katsoa olevan ennemmin keskeisemmässä asemassa alustan toiminnassa kuin vain oheistoimintana tai pienenä osana.

| — | Audiovisuaalista sisältöä varten räätälöidyt tai sille ominaiset palvelun erityistoiminnot. Se, että alustalla on audiovisuaalista sisältöä varten räätälöityjä tai sille ominaisia erityispiirteitä, on osoitus audiovisuaalisen sisällön erityisestä merkityksestä palvelun kokonaistaloudessa. Erityisen merkityksellisiä piirteitä ovat esimerkiksi automaattinen toisto, etenkin silloin, kun se on oletusarvoisesti käytössä, ja suoratoistotoiminto. Tärkeisiin toimintoihin kuuluu lisäksi se, että alustalla haun voi rajata pelkkään videosisältöön tai tietyn haun tuloksia voidaan suodattaa niin, että ne sisältävät vain videoita. Tällaisten toimintojen olemassaolo osoittaa, että audiovisuaalinen sisältö ei ole palvelun toiminnassa vain oheistoimintaa tai muodosta siitä vain pientä osaa, ja johtaa siihen, että käyttäjät näkevät näitä sisältöjä enemmän. |
| --- | --- |

—

Audiovisuaalista sisältöä varten räätälöidyt tai sille ominaiset palvelun erityistoiminnot. Se, että alustalla on audiovisuaalista sisältöä varten räätälöityjä tai sille ominaisia erityispiirteitä, on osoitus audiovisuaalisen sisällön erityisestä merkityksestä palvelun kokonaistaloudessa. Erityisen merkityksellisiä piirteitä ovat esimerkiksi automaattinen toisto, etenkin silloin, kun se on oletusarvoisesti käytössä, ja suoratoistotoiminto. Tärkeisiin toimintoihin kuuluu lisäksi se, että alustalla haun voi rajata pelkkään videosisältöön tai tietyn haun tuloksia voidaan suodattaa niin, että ne sisältävät vain videoita. Tällaisten toimintojen olemassaolo osoittaa, että audiovisuaalinen sisältö ei ole palvelun toiminnassa vain oheistoimintaa tai muodosta siitä vain pientä osaa, ja johtaa siihen, että käyttäjät näkevät näitä sisältöjä enemmän.

| — | Palvelun asemointi markkinoilla ja sen kohdemarkkinat. Tässä suhteessa merkityksellisiä muuhun kuin oheistoimintaan tai toiminnan pieneen osaan viittaavia indikaattoreita voidaan nähdä siinä, miten palvelu identifioi itsensä yleisölle suunnatussa viestinnässään ja miten se markkinoi tai mainostaa palvelujaan käyttäjille kohdemarkkinoillaan. Tätä arvioitaessa olisi otettava huomioon, markkinoiko palvelu itseään videonjakoalustana tai viittaako se itseensä sellaisena julkisessa viestinnässään tai viittaako se nimenomaisesti audiovisuaaliseen sisältöönsä tai tarjontaansa. |
| --- | --- |

—

Palvelun asemointi markkinoilla ja sen kohdemarkkinat. Tässä suhteessa merkityksellisiä muuhun kuin oheistoimintaan tai toiminnan pieneen osaan viittaavia indikaattoreita voidaan nähdä siinä, miten palvelu identifioi itsensä yleisölle suunnatussa viestinnässään ja miten se markkinoi tai mainostaa palvelujaan käyttäjille kohdemarkkinoillaan. Tätä arvioitaessa olisi otettava huomioon, markkinoiko palvelu itseään videonjakoalustana tai viittaako se itseensä sellaisena julkisessa viestinnässään tai viittaako se nimenomaisesti audiovisuaaliseen sisältöönsä tai tarjontaansa.

2.   Audiovisuaalisen sisällön määrällinen ja laadullinen merkitys palvelun toiminnan kannalta

Komissio katsoo lähtökohtaisesti, että mitä suurempi audiovisuaalisen sisällön määrä ja merkitys on palvelussa, sitä epätodennäköisempää on, että tällainen sisältö on palvelun toiminnassa vain oheistoimintaa tai että se muodostaa siitä vain pienen osan. Tällaisissa tapauksissa on todennäköisempää, että palvelun ansiosta audiovisuaalista sisältöä tulee runsaasti käyttäjien nähtäville.

Audiovisuaalisen sisällön määrää ja merkitystä voidaan arvioida sekä määrällisten että laadullisten indikaattorien perusteella. Jäsenvaltioiden ja niiden kansallisten sääntelyviranomaisten olisi otettava huomioon erityisesti seuraavat indikaattorit:

| — | Alustalla saatavilla olevan audiovisuaalisen sisällön määrä. Jos alusta sisältää huomattavan määrän videoita, palvelun audiovisuaalinen sisältö ei todennäköisesti ole palvelun toiminnassa vain oheistoimintaa tai muodosta siitä vain pientä osaa. Arvioinnin olisi perustuttava merkitykselliseen ja luotettavaan aineistoon. Jos merkityksellisiä tietoja on saatavilla, kansalliset viranomaiset voivat tehdä määrällisen arvioinnin ottamalla huomioon esimerkiksi alustalla olevien videoiden määrän tai osuuden verrattuna muuhun saatavilla olevaan sisältöön. Kansallisia viranomaisia kannustetaan keräämään tai tarkistamaan tällaisia tietoja tai seikkoja itsenäisesti tai palveluntarjoajasta riippumattomista lähteistä. Jos tarkkoja tietoja ei ole saatavilla, kansalliset viranomaiset voivat turvautua laadulliseen näyttöön, kuten alustan osien otoksen analyysiin tiettynä ajanjaksona tai käyttäjille/sidosryhmille tehtyihin kyselyihin. |
| --- | --- |

—

Alustalla saatavilla olevan audiovisuaalisen sisällön määrä. Jos alusta sisältää huomattavan määrän videoita, palvelun audiovisuaalinen sisältö ei todennäköisesti ole palvelun toiminnassa vain oheistoimintaa tai muodosta siitä vain pientä osaa. Arvioinnin olisi perustuttava merkitykselliseen ja luotettavaan aineistoon. Jos merkityksellisiä tietoja on saatavilla, kansalliset viranomaiset voivat tehdä määrällisen arvioinnin ottamalla huomioon esimerkiksi alustalla olevien videoiden määrän tai osuuden verrattuna muuhun saatavilla olevaan sisältöön. Kansallisia viranomaisia kannustetaan keräämään tai tarkistamaan tällaisia tietoja tai seikkoja itsenäisesti tai palveluntarjoajasta riippumattomista lähteistä. Jos tarkkoja tietoja ei ole saatavilla, kansalliset viranomaiset voivat turvautua laadulliseen näyttöön, kuten alustan osien otoksen analyysiin tiettynä ajanjaksona tai käyttäjille/sidosryhmille tehtyihin kyselyihin.

| — | Audiovisuaalisen sisällön käyttö alustalla. Se, että alustan käyttäjät käyttävät merkittävässä määrin tällä alustalla saatavilla olevia videoita, on osoitus siitä, että audiovisuaalisella sisällöllä on erityistä merkitystä palvelun kannalta. Kuten edellisen indikaattorin yhteydessä todettiin, kansallisia viranomaisia kannustetaan käyttämään analyysissään merkityksellistä ja luotettavaa aineistoa. Esimerkiksi silloin, kun merkityksellisiä tietoja on saatavilla, kansalliset viranomaiset voivat hyödyntää määrällisiä tietoja, kuten videoiden klikkausten, jakojen ja tykkäysten määrää. Kansalliset viranomaiset voivat myös vertailla audiovisuaalisen sisällön ja muun sisällön käyttöä alustalla. Kansallisia viranomaisia kannustetaan lisäksi keräämään tai tarkistamaan tällaisia tietoja tai seikkoja itsenäisesti tai palveluntarjoajasta riippumattomista lähteistä. Jos tarkkoja tietoja ei ole saatavilla, kansalliset viranomaiset voivat turvautua laadulliseen näyttöön, kuten alustan osien otoksen analyysiin tiettynä ajanjaksona tai käyttäjille/sidosryhmille tehtyihin kyselyihin. |
| --- | --- |

—

Audiovisuaalisen sisällön käyttö alustalla. Se, että alustan käyttäjät käyttävät merkittävässä määrin tällä alustalla saatavilla olevia videoita, on osoitus siitä, että audiovisuaalisella sisällöllä on erityistä merkitystä palvelun kannalta. Kuten edellisen indikaattorin yhteydessä todettiin, kansallisia viranomaisia kannustetaan käyttämään analyysissään merkityksellistä ja luotettavaa aineistoa. Esimerkiksi silloin, kun merkityksellisiä tietoja on saatavilla, kansalliset viranomaiset voivat hyödyntää määrällisiä tietoja, kuten videoiden klikkausten, jakojen ja tykkäysten määrää. Kansalliset viranomaiset voivat myös vertailla audiovisuaalisen sisällön ja muun sisällön käyttöä alustalla. Kansallisia viranomaisia kannustetaan lisäksi keräämään tai tarkistamaan tällaisia tietoja tai seikkoja itsenäisesti tai palveluntarjoajasta riippumattomista lähteistä. Jos tarkkoja tietoja ei ole saatavilla, kansalliset viranomaiset voivat turvautua laadulliseen näyttöön, kuten alustan osien otoksen analyysiin tiettynä ajanjaksona tai käyttäjille/sidosryhmille tehtyihin kyselyihin.

| — | Audiovisuaalisen sisällön vaikutusala. Vaikka videoita olisi vain vähän, suositut videot voivat tavoittaa suuren määrän käyttäjiä, erityisesti jakamisten ja suositusten ansiosta. Se, että alustalla on suosittua videosisältöä, jonka tarkoituksena on välittää tietoa, valistaa käyttäjiä tai viihdyttää heitä, on osoitus tällaisen sisällön muusta kuin oheisesta tai vähämerkityksisestä luonteesta. Näissä tapauksissa audiovisuaalista sisältöä ei todennäköisesti pidetä palvelun toiminnassa vain oheistoimintana tai katsota muodostavan siitä vain pientä osaa. Johdanto-osan 5 kappaleen mukaisesti ja ottaen huomioon tarve huomioida asianmukaisesti uusilla säännöillä saavutettava yleinen etu, tässä yhteydessä voitaisiin kiinnittää erityistä huomiota alustan kohdeyleisöön ja varsinkin siihen, kohdennetaanko alustan sisältöä alaikäisille tai, vaikkei sitä nimenomaisesti kohdennettaisikaan alaikäisille, käyttävätkö he silti säännöllisesti alustaa ja toteuttaako alusta toimenpiteitä tällaisen käytön estämiseksi. Erityisesti näissä tapauksissa merkittävä määrä (haavoittuvassa asemassa olevia) käyttäjiä voi altistua alustalla saatavilla olevalle audiovisuaaliselle sisällölle, vaikka tällaisen sisällön suhteellinen määrä alustalla on rajallinen. Sen vuoksi arvioinnissa olisi otettava huomioon alaikäisten riski altistua palvelun audiovisuaaliselle sisällölle. |
| --- | --- |

—

Audiovisuaalisen sisällön vaikutusala. Vaikka videoita olisi vain vähän, suositut videot voivat tavoittaa suuren määrän käyttäjiä, erityisesti jakamisten ja suositusten ansiosta. Se, että alustalla on suosittua videosisältöä, jonka tarkoituksena on välittää tietoa, valistaa käyttäjiä tai viihdyttää heitä, on osoitus tällaisen sisällön muusta kuin oheisesta tai vähämerkityksisestä luonteesta. Näissä tapauksissa audiovisuaalista sisältöä ei todennäköisesti pidetä palvelun toiminnassa vain oheistoimintana tai katsota muodostavan siitä vain pientä osaa. Johdanto-osan 5 kappaleen mukaisesti ja ottaen huomioon tarve huomioida asianmukaisesti uusilla säännöillä saavutettava yleinen etu, tässä yhteydessä voitaisiin kiinnittää erityistä huomiota alustan kohdeyleisöön ja varsinkin siihen, kohdennetaanko alustan sisältöä alaikäisille tai, vaikkei sitä nimenomaisesti kohdennettaisikaan alaikäisille, käyttävätkö he silti säännöllisesti alustaa ja toteuttaako alusta toimenpiteitä tällaisen käytön estämiseksi. Erityisesti näissä tapauksissa merkittävä määrä (haavoittuvassa asemassa olevia) käyttäjiä voi altistua alustalla saatavilla olevalle audiovisuaaliselle sisällölle, vaikka tällaisen sisällön suhteellinen määrä alustalla on rajallinen. Sen vuoksi arvioinnissa olisi otettava huomioon alaikäisten riski altistua palvelun audiovisuaaliselle sisällölle.

3.   Audiovisuaalisen sisällön muuttaminen rahaksi tai tulojen hankinta sen avulla

Se, että alustat muuttavat audiovisuaalisen sisällön rahaksi tai hankkivat tuloja sen avulla, osoittaa yleensä, että tällainen sisältö ei ole niiden toiminnassa vain oheistoimintaa tai muodosta siitä vain pientä osaa. Tämä on yleensä myös osoitus tällaisen sisällön kaupallisesta merkityksestä palvelulle (9). Käytännössä on todennäköisempää, että nämä palvelut altistavat käyttäjät merkittävässä määrin tällaiselle sisällölle lisätäkseen siitä saatavia tuloja tai muita siihen liittyviä hyötyjä.

Jäsenvaltioiden ja niiden kansallisten sääntelyviranomaisten olisi otettava huomioon erityisesti seuraavat indikaattorit:

| — | Kaupallisen viestinnän sisällyttäminen audiovisuaaliseen sisältöön tai sen yhteyteen (esimerkiksi pre-, mid- ja post-roll-mainokset (10)). Tämän indikaattorin olisi katsottava käsittävän sekä palvelun valvoman kaupallisen viestinnän että mainostilan myynnin kolmansille osapuolille, kuten mainostajille. Tällöin huomioon otettavia tekijöitä ovat myös palvelujen noudattamat toimintaperiaatteet, joilla pyritään takaamaan sen audiovisuaalisen sisällön sopivuus, jonka ympärillä tai keskellä tietyn kolmannen osapuolen tuotemerkin kaupallisia viestejä esitetään. |
| --- | --- |

—

Kaupallisen viestinnän sisällyttäminen audiovisuaaliseen sisältöön tai sen yhteyteen (esimerkiksi pre-, mid- ja post-roll-mainokset (10)). Tämän indikaattorin olisi katsottava käsittävän sekä palvelun valvoman kaupallisen viestinnän että mainostilan myynnin kolmansille osapuolille, kuten mainostajille. Tällöin huomioon otettavia tekijöitä ovat myös palvelujen noudattamat toimintaperiaatteet, joilla pyritään takaamaan sen audiovisuaalisen sisällön sopivuus, jonka ympärillä tai keskellä tietyn kolmannen osapuolen tuotemerkin kaupallisia viestejä esitetään.

| — | Audiovisuaalisen sisällön tekeminen maksulliseksi. Jos alusta asettaa audiovisuaalisen sisällön käytölle maksun, esimerkiksi tilaus- tai kertamaksun, voidaan päätellä, että palvelu tuottaa tuloja sisällön avulla. Tällaisten maksujärjestelmien käytöllä on merkitystä riippumatta siitä, vastaako rahaksi muuntamista koskevan järjestelmän hallinnoinnista suoraan palvelu vai videoiden lataajat/tekijät. |
| --- | --- |

—

Audiovisuaalisen sisällön tekeminen maksulliseksi. Jos alusta asettaa audiovisuaalisen sisällön käytölle maksun, esimerkiksi tilaus- tai kertamaksun, voidaan päätellä, että palvelu tuottaa tuloja sisällön avulla. Tällaisten maksujärjestelmien käytöllä on merkitystä riippumatta siitä, vastaako rahaksi muuntamista koskevan järjestelmän hallinnoinnista suoraan palvelu vai videoiden lataajat/tekijät.

| — | Tuotemerkkien ja lataajien väliset sponsorisopimukset. Erityyppisten kolmansien osapuolten tuote- ja palvelumerkkien ja lataajien (audiovisuaalisen sisällön tuottajien) välisistä sponsorointia tai tuotesijoittelua koskevista sopimuksista on tulossa yleinen audiovisuaalisen sisällön rahaksi muuttamisen muoto, kun yhä useammat tuotemerkit tekevät sopimuksia suuria katselumääriä saavuttavien suosittujen sisällöntuottajien ja vaikuttajien kanssa. Joissakin tapauksissa palvelut nimenomaan kannustavat tällaisten sopimusten tekoon tai edistävät sitä esimerkiksi järjestämällä tapahtumia kolmansien osapuolten tuotemerkeille ja sisällöntuottajille tai tarjoamalla logistista tukea. Vaikka videonjakoalustapalvelut eivät välttämättä osallistu suoraan näihin sopimuksiin, ne hyötyvät välillisesti sisällöntuottajien suosiosta ja katselumääristä. Näin ollen näiden järjestelyjen olemassaolo on osoitus alustalla olevan audiovisuaalisen sisällön (välillisestä) rahaksi muuttamisesta. |
| --- | --- |

—

Tuotemerkkien ja lataajien väliset sponsorisopimukset. Erityyppisten kolmansien osapuolten tuote- ja palvelumerkkien ja lataajien (audiovisuaalisen sisällön tuottajien) välisistä sponsorointia tai tuotesijoittelua koskevista sopimuksista on tulossa yleinen audiovisuaalisen sisällön rahaksi muuttamisen muoto, kun yhä useammat tuotemerkit tekevät sopimuksia suuria katselumääriä saavuttavien suosittujen sisällöntuottajien ja vaikuttajien kanssa. Joissakin tapauksissa palvelut nimenomaan kannustavat tällaisten sopimusten tekoon tai edistävät sitä esimerkiksi järjestämällä tapahtumia kolmansien osapuolten tuotemerkeille ja sisällöntuottajille tai tarjoamalla logistista tukea. Vaikka videonjakoalustapalvelut eivät välttämättä osallistu suoraan näihin sopimuksiin, ne hyötyvät välillisesti sisällöntuottajien suosiosta ja katselumääristä. Näin ollen näiden järjestelyjen olemassaolo on osoitus alustalla olevan audiovisuaalisen sisällön (välillisestä) rahaksi muuttamisesta.

| — | Käyttäjien toiminnan seuranta alustalla. Välillisenä rahaksi muuttamisen keinona olisi pidettävä myös sitä, että alustalla seurataan käyttäjien vuorovaikutusta palvelun audiovisuaalisen sisällön kanssa erilaisissa markkinointiin ja kaupalliseen toimintaan liittyvissä tarkoituksissa, kuten käyttötottumuksiin perustuvaa mainontaa tai datan jakamista koskevia sopimuksia varten. |
| --- | --- |

—

Käyttäjien toiminnan seuranta alustalla. Välillisenä rahaksi muuttamisen keinona olisi pidettävä myös sitä, että alustalla seurataan käyttäjien vuorovaikutusta palvelun audiovisuaalisen sisällön kanssa erilaisissa markkinointiin ja kaupalliseen toimintaan liittyvissä tarkoituksissa, kuten käyttötottumuksiin perustuvaa mainontaa tai datan jakamista koskevia sopimuksia varten.

4.   Sellaisten työkalujen saatavuus, joilla pyritään lisäämään audiovisuaalisen sisällön näkyvyyttä tai houkuttelevuutta (11)

Se, että tietyssä palvelussa on saatavilla työkaluja, joilla pyritään lisäämään audiovisuaalisen sisällön näkyvyyttä tai houkuttelevuutta, osoittaa yleensä, että tällainen sisältö ei ole niiden toiminnassa vain oheistoimintaa tai muodosta siitä vain pientä osaa. Tällaisten työkalujen ansiosta audiovisuaalista sisältöä tulee entistä useamman käyttäjän nähtäville.

Jäsenvaltioiden ja niiden kansallisten sääntelyviranomaisten olisi otettava huomioon erityisesti seuraavat indikaattorit:

| — | Audiovisuaalisen sisällön kulutukseen kannustavat erityisominaisuudet tai -toimet. Se, että käyttöliittymässä on audiovisuaalisen sisällön kulutukseen kannustavia erityisominaisuuksia, osoittaa, että tällaisella sisällöllä on merkitystä sekä käyttäjille että alustan toiminnalle. Yksi huomioon otettava tekijä on esimerkiksi se, että alusta ehdottaa tai näyttää videoita pääsivullaan tai aikajanallaan ilman käyttäjän nimenomaista pyyntöä tai syötettä. Kansalliset viranomaiset voisivat myös ottaa huomioon, suosiiko tai priorisoiko palvelu audiovisuaalista sisältöä käyttäjien hakutuloksissa ja voitaisiinko näin ollen katsoa, että audiovisuaalista sisältöä jaetaan aktiivisesti käyttäjille. |
| --- | --- |

—

Audiovisuaalisen sisällön kulutukseen kannustavat erityisominaisuudet tai -toimet. Se, että käyttöliittymässä on audiovisuaalisen sisällön kulutukseen kannustavia erityisominaisuuksia, osoittaa, että tällaisella sisällöllä on merkitystä sekä käyttäjille että alustan toiminnalle. Yksi huomioon otettava tekijä on esimerkiksi se, että alusta ehdottaa tai näyttää videoita pääsivullaan tai aikajanallaan ilman käyttäjän nimenomaista pyyntöä tai syötettä. Kansalliset viranomaiset voisivat myös ottaa huomioon, suosiiko tai priorisoiko palvelu audiovisuaalista sisältöä käyttäjien hakutuloksissa ja voitaisiinko näin ollen katsoa, että audiovisuaalista sisältöä jaetaan aktiivisesti käyttäjille.

| — | Videoissa tai niiden yhteydessä saatavilla olevat työkalut, joiden tarkoituksena houkutella käyttäjiä ja lisätä heidän vuorovaikutustaan. Erityisesti audiovisuaaliseen sisältöön tai yhteiskatseluun liittyvät työkalut tai järjestelmät, kuten suodattimet, jakamistyökalut ja reaaliaikaiset verkkojuttelut, ovat osoitus palvelun halukkuudesta edistää käyttäjien sitoutumista videoihin ja ohjelmiin sekä kiinnittää käyttäjien huomiota niihin. Tällaisten työkalujen ja järjestelmien avulla pyritään helpottamaan, parantamaan ja vahvistamaan käyttäjien audiovisuaalista kokemusta alustalla sekä lisäämään audiovisuaalisen sisällön suosiota. Sitä voidaan näin ollen pitää osoituksena tällaisen sisällön erityisestä merkityksestä palvelun toiminnan kannalta. Tämä indikaattori kattaa myös palvelun toteuttamat kehitystoimet ja investoinnit, joilla pyritään luomaan innovatiivisia ja entistä immersiivisempiä ja vuorovaikutteisempia tapoja jakaa ja kuluttaa audiovisuaalista sisältöä. Erityisesti sitä, että palvelu tukee älytelevisiolle suunniteltua erityistä sovellusta, voidaan pitää osoituksena siitä, että se paitsi mahdollistaa audiovisuaalisen sisällön kulutuksen myös kannustaa siihen aktiivisesti. |
| --- | --- |

—

Videoissa tai niiden yhteydessä saatavilla olevat työkalut, joiden tarkoituksena houkutella käyttäjiä ja lisätä heidän vuorovaikutustaan. Erityisesti audiovisuaaliseen sisältöön tai yhteiskatseluun liittyvät työkalut tai järjestelmät, kuten suodattimet, jakamistyökalut ja reaaliaikaiset verkkojuttelut, ovat osoitus palvelun halukkuudesta edistää käyttäjien sitoutumista videoihin ja ohjelmiin sekä kiinnittää käyttäjien huomiota niihin. Tällaisten työkalujen ja järjestelmien avulla pyritään helpottamaan, parantamaan ja vahvistamaan käyttäjien audiovisuaalista kokemusta alustalla sekä lisäämään audiovisuaalisen sisällön suosiota. Sitä voidaan näin ollen pitää osoituksena tällaisen sisällön erityisestä merkityksestä palvelun toiminnan kannalta. Tämä indikaattori kattaa myös palvelun toteuttamat kehitystoimet ja investoinnit, joilla pyritään luomaan innovatiivisia ja entistä immersiivisempiä ja vuorovaikutteisempia tapoja jakaa ja kuluttaa audiovisuaalista sisältöä. Erityisesti sitä, että palvelu tukee älytelevisiolle suunniteltua erityistä sovellusta, voidaan pitää osoituksena siitä, että se paitsi mahdollistaa audiovisuaalisen sisällön kulutuksen myös kannustaa siihen aktiivisesti.

| — | Työkalut tai järjestelmät, joiden avulla käyttäjät voivat valita haluamansa audiovisuaalisen sisällön. Tietyissä palveluissa käyttäjät voivat räätälöidä omaa audiovisuaalista tarjontaansa ilmoittamalla, mistä he ovat kiinnostuneita, tai rajaamalla pois tietyntyyppisen sisällön. Tämä tapahtuu yleensä kyselylomakkeiden, otosten tai muiden vastaavien keinojen avulla. Näitä työkaluja tai järjestelmiä tarjotaan käyttäjille, jotta voidaan säilyttää käyttäjien huomio ja sitoutuminen audiovisuaaliseen sisältöön, ja ne ovat siten osoitus audiovisuaalisen toiminnon erityisestä merkityksestä palvelun toiminnan kannalta. |
| --- | --- |

—

Työkalut tai järjestelmät, joiden avulla käyttäjät voivat valita haluamansa audiovisuaalisen sisällön. Tietyissä palveluissa käyttäjät voivat räätälöidä omaa audiovisuaalista tarjontaansa ilmoittamalla, mistä he ovat kiinnostuneita, tai rajaamalla pois tietyntyyppisen sisällön. Tämä tapahtuu yleensä kyselylomakkeiden, otosten tai muiden vastaavien keinojen avulla. Näitä työkaluja tai järjestelmiä tarjotaan käyttäjille, jotta voidaan säilyttää käyttäjien huomio ja sitoutuminen audiovisuaaliseen sisältöön, ja ne ovat siten osoitus audiovisuaalisen toiminnon erityisestä merkityksestä palvelun toiminnan kannalta.

| — | Työkalut tai järjestelmät, joilla seurataan ja hallitaan alustalle ladatun sisällön suorituskykyä. Palvelut voivat myös lisätä audiovisuaalisen sisältönsä houkuttelevuutta tarjoamalla lataajille työkaluja tai järjestelmiä, joilla voidaan seurata ja hallita palveluun ladatun sisällön suorituskykyä. Tämän ansiosta lataajat voivat saada paremman käsityksen katsojakuntansa mieltymyksistä ja tarjota siten houkuttelevampaa sisältöä alustalla. Tällaisten työkalujen olemassaolon olisi katsottava osoittavan, että audiovisuaalisella sisällöllä on erityinen merkitys palvelun toiminnan kannalta. |
| --- | --- |

—

Työkalut tai järjestelmät, joilla seurataan ja hallitaan alustalle ladatun sisällön suorituskykyä. Palvelut voivat myös lisätä audiovisuaalisen sisältönsä houkuttelevuutta tarjoamalla lataajille työkaluja tai järjestelmiä, joilla voidaan seurata ja hallita palveluun ladatun sisällön suorituskykyä. Tämän ansiosta lataajat voivat saada paremman käsityksen katsojakuntansa mieltymyksistä ja tarjota siten houkuttelevampaa sisältöä alustalla. Tällaisten työkalujen olemassaolon olisi katsottava osoittavan, että audiovisuaalisella sisällöllä on erityinen merkitys palvelun toiminnan kannalta.

IV   MENETTELYÄ KOSKEVAT HUOMAUTUKSET

Päätöksen siitä, onko audiovisuaalisen sisällön tarjoaminen palvelun olennainen toiminto (audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 1 artiklan 1 kohdan aa alakohdan soveltamiseksi), tekee se jäsenvaltio, jonka lainkäyttövaltaan kyseinen palvelu kuuluu audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 28 a artiklan nojalla.

Arvioidessaan, täyttääkö palvelu olennaisen toiminnon kriteerin, kansallisen viranomaisen olisi työskenneltävä tapauskohtaisesti ja otettava huomioon asianomaisen palvelun erityispiirteet.

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin mukaisesti ja jotta saataisiin tarvittavat tiedot käynnissä olevaa arviointia varten, kansallisten viranomaisten olisi ilmoitettava palveluntarjoajille käynnissä olevasta arvioinnista ja mahdollisista oikeudellisista vaikutuksista, jotka aiheutuvat, jos heidän katsotaan olevan videonjakoalustan tarjoajia.

Tämä ei kuitenkaan saisi estää kansallisia viranomaisia tekemästä yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisten kanssa arvioinnin tukena. Tällainen yhteistyö voisi olla aiheellista etenkin, jotta voidaan kerätä asiaa koskevia tietoja ja välttää kansallisten sääntelyviranomaisten toisistaan poikkeavia tulkintoja edellä mainituista indikaattoreista. Audiovisuaalisia mediapalveluja käsittelevä eurooppalainen sääntelyviranomaisten ryhmä (ERGA) on sopiva foorumi helpottamaan tällaista yhteistyötä.

Kansallisia sääntelyviranomaisia pyydetään pitämään ERGA ajan tasalla, kun ne arvioivat, täyttävätkö tietyt palvelut olennaisen toiminnon kriteerin ja luokitellaanko ne näin ollen videonjakoalustapalveluiksi. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi erityisesti ilmoitettava ERGAlle alustavat päätelmänsä sekä arviointinsa perustelut. Tässä yhteydessä ERGAn olisi tuotava komission tietoon kansallisten sääntelyviranomaisten lähestymistavoissa havaitut huomattavat ja jatkuvat epäjohdonmukaisuudet. Komissio pitää audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin yhteyskomitean ajan tasalla tällaisesta kehityksestä.

---

(1)  Näissä ohjeissa tehdyt viittaukset audiovisuaalisia mediapalveluja koskevaan direktiiviin katsotaan viittauksiksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2010/13/EU, annettu 10 päivänä maaliskuuta 2010, audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi), EUVL L 95, 15.4.2010, s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2018/1808 (EUVL L 303, 28.11.2018, s. 69).

(2)  Sellaisena kuin se on esitetty terrorismin torjumisesta sekä neuvoston puitepäätöksen 2002/475/YOS korvaamisesta sekä neuvoston päätöksen 2002/671/YOS muuttamisesta 15 päivänä maaliskuuta 2017 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/541 5 artiklassa (EUVL L 88, 31.3.2017, s. 6).

(3)  Sellaisena kuin se on esitetty lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja seksuaalisen riiston sekä lapsipornografian torjumisesta ja neuvoston puitepäätöksen 2004/68/YOS korvaamisesta 13 päivänä joulukuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/93/EU 5 artiklan 4 kohdassa (EUVL L 335, 17.12.2011, s. 1).

(4)  Sellaisena kuin se on esitetty rasismin ja muukalaisvihan tiettyjen muotojen ja ilmaisujen torjumisesta rikosoikeudellisin keinoin 28 päivänä marraskuuta 2008 tehdyssä neuvoston puitepäätöksen 2008/913/YOS 1 artiklassa (EUVL L 328, 6.12.2008, s. 55).

(5)  Tässä yhteydessä merkitystä on myös direktiivin (EU) 2018/1808 johdanto-osan 6 kappaleella, jossa todetaan, että videonjakoalustojen määritelmän soveltamisala ei kata ”ei-taloudellista toimintaa, kuten audiovisuaalisen sisällön tarjoamista yksityisillä verkkosivustoilla ja muissa kuin kaupallisissa intressiyhteisöissä”.

(6)  Direktiivin (EU) 2018/1808 johdanto-osan 51 kappaleessa todetaan, että asianmukaiset toimenpiteet käyttäjien ja alaikäisten suojelemiseksi olisi tasapainotettava huolellisesti sovellettavien perusoikeuksien, kuten sananvapauden, kanssa.

(7)  Tämä lähestymistapa on myös johdonmukainen direktiivin (EU) 2018/1808 johdanto-osan 4 kappaleen kanssa, jonka mukaan sosiaalisen median palvelut olisi sisällytettävä direktiivin soveltamisalaan, jos ne kilpailevat samoista yleisöistä ja tuloista kuin audiovisuaaliset mediapalvelut.

(8)  Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin johdanto-osan 4 kappaleessa viitataan sosiaalisen median palveluihin, joista ”on tullut merkittävä tiedonvälitys-, viihdytys- ja valistusväline myös siksi, että niiden välityksellä voi seurata ohjelmia ja käyttäjien tuottamia videoita” ja joilla ”on huomattava vaikutus myös siksi, että niiden avulla käyttäjät voivat helpommin muokata muiden käyttäjien mielipiteitä ja vaikuttaa niihin”.

(9)  Audiovisuaalisen sisällön rahaksi muuttamisen käsite kattaa palvelun saamat suorat tulot ja epäsuorat hyödyt. Vaikka palvelu ei saisi suoria tuloja audiovisuaalisen sisällön avulla, se voi hyötyä epäsuorasti käyttäjien lataamasta ja rahaksi muuttamasta sisällöstä. Yleisesti ottaen sisällön rahaksi muuttaminen kannustaa videoiden tekijöitä tuottamaan laadukkaampaa sisältöä houkutellakseen enemmän katsojia ja saadakseen siten lisää tuloja. Tämän voidaan odottaa vaikuttavan myönteisesti palvelun suosioon ja menestykseen.

(10)  Näillä termeillä tarkoitetaan videomainoksia, jotka esitetään joko ennen audiovisuaalista sisältöä, kesken sisällön tai sen jälkeen.

(11)  Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 1 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa esitetyn videonjakoalustan määritelmän mukaisesti tämän indikaattoriluokan osalta oletetaan, että tällaiset työkalut eivät anna tarkasteltavalle alustalle sellaista tosiasiallista määräysvaltaa audiovisuaaliseen sisältöön, joka olisi verrattavissa toimitukselliseen vastuuseen, jonka perusteella niitä voitaisiin pitää mediapalvelun tarjoajina eikä videonjakoalustapalveluna (asianomaisten kansallisten sääntelyviranomaisten on arvioitava tämä tapauskohtaisesti). Ohjeet eivät myöskään rajoita direktiivin 2000/31/EY 12, 13 ja 14 artiklan soveltamista, kuten direktiivin (EU) 2018/1808 johdanto-osan 48 kappaleessa selvennetään, eivätkä audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 28 b artiklan soveltamista.

---

| 7.7.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 223/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 223/10

---

KOMISSION TIEDONANTO

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 7 kohdan nojalla laaditut ohjeet eurooppalaisten teosten osuuden laskemisesta tilausvideopalvelujen ohjelmaluetteloissa sekä pienen yleisön ja pienen liikevaihdon määrittelemisestä

(2020/C 223/03)

I.   TAUSTA

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevassa direktiivissä (1) vahvistetaan eurooppalaisten teosten aseman edistämistä koskevat säännöt. Direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tilattavien audiovisuaalisten mediapalvelujen, jäljempänä ’tilausvideopalvelut’, tarjoajien on varattava eurooppalaisille teoksille vähintään 30 prosentin osuus ohjelmaluetteloissaan ja varmistettava näiden teosten korostaminen.

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 2 kohdassa säädetään, että ”jos jäsenvaltiot velvoittavat lainkäyttövaltaansa kuuluvat mediapalvelun tarjoajat osallistumaan eurooppalaisten teosten tuotannon rahoitukseen, (...) ne voivat myös edellyttää tällaisia rahoitusosuuksia mediapalvelun tarjoajilta, joiden kohdeyleisöt sijaitsevat niiden alueella mutta jotka ovat sijoittautuneet muihin jäsenvaltioihin”. Tällaisten rahoitusosuuksien ”on oltava oikeasuhteisia ja syrjimättömiä”.

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 6 kohdassa säädetään 13 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteita sekä 13 artiklan 2 kohdan mukaisia mahdollisia vaatimuksia koskevista pakollisista vapautuksista yrityksille, joilla on pieni liikevaihto tai pieni yleisö. Kuten johdanto-osan 40 kappaleessa selvennetään, vapautusten tarkoituksena on varmistaa, että eurooppalaisten teosten aseman edistämistä koskevat velvoitteet eivät haittaa markkinoiden kehitystä eivätkä estä uusien toimijoiden tuloa markkinoille.

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 7 kohdan mukaisesti tämän asiakirjan tarkoituksena on antaa ohjeita seuraavista asioista:

| a) | eurooppalaisten teosten osuuden laskeminen tilausvideopalvelujen tarjoajien luetteloissa ja |
| --- | --- |

a)

eurooppalaisten teosten osuuden laskeminen tilausvideopalvelujen tarjoajien luetteloissa ja

| b) | pienen yleisön ja pienen liikevaihdon määritteleminen edellä mainittujen vapautusten yhteydessä. |
| --- | --- |

b)

pienen yleisön ja pienen liikevaihdon määritteleminen edellä mainittujen vapautusten yhteydessä.

Ohjeet eivät ole sitovia. Komissio on näitä ohjeita laatiessaan kuullut asianmukaisesti yhteyskomiteaa direktiivin 13 artiklan 7 kohdan mukaisesti. Siltä osin kuin ohjeissa voidaan tulkita audiovisuaalisia mediapalveluja koskevaa direktiiviä, komission kanta ei vaikuta Euroopan unionin tuomioistuimen mahdollisiin tulkintoihin.

II.   EUROOPPALAISTEN TEOSTEN OSUUDEN LASKEMINEN

1.   Osuuden laskeminen nimikkeiden lukumäärän perusteella

Lineaaristen audiovisuaalisten mediapalvelujen (televisiolähetykset) markkinoilla eurooppalaisten teosten osuus lähetystoiminnan harjoittajien ohjelma-aikataulusta lasketaan lähetysajan perusteella. Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 16 artiklassa säädetään, että lähetystoiminnan harjoittajien on varattava suurin osa lähetysajastaan eurooppalaisille teoksille. Tämä heijastaa selvästi lineaaristen palvelujen aikasidonnaista luonnetta, sillä vain rajallinen määrä ohjelmia voidaan lähettää samanaikaisesti ja tiettynä ajanjaksona. Kesto liittyy siis erityisesti televisiolähetyspalvelujen (lineaaristen palvelujen) ominaispiirteisiin, sillä niiden ohjelmisto perustuu päivittäisiin (24 tunnin) aikatauluihin.

Tällaiset rajoitukset eivät koske tilausvideopalvelujen tarjoajia. Tilausvideopalveluissa tietyn ohjelman lisääminen ohjelmaluetteloon ei riipu siitä, onko ohjelma-aikataulussa tilaa. Lisäksi tietyn pituisen ohjelman lisääminen luetteloon ei merkitse toisen samanpituisen ohjelman poistamista/korvaamista. Toisin sanoen tilausvideopalvelujen tarjoajat eivät laadi luetteloitaan aikataulujen perusteella, vaan he pyrkivät tarjoamaan käyttäjille mahdollisimman houkuttelevan ja suuren yksittäisten ohjelmien luettelon.

Tilausvideoluetteloissa saatavilla olevan ohjelman katselua ei ole rajoitettu ajallisesti myöskään käyttäjien näkökulmasta, sillä tietyn ohjelman katselu ei tarkoita luopumista kaikkien muiden samaan aikaan saatavilla olevien ohjelmien katselusta. Tilausvideopalvelujen ydin on juuri siinä, että käyttäjä voi valita valikoimasta tietyn ohjelman ja katsella sitä valitsemanaan ajankohtana ja niin monta kertaa kuin haluaa.

Koska sekä tilausvideopalvelujen tarjoajien että niiden käyttäjien valinnat liittyvät yksittäisiin ohjelmiin (ja perustuvat esimerkiksi havaittuun laatuun, houkuttelevuuteen ja mieltymyksiin), komissio katsoo, että näiden ominaispiirteiden vuoksi eurooppalaisten teosten osuus tilausvideopalvelujen luetteloissa on asianmukaisempaa laskea nimikkeiden lukumäärän kuin lähetysajan perusteella.

On myös muita seikkoja, jotka tukevat luetteloissa olevien nimikkeiden valitsemista mittayksiköksi sisällön keston sijaan. Ensinnäkin eurooppalaisten teosten osuuden laskeminen nimikkeiden määrän perusteella sekä elokuvien että televisiosarjojen osalta on neutraalimpi ratkaisu, kun on kyse tilausvideopalvelujen tarjoajien ohjelmaluetteloihin sisällytettävien ohjelmien valinnasta. Keston perusteella tehtävä laskenta voisi kannustaa palveluntarjoajia suosimaan eurooppalaisia teoksia, joiden kokonaiskesto on pitkä (esim. sarja, jossa on paljon jaksoja), jotta 30 prosentin osuus saavutettaisiin helposti. Neutraaliutensa ansiosta nimikkeiden määrän perusteella tehtävä laskenta todennäköisesti edistää monipuolisempaa eurooppalaisten teosten tarjontaa.

Toiseksi nimikkeiden määrään perustuva laskenta on todennäköisesti vähemmän työlästä tilausvideopalvelujen tarjoajille kuin keston perusteella tehtävä laskenta. Tilausvideopalvelujen tarjoajat pitävät todennäköisemmin kirjaa eurooppalaisten nimikkeiden osuudesta ohjelmaluettelonsa nimikkeiden kokonaismäärästä kuin eurooppalaisten teosten kokonaiskatseluajasta verrattuna kaikkien ohjelmaluettelossa olevien teosten katseluaikaan.

Kolmanneksi nimikkeiden määrään perustuva laskenta helpottaa todennäköisesti myös asianomaisten kansallisten viranomaisten suorittamaa seurantaa ja valvontaa, koska nimikkeitä on helpompi seurata ja tarkistaa kuin kokonaiskatseluaikoja.

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että eurooppalaisten teosten 30 prosentin osuus tilausvideoluetteloissa on asianmukaista laskea luettelon nimikkeiden määrän perusteella.

2.   Mikä lasketaan nimikkeeksi

Jokainen pitkä elokuva ja televisioelokuva vastaa yhtä nimikettä luettelossa. Elokuvasarjan (2) eri elokuvat lasketaan myös erillisiksi nimikkeiksi.

Nimikkeen määrittely on monimutkaisempaa televisiosarjojen ja muiden sarjamuotoisten (ts. jaksoina esitettävien) formaattien osalta. Televisiosarjojen jaksot jaetaan usein eri tuotantokausiin. Siksi herääkin kysymys, pitäisikö yhdeksi nimikkeeksi laskea koko sarja, yksi tuotantokausi vai yksi yksittäinen jakso.

Komissio katsoo, että yhden tuotantokauden olisi vastattava yhtä nimikettä. Sarjojen laskeminen tuotantokausien määrän perusteella takaisi sen, että ne huomioidaan yhdenvertaisesti pitkien elokuvien ja televisioelokuvien kanssa. Sarjan tuotantokausi on yleensä saman käsikirjoittajien / audiovisuaalialan ammattilaisten ryhmän yksittäisen ja yhtenäisen luovan työn tulos, jonka toteuttaminen perustuu yhteen talousarvioon ja kestää yhden yhtenäisen ajanjakson. Lisäksi markkinoille saattaminen ja siihen liittyvät myynninedistämistoimet koskevat usein yksittäisiä tuotantokausia. Näistä syistä sarjan tuotantokauden tuottamiseen liittyvän työn voidaan katsoa vastaavan elokuvan tuottamiseen tavallisesti vaadittavaa työtä.

Lisäksi tuotantokausiin perustuva laskenta vähentäisi palveluntarjoajien mahdollisia kannustimia suosia eurooppalaisia teoksia, joiden kokonaiskesto on pitkä (esim. sarjat tai muut formaatit, jotka sisältävät paljon jaksoja), ja saavuttaa vaaditun osuuden sellaisten lyhyempien teosten kustannuksella, joiden levitysmahdollisuudet jäsenvaltioissa ovat paremmat (esim. pitkät elokuvat ja huipputason televisiosarjat) (3).

Toisaalta joillakin audiovisuaalisilla tuotannoilla voi olla korkeammat tuotantokustannukset kuin muilla luettelon teoksilla. Näin voi olla esimerkiksi tapauksissa, joissa on kyse huomattavista suorista investoinneista tai huipputason fiktio-ohjelmien lisensointikustannuksista ja joissa jakson kesto ja tuotantokustannukset vastaavat pitkän elokuvan kestoa ja kustannuksia. Näissä tapauksissa kansalliset viranomaiset voisivat harkita suuremman painoarvon antamista näille teoksille esimerkiksi palveluntarjoajan perustellun pyynnön perusteella.

3.   Osuuden laskeminen kansallisissa ohjelmaluetteloissa

Joillakin unionissa toimivilla tilausvideopalvelujen tarjoajilla on useita kansallisia ohjelmaluetteloita, joiden sisältö vaihtelee niiden kohteena olevien kansallisten markkinoiden (jäsenvaltioiden) mukaan. Kotimaiset elokuvat saattavat kuulua tiettyyn monikansallisen tarjoajan kansalliseen ohjelmaluetteloon, eivätkä ne ole välttämättä saatavilla (tai ne ovat vain hyvin rajoitetusti saatavilla) saman tarjoajan muissa jäsenvaltioissa tarjoamissa ohjelmaluetteloissa (4). On siis tarpeen määrittää, miten eurooppalaisten teosten osuus olisi laskettava tällaisissa tapauksissa.

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 1 kohdan keskeisenä tavoitteena on varmistaa, että tilausvideopalvelujen tarjoajat edistävät aktiivisesti kulttuurista monimuotoisuutta unionissa varaamalla eurooppalaisille teoksille vähintään vaaditun vähimmäisosuuden ohjelmaluetteloissa. Komissio katsoo, että tämä tavoite voidaan saavuttaa vain, jos eurooppalaisten teosten 30 prosentin osuus turvataan kaikissa monikansallisten tilausvideopalvelujen tarjoajien tarjoamissa kansallisissa luetteloissa. Näin varmistetaan, että kaikissa jäsenvaltioissa, joissa tarjoaja tarjoaa kansallisia ohjelmaluetteloita, katsojien nähtävillä ja saatavilla on vaadittu määrä eurooppalaisia teoksia. Lisäksi tämän lähestymistavan etuna on se, että se todennäköisesti kannustaa levittämään eurooppalaisia teoksia ja parantamaan niiden saatavuutta kaikkialla unionissa.

On tärkeää pitää mielessä, että alkuperämaa on vastuussa sen varmistamisesta, että sen lainkäyttövallan piiriin kuuluvat tilausvideopalvelujen tarjoajat noudattavat velvoitetta eurooppalaisten teosten osuuden turvaamisesta ohjelmaluetteloissaan. Jos jokin jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluva tilausvideopalvelujen tarjoaja tarjoaa erilaisia kansallisia ohjelmaluetteloita muissa jäsenvaltioissa, lainkäyttövaltaa käyttävä jäsenvaltio (eli alkuperämaa) on vastuussa eurooppalaisten teosten osuutta koskevan velvoitteen valvonnasta kaikissa kansallisissa ohjelmaluetteloissa.

4.   Ajallinen ulottuvuus

Eurooppalaisten teosten todellinen osuus tilausvideopalvelujen ohjelmaluetteloissa voi vaihdella päivittäin. Esimerkiksi kun tilausvideopalvelu lisää luetteloonsa uuden Euroopan ulkopuolella tuotetun televisiosarjan, eurooppalaisten teosten kokonaisosuus voi tilapäisesti pienentyä. Osuus muuttuu jälleen, kun uusia eurooppalaisia teoksia lisätään ohjelmaluetteloon. Tämä herättää kysymyksen siitä, milloin 30 prosentin osuuden noudattaminen olisi varmistettava. Palveluntarjoajia voidaan vaatia noudattamaan vaatimuksia yhtäjaksoisesti kaikkina aikoina tai keskiarvon perusteella ennalta määritettynä ajanjaksona. Jälkimmäinen lähestymistapa mahdollistaisi tilapäiset vaihtelut.

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevassa direktiivissä ei mainita, kumpaa näistä kahdesta menetelmästä olisi suosittava. Molempien menetelmien avulla voitaisiin saavuttaa tavoite kulttuurisen monimuotoisuuden edistämisestä tilausvideopalvelujen ohjelmaluetteloissa. Näin ollen komissio katsoo, että jäsenvaltiot voivat vapaasti päättää, mitä menetelmää ne käyttävät valvoessaan audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 1 kohdan noudattamista. Päättäessään valvontamenetelmästä jäsenvaltioiden olisi kuitenkin otettava huomioon tarve vähentää sääntöjen noudattamiseen ja täytäntöönpanoon liittyvää hallinnollista rasitetta ja varmistaa avoimuus ja oikeusvarmuus tilausvideopalvelujen tarjoajien kannalta.

III.   PIENEN YLEISÖN JA PIENEN LIIKEVAIHDON MÄÄRITELMÄ

1.   Alustavat huomautukset

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin johdanto-osan 40 kappaleen mukaan eurooppalaisten teosten aseman edistämistä koskevia vaatimuksia ei saa soveltaa palveluntarjoajiin, joiden läsnäolo markkinoilla ei ole merkittävä, ”jotta varmistettaisiin, etteivät eurooppalaisten teosten edistämistä koskevat velvoitteet heikennä markkinakehitystä ja jotta uudet toimijat pääsisivät markkinoille”. Vaikka edellä esitetyt näkökohdat koskevat sekä 13 artiklan 1 kohtaa että 13 artiklan 2 kohtaa, näiden säännösten välillä on joitakin eroja, jotka on otettava huomioon:

| — | Alkuperäjäsenvaltion on varmistettava, että sen lainkäyttövallan piiriin kuuluvat tilausvideopalvelujen tarjoajat noudattavat 13 artiklan 1 kohdan mukaista velvoitetta turvata eurooppalaisten teosten osuus. Sama alkuperäjäsenvaltio on vastuussa 13 artiklan 6 kohdan mukaisten vapautusten soveltamisesta näihin palveluntarjoajiin. |
| --- | --- |

—

Alkuperäjäsenvaltion on varmistettava, että sen lainkäyttövallan piiriin kuuluvat tilausvideopalvelujen tarjoajat noudattavat 13 artiklan 1 kohdan mukaista velvoitetta turvata eurooppalaisten teosten osuus. Sama alkuperäjäsenvaltio on vastuussa 13 artiklan 6 kohdan mukaisten vapautusten soveltamisesta näihin palveluntarjoajiin.

| — | Tilanne on erilainen 13 artiklan 2 kohdan osalta. Tässä säännöksessä annetaan kaikille jäsenvaltioille mahdollisuus määrätä syrjimättömiä ja oikeasuhteisia maksuvelvoitteita toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille palveluntarjoajille, joiden kohdeyleisöt sijaitsevat niiden alueella. Tässä tapauksessa kohdejäsenvaltion on sovellettava sekä lainsäädäntöään, jossa säädetään tällaisista maksuista, että 13 artiklan 6 kohdan mukaisia vapautuksia. |
| --- | --- |

—

Tilanne on erilainen 13 artiklan 2 kohdan osalta. Tässä säännöksessä annetaan kaikille jäsenvaltioille mahdollisuus määrätä syrjimättömiä ja oikeasuhteisia maksuvelvoitteita toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille palveluntarjoajille, joiden kohdeyleisöt sijaitsevat niiden alueella. Tässä tapauksessa kohdejäsenvaltion on sovellettava sekä lainsäädäntöään, jossa säädetään tällaisista maksuista, että 13 artiklan 6 kohdan mukaisia vapautuksia.

Näiden erilaisten oikeudellisten puitteiden vuoksi kyseisten velvoitteiden erityispiirteet on aiheellista ottaa huomioon harkittaessa 13 artiklan 6 kohdassa säädettyjä vapautuksia koskevia ohjeita. Erityisesti on muistettava, että kuten johdanto-osan 36 kappaleessa selvennetään, jäsenvaltiot voivat määrätä taloudellisia velvoitteita alueelleen suunnattujen mediapalvelun tarjoajille ”taloudellisten velvoitteiden ja jäsenvaltioiden erilaisten kulttuuripolitiikkojen välisen suoran kytköksen vuoksi”.

Kun määritellään pientä yleisöä ja pientä liikevaihtoa, on tärkeää löytää oikea tasapaino pienempien audiovisuaalialan toimijoiden tarvitsemien innovointimahdollisuuksien säilyttämistä koskevien tavoitteiden ja kulttuurisen monimuotoisuuden edistämistä koskevien tavoitteiden välillä siten, että eurooppalaisille teoksille myönnetään riittävästi rahoitusta jäsenvaltioiden kulttuuripolitiikoissa. Vaikka ohjeissa katsotaankin, että yritykset, joilla on pieni liikevaihto tai pieni yleisö (kuten jäljempänä määritellään), vapautetaan 13 artiklan mukaisista velvoitteista, erityistapauksissa saatetaan tarvita joitakin lisäsuojatoimia, erityisesti rahoitusosuuksien soveltamista varten, jotta voidaan varmistaa audiovisuaali- ja elokuva-alan rahoitusjärjestelmien kestävyys.

2.   Unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisten vapautusten välinen ero

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 2 kohdassa ei yhdenmukaisteta eurooppalaisten teosten edistämistä koskevia taloudellisia velvoitteita. Tässä säännöksessä ainoastaan tunnustetaan, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus velvoittaa myös rajatylittävien palvelujen tarjoajat, joiden kohdeyleisö sijaitsee niiden alueella, osallistumaan rahoitukseen suorien sijoitusten ja maksujen avulla, syrjimättömyyden ja oikeasuhteisuuden periaatteiden mukaisesti. Näin ollen jäsenvaltio voi itse päättää, käyttääkö se tätä mahdollisuutta määritellä ja soveltaa vastaavia velvoitteita.

Jos jäsenvaltiolla on käytössä tai se ottaa käyttöön velvoitteita, joiden mukaan mediapalvelun tarjoajien on osallistuttava eurooppalaisten teosten tuotannon rahoitukseen ja nämä velvoitteet koskevat vain kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneita palveluntarjoajia, näitä ohjeita ei sovelleta. Ohjeet ovat merkityksellisiä, jos kyseinen jäsenvaltio soveltaa tällaisia velvoitteita myös palveluntarjoajiin, joiden kohdeyleisöt sijaitsevat sen alueella mutta jotka ovat sijoittautuneet muihin jäsenvaltioihin. Joka tapauksessa audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 6 kohdassa säädettyjen vapautusten tarkoituksena ei ole korvata kansallisella tasolla vahvistettuja vapautuksia, joissa määritellään velvoitteiden laajuus, vaan tarjota suojakeinoja rajatylittäville palveluntarjoajille.

Sen vuoksi tässä kohdassa esitetyt ohjeet eivät rajoita kohdejäsenvaltion vapautta vahvistaa kansallisella tasolla erilaisia kynnysarvoja, joita sovelletaan sen lainkäyttövaltaan kuuluviin palveluntarjoajiin.

On tärkeää muistaa, että jäsenvaltioiden, jotka soveltavat rahoitusosuuksia koskevia velvoitteita muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin palveluntarjoajiin, on noudatettava syrjimättömyyden periaatetta. Jos niillä siis on käytössä tai ne ottavat käyttöön kansallisella tasolla vapautuksia, joita sovelletaan niiden alueelle sijoittautuneisiin palveluntarjoajiin, näitä vapautuksia on sovellettava syrjimättömästi myös rajatylittäviin palveluntarjoajiin, vaikka kynnysarvot olisivat korkeammat kuin näissä ohjeissa esitetyt kynnysarvot.

3.   Pieni liikevaihto

13 artiklan 6 kohdan mukaisen vapautuksen perustana käytettävän pienen liikevaihdon kynnysarvon osalta komissio viittaa mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä annettuun suositukseen 2003/361/EY (5).

Vakiintuneen lähestymistavan mukaisesti mikroyritykset olisi lähtökohtaisesti jätettävä ehdotetun lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle, ellei niiden sisällyttämisen tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta ole osoitettu (6). Sen vuoksi komissio katsoo, että pienen liikevaihdon kynnysarvo voitaisiin määrittää viittaamalla edellä mainitussa komission suosituksessa kehitettyyn mikroyrityksen käsitteeseen ja se voisi perustua mikroyrityksen määritelmässä käytettyyn liikevaihdon kynnysarvoon (yritykset, joiden vuosiliikevaihto on enintään 2 miljoonaa euroa). Yrityksen vuosiliikevaihto olisi määritettävä edellä mainitun komission suosituksen mukaisesti, eli siinä olisi otettava huomioon myös omistusyhteys- ja sidosyritysten liikevaihto (7).

Sääntelystä aiheutuvat kustannukset voivat vaikuttaa erityisesti mikroyrityksiin niiden pienen koon ja niukkojen resurssien vuoksi. Jättämällä mikroyritykset eurooppalaisten teosten aseman edistämistä koskevien velvoitteiden soveltamisalan ulkopuolelle (13 artiklan 1 ja 2 kohta) vältetään esteiden muodostuminen uusien toimijoiden markkinoille pääsylle. Tämä lähestymistapa on näin ollen johdonmukainen uusien yritysten perustamisen kannustamista ja markkinoiden kehityksen tukemista koskevan tavoitteen kanssa.

Lisäksi audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin johdanto-osan 40 kappaleessa todetaan, että ”pienen liikevaihdon määrittelemisessä olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden audiovisuaalialan markkinoiden kokoerot”. Esimerkiksi joissakin jäsenvaltioissa kansallisten markkinoiden koko on noin muutaman miljoonan euron luokkaa. Useissa tapauksissa kyseiset markkinat ovat huomattavasti kymmenen miljoonan euron alapuolella. Näillä markkinoilla jopa mikroyrityksillä voidaan katsoa olevan merkittävä markkina-asema.

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että jäsenvaltioiden, joilla on pienemmät kansalliset audiovisuaalialan markkinat, olisi voitava määrittää alhaisemmat liikevaihdon kynnysarvot. Markkinoiden yleisten ominaispiirteiden perusteella tällaiset alhaisemmat kynnysarvot voisivat olla perusteltuja ja oikeasuhteisia, mikäli ne myöntävät vapautuksen velvoitteista yrityksille, joiden osuus on alle 1 prosentti kyseisten kansallisten audiovisuaalialan markkinoiden kokonaistuloista.

4.   Pieni yleisö

4.1   Tilausvideopalvelut

4.1.1   Menetelmä

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin johdanto-osan 40 kappaleen mukaan ”pieni yleisö voidaan määritellä esimerkiksi katseluajan tai myynnin perusteella palvelun luonteesta riippuen (...)”. Lineaarisissa palveluissa yleisön määrää mitataan perinteisesti katseluajan perusteella. Tilausvideopalvelujen yleisöstä ei ole vakiintunutta määritelmää, eikä jäsenvaltioissa ole saatavilla alan standardoituja mittauksia. Näin ollen yleisöstä ei ole saatavilla kolmannen osapuolen todentamia tietoja, joiden perusteella voitaisiin tarkistaa, onko tietyn tilausvideopalvelujen tarjoajan yleisö pieni. Vaikka tilanne saattaa muuttua tulevaisuudessa, tässä vaiheessa on kuitenkin tarpeen määritellä käytännön menetelmä, jonka perusteella voidaan määrittää, milloin tilausvideopalvelujen tarjoajien yleisö on pieni audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan soveltamiseksi.

Kuten johdanto-osan 40 kappaleessa todetaan, yleisön käsite voidaan yhdistää esimerkiksi palvelujen myyntiin. Komissio katsoo, että alan vakiintuneiden mittaustapojen puuttuessa tämä on tällä hetkellä sopivin menetelmä tilausvideopalvelujen yleisön määrän mittaamiseksi.

Vaikka direktiivissä ei periaatteessa kielletä jäsenvaltioita käyttämästä vaihtoehtoisia perusteita, näissä ohjeissa keskitytään palvelujen myyntiin perustuvaan tilausvideopalvelujen tarjoajien yleisön määrittämismenetelmään.

Tilausvideopalveluissa tietyn palvelun käyttäjien/katsojien määrä on palvelun myynnin mittari. Yleisö voitaisiin siis määrittää tietyn palvelun aktiivisten käyttäjien määrän perusteella, esimerkiksi kuukausimaksullisen tilausvideopalvelun (SVOD) maksavien tilaajien määrän, kertamaksullisen tilausvideopalvelun (TVOD) yksittäisten asiakkaiden / teosten hankintaan käytettyjen yksittäisten tilien määrän ja mainosrahoitteisen tilausvideopalvelun (AVOD) yksittäisten kävijöiden määrän perusteella.

Kertamaksullisissa tilausvideopalveluissa aktiiviset käyttäjät voivat tarkoittaa esimerkiksi käyttäjiä, jotka ovat ostaneet vähintään yhden nimikkeen ohjelmaluettelosta tiettynä ajanjaksona. Mainosrahoitteisen tilausvideopalvelun yleisön määrä voidaan määrittää selvittämällä aktiivisten käyttäjien määrän keskiarvo tiettynä ajanjaksona. Sellaisten tilaajien tapauksessa, jotka maksavat palvelupaketeista, joihin sisältyy tili tilausvideopalvelussa, on huomattava, että palvelupakettien maksavien tilaajien määrä ei välttämättä vastaa todellista tilausvideopalvelujen yleisön määrää, koska jotkut tilaajista eivät välttämättä ole tilausvideopalvelujen käyttäjiä. Tällaisissa tapauksissa kansalliset viranomaiset voivat soveltaa mittausmenetelmää, joka perustuu käyttäjiin, jotka ovat tosiasiallisesti käyttäneet palvelun videosisältöä tiettynä ajanjaksona. Kaikissa näissä tapauksissa tarkastelun kohteena olevan ajanjakson olisi oltava riittävä ja asianmukainen (eli ei liian lyhyt), se olisi määriteltävä etukäteen eikä sen soveltaminen saisi olla vaivalloista.

Käytännössä yleisö olisi määriteltävä tietyn palvelun saavuttaman aktiivisten käyttäjien osuuden perusteella. Tällöin tilausvideopalvelun yleisö vastaa sen käyttäjien määrää jaettuna (samankaltaisten) kansallisilla markkinoilla saatavilla olevien tilausvideopalvelujen käyttäjien kokonaismäärällä ja kerrottuna 100:lla prosenttiosuuden saamiseksi.

Koska katsojaosuudet ovat hyvä mittapuu myynnin arvioinnissa ja kuvastavat kyseisen palvelun markkina-asemaa tällä alalla, palveluntarjoajilla, joiden aktiivisten käyttäjien määrä on pieni, ei ole merkittävää läsnäoloa markkinoilla ja siksi 13 artiklan 6 kohdan mukaisen vapautuksen soveltaminen olisi niiden kohdalla perusteltua. Tämä menetelmä on myös lähellä television katsojaosuuden käsitettä. Television katsojaosuudella tarkoitetaan todellisia televisiovastaanottimien haltijoita, jotka ovat virittäneet televisionsa tietyille kanaville tiettynä ajanjaksona, verrattuna otokseen kuuluvien televisiovastaanottimien kokonaismäärään.

4.1.2   Kynnysarvo

Komissio katsoo, että palveluntarjoajilla, joiden katsojaosuus tietyssä jäsenvaltiossa on alle 1 prosentti, olisi katsottava olevan pieni yleisö. Tämä kynnysarvo kuvastaa sitä, että tällaisten palveluntarjoajien palvelujen käyttö on vähäistä verrattuna merkityksellisiin kansallisiin markkinoihin. Tämä voi johtua esimerkiksi siitä, että palveluntarjoaja on uusi toimija kyseisillä kansallisilla markkinoilla. Saatavilla olevien tietojen perusteella Euroopan tärkeimmillä kuukausimaksullisten tilausvideopalvelujen tarjoajilla (8) on yleensä huomattavasti yli 1 prosentin katsojaosuus niillä kansallisilla markkinoilla, joilla ne toimivat.

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että on periaatteessa asianmukaista vapauttaa 13 artiklan mukaisista velvoitteista ne palveluntarjoajat, joiden katsojaosuus kyseisessä jäsenvaltiossa on alle 1 prosentti.

Direktiivin 13 artiklan 1 kohdan osalta tämä tarkoittaa sitä, että alkuperäjäsenvaltio vapauttaa nämä palveluntarjoajat velvoitteista, jotka liittyvät (alkuperäjäsenvaltioon tai muihin jäsenvaltioihin suunnattuihin) ohjelmaluetteloihin, joiden osalta katsojaosuus jää alle edellä mainitun kynnysarvon. Direktiivin 13 artiklan 2 kohdan osalta tämä tarkoittaa taas sitä, että kohdejäsenvaltio vapauttaa nämä palveluntarjoajat velvoitteista osallistua eurooppalaisten teosten tuotannon rahoitukseen.

4.2   Lineaariset audiovisuaaliset mediapalvelut

Lineaaristen palvelujen yhteydessä yleisö on vakiintunut käsite, ja useissa jäsenvaltioissa on käytössä katsojaosuuksien mittauspalveluja. Pienen yleisön määritelmän olisi sen vuoksi perustuttava indikaattoreihin, jotka on jo hyväksytty ja joita käytetään audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin yhteydessä, eli esimerkiksi vertailuvuoden osalta laskettuun päivittäiseen katsojaosuuteen (9).

Muiden kuin kotimaisten palveluntarjoajien asema lineaaristen palvelujen markkinoilla eroaa niiden asemasta tilausvideomarkkinoilla. Tilausvideopalvelujen kansallisia markkinoita hallitsevat suurelta osin muut kuin kotimaiset palveluntarjoajat. Lineaaristen palvelujen osalta tilanne on toinen. Näiden palvelujen alalla suurimmat toimijat ovat yleensä televisiokonserneja, joiden katsojaosuus muodostuu joko kokonaisuudessaan tai suurilta osin kotimaisilla markkinoilla. Tuoreen tutkimuksen mukaan EU:n audiovisuaalimarkkinoille on ominaista se, että harvat televisiokanavat valtaavat suuren osan yleisöstä. Valtaosalla kanavista on pieni katsojaosuus: vain viidellä prosentilla televisiokanavista on yli kymmenen prosentin katsojaosuus, ja kaikissa jäsenvaltioissa noin 80 prosentilla televisiokanavista on enintään kahden prosentin katsojaosuus (10).

Pienen yleisön kynnysarvo olisi määritettävä ottaen huomioon kanavien läsnäolo ja asema lineaaristen audiovisuaalisten mediapalvelujen markkinoilla yleisön osalta. Näin ollen lineaaristen palvelujen markkinoiden ominaispiirteiden vuoksi rajatylittävillä kanavilla, joiden katsojaosuus tietyssä kohdejäsenvaltiossa on alle kaksi prosenttia, olisi katsottava olevan audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu pieni yleisö (11). Vapautusta soveltaessaan jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon palveluntarjoajan kokonaisaseman kansallisilla markkinoilla etenkin sellaisten palveluntarjoajien tapauksessa, joilla on useita kohdennettuja kanavia (12).

5.   Mukautukset rahoitusosuuksien erityisluonteen huomioon ottamiseksi

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 2 kohdassa mainitaan kaksi eurooppalaisten teosten tuotantoa koskevaa rahoitusvelvoitetta: audiovisuaaliseen sisältöön tehtävät suorat sijoitukset ja kansallisiin rahastoihin suoritettavat osuudet (maksut). Komissio katsoo, että sopivia kynnysarvoja määritettäessä olisi otettava huomioon tällaisten velvoitteiden erilaiset vaikutukset rajatylittäviin palveluntarjoajiin. Suora sijoitus (esimerkiksi tuotanto, yhteistuotanto, teosten oikeuksien hankkiminen) merkitsee yleensä suurempaa panosta yrittäjältä kuin maksun maksaminen, mikä johtuu eriasteisesta taloudellisesta osallistumisesta ja siihen liittyvistä riskeistä. Investointivelvoitteen täyttäminen riippuu myös eurooppalaisten teosten saatavuudesta, myös tuotantohankkeista, joihin palveluntarjoaja voi sijoittaa käytettävissä olevia resursseja.

Komissio on tietoinen siitä, että erityisesti audiovisuaalialan markkinoiden koosta ja rakenteesta riippuen joissakin jäsenvaltioissa voidaan pitää tärkeänä sitä, että rahoitusvelvoitteita sovelletaan myös tilausvideopalveluihin, joiden liikevaihto on alle 2 miljoonaa euroa tai joiden katsojaosuus on alle prosentti, sekä rajatylittäviin lineaarisiin palveluihin, joiden katsojaosuus on alle kaksi prosenttia ja joihin kuuluvat erityisesti maksutelevisiopalvelut, koska niiden asemaa kansallisilla markkinoilla voidaan edelleen pitää merkittävänä. Tämän vuoksi jäsenvaltiot voivat päättää soveltaa alempia kynnysarvoja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa noudattaen kulttuuripoliittisia tavoitteitaan, myös tavoitetta varmistaa kansallisten audiovisuaali- ja elokuva-alan rahoitusjärjestelmien kestävyys.

Näissä kynnysarvoissa ja määrätyissä rahoitusosuuksissa olisi otettava huomioon palvelun taloudellinen toimintakyky, niissä olisi noudatettava syrjimättömyyden ja oikeasuhteisuuden periaatteita, ne eivät saisi haitata markkinoiden kehitystä ja niiden olisi mahdollistettava uusien toimijoiden tulo markkinoille.

Rajatylittäviä suoria sijoituksia koskevien velvoitteiden osalta komissio kehottaa jäsenvaltioita, erityisesti niitä jäsenvaltioita, joilla on suuremmat audiovisuaalimarkkinat, harkitsemaan vapautuksen myöntämistä myös yrityksille, joiden kokonaisliikevaihto on yli 2 miljoonaa euroa (13), asettamalla korkeamman kynnysarvon tai ainakin määräämällä niille vähemmän kuormittavia investointivelvoitteita, kun otetaan huomioon erityisesti mahdolliset vaikeudet löytää kyseisissä jäsenvaltioissa audiovisuaalisia tuotantoja, joihin käytettävissä olevia resursseja voidaan sijoittaa.

IV.   MENETTELYÄ KOSKEVAT HUOMAUTUKSET

Vaikka audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 1 ja 2 kohdan täytäntöönpano kuuluu kansallisille viranomaisille, niitä kannustetaan tekemään aktiivista yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden vastaavien viranomaisten kanssa näiden ohjeiden soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Tällainen yhteistyö voi olla perusteltua etenkin, jotta voidaan kerätä asiaa koskevia tietoja ja välttää kansallisten viranomaisten toisistaan poikkeavia tulkintoja. Audiovisuaalisia mediapalveluja käsittelevä eurooppalainen sääntelyviranomaisten ryhmä (ERGA) voisi olla sopiva foorumi helpottamaan tällaista yhteistyötä.

Edellä esitetyn perusteella kansallisia sääntelyviranomaisia kehotetaan vaihtamaan tietoja ja parhaita käytäntöjä ERGAn puitteissa ja keskustelemaan näiden ohjeiden soveltamiseen liittyvistä kysymyksistä. Tässä yhteydessä ERGAn olisi tuotava kansallisten sääntelyviranomaisten lähestymistapoihin liittyvät keskeiset kysymykset komission tietoon. Komissio pitää audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin yhteyskomitean ajan tasalla tällaisesta kehityksestä.

Audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 13 artiklan 4 kohdan mukaisten raportointivelvoitteiden nojalla jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle näiden ohjeiden soveltamisesta.

---

(1)  Näissä ohjeissa tehdyt viittaukset audiovisuaalisia mediapalveluja koskevaan direktiiviin katsotaan viittauksiksi audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annettuun direktiiviin 2010/13/EU (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi) (EUVL L 95, 15.4.2010, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 14 päivänä marraskuuta 2018 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2018/1808 (EUVL L 303, 28.11.2018, s. 69).

(2)  Elokuvasarja tarkoittaa toisiinsa liittyviä elokuvia, joiden tapahtumat sijoittuvat samaan fiktiiviseen maailmaan.

(3)  Euroopan audiovisuaalisen observatorion tutkimuksen mukaan EU:ssa tuotetaan enimmäkseen lyhyitä formaatteja (television fiktio-ohjelmia, joissa on enintään 26 jaksoa). Tarkemmin sanottuna 90 prosenttia kaikista television fiktio-ohjelmista sisältää enintään 26 jaksoa ja niistä 44 prosenttia on televisioelokuvia (1 tai 2 jaksoa). Niiden osuus on kuitenkin rajallinen, eli 33 prosenttia kokonaismäärästä. Sen sijaan pitkien television fiktio-ohjelmien osuus on vain 10 prosenttia tuotettujen teosten määrästä, mutta niiden osuus tuotettujen television fiktio-ohjelmien kokonaiskestosta on 67 prosenttia. Samassa tutkimuksessa korostetaan, että lyhyempiä formaatteja voidaan pitää huipputason fiktio-ohjelmina, joihin liittyy yhteistuotanto- ja vientimahdollisuuksia, kun taas pitkillä formaateilla on yleensä pienemmät tuotantokustannukset ja vahvempi kansallinen tausta sekä luultavasti vähemmän mahdollisuuksia rajatylittävään hyödyntämiseen. Tämän vuoksi nimikkeiden ja tuotantokausien perusteella tehtävä laskenta voisi vaikuttaa myönteisesti sellaisten eurooppalaisten teosten levitykseen, joilla on todellisia rajatylittäviä hyödyntämismahdollisuuksia. Ks. G. Fontaine, TV fiction production in the European Union, Euroopan audiovisuaalinen observatorio, Strasbourg, 2017.

(4)  C. Grece, Films in VOD catalogues – Origin, Circulation and Age – Edition 2018, Euroopan audiovisuaalinen observatorio, Strasbourg, 2018.

(5)  Komission suositus 2003/361/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2003, mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 1422) (EUVL L 124, 20.5.2003, s. 36).

(6)  https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/planning-and-proposing-law/impact-assessments_fi

(7)  Katso erityisesti suosituksen liitteen 3 ja 6 artikla.

(8)  Ks. esimerkiksi ”Main OTT SVOD groups in Europe by estimated number of subscribers” (joulukuu 2018), julkaistu osana Euroopan audiovisuaalisen observatorion vuosikirjaa 2019, Strasbourg, joulukuu 2018.

(9)  Ks. audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin 16 ja 17 artiklan soveltamisen valvontaa koskevat tarkistetut ohjeet (Revised guidelines for monitoring the application of Articles 16 and 17 of the Audiovisual and Media Services (AVMS) Directive), asiakirja CC AVMSD (2011) 2, s. 3.

(10)  A. Schneeberger, The internationalisation of TV audience markets in Europe, Euroopan audiovisuaalinen observatorio, Strasbourg, 2019, s. 16.

(11)  Tällaisille markkinoille on ominaista se, että muutamalla kanavalla on hyvin merkittävä katsojaosuus (tyypillisesti 20 prosentilla kanavista on 80 prosenttia katsojaosuudesta) ja suurella osalla kanavista on pieni yleisö (keskimäärin 80 prosentilla eurooppalaisista televisiokanavista on enintään kahden prosentin katsojaosuus).

(12)  Ne voivat arvioida, kuuluuko palveluntarjoaja kaiken kaikkiaan niihin suurimpiin palveluntarjoajiin, joilla on 80 prosenttia katsojaosuudesta kyseisessä maassa.

(13)  Laskettu edellä mainitun mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä annetun komission suosituksen 2003/361/EY säännösten mukaisesti.

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 7.7.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 223/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 223/17

---

Euron kurssi (1)

6. heinäkuuta 2020

(2020/C 223/04)

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,1325 |
| JPY | Japanin jeniä | 121,78 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4516 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,90505 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 10,4848 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,0642 |
| ISK | Islannin kruunua | 157,20 |
| NOK | Norjan kruunua | 10,6218 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 26,705 |
| HUF | Unkarin forinttia | 352,83 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,4689 |
| RON | Romanian leuta | 4,8375 |
| TRY | Turkin liiraa | 7,7743 |
| AUD | Australian dollaria | 1,6230 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,5333 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 8,7769 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,7293 |
| SGD | Singaporen dollaria | 1,5753 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 350,51 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 19,2761 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 7,9498 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,5610 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 16 328,00 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,8441 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 55,871 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 81,3769 |
| THB | Thaimaan bahtia | 35,158 |
| BRL | Brasilian realia | 5,9745 |
| MXN | Meksikon pesoa | 25,1207 |
| INR | Intian rupiaa | 84,4535 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,1325

JPY

Japanin jeniä

121,78

DKK

Tanskan kruunua

7,4516

GBP

Englannin puntaa

0,90505

SEK

Ruotsin kruunua

10,4848

CHF

Sveitsin frangia

1,0642

ISK

Islannin kruunua

157,20

NOK

Norjan kruunua

10,6218

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

26,705

HUF

Unkarin forinttia

352,83

PLN

Puolan zlotya

4,4689

RON

Romanian leuta

4,8375

TRY

Turkin liiraa

7,7743

AUD

Australian dollaria

1,6230

CAD

Kanadan dollaria

1,5333

HKD

Hongkongin dollaria

8,7769

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,7293

SGD

Singaporen dollaria

1,5753

KRW

Etelä-Korean wonia

1 350,51

ZAR

Etelä-Afrikan randia

19,2761

CNY

Kiinan juan renminbiä

7,9498

HRK

Kroatian kunaa

7,5610

IDR

Indonesian rupiaa

16 328,00

MYR

Malesian ringgitiä

4,8441

PHP

Filippiinien pesoa

55,871

RUB

Venäjän ruplaa

81,3769

THB

Thaimaan bahtia

35,158

BRL

Brasilian realia

5,9745

MXN

Meksikon pesoa

25,1207

INR

Intian rupiaa

84,4535

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

V Ilmoitukset

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

| 7.7.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 223/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 223/18

---

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä

(Asia M.9880 – Permira / Warburg / Tilney / Smith & Williamson)

Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2020/C 223/05)

1.

Ilmoitus koskee seuraavia yrityksiä:

| — | Permira Holdings Limited (“Permira“, Guernsey), |
| --- | --- |

—

Permira Holdings Limited (“Permira“, Guernsey),

| — | Warburg Pincus LLC (“Warburg Pincus“, Yhdysvallat), |
| --- | --- |

—

Warburg Pincus LLC (“Warburg Pincus“, Yhdysvallat),

| — | Tilney Group Limited (“Tilney“, Yhdistynyt kuningaskunta), joka on viime kädessä yrityksen Permira Holdings Limited (“Permira”, Guernsey) määräysvallassa ja |
| --- | --- |

—

Tilney Group Limited (“Tilney“, Yhdistynyt kuningaskunta), joka on viime kädessä yrityksen Permira Holdings Limited (“Permira”, Guernsey) määräysvallassa ja

| — | Smith & Williamson Holdings Limited (“Smith & Williamson”, Yhdistynyt kuningaskunta). |
| --- | --- |

—

Smith & Williamson Holdings Limited (“Smith & Williamson”, Yhdistynyt kuningaskunta).

Permira ja Warburg Pincu hankkivat sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisen määräysvallan yrityksissä Smith & Williamson ja Tilney. Keskittymä toteutetaan ostamalla osakkeita.

2.

| — | Permira on salkunhoitopalveluja sijoitusrahastoille tarjoava pääomasijoitusyhtiö. |
| --- | --- |

—

Permira on salkunhoitopalveluja sijoitusrahastoille tarjoava pääomasijoitusyhtiö.

| — | Warburg Pincus on maailmanlaajuisesti toimiva pääomasijoitusyhtiö, jonka päätoimipaikka on New Yorkissa. Warburg Pincusin salkkuun kuuluvat yritykset toimivat monilla eri aloilla, kuten energia, rahoituspalvelut, terveydenhuolto, teollisuus- ja yrityspalvelut, teknologia, media ja televiestintä. |
| --- | --- |

—

Warburg Pincus on maailmanlaajuisesti toimiva pääomasijoitusyhtiö, jonka päätoimipaikka on New Yorkissa. Warburg Pincusin salkkuun kuuluvat yritykset toimivat monilla eri aloilla, kuten energia, rahoituspalvelut, terveydenhuolto, teollisuus- ja yrityspalvelut, teknologia, media ja televiestintä.

| — | Tilney on riippumaton omaisuudenhoitoyhtiö, jonka päätoimipaikka on Lontoossa ja jolla on toimipaikkoja eri puolilla Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Sen päätoimiala on raha-asioiden suunnittelupalvelujen, salkunhoitopalvelujen ja neuvontapalvelujen tarjoaminen yksityisasiakkaille. |
| --- | --- |

—

Tilney on riippumaton omaisuudenhoitoyhtiö, jonka päätoimipaikka on Lontoossa ja jolla on toimipaikkoja eri puolilla Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Sen päätoimiala on raha-asioiden suunnittelupalvelujen, salkunhoitopalvelujen ja neuvontapalvelujen tarjoaminen yksityisasiakkaille.

| — | Smith & Williamson on riippumaton yritys, jolla on toimipaikkoja eri puolilla Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia. Se tarjoaa eri alojen asiantuntijapalveluja sekä rahoitus- ja salkunhoitopalveluja yksityishenkilöille ja yrityksille. |
| --- | --- |

—

Smith & Williamson on riippumaton yritys, jolla on toimipaikkoja eri puolilla Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia. Se tarjoaa eri alojen asiantuntijapalveluja sekä rahoitus- ja salkunhoitopalveluja yksityishenkilöille ja yrityksille.

3.

Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 nojalla (2).

4.

Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautuksissa on aina käytettävä seuraavaa viitettä:

M.9880 – Permira/ Warburg/ Tilney/ Smith & Wiliamson

Huomautukset voidaan lähettää komissiolle sähköpostitse, faksilla tai postitse. Yhteystiedot:

Sähköposti: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Faksi: +32 22964301

Postiosoite:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Brussels |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Brussels

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1 (”sulautuma-asetus”).

1

(2)  EUVL C 366, 14.12.2013, s. 5.

2

---

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

| 7.7.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 223/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 223/20

---

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2020/C 223/06)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutoshakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”Casciotta d’Urbino”

EU-nro: PDO-IT-0005-AM01 – 30.7.2018

SAN (X) SMM ( )

1.   Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Consorzio di Tutela Casciotta d’Urbino DOP [suojattua alkuperänimitystä ”Casciotta d’Urbino” suojeleva yhteenliittymä], Via Corbara 81, 61030 Colli Metauro (Pesaro e Urbino, Italia), p. +39 0721879832, f. +39 0721879807; sähköposti: casciottadiurbino@.it

Suojattua alkuperänimitystä ”Casciotta d’Urbino” suojelevan yhteenliittymän muodostavat Casciotta d’Urbino -juuston valmistajat. Se on 14. lokakuuta 2013 annetun maa- ja metsätalousministeriön asetuksen (decreto) nro 12511 13 §:n 1 momentin nojalla oikeutettu muutoshakemuksen tekemiseen.

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3.   Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

| ☐ | Tuotteen nimi |
| --- | --- |

☐

Tuotteen nimi

| ☒ | Tuotteen kuvaus |
| --- | --- |

☒

Tuotteen kuvaus

| ☒ | Maantieteellinen alue |
| --- | --- |

☒

Maantieteellinen alue

| ☒ | Alkuperätodisteet |
| --- | --- |

☒

Alkuperätodisteet

| ☒ | Tuotantomenetelmä |
| --- | --- |

☒

Tuotantomenetelmä

| ☐ | Yhteys maantieteelliseen alkuperään |
| --- | --- |

☐

Yhteys maantieteelliseen alkuperään

| ☒ | Merkinnät |
| --- | --- |

☒

Merkinnät

| ☒ | Muu: eritelmän pykälät on nimetty uudelleen, ja muutamia nimitystä ja tarkastuselintä koskevia pykäliä on lisätty; |
| --- | --- |

☒

Muu: eritelmän pykälät on nimetty uudelleen, ja muutamia nimitystä ja tarkastuselintä koskevia pykäliä on lisätty;

4.   Muutoksen/muutosten tyyppi

| ☐ | Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

☐

Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

| ☒ | Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

☒

Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

5.   Muutos/muutokset

Suojattu alkuperänimitys ”Casciotta d’Urbino” on rekisteröity komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 mukaisesti neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

Tarkempia tietoja kyseisestä suojatusta alkuperänimityksestä on 4. elokuuta 1993 annetussa maa- ja metsätalousministeriön asetuksessa, yhteenvedossa ja viisisivuisessa raportissa.

Tässä muutoksessa kaikkien näiden asiakirjojen sisältämät tiedot sisällytetään tuote-eritelmään, jolloin eritelmästä tulee asetuksen säännösten mukainen.

Tuotteen kuvaus

Muutos koskee eritelmän (4. elokuuta 1995 annettu maa- ja metsätalousministeriön asetus) 2 §:ää, joka on nyt yhtenäisen asiakirjan 3.2 kohta.

| — | Juustotahkojen korkeuden ylärajaa nostetaan. |
| --- | --- |

—

Juustotahkojen korkeuden ylärajaa nostetaan.

Voimassa oleva teksti on:

”Tahkon korkeus on 5–7 senttimetriä”.

Se korvataan seuraavasti:

”Tahkon korkeus on 5–9 senttimetriä”.

Vuosien varrella tehdyissä tarkastuksissa on käynyt ilmi, että juustotahkot voivat olla korkeampia kuin nykyisessä eritelmässä mainitut seitsemän senttimetriä, mutta halkaisijaa ja painoa koskevat vaatimukset pysyvät muuttumattomina.

Mittaa tarkistetaan, jotta juustoja ei voida katsoa vaatimusten vastaisiksi vain siksi, että tuote-eritelmän laadinnassa on tapahtunut virhe lähinnä koska käytettävissä olleet tiedot eivät ole vastanneet täysin Casciotta d’Urbino -juuston tosiasiallisia valmistusolosuhteita.

| — | Lisätään seuraava virke:

  ”Juuston pinnoittamiseen voidaan käyttää kaikkia sovellettavien sääntöjen mukaisia aineita. Juuston ulkopinta (kuori) ei ole syötävä.” |
| --- | --- |

—

Lisätään seuraava virke:

”Juuston pinnoittamiseen voidaan käyttää kaikkia sovellettavien sääntöjen mukaisia aineita. Juuston ulkopinta (kuori) ei ole syötävä.”

Vaikka tätä useiden juustonvalmistajien soveltamaa käytäntöä ei ole kielletty nykyisessä eritelmässä, tämän tarkennuksen katsotaan olevan tarpeellinen.

Maantieteellinen alue

Maantieteellinen alue

Maantieteellinen alue on mukautettu vastaamaan hallinnollisia muutoksia, joiden johdosta tietyt kunnat kuuluvat Riminin maakuntaan. Eritelmän (4. elokuuta 1995 annettu maa- ja metsätalousministeriön asetus) 1 §, yhteenvedon f kohta, yhtenäisen asiakirjan 4 kohta.

Voimassa oleva sanamuoto on:

””Casciotta d’Urbino” valmistetaan ja kypsytetään Pesaro e Urbinon maakunnassa, josta myös käytettävä maito on peräisin.”

Se korvataan seuraavasti:

””Casciotta d’Urbino” valmistetaan ja kypsytetään Pesaro e Urbinon maakunnassa sekä Riminin maakunnassa sijaitsevissa Novafeltrian, Talamellon, Sant’Agata Feltrian, Casteldelcin, Maiolon, San Leon ja Pennabillin kunnissa. Myös käytettävä maito on peräisin tältä alueelta.”

Maantieteellinen alue ei ole muuttunut, mutta jotkut kunnat, jotka nimityksen rekisteröinnin aikaan kuuluivat Pesaro e Urbinon maakuntaan, kuuluvat nyt Riminin maakuntaan.

Alkuperätodisteet

Alkuperätodisteet

Eritelmään lisätään erityinen alkuperätodisteita koskeva pykälä, jota ei ollut voimassa olevassa eritelmässä.

Pykälä kuuluu seuraavasti:

”4 §

Alkuperätodisteet

Kaikkia tuotantovaiheita valvotaan ja tulevat ja lähtevät määrät kirjataan. Näin varmistetaan tuotteiden jäljitettävyys, johon pyritään myös kirjaamalla maataloustuottajat, juustomestarit, kypsytystilat, leikkaajat ja pakkaajat tarkastuselimen pitämään rekisteriin sekä varmistamalla, että kaikki tuotetut määrät ilmoitetaan ripeästi. Tarkastuselin tarkastaa eritelmän ja asianmukaisen tarkastussuunnitelman mukaisesti kaikki rekistereihin merkityt henkilöt ja yhteisöt.”

Kun tuote-eritelmään lisätään alkuperätodisteita koskevat tiedot, siitä tulee asetuksen (EU) N:o 1151/2012 mukainen.

Tuotantomenetelmä

Tuotantomenetelmä

| — | Tuote-eritelmän 2 §:n ensimmäistä momenttia on muutettu poistamalla seuraavat:






  — | juuston kuvaus ilmauksella ”osittain keitetty juusto”; |
| --- | --- | --- |

—

Tuote-eritelmän 2 §:n ensimmäistä momenttia on muutettu poistamalla seuraavat:

—

juuston kuvaus ilmauksella ”osittain keitetty juusto”;

| — | ilmaus ”kahdesta päivittäisestä lypsystä”. |
| --- | --- |

—

ilmaus ”kahdesta päivittäisestä lypsystä”.

Voimassa oleva sanamuoto on seuraava:

””Casciotta d’Urbino” on 3 §:ssä kuvatulta alueelta peräisin oleva osittain keitetty juusto, joka on valmistettu maidosta, josta 70–80 prosenttia on lampaan täysmaitoa ja 20–30 prosenttia kahdessa päivittäisessä lypsyssä saatua lehmän täysmaitoa.”

Se korvataan seuraavalla tekstillä:

””Casciotta d’Urbino” on 3 §:ssä kuvatulta alueelta peräisin oleva juusto, joka on valmistettu maidosta, josta 70–80 prosenttia on lampaan täysmaitoa ja 20–30 prosenttia lehmän täysmaitoa.”

Syy ilmauksen ”osittain keitetty” poistamiseen on, että ”Casciotta d’Urbino” ei yleisimmin käytetyissä luokitteluissa täytä ”osittain keitetyn juuston” (formaggio a pasta semicotta) määritelmää. Vuosien saatossa tästä määritelmästä on koitunut ongelmia valvontavaiheessa. Poistamalla kyseinen ilmaus saadaan korjattua voimassa olevan eritelmän epätarkkuus muuttamatta kuitenkaan tuotteen erityisyyttä tai ominaispiirteitä.

Poistamalla viittaus kahteen päivittäiseen lypsyyn on tarkoitus antaa mahdollisuus lypsyrobottien käyttöön.

Vuosien varrella tehtyjen testien perusteella juustolla on tuote-eritelmässä määritetyt ominaisuudet, kun sillä on valvonnassa todettu olevan vaatimusten mukainen rasva-kaseiinisuhde. Lypsyrobottien käyttö ei teknisesti tai tieteellisesti katsoen vaikuta maidon ominaisuuksiin, mutta parantaa eläinten hyvinvointia.

| — | Eritelmään sisällytetään karjarotuja ja niiden ravintoa koskevat yksityiskohtaiset tiedot, jotka tähän asti ovat olleet vain suojattua alkuperänimitystä ”Casciotta d’Urbino” suojelevan yhteenliittymän hallussa olevissa asiakirjoissa. |
| --- | --- |

—

Eritelmään sisällytetään karjarotuja ja niiden ravintoa koskevat yksityiskohtaiset tiedot, jotka tähän asti ovat olleet vain suojattua alkuperänimitystä ”Casciotta d’Urbino” suojelevan yhteenliittymän hallussa olevissa asiakirjoissa.

Nimityksen ”Casciotta d’Urbino” rekisteröintiasiakirjassa tarkoitettu luettelo karjaroduista ei ole tyhjentävä, vaan sitä voidaan pitää suuntaa-antavana luettelona niistä lammasroduista, joita tiloilla rekisteröintiajankohtana oli.

Komission saamissa rekisteröintihakemuksen liitteenä olevissa asiakirjoissa ei mainita nautarotuja, mutta siinä mainitaan seuraavat lammasrodut: Sarda, Sopravvissana, Gentile di Puglia, Vissana ja Merino.

Tuottajayhdistyksen kattavammissa ja tarkemmissa asiakirjoissa mainitaan seuraavat

lammasrodut: Sarda, Sopravvissana, Gentile di Puglia, Merino, Comisana, Massese, Vissana, Cornella Bianca, Fabrianese, Pinzirita ja näiden rotujen risteytykset;

nautarodut: Frisona Italiana, Bruna Italiana, Pezzata Rossa, Jersey ja näiden rotujen risteytykset.

Näin ollen tuote-eritelmään lisätään ehdotetussa sanamuodossa täydellinen luettelo niistä lammas- ja nautaroduista, joiden maitoa käytetään Casciotta d’Urbino -juuston valmistuksessa.

Myös seuraavien lammasrotujen lisäämistä ehdotetaan: Delle Langhe, Lacuane ja Assaf.

Edellä mainittujen lajien lisääminen on perusteltua myös siksi, että ne ovat sopeutuneet osittaiseen suojassa pitoon. Alueella liikkuvat sudet ovat jo noin kymmenen vuoden ajan hyökänneet toistuvasti maatiloille jopa päiväsaikaan aiheuttaen suurta tuhoa. Tämän seurauksena tilalliset ovat joutuneet vähentämään laidunaikoja ja tarvittaessa suosimaan paremmin suojissa pitoon sopeutuneita rotuja.

Lisätään seuraava uusi teksti:

”Lammasrodut ovat Sarda, Sopravvissana, Gentile di Puglia, Merino, Comisana, Massese, Vissana, Cornella Bianca, Fabrianese, Delle Langhe, Lacaune, Assaf, Pinzirita ja näiden rotujen risteytykset.

Lehmänmaidon on oltava peräisin seuraavista nautaroduista: Frisona Italiana, Bruna Italiana, Pezzata Rossa, Jersey ja näiden rotujen risteytykset.”

Rehun osalta tekstissä todetaan seuraavaa:

”Karjaa voidaan pitää suojassa tai laitumella.

Tuore- tai kuivarehusta, rehuaineista tai tiivisterehusta muodostuvasta lypsylehmien pääasiallisesta ravinnosta vähintään 50 prosenttia on peräisin 3 §:ssä yksilöidyltä alkuperäalueelta, ja sitä annetaan lypsäville tai ummessa oleville lehmille sekä yli seitsemän kuukauden ikäisille hiehoille. Vähintään 75 prosenttia päivittäin tarvittavan rehun kuiva-aineesta on saatava 3 §:ssä yksilöidyllä maidon tuotantoalueella tuotetusta rehusta. Rehuna sallitaan pysyviltä tai tilapäisiltä laitumilta peräisin oleva tuorerehu, rehukasvit, pellossa kuivatuista rehukasveista saatu heinä, viljansänki, nurmisäilörehu, revitty rehu ja esikuivattu heinä. Sallittuja rehuaineita ovat vilja ja viljatuotteet, maissikakut, öljysiemenet ja niistä jalostetut tuotteet, mukulat ja juurekset, kuivarehu, sokeriteollisuuden valmisteet, kuten sokerijuurikasjätemassa ja/tai siitä valmistetut tuotteet ainoastaan teknologisina lisäaineina ja makuaineina niin, että ne muodostavat enintään 2,5 prosenttia päivittäisen annoksen kuiva-aineesta. Lisäksi sallitaan palkokasvien siemenet ja johanneksenleipäpuun kuivatut palot ja niistä saadut valmisteet, rasvat, voimassa olevassa lainsäädännössä sallitut kivennäissuolat ja lisäaineet, kuten vitamiinit, hivenaineet, aminohapot, aromiaineet ja hapettumisenestoaineet, mutta ainoastaan luonnolliset tai luonnollisen kaltaiset hapettumisenestoaineet ja aromiaineet. Myös kuolleen eli inaktiivisen panimohiivan käyttö elintarvikelisäaineiden esiseoksissa on sallittu.

Lampaan pääasiallinen ravinto koostuu tuoreista tai säilötyistä laidun- ja niittykasveista, rehusta ja/tai tiivisteistä, ja siitä vähintään 50 prosenttia on oltava peräisin 3 §:ssä määritellyltä alkuperäalueelta. Vähintään 75 prosenttia päivittäin tarvittavan rehun kuiva-aineesta on saatava 3 §:ssä yksilöidyllä maidon tuotantoalueella tuotetusta rehusta.

Kummankaan eläintyypin syömä rehu ei ole kokonaisuudessaan peräisin maantieteelliseltä alueelta, koska maanviljelystä luopumisen ja maantieteellisten ja ilmasto-olosuhteiden vuoksi alue ei pysty nyt eikä sen odoteta tulevaisuudessa pystyvän täyttämään täysin tilojen tarpeita. Koska rehua ei pystytä korvaamaan muulla kyseiseltä alueelta peräisin olevalla huippulaatuisella rehulla, on tarpeen sallia alueen ulkopuolelta tuotavan rehun, tiivisteiden ja täydennysrehun käyttö. Nämä tuotteet ovat hyvin hajoavia ja liukenevia (ravinnon partikkelikoko on alle 0,8 mm), ja niistä saa energiaa (joka koostuu lähinnä varastohiilihydraateista, kuten tärkkelyksestä) ja helposti saatavilla olevaa proteiinia mikrobiomille. Koska niiden tehtävä rajoittuu mikrobiomia tukevaan fysiologiseen toimintoon, ne eivät vaikuta maidon ja Casciotta d’Urbino -juuston ominaisuuksiin. Täyttävä, rehupohjainen ravinto, jossa 75 prosenttia päivittäisen annoksen sisältämän rehun kuiva-aineesta on tuotettu alueella, antaa leimansa raaka-aineen ja valmiin tuotteen kemiallisille ja aistinvaraisille ominaisuuksille. Se on siis olennainen tekijä, joka yhdistää toisiinsa raaka-aineen, valmiin tuotteen ja maantieteellisen alueen.”

Tällä muutoksella tuote-eritelmästä tehdään asetuksen (EU) N:o 1151/2012 mukainen.

| — | Muutetaan voimassa olevan eritelmän 2 §:n a momentti: |
| --- | --- |

—

Muutetaan voimassa olevan eritelmän 2 §:n a momentti:

Tässä pykälässä määritetään, että maito voi olla raakaa tai pastöroitua. Siinä sallitaan myös hapatteiden käyttö. Myös juustomassan puristamisen jälkeistä vaihetta kuvaava virke on muutettu.

Voimassa oleva sanamuoto on:

”Lampaan- ja lehmänmaito juoksetetaan nestemäisellä ja/tai jauheen muodossa olevalla juoksetteella noin 35 celsiusasteessa. Juustot puristetaan soveltuviin muotteihin käsin juustolle ominaisella tekniikalla.”

Teksti korvataan seuraavasti:

”Raaka tai pastöroitu lampaan- ja lehmänmaito juoksetetaan nestemäisellä ja/tai jauheen muodossa olevalla juoksetteella noin 35 celsiusasteessa. Myös hapatteita voidaan käyttää. Juustomassa täytetään soveltuviin muotteihin, joissa siitä puristetaan pois hera.”

Koska voimassa olevassa eritelmässä ei mainita, onko maidon oltava raakaa vai lämpökäsiteltyä, katsottiin olevan paikallaan (myös asianmukaisen valvonnan mahdollistamiseksi) tarkentaa, että käytettävä maito voi olla joko raakaa tai lämpökäsiteltyä. Tämä on aina kuulunut Casciotta d’Urbino -juuston valmistuskäytäntöön.

Viime vuosina tapahtunut maidon mikrobiologisten ominaisuuksien yleinen paraneminen on vähentänyt merkittävästi maidon sisältämien bakteerien määrää ja aiheuttanut eräissä tapauksissa ongelmia juoksettumis- ja kypsymisvaiheessa. Näiden mahdollisten ongelmien ratkaisemiseksi eritelmään on lisätty mahdollisuus käyttää maitohappokäytteitä.

| — | 2 §:n b momenttia on muutettu. |
| --- | --- |

—

2 §:n b momenttia on muutettu.

Voimassa oleva teksti kuuluu seuraavasti:

”Juustomestarit voivat joko kuivasuolata juustot tai vaihdella upposuolauksen ja kuivasuolauksen välillä. Juustojen annetaan kypsyä niiden koosta riippuen 20–30 vuorokautta 10–14 celsiusasteen lämpötilassa kosteuden ollessa 80–90 prosenttia.”

Teksti korvataan seuraavasti:

”Suolaus: Juustomestarit voivat joko kuivasuolata tai upposuolata juustot. Juustojen annetaan kypsyä niiden koosta riippuen 15–30 vuorokautta 8–14 celsiusasteen lämpötilassa kosteuden ollessa 80–90 prosenttia.”

Suolaustapoja koskevan kuvauksen sanamuotoa on muutettu, vähimmäiskypsytysaikaa on lyhennetty 20:stä 15 päivään ja kypsytyksen vähimmäislämpötilaa on laskettu kymmenestä kahdeksaan celsiusasteeseen.

Käyttäessään eritelmässä sanaa ”vaihdella” valmistajat tarkoittivat suolaustapojen olevan toistensa vaihtoehtoja, eli että juustomestarit voivat valita niiden välillä. Siksi tämän valmistusvaiheen kuvausta päätettiin yksinkertaistaa väärinkäsitysten välttämiseksi.

Tuotantoprosessia on parantanut juuston valmistajien käyttämien tekniikoiden kehitys vuosien varrella, mukaan lukien tuotannon mukauttaminen terveyttä ja hygieniaa koskevaan EU:n lainsäädäntöön, joten Casciotta d’Urbino -juuston tuote-eritelmässä määritettyjen vaatimusten täyttymiseen riittää lyhyempi kypsytysaika.

Kypsytyslämpötilan alentaminen oli tarpeen, koska tarkempien lämpömittarien käytön yhteydessä viime vuosina Casciotta d’Urbino -juuston kypsytyspaikoissa on käynyt ilmi, että parametria on tarpeen tarkistaa, jotta tuotetta ei katsottaisi Casciotta d’Urbino -juuston ominaisuuksia vastaamattomaksi.

Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Eritelmässä on myös oltava oma pykälänsä yhteydestä maantieteelliseen alueeseen, joka on tähän asti mainittu ainoastaan yhteenvedossa. Yhteenvedon d ja f kohdassa olevat tiedot on siksi sisällytettävä eritelmään 6 §:ksi, jonka nimeksi tulee ”Yhteys maantieteelliseen alueeseen”. Eritelmään on lisätty myös EU:n asetuksessa edellytettäviä tietoja.

Lisätään pykälä seuraavasti:

”6 §

Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteys maantieteelliseen alueeseen perustuu erityisiin paikallisiin maaperä- ja ilmasto-olosuhteisiin sekä maatalouskäytäntöihin, joissa hyödynnetään lähinnä paikallisia laitumia. Huonontuneiden tai huonontuvien laitumien järkevä käyttö ehkäisee ylihyödyntämistä ja parantaa laitumien ominaisuuksia, koska sillä varmistetaan maa-, metsä- ja laiduntalouden parempi tasapaino. Yksi edistävä tekijä on kasvintuotannon laajaperäistäminen, joka maa- ja metsätalousmaiden ylläpidon varmistamisen lisäksi vaikuttaa niiden koostumukseen, mikä antaa maidolle ja juustolle niiden luonteenomaisen aromin ja maun. Ihmisen merkittäviin vaikutuksiin alueella kuuluvat juuston historia ja sen laaja levinneisyys kautta määritetyn alueen.

Erityisesti on mainittava jo 1500-luvulla alkanut lampaiden ja nautojen tilahoito, jota Montefeltron ja Roveren herttuat suosivat keinona rajoittaa siirtolaiduntamista maillaan.

Määritetyllä alueella on runsaasti mainintoja juustosta jo renessanssiajalta.

Tuotteen erityisyys johtuu sen koosta, painosta ja kannan korkeudesta, joilla on läheinen yhteys Urbanian alueella tyypillisesti käytettäviin terrakotta- ja saviastioihin, joissa on suljettu, kupera pohja ja pieni heranpoistoreikä.

Toinen erityisominaisuus on juuston valmistuksessa käytettävän maitoseoksen koostumus (70 prosenttia lampaanmaitoa ja 30 prosenttia lehmänmaitoa).

Tuotantomenetelmät, vuosisataiset perinteet sekä ilmasto- ja ympäristöolosuhteet antavat tuotteelle sille tunnusomaiset aistinvaraiset ja kaupalliset ominaisuudet. Casciotta d’Urbino -juustolla on ohut kuori, josta juuston kypsyttyä tulee tyypillisen oljenkeltainen. Kun juustoa leikataan, paljastuu vaalean oljenkeltainen sisus, jonka rakenne on pehmeä ja mureneva ja jossa on hajallaan olevia reikiä (”buchini”, joita muodostuu luonnollisen kaasunmuodostuksen tuloksena). Koska ”Casciotta d’Urbino” ei ole täysin kypsää, siinä on jäljellä tuoreelle maidolle tyypillinen maku, joka on parhaiten havaittavissa sen raikkaassa ja aromaattisessa tuoksussa. ”Casciotta d’Urbino” on makea, täyteläinen ja miellyttävän hapan juusto, mikä on tyypillistä lampaan- ja lehmänmaidolle.”

Merkinnät

Merkinnät

Tuotteen merkintöjä ja markkinointia koskevaa pykälää laajennetaan (voimassa olevan eritelmän 3 §, ehdotetun eritelmän 8 §). SAN-tunnuksessa mainitut tiedot, jotka tähän asti on kuvattu liitteessä, sisällytetään nyt myös tuote-eritelmän tekstiin.

Nykyinen sanamuoto on seuraava:

”Kuluttajien käyttöön tullessaan suojatun alkuperänimityksen ”Casciotta d’Urbino” saaneessa juustossa on oltava liitteessä A (erottamaton osa tätä asetusta) esitetty tunnus takuuna siitä, että se on kaikkien asiaankuuluvien oikeudellisten vaatimusten mukainen.”

Se korvataan seuraavasti:

”SAN-tunnuksella ”Casciotta d’Urbino” varustetut juustot luovutetaan kulutukseen kokonaisina tai paloina.

Tietomerkintä on kiinnitettävä myytävän tuotteen jommallekummalle tasaiselle sivulle.

Tuotteen tunnuksen, EU:n tunnuksen ja (EU:n sääntöjen mukaisen) erityisen sanamuodon sekä lainsäädännössä edellytettävien tietojen lisäksi merkinnässä on oltava selkein ja helposti luettavin kirjaimin myös seuraava tiedot:

| — | ”Casciotta d’Urbino”, jota ei saa kääntää, ja sen jälkeen lyhenne ”DOP” (tai ”SAN”) tai mahdollisesti käännettynä koko ilmaus ”Denominazione di Origine Protetta” (suojattu alkuperänimitys); |
| --- | --- |

—

”Casciotta d’Urbino”, jota ei saa kääntää, ja sen jälkeen lyhenne ”DOP” (tai ”SAN”) tai mahdollisesti käännettynä koko ilmaus ”Denominazione di Origine Protetta” (suojattu alkuperänimitys);

| — | juustomestarin, kypsytystilojen ja pakkaajan nimi, toiminimi ja osoite. |
| --- | --- |

—

juustomestarin, kypsytystilojen ja pakkaajan nimi, toiminimi ja osoite.

Tuote voidaan myydä tyhjiöpakattuna, joko kokonaisena tai paloina.

Nimiin, yrityksiin tai tuotemerkkeihin viittaavat merkinnät ovat kuitenkin sallittuja, kunhan ne eivät ole luonteeltaan mainostavia tai kuluttajaa harhaan johtavia. Lisäksi on sallittua käyttää muita totuudenmukaisia ja todennettavissa olevia viittauksia, jotka ovat voimassa olevien säännösten nojalla sallittuja ja jotka eivät ole ristiriidassa tuote-eritelmän tarkoituksen ja sisällön kanssa.

Tunnuksessa on yksinkertainen kuva juustotahkosta, josta on leikattu irralleen neljännes. Juustossa on kahta oljenkeltaista väriä (pantone 102 ja pantone 100), ja sen reunat ovat siniset (pantone Reflex Blue).

Juustotahkon alta pilkottaa pyrstönmuotoinen punaisen (pantone 032) nauhan pää.

Tunnuksen yläosassa ovat sanat ”Casciotta d’Urbino” puoliympyrän muodossa (kirjaintyyppinä Futura Bold, värinä pantone Reflex Blue).

Tunnus voidaan mukauttaa eri käyttötilanteisiin.”

Image 1

Pykälää parannetaan sisällyttämällä siihen tietoja, jotka tekevät siitä kattavamman ja kuluttajalle helpomman ymmärtää.

Muu

Muu

| — | Eritelmään lisätään erityinen tuotteen nimeä koskeva pykälä, jota ei ollut voimassa olevassa eritelmässä. |
| --- | --- |

—

Eritelmään lisätään erityinen tuotteen nimeä koskeva pykälä, jota ei ollut voimassa olevassa eritelmässä.

Pykälä kuuluu seuraavasti:

”1 §

Suojattua alkuperänimitystä (SAN) ”Casciotta d’Urbino” voidaan käyttää vain juustosta, joka täyttää tässä tuote-eritelmässä esitetyt edellytykset ja vaatimukset.”

| — | Eritelmään lisätään erityinen tarkastuselintä koskeva pykälä, jota ei ollut voimassa olevassa eritelmässä. |
| --- | --- |

—

Eritelmään lisätään erityinen tarkastuselintä koskeva pykälä, jota ei ollut voimassa olevassa eritelmässä.

Uusi pykälä kuuluu seuraavasti:

”7 §

Tarkastukset

Tarkastukset

Tarkastuselin tarkastaa asetuksen (EU) N:o 1151/2012 mukaisesti, että tuote täyttää tuote-eritelmän vaatimukset.

Tarkastuselin tarkastaa asetuksen (EU) N:o 1151/2012 mukaisesti, että tuote täyttää tuote-eritelmän vaatimukset.

Tuotteen vaatimustenmukaisuuden tarkastaa Marchen elintarvike- ja maatalousviraston (ASSAM) julkinen tarkastusviranomainen (APC) (Via dell’Industria n. 1, I-60027 Osimo Stazione (Ancona, Italia), p. +39 0718081, f. +39 07185979, sähköposti direzione@assam.marche.it).”

Tuotteen vaatimustenmukaisuuden tarkastaa Marchen elintarvike- ja maatalousviraston (ASSAM) julkinen tarkastusviranomainen (APC) (Via dell’Industria n. 1, I-60027 Osimo Stazione (Ancona, Italia), p. +39 0718081, f. +39 07185979, sähköposti direzione@assam.marche.it).”

Tällä muutoksella tuote-eritelmästä tehdään asetuksen (EU) N:o 1151/2012 mukainen.

| — | Eritelmän pykälien nimet on muutettu ja eritelmään on lisätty tarkastuselintä koskevia pykäliä, joten sen rakenne on nyt seuraava: |
| --- | --- |

—

Eritelmän pykälien nimet on muutettu ja eritelmään on lisätty tarkastuselintä koskevia pykäliä, joten sen rakenne on nyt seuraava:

1 § Nimi, 2 § Tuotteen ominaispiirteet, 3 § Tuotantoalue, 4 § Alkuperätodisteet, 5 § Tuotantomenetelmä, 6 § Yhteys maantieteelliseen alueeseen, 7 § Tarkastukset, 8 § Pakkaus ja merkinnät.

Tämän muutoksen ansiosta eritelmään voidaan sisällyttää kaikki asetuksessa edellytettävät tiedot ja eritelmästä tulee helppolukuisempi.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Casciotta d’Urbino”

”Casciotta d’Urbino”

EU-nro: PDO-IT-0005-AM01 – 30.7.2018

EU-nro: PDO-IT-0005-AM01 – 30.7.2018

SAN (X) SMM ( )

SAN (X) SMM ( )

1.   [SAN:n tai SMM:n] nimi tai nimet

[SAN:n tai SMM:n] nimi tai nimet

”Casciotta d’Urbino”

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1   Tuotetyyppi

Tuotetyyppi

Luokka 1.3 Juustot

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

SAN-merkinnän ”Casciotta d’Urbino” saaneella juustolla on kulutukseen saatettaessa seuraavat ominaisuudet:

muoto: matala sylinterimäinen juustotahko, jossa on pyöreät reunat;

mitat: halkaisija 12–16 senttimetriä ja korkeus 5–9 senttimetriä;

paino: koosta riippuen 800–1 200 grammaa;

ulkonäkö: ohut, noin 1 millimetrin paksuinen kuori, joka on kypsytysprosessin lopussa oljenkeltainen;

juuston sisus: sisus on koostumukseltaan pehmeä ja mureneva, siinä on hajallaan olevia reikiä ja leikkauspinta on vaalean oljenkeltainen;

maku: mieto maku, joka on tyypillinen käytetyille juustonvalmistuskäytännöille;

rasvan osuus kuiva-aineesta: vähintään 45 prosenttia. Tuote on tarkoitettu pöytäjuustoksi.

Juuston pinnoittamiseen voidaan käyttää kaikkia sovellettavien sääntöjen mukaisia aineita. Juuston ulkopinta (kuori) ei ole syötävä.

3.3   Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

”Casciotta d’Urbino” on juusto, jonka valmistukseen on käytetty 70–80 prosenttia lampaan täysmaitoa ja 20–30 prosenttia lehmän täysmaitoa.

Sallitut lammasrodut ovat Sarda, Sopravvissana, Gentile di Puglia, Merino, Comisana, Massese, Vissana, Cornella Bianca, Fabrianese, Delle Langhe, Lacaune, Assaf, Pinzirita ja näiden rotujen risteytykset.

Lehmänmaidon on oltava peräisin seuraavista nautaroduista: Frisona Italiana, Bruna Italiana, Pezzata Rossa, Jersey ja näiden rotujen risteytykset.

Karjaa voidaan pitää suojassa tai laitumella.

Vähintään 50 prosenttia lypsykarjan pääasiallisesta ravinnosta, joka koostuu tuore- tai kuivarehusta, rehuaineista tai tiivisterehusta ja jota syötetään lypsäville tai ummessa oleville lehmille sekä yli seitsemän kuukauden ikäisille hiehoille, on oltava peräisin 4 kohdassa määritetyltä alkuperäalueelta. Vähintään 75 prosenttia päivittäin tarvittavan rehun kuiva-aineesta on saatava 4 kohdassa yksilöidyllä tuotantoalueella tuotetusta rehusta. Rehuna sallitaan pysyviltä tai tilapäisiltä laitumilta peräisin oleva tuorerehu, rehukasvit, pellossa kuivatuista rehukasveista saatu heinä, viljansänki, nurmisäilörehu, revitty rehu ja esikuivattu heinä. Sallittuja rehuaineita ovat vilja ja viljatuotteet, maissikakut, öljysiemenet ja niistä jalostetut tuotteet, mukulat ja juurekset, kuivarehu, sokeriteollisuuden valmisteet, kuten sokerijuurikasjätemassa ja/tai siitä valmistetut tuotteet ainoastaan teknologisina lisäaineina ja makuaineina niin, että ne muodostavat enintään 2,5 prosenttia päivittäisen annoksen kuiva-aineesta. Lisäksi sallitaan palkokasvien siemenet ja johanneksenleipäpuun kuivatut palot ja niistä saadut valmisteet, rasvat, voimassa olevassa lainsäädännössä sallitut kivennäissuolat ja lisäaineet, kuten vitamiinit, hivenaineet, aminohapot, aromiaineet ja hapettumisenestoaineet, mutta ainoastaan luonnolliset tai luonnollisen kaltaiset hapettumisenestoaineet ja aromiaineet. Myös kuolleen eli inaktiivisen panimohiivan käyttö elintarvikelisäaineiden esiseoksissa on sallittu.

Vähintään 50 prosenttia lampaille syötettävästä pääasiallisesta ravinnosta – tuoreet tai säilötyt laidun- ja niittykasvit, rehu ja/tai tiivisteet – on oltava peräisin yksilöidyltä maantieteelliseltä alueelta. Vähintään 75 prosenttia päivittäin tarvittavan rehun kuiva-aineesta on saatava 4 kohdassa määritetyllä maidon tuotantoalueella tuotetusta rehusta.

Kummankaan eläintyypin syömä rehu ei ole kokonaisuudessaan peräisin maantieteelliseltä alueelta, koska maanviljelystä luopumisen ja maantieteellisten ja ilmasto-olosuhteiden vuoksi alue ei pysty nyt eikä sen odoteta tulevaisuudessa pystyvän täyttämään täysin tilojen tarpeita. Koska rehua ei pystytä korvaamaan muulla kyseiseltä alueelta peräisin olevalla huippulaatuisella rehulla, on tarpeen sallia alueen ulkopuolelta tuotavan rehun, tiivisteiden ja täydennysrehun käyttö. Nämä tuotteet ovat hyvin hajoavia ja liukenevia (ravinnon partikkelikoko on alle 0,8 mm), ja niistä saa energiaa (joka koostuu lähinnä varastohiilihydraateista, kuten tärkkelyksestä) ja helposti saatavilla olevaa proteiinia mikrobiomille. Koska niiden tehtävä rajoittuu mikrobiomia tukevaan fysiologiseen toimintoon, ne eivät vaikuta maidon ja Casciotta d’Urbino -juuston ominaisuuksiin. Täyttävä, rehupohjainen ravinto, jossa 75 prosenttia päivittäisen annoksen sisältämän rehun kuiva-aineesta on tuotettu alueella, antaa leimansa raaka-aineen ja valmiin tuotteen kemiallisille ja aistinvaraisille ominaisuuksille. Se on siis olennainen tekijä, joka yhdistää toisiinsa raaka-aineen, valmiin tuotteen ja maantieteellisen alueen.

3.4   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Tuotantoprosessin kaikkien vaiheiden (karjan kasvatuksen, lypsämisen, juustonvalmistuksen ja kypsytyksen) on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

3.5   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

SAN-tunnuksella ”Casciotta d’Urbino” varustetut juustot luovutetaan kulutukseen kokonaisina tai paloina. Tuote voidaan myydä tyhjiöpakattuna, joko kokonaisena tai paloina.

3.6   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Tietomerkintä on kiinnitettävä myytävän tuotteen jommallekummalle tasaiselle sivulle.

Tuotteen tunnuksen, EU:n tunnuksen ja (EU:n sääntöjen mukaisen) erityisen sanamuodon sekä lainsäädännössä edellytettävien tietojen lisäksi merkinnässä on oltava selkein ja helposti luettavin kirjaimin myös seuraava tiedot:

| — | ”Casciotta d’Urbino”, jota ei saa kääntää, ja sen jälkeen lyhenne ”DOP” (tai ”SAN”) tai mahdollisesti käännettynä koko ilmaus ”Denominazione di Origine Protetta” (suojattu alkuperänimitys); |
| --- | --- |

—

”Casciotta d’Urbino”, jota ei saa kääntää, ja sen jälkeen lyhenne ”DOP” (tai ”SAN”) tai mahdollisesti käännettynä koko ilmaus ”Denominazione di Origine Protetta” (suojattu alkuperänimitys);

| — | juustomestarin, kypsytystilojen ja pakkaajan nimi, toiminimi ja osoite. |
| --- | --- |

—

juustomestarin, kypsytystilojen ja pakkaajan nimi, toiminimi ja osoite.

Nimiin, yrityksiin tai tuotemerkkeihin viittaavat merkinnät ovat kuitenkin sallittuja, kunhan ne eivät ole luonteeltaan mainostavia tai kuluttajaa harhaan johtavia. Lisäksi on sallittua käyttää muita totuudenmukaisia ja todennettavissa olevia viittauksia, jotka ovat voimassa olevien säännösten nojalla sallittuja ja jotka eivät ole ristiriidassa tuote-eritelmän tarkoituksen ja sisällön kanssa.

Tunnuksessa on yksinkertainen kuva juustotahkosta, josta on leikattu irralleen neljännes. Juustossa on kahta oljenkeltaista väriä (pantone 102 ja pantone 100), ja sen reunat ovat siniset (pantone Reflex Blue).

Juustotahkon alta pilkottaa pyrstönmuotoinen punaisen (pantone 032) nauhan pää.

Tunnuksen yläosassa ovat sanat ”Casciotta d’Urbino” puoliympyrän muodossa (kirjaintyyppinä Futura Bold, värinä pantone Reflex Blue).

Tunnus voidaan mukauttaa eri käyttötilanteisiin.

Image 2

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

”Casciotta d’Urbino” valmistetaan ja kypsytetään Pesaro e Urbinon maakunnassa sekä Riminin maakunnassa sijaitsevissa Novafeltrian, Talamellon, Sant’Agata Feltrian, Casteldelcin, Maiolon, San Leon ja Pennabillin kunnissa. Myös käytettävä maito on peräisin tältä alueelta.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteys maantieteelliseen alueeseen perustuu erityisiin paikallisiin maaperä- ja ilmasto-olosuhteisiin sekä maatalouskäytäntöihin, joissa hyödynnetään lähinnä paikallisia laitumia. Huonontuneiden tai huonontuvien laitumien järkevä käyttö ehkäisee ylihyödyntämistä ja parantaa laitumien ominaisuuksia, koska sillä varmistetaan maa-, metsä- ja laiduntalouden parempi tasapaino. Yksi edistävä tekijä on kasvintuotannon laajaperäistäminen, joka maa- ja metsätalousmaiden ylläpidon varmistamisen lisäksi vaikuttaa niiden koostumukseen, mikä antaa maidolle ja juustolle niiden luonteenomaisen aromin ja maun. Ihmisen merkittäviin vaikutuksiin alueella kuuluvat juuston historia ja sen laaja levinneisyys kautta määritetyn alueen.

Erityisesti on mainittava jo 1500-luvulla alkanut lampaiden ja nautojen tilahoito, jota Montefeltron ja Roveren herttuat suosivat keinona rajoittaa siirtolaiduntamista maillaan.

Määritetyllä alueella on runsaasti mainintoja juustosta jo renessanssiajalta.

Tuotteen erityisyys johtuu sen koosta, painosta ja kannan korkeudesta, joilla on läheinen yhteys Urbanian alueella tyypillisesti käytettäviin terrakotta- ja saviastioihin, joissa on suljettu, kupera pohja ja pieni heranpoistoreikä.

Toinen erityisominaisuus on juuston valmistuksessa käytettävän maitoseoksen koostumus (70 prosenttia lampaanmaitoa ja 30 prosenttia lehmänmaitoa).

Tuotantomenetelmät, vuosisataiset perinteet sekä ilmasto- ja ympäristöolosuhteet antavat tuotteelle sille tunnusomaiset aistinvaraiset ja kaupalliset ominaisuudet. Casciotta d’Urbino -juustolla on ohut kuori, josta juuston kypsyttyä tulee tyypillisen oljenkeltainen. Kun juustoa leikataan, paljastuu vaalean oljenkeltainen sisus, jonka rakenne on pehmeä ja mureneva ja jossa on hajallaan olevia reikiä (”buchini”, joita muodostuu luonnollisen kaasunmuodostuksen tuloksena). Koska ”Casciotta d’Urbino” ei ole täysin kypsää, siinä on jäljellä tuoreelle maidolle tyypillinen maku, joka on parhaiten havaittavissa sen raikkaassa ja aromaattisessa tuoksussa. ”Casciotta d’Urbino” on makea, täyteläinen ja miellyttävän hapan juusto, mikä on tyypillistä lampaan- ja lehmänmaidolle.

Eritelmän julkaisutiedot

Eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

Tuote-eritelmä on luettavissa kokonaisuudessaan osoitteessa http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

tai

menemällä suoraan maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriön kotisivulle (www.politicheagricole.it) ja valitsemalla ensin ”Qualità” (ylhäällä oikealla), sen jälkeen ”Prodotti DOP IGP STG” (näytön vasemmassa laidassa) ja lopuksi ”Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

---

(1)  EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

1

---

| 7.7.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 223/31 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 223/31

---

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2020/C 223/07)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutosta koskevaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa julkaisupäivästä.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”Peperone di Senise”

EU-nro: PGI-IT-1532-AM01 – 5.9.2019

SAN ( ) SMM (X)

1.   Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Consorzio di Tutela del Peperone di Senise IGP

Contrada Mercato CO Casa Comunale, Snc

85038 Senise (Province of Potenza)

ITALIA

info@peperonediseniseigp.it

Consorzio di Tutela del Peperone di Senise IGP (Peperone di Senise PGI:n suojeluyhdistys) on oikeutettu toimittamaan muutoshakemuksen 14 päivänä lokakuuta 2013 annetun maa- ja metsätalousministeriön asetuksen N:o 12511 13 §:n 1 momentin nojalla.

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3.   Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

| ☒ | Tuotteen nimi |
| --- | --- |

☒

Tuotteen nimi

| ☒ | Tuotteen kuvaus |
| --- | --- |

☒

Tuotteen kuvaus

| ☐ | Maantieteellinen alue |
| --- | --- |

☐

Maantieteellinen alue

| ☐ | Alkuperätodisteet |
| --- | --- |

☐

Alkuperätodisteet

| ☒ | Tuotantomenetelmä |
| --- | --- |

☒

Tuotantomenetelmä

| ☐ | Yhteys maantieteelliseen alkuperään |
| --- | --- |

☐

Yhteys maantieteelliseen alkuperään

| ☒ | Merkinnät |
| --- | --- |

☒

Merkinnät

| ☐ | Muu [täsmennettävä] |
| --- | --- |

☐

Muu [täsmennettävä]

4.   Muutoksen/muutosten tyyppi

| ☐ | Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

☐

Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

| ☒ | Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

☒

Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

5.   Muutokset

Tuotteen nimi

Nimi ”Peperone di Senise” olisi muutettava muotoon ”Peperoni di Senise”.

Maaliskuun 25 päivänä 1996 julkaistun yhteenvedon 3 kohdassa käytettiin nimeä ”Peperone di Senise” nimen ”Peperoni di Senise” sijaista, mitä on käytetty sekä nimen yhteenvedon f kohdassa että koko tuote-eritelmässä, jonka Italia toimitti vuonna 1996 neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 17 artiklassa säädetyssä rekisteröintimenettelyssä.

Muutoksen tarkoituksena on varmistaa, että nämä kaksi asiakirjaa ovat yhdenmukaiset ja että vältetään epäselvyys siitä, mikä on tuotteen kuvaamiseen käytettävä oikea nimi.

Tuotteen kuvaus

Eritelmän 6 artikla

| 1. | Kolmen tyyppisen (”suippokärkinen”, ”tylppäkärkinen” ja ”koukkumainen”) maustepaprikan myyntivalmiin tuotteen väri:






  — | ”vihreä; |
| --- | --- | --- |

1.

—

”vihreä;

| — | purppuranpunainen;” |
| --- | --- |

—

purppuranpunainen;”

on muutettu seuraavasti:

”myyntivalmiin tuotteen väri: vihreästä purppuranpunaiseen;”

Muutoksissa otetaan huomioon värin asteittainen muuttuminen vihreästä punaiseksi tuotteen kypsyessä.

| 2. | Seuraava virke:
  Kuiva tuote on pujoteltava






  — | 1,5–2 metrin pituisiksi nauhoiksi (”serte”) tai köynnöksiksi (”collane”) niin, että palot (jotka ovat saman muotoisia kuin tuoreet paprikat) muodostavat spiraalin, jossa kukin paprika on noin 120 asteen kulmassa suhteessa seuraavaan. Vesipitoisuus ei saa olla yli 10–12 prosenttia, ja paprikoiden on oltava väriltään viininpunaisia. |
| --- | --- | --- |

2.

Kuiva tuote on pujoteltava

—

1,5–2 metrin pituisiksi nauhoiksi (”serte”) tai köynnöksiksi (”collane”) niin, että palot (jotka ovat saman muotoisia kuin tuoreet paprikat) muodostavat spiraalin, jossa kukin paprika on noin 120 asteen kulmassa suhteessa seuraavaan. Vesipitoisuus ei saa olla yli 10–12 prosenttia, ja paprikoiden on oltava väriltään viininpunaisia.

on muutettu seuraavasti:

Kuiva tuote on pujoteltava

enintään 2 metrin pituisiksi nauhoiksi (”serte”) tai köynnöksiksi (”collane”) niin, että palot (jotka ovat saman muotoisia kuin tuoreet paprikat) muodostavat spiraalin, jossa kukin paprika on kulmittain suhteessa viereiseen paprikaan. Vesipitoisuus ei saa olla yli 18 prosenttia, ja paprikoiden on oltava väriltään viininpunaisia.”

Tämä muutos on tehtävä, jotta tuote voidaan saattaa markkinoille tiettyyn markkinakysyntään vastaamiseksi lyhyempinä (alle 1,5 metriä) nauhoina tai köynnöksinä kuin tällä hetkellä on määrätty.

Vesipitoisuutta on täytynyt lisätä, koska tuote-eritelmän mukaan mekaaninen kuivatus ei ole sallittua. Ilmaston vuoksi ei kuitenkaan ole mahdollista pitää yllä 12 prosentin kosteustasoa tiettyinä vuodenaikoina, mikä tarkoittaa, että vaikka tuote olisi valmistettu tuote-eritelmän vaatimusten mukaisesti, sitä ei voitaisi sertifioida.

| 3. | Kuivattua tuotetta voidaan nyt myös myydä seuraavasti:
  ”Yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä niin, että vesipitoisuus on enintään 18 prosenttia ja väri viininpunainen.”
  Muutos mahdollistaa ”Peperoni di Senisen” myymisen yksittäisinä palkoina tai ilman kantaa ja siemeniä. Muutoksen tarkoituksena on vastata niiden kuluttajien tarpeisiin, jotka ostavat tuotteen mieluummin yksittäisiä paprikoita sisältävinä pakkauksina kuin köynnöksinä tai nauhoina. |
| --- | --- |

3.

”Yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä niin, että vesipitoisuus on enintään 18 prosenttia ja väri viininpunainen.”

Muutos mahdollistaa ”Peperoni di Senisen” myymisen yksittäisinä palkoina tai ilman kantaa ja siemeniä. Muutoksen tarkoituksena on vastata niiden kuluttajien tarpeisiin, jotka ostavat tuotteen mieluummin yksittäisiä paprikoita sisältävinä pakkauksina kuin köynnöksinä tai nauhoina.

| 4. | Virke:
  ”Hienona ”jauheena”, joka valmistetaan hienontamalla kuivattuja paprikoita, jotka on kuumennettu uunissa niiden jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi.”
  on korvattu seuraavasti:
  ”hienonnettuna kuivatuista paprikoista, jotka on mahdollisesti kuumennettu uunissa niiden jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi.”
  Virkkeen sanamuotoa on muutettu markkinakysyntään vastaamiseksi niin, että se kattaa Peperoni di Senise -jauheen, joka on karkeampaa kuin nykyisen tuote-eritelmän mukainen jauheversio. |
| --- | --- |

4.

”Hienona ”jauheena”, joka valmistetaan hienontamalla kuivattuja paprikoita, jotka on kuumennettu uunissa niiden jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi.”

on korvattu seuraavasti:

”hienonnettuna kuivatuista paprikoista, jotka on mahdollisesti kuumennettu uunissa niiden jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi.”

Virkkeen sanamuotoa on muutettu markkinakysyntään vastaamiseksi niin, että se kattaa Peperoni di Senise -jauheen, joka on karkeampaa kuin nykyisen tuote-eritelmän mukainen jauheversio.

Yhteenvedon 3 kohdan b alakohta

| 5. | Seuraava teksti:
  ”Erityisen vastustuskykyisenä kasvina se on sopeutunut hyvin Italian maaperään ja ilmastoon erityisesti etelässä mutta on kuitenkin riippuvainen veden saatavuudesta.”
  on siirretty yhtenäisen asiakirjan asiaankuuluvaan kohtaan (5 kohta). |
| --- | --- |

5.

”Erityisen vastustuskykyisenä kasvina se on sopeutunut hyvin Italian maaperään ja ilmastoon erityisesti etelässä mutta on kuitenkin riippuvainen veden saatavuudesta.”

on siirretty yhtenäisen asiakirjan asiaankuuluvaan kohtaan (5 kohta).

| 6. | Seuraava teksti:
  ”Senise-paprikan hedelmälle on luonteenomaista ohut kuori ja siemenkodan pienempi vesipitoisuus, mikä mahdollistaa nopean kuivattamisen luonnon menetelmillä altistamalla hedelmä auringonvalolle.”
  on muutettu seuraavasti:
  ”Peperoni di Senise -paprikalle on luonteenomaista ohut kuori ja siemenkodan pienempi vesipitoisuus, mikä mahdollistaa sen nopean kuivattamisen luonnon menetelmillä altistamalla se epäsuorasti auringonvalolle tai kuivattamalla se tiloissa, joissa on hyvä ilmanvaihto.”
  Viittausta ”Senise-paprikan hedelmään” on selvennetty viittaamalla siihen nimenomaan nimellä ”Peperoni di Senise” ja yhtenäinen asiakirja on muutettu tuote-eritelmän ”Jalostusmenettely”-osion 4 artiklan 4 kohdan mukaiseksi. Muutoksessa noudatetaan tuotteen luonnolliseen kuivumiseen perustuvia menettelyjä, ja sen tarkoituksena on estää se, että suora auringonvalo vahingoittaisi paprikan hyvin ohutta ja haurasta kuorta. |
| --- | --- |

6.

”Senise-paprikan hedelmälle on luonteenomaista ohut kuori ja siemenkodan pienempi vesipitoisuus, mikä mahdollistaa nopean kuivattamisen luonnon menetelmillä altistamalla hedelmä auringonvalolle.”

on muutettu seuraavasti:

”Peperoni di Senise -paprikalle on luonteenomaista ohut kuori ja siemenkodan pienempi vesipitoisuus, mikä mahdollistaa sen nopean kuivattamisen luonnon menetelmillä altistamalla se epäsuorasti auringonvalolle tai kuivattamalla se tiloissa, joissa on hyvä ilmanvaihto.”

Viittausta ”Senise-paprikan hedelmään” on selvennetty viittaamalla siihen nimenomaan nimellä ”Peperoni di Senise” ja yhtenäinen asiakirja on muutettu tuote-eritelmän ”Jalostusmenettely”-osion 4 artiklan 4 kohdan mukaiseksi. Muutoksessa noudatetaan tuotteen luonnolliseen kuivumiseen perustuvia menettelyjä, ja sen tarkoituksena on estää se, että suora auringonvalo vahingoittaisi paprikan hyvin ohutta ja haurasta kuorta.

| 7. | Seuraava teksti:
  ”Jalostettua tuotetta myydään auringossa kuivattujen hedelmien ”nauhoina” tai ”köynnöksinä” tai hienona ”jauheena”, jota saadaan hienontamalla kuivatut hedelmät.”
  on muutettu seuraavasti:
  ”Jalostettua tuotetta myydään seuraavasti:






  — | Enintään 2 metrin pituisina nauhoina (”serte”) tai köynnöksinä (”collane”) niin, että palot (joiden morfologiset ominaisuudet ovat samat kuin tuoreiden Senise-paprikoiden) muodostavat spiraalin, jossa kukin paprika on kulmittain suhteessa seuraavaan. Vesipitoisuus ei saa olla yli 18 prosenttia, ja palkojen on oltava väriltään viininpunaisia. |
| --- | --- | --- |

7.

”Jalostettua tuotetta myydään auringossa kuivattujen hedelmien ”nauhoina” tai ”köynnöksinä” tai hienona ”jauheena”, jota saadaan hienontamalla kuivatut hedelmät.”

on muutettu seuraavasti:

”Jalostettua tuotetta myydään seuraavasti:

—

Enintään 2 metrin pituisina nauhoina (”serte”) tai köynnöksinä (”collane”) niin, että palot (joiden morfologiset ominaisuudet ovat samat kuin tuoreiden Senise-paprikoiden) muodostavat spiraalin, jossa kukin paprika on kulmittain suhteessa seuraavaan. Vesipitoisuus ei saa olla yli 18 prosenttia, ja palkojen on oltava väriltään viininpunaisia.

| — | Yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä niin, että vesipitoisuus on enintään 18 prosenttia ja väri viininpunainen. |
| --- | --- |

—

Yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä niin, että vesipitoisuus on enintään 18 prosenttia ja väri viininpunainen.

| — | Hienonnettuna kuivatuista paprikoista, jotka on kuumennettu uunissa niiden jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi.” |
| --- | --- |

—

Hienonnettuna kuivatuista paprikoista, jotka on kuumennettu uunissa niiden jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi.”

Yhtenäinen asiakirja on muutettu tuote-eritelmän 6 artiklan viimeisen kohdan muutoksen mukaiseksi.

Tuotantomenetelmä

4 artikla

8.   Seuraavat kylvö- ja istutuskaudet:

”Kylvö

kausi: helmikuun kymmenen viimeisen päivän ja maaliskuun toisen kymmenen päivän jakson välinen aika

Istutus

kausi: toukokuun toisen kymmenen päivän jakson ja kesäkuun kymmenen ensimmäisen päivän välinen aika

on muutettu seuraavasti:

Kylvö

kausi: helmi–maaliskuu

Istutus

kausi: touko–kesäkuu”

Kylvö- ja istutuskausien muutokset liittyvät vuosien mittaan tapahtuneisiin muutoksiin ilmastossa. On syytä huomata, että nämä muutokset eivät vaikuta tuotteen aistinvaraisiin ominaisuuksiin.

9.   Seuraavaa istutusmenetelmää koskeva lause:

| ”– | puisella istutuspuikolla tehtyihin koloihin;” |
| --- | --- |

”–

puisella istutuspuikolla tehtyihin koloihin;”

on muutettu seuraavasti:

| ”– | puisella istutuspuikolla tai muulla sopivalla istutusvälineellä tehtyihin koloihin.” |
| --- | --- |

”–

puisella istutuspuikolla tai muulla sopivalla istutusvälineellä tehtyihin koloihin.”

Vaihtoehtoisten istutustekniikoiden käyttömahdollisuus on lisätty, jotta saadaan samanlaatuista tuotetta, mikä vähentää huomattavasti käsin istutuksen mahdollisesti aiheuttamia ongelmia eikä vaikuta itse tuotteen laatuun mitenkään.

10.   Seuraavat taimivälivaatimukset:

| — | yksittäisrivi: rivit ovat 25–30 cm:n pituisia, ja riviväli on 70–80 cm; |
| --- | --- |

—

yksittäisrivi: rivit ovat 25–30 cm:n pituisia, ja riviväli on 70–80 cm;

| — | kaksoisrivi: rivit ovat 35 cm:n pituisia, kaksoisrivin riviväli on 35 cm ja kahden kaksoisrivin väli on 120 cm; |
| --- | --- |

—

kaksoisrivi: rivit ovat 35 cm:n pituisia, kaksoisrivin riviväli on 35 cm ja kahden kaksoisrivin väli on 120 cm;

| — | maahan upotetut kasvilavat (”rasole”): rivit ovat 35 cm:n pituisia ja niiden väli on 40 cm.” |
| --- | --- |

—

maahan upotetut kasvilavat (”rasole”): rivit ovat 35 cm:n pituisia ja niiden väli on 40 cm.”

on muutettu seuraavasti:

”Paprikat voidaan istuttaa yksittäisriveihin, kaksoisriveihin tai maahan upotettuihin lavoihin (rasole) katteen kanssa tai ilman sitä niin, että istutustiheys on vähintään 30 000 taimea hehtaarilla ja enintään 57 000 taimea hehtaarilla.”

Istutustiheysmääritelmistä on luovuttu, koska ne rajoittivat viljelyä liikaa ja olivat viljelijöille työläitä. Vaatimus riittävästä investoinnista on lisätty ja istutustiheysluokka määritelty. Mikään näistä muutoksista ei vaikuta haitallisesti tuotteen ominaisuuksiin. Uudessa sanamuodossa annetaan myös vaihtoehdoksi katteen käyttö tuholaistorjunnan parantamiseksi.

11.   Seuraava määräys sadonkorjuuajasta:

”sadonkorjuuaika alkaa elokuun kymmenen ensimmäisen päivän jaksosta, jolloin palot kehittävät ominaisen purppuranpunaisen värinsä;”

on muutettu seuraavasti:

”sadonkorjuuaika alkaa siitä hetkestä, kun palot ovat valmiita myytäväksi 6 artiklan kuvauksen mukaisesti, ja kestää kasvin viljelykauden loppuun asti.”

Sadonkorjuuajan kuvauksessa viittaus elokuun kymmeneen ensimmäiseen päivään on korvattu viittauksella siihen, milloin paprikat ovat valmiita myytäväksi. Muutos johtuu sitä, että ilmaston vaihtelut vaikuttavat kasvien tuotanto- ja sadonkorjuuaikoihin.

12.   Seuraava ”Jalostusmenettely”-osion määräys:

”Tuote on korjattava, kun se on täysin kypsä.”

on muutettu seuraavasti:

”Tuotteen sadonkorjuu alkaa siitä hetkestä, kun palkojen väri muuttuu vihreästä punaiseksi, ja kestää siihen asti, kun palot ovat täysin kypsiä (purppuranpunaisia).”

Mahdollisuus korjata paprikat ennen kuin ne ovat täysin kypsiä on tarpeen, jotta ne eivät kypsy liikaa varastoinnin aikana. Palkojen kypsyminen jatkuu vielä korjuun jälkeenkin, ja ne saavat saman punaisen sävyn kuin täysin kypsät palot.

13.   Seuraava ”Jalostusmenettely”-osion määräys:

”Paprikat on asetettava kankaan tai verkon päälle kuivaan tilaan, jossa on hyvä ilmanvaihto, vähintään kahden tai kolmen päivän ajaksi valolta suojattuna.”

on muutettu seuraavasti:

”Paprikoita voidaan säilyttää sadonkorjuulaatikoissa tai verkon päällä kuivassa ja tiloissa, joissa on hyvä ilmanvaihto, vähintään kahden tai kolmen päivän ajan valolta suojattuna.”

Nykyään käytetään sadonkorjuulaatikoita kankaiden sijaan, koska ne ovat terveyden ja hygienian kannalta parempia.

14.   Seuraava ”Jalostusmenettely”-osion määräys:

”Ohut lanka pujotetaan kunkin kannan läpi peräkkäin niin, että palot muodostavat spiraalin, jossa kukin paprika on noin 120 asteen kulmassa seuraavaan. Näin valmistetaan paprikalle tunnusomaiset köynnökset (”collane”) / nauhat (”serte”).”

on muutettu seuraavasti:

”Paprikat voidaan kuivata:

| 1. | pujottamalla ohut lanka kunkin kannan läpi peräkkäin niin, että paloista muodostuu tunnusomainen spiraalimainen köynnös (”collane”) / nauha (”serte”), jossa kukin paprika on tietyssä kulmassa suhteessa seuraavaan; |
| --- | --- |

1.

pujottamalla ohut lanka kunkin kannan läpi peräkkäin niin, että paloista muodostuu tunnusomainen spiraalimainen köynnös (”collane”) / nauha (”serte”), jossa kukin paprika on tietyssä kulmassa suhteessa seuraavaan;

| 2. | asettamalla ne suoraan säleikköihin.” |
| --- | --- |

2.

asettamalla ne suoraan säleikköihin.”

Jalostusmenettelyä on muutettu poistamalla ”noin 120 asteen” rajoitus, joka viittaa palkojen vinoon spiraalimuotoon ja joka toimijoiden on usein vaikea todentaa. Uusi sanamuoto mahdollistaa sen, että yksittäiset paprikat voidaan kuivattaa erikseen säleiköissä. Tämä helpottaa kuivatun tuotteen jalostuksen seuraavia vaiheita.

15.   Seuraava ”Jalostusmenettely”-osion määräys:

”Paprikanauhat on altistettava auringolle siihen asti, kunnes vesipitoisuus on 10–12 prosenttia. Sen jälkeen ne on sijoitettava tilaan, jossa on hyvä ilmanvaihto.”

on muutettu seuraavasti:

”Paprikanauhat ja yksittäisinä kokonaisina palkoina olevat paprikat on altistettava epäsuoralle auringonvalolle tai sijoitettava kuivatustiloihin, joissa on hyvä ilmanvaihto.”

Määräys, jonka mukaan kuivatus edellyttää suoraa altistumista auringonvalolle siihen asti, kunnes vesipitoisuus on 10–12 prosenttia, on korvattu määräyksellä, joka edellyttää joko epäsuoralle auringonvalolle altistusta tai mahdollisena vaihtoehtona kuivatusta tiloissa, joissa on hyvä ilmanvaihto. Muutoksen tarkoituksena on estää se, että suora auringonvalo vahingoittaisi paprikan hyvin ohutta ja haurasta kuorta.

Vesipitoisuutta koskeva määritelmä oli poistettava, koska tiettyinä aikoina vuodesta ilmasto ei mahdollista kosteuspitoisuuden pysymistä alle 12 prosentissa. Tämä muutos ei vaikuta tuotteen aistinvaraisiin ominaisuuksiin.

16.   Seuraavat ”Jalostusmenettely”-osion määräykset:

| ”— | Kuivatusvaiheen jälkeen paprikat on kuumennettava uunissa jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi ja jauhamisen helpottamiseksi. |
| --- | --- |

”—

Kuivatusvaiheen jälkeen paprikat on kuumennettava uunissa jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi ja jauhamisen helpottamiseksi.

| — | Tuote on jauhettava jauheeksi.” |
| --- | --- |

—

Tuote on jauhettava jauheeksi.”

on muutettu seuraavasti:

”Kun kuivatusvaihe on ohi, hienonnettavat paprikat voidaan kuumentaa uunissa jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi.”

Uuden sanamuodon seurauksena kuumentaminen uunissa on valinnaista niin, että se tehdään vain silloin, kun tuotteessa on liikaa kosteutta. Lisäksi viittaukset siihen, että paprikat jauhetaan jauheeksi, on korvattu ytimekkäämmällä termillä ”hienontaa”, joka on teknisesti täsmällisempi termi kuvaamaan tuotteen käsittelyä.

5 artikla

17.   Seuraava kappale:

”Sellaisen ”Peperoni di Senisen” viljelyssä, jolla on suojattu maantieteellinen merkintä, ovat sallittuja vain maatalouskäytännöt, jotka antavat tuotteelle sen ainutlaatuiset ominaisuudet.”

on siirretty asiaankuuluvaan artiklaan (4 artikla).

18.   Seuraava kappale:

”Alueellisten tarkastuselinten ja suojelukomitean aloitteesta perustettavan ”Peperoni di Senisen” suojeluyhdistyksen vastuulla on todentaa ja tarkastaa:

| — | 6 artiklassa mainittu palkojen muoto; |
| --- | --- |

—

6 artiklassa mainittu palkojen muoto;

| — | että siemenkota koostuu 13–15-prosenttisesti kuiva-aineesta. |
| --- | --- |

—

että siemenkota koostuu 13–15-prosenttisesti kuiva-aineesta.

Tuotteen suojeluyhdistyksen täytyy muun muassa:

| — | todentaa, että maatilat noudattavat tuote-eritelmää; |
| --- | --- |

—

todentaa, että maatilat noudattavat tuote-eritelmää;

| — | tarjota ”Peperoni di Senisen” tuottajille palveluja ja apua, joita ne tarvitsevat tämän tuote-eritelmän täytäntöönpanoon; |
| --- | --- |

—

tarjota ”Peperoni di Senisen” tuottajille palveluja ja apua, joita ne tarvitsevat tämän tuote-eritelmän täytäntöönpanoon;

| — | ylläpitää tuottajarekisteriä ja kerätä tietoja ”Peperoni di Senisestä”; |
| --- | --- |

—

ylläpitää tuottajarekisteriä ja kerätä tietoja ”Peperoni di Senisestä”;

| — | edistää ja hallita tavaramerkkiä ja suojellun tuotannon sääntely- ja aikataulusuunnitelmia sen taloudellisen ja kaupallisen arvon ja laatustandardien turvaamiseksi; |
| --- | --- |

—

edistää ja hallita tavaramerkkiä ja suojellun tuotannon sääntely- ja aikataulusuunnitelmia sen taloudellisen ja kaupallisen arvon ja laatustandardien turvaamiseksi;

| — | suorittaa tarkkailu- ja valvontatoimia yhteistyössä valtion viranomaisten ja elinten kanssa ”Peperoni di Seniseä” vahingoittavien rikkomusten, sääntöjenvastaisuuksien ja laittomien toimien estämiseksi ja tukahduttamiseksi.” |
| --- | --- |

—

suorittaa tarkkailu- ja valvontatoimia yhteistyössä valtion viranomaisten ja elinten kanssa ”Peperoni di Seniseä” vahingoittavien rikkomusten, sääntöjenvastaisuuksien ja laittomien toimien estämiseksi ja tukahduttamiseksi.”

on muutettu seuraavasti:

”Kaikkia tuotantovaiheita valvotaan rekisteröimällä tulevat ja lähtevät määrät. Tuotteen jäljitettävyys taataan tällä tavalla sekä syöttämällä tätä tarkoitusta varten ylläpidettäviin tarkastuselimen hallinnoimiin rekistereihin viljelylohkot, joilla paprikat kasvatetaan, sekä tuottajien ja pakkaajien tiedot. Valvontaelin valvoo tuote-eritelmän ja asiaankuuluvan valvontasuunnitelman mukaisesti kaikkia rekistereihin merkittyjä luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä.”

Viittaus alueellisten valvontaelinten ja yhdistyksen toimiin on poistettu, koska ne eivät enää ole asetuksen (EU) N:o 1151/2012 7 artiklan kannalta olennaisia. Muutoksella muutetaan kappaleen sanamuotoa niin, että aiempi teksti korvataan kappaleella, jonka sisältö on edellä mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 37 artiklan säännösten mukainen. Tuote-eritelmän uusi versio on näin muutettu voimassa olevan lainsäädännön säännösten mukaiseksi.

Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Tuote-eritelmään on lisätty yhteenvedon f kohdan tiedot, joissa määritellään ”Peperoni di Senisen” lisääminen Euroopan unionin SAN-SMM-rekisteriin. Tiedot on myös sisällytetty tähän muutospyyntöön liitetyn yhtenäisen asiakirjan 5 kohtaan.

Seuraava artikla on lisätty:

”Peperoni di Senisen” erottaa sen erityisistä tuotantoalueen maaperään ja ympäristöön liittyvistä olosuhteista johtuen suuresti saman lajin muista tuotteista sen ainutlaatuiset, tasokkaat ja laadukkaat ominaisuudet: palkojen ohut kuori ja vankasti kiinni pysyvä kanta.

”Peperoni di Senisen” alkuperäinen tuotantoalue on ikimuistoisista ajoista lähtien sopinut ihanteellisesti vihannesten kasvattamiseen, koska alueella on ikivanha hyvän keinokastelun perinne ja sen maaperä ja ilmasto-olot sopivat erityisen hyvin paprikanviljelyn vaatimuksiin.

Senisen alue on varmasti yksi alueista, joilla paprikanviljely aloitettiin menestyksellä kauan aikaa sitten ja paprikakasvi sopeutui maaperään ja ympäristöön säilyttäen suuren osan alueelle tuotujen ensimmäisten kasvien vastustuskyvystä.

”Peperoni di Senisellä” on hyvin ohut kuori, minkä ansiosta se on helppo kuivattaa käyttämällä luonnollisia tuotantoalueelle ominaisia menetelmiä ja palot ovat ihanteellisia hienonnettavia. Toinen tärkeä ominaisuus on se, että kasvin kanta ei irtoa palosta edes kuivatuksen jälkeen. Sen ansiosta hedelmät voidaan sitoa yhteen tyypillisiksi köynnöksiksi.

Pakkaus

Pakkaus

7 artikla

19.   Seuraava teksti:

””Peperoni di Senise” on saatettava markkinoille seuraavasti:

Tuoreet: puulaatikoissa, joihin mahtuu 12–15 kg.

Kuivatut: 1,5–2 metrin pituisina nauhoina (köynnöksinä).

Jalostetut: 500 ja 1 000 gramman opaakkilasiastioissa tai 50 ja 100 gramman muovitetuissa paperipusseissa, joissa on läpinäkyvä ikkuna.”

on korvattu seuraavasti:

””Peperoni di Senise” on saatettava markkinoille seuraavasti:

Tuoreet: elintarvikepakkauksessa, joka täyttää voimassa olevan lainsäädännön vaatimukset.

Kuivatut:

| — | nauhoina (köynnöksinä), joiden pituus on enintään 2,0 metriä |
| --- | --- |

—

nauhoina (köynnöksinä), joiden pituus on enintään 2,0 metriä

| — | yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä elintarvikepakkauksessa, joka täyttää voimassa olevan lainsäädännön vaatimukset. |
| --- | --- |

—

yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä elintarvikepakkauksessa, joka täyttää voimassa olevan lainsäädännön vaatimukset.

Jalostetut: hienonnettuna elintarvikepakkauksessa, joka täyttää voimassa olevan lainsäädännön vaatimukset.”

Muutoksella otetaan käyttöön uudet pakkausmääräykset, jotka koskevat tuotetta tuoreena, kuivana ja hienonnetussa muodossa niin, että pakkaajat voivat vastata vaihtelevaan kysyntään markkinoilla.

Kuivan tuotteen osalta uusissa määräyksissä otetaan myös huomioon tuote-eritelmän 6 artiklaan tehdyt muutokset, jotka koskevat nauhojen/köynnösten pituutta ja yksittäisten kannattomien ja siemenettömien palkojen käyttöönottoa tuotteen lisämuotona.

Muutettu teksti vaikuttaa myös yhtenäisen asiakirjan 3.5 kohtaan.

Merkinnät

Merkinnät

9 artikla

1.   Seuraava virke on lisätty, koska se on jo yhteenvedossa, jolla nimi alun perin rekisteröitiin.

”Kulutukseen saatettavassa tuotteessa on oltava teksti ”Peperoni di Senise I.G.P.” (SMM), ja sen jälkeen tunnus.”

2.   Tunnus

Uusien markkinatarpeiden vuoksi katsottiin tarkoituksenmukaiseksi muuttaa ”Peperoni di Senisen” SMM-tunnusta innovatiivisemmaksi.

Tunnus on seuraavanlainen:

Tuote-eritelmään on sisällytetty kuvaus ja tekniset eritelmät, joita tarvitaan tunnuksen toisintamiseen.

Muutokset 20 ja 21 vaikuttavat myös yhtenäisen asiakirjan 3.6 kohtaan.

8 artikla

3.   Tarkastuselimen viittauksia tuote-eritelmän noudattamisen tarkastuksiin on selvennetty. Seuraava kappale:

”Tuote-eritelmän täytäntöönpanoa valvoo maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriö, joka voi käyttää ”Peperoni di Senisen” tuotannon seurantaa ja sillä kaupankäyntiä varten tuottajayhdistyksen palveluja asetuksen (ETY) N:o 2081/92 10 artiklan mukaisesti.”

on korvattu seuraavasti:

”Valvontaelin tarkastaa tuote-eritelmän noudattamisen asetuksen (EU) N:o 1151/2012 37 artiklan mukaisesti. Tuote-eritelmän todentamisesta vastaava tarkastusviranomainen on Agroqualità SpA, Viale Cesare Pavese, 305 I – 00144 Rome, Italia – Puhelin +39 0654228675 – Faksi +39 0654228692 – Sähköposti: agroqualita@agroqualita.it.”

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Peperoni di Senise”

”Peperoni di Senise”

EU-nro: PGI-IT-1532-AM01 – 5.9.2019

EU-nro: PGI-IT-1532-AM01 – 5.9.2019

SAN ( ) SMM (X)

SAN ( ) SMM (X)

1.   Nimi/nimet

Nimi/nimet

”Peperoni di Senise”

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1   Tuotelaji

Tuotelaji

Luokka: 1.6: Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Peperoni di Senise -nimikettä tuotetaan viljelemällä koisokasvien heimoon kuuluvaa amerikkalaista alkuperää olevaa Capsicum annuum -paprikaa.

Capsicum annuum

Senisessä viljeltävää paprikapopulaatiota ei voida luokitella miksikään virallisesti tunnistetuksi lajikkeeksi, vaan se on paikallisesti laajalle levinnyt ekotyyppi.

”Peperoni di Seniselle” on luonteenomaista ohut kuori ja siemenkodan pienempi vesipitoisuus, mikä mahdollistaa sen nopean kuivattamisen luonnon menetelmillä altistamalla se epäsuorasti auringonvalolle tai kuivattamalla se tiloissa, joissa on hyvä ilmanvaihto.

”Peperoni di Seniseä” saatetaan kulutukseen sekä tuoreena että jalostettuna.

Tuoretta tuotetta on kolmen tyyppistä: ”suippokärkinen”, ”tylppäkärkinen” ja ”koukkumainen”.

Jalostettua tuotetta myydään seuraavasti:

| — | Enintään 2 metrin pituisina nauhoina (”serte”) tai köynnöksinä (”collane”) niin, että palot (jotka ovat saman muotoisia kuin tuoreet paprikat) muodostavat spiraalin, jossa kukin paprika on kulmittain suhteessa viereiseen paprikaan. Vesipitoisuus ei saa olla yli 18 prosenttia, ja paprikoiden on oltava väriltään viininpunaisia. |
| --- | --- |

—

Enintään 2 metrin pituisina nauhoina (”serte”) tai köynnöksinä (”collane”) niin, että palot (jotka ovat saman muotoisia kuin tuoreet paprikat) muodostavat spiraalin, jossa kukin paprika on kulmittain suhteessa viereiseen paprikaan. Vesipitoisuus ei saa olla yli 18 prosenttia, ja paprikoiden on oltava väriltään viininpunaisia.

| — | Yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä niin, että vesipitoisuus on enintään 18 prosenttia ja väri viininpunainen. |
| --- | --- |

—

Yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä niin, että vesipitoisuus on enintään 18 prosenttia ja väri viininpunainen.

| — | Hienonnettuna kuivatuista paprikoista, jotka on voitu kuumentaa uunissa niiden jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi. |
| --- | --- |

—

Hienonnettuna kuivatuista paprikoista, jotka on voitu kuumentaa uunissa niiden jäljellä olevan kosteuden poistamiseksi.

3.3   Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

–

3.4   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

”Peperoni di Seniseä” viljellään ja jalostetaan maantieteellisellä tuotantoalueella.

3.5   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

”Peperoni di Senise” on saatettava markkinoille seuraavasti:

Tuoreet: elintarvikepakkauksessa, joka täyttää voimassa olevan lainsäädännön vaatimukset.

Kuivatut:

| — | nauhoina (köynnöksinä), joiden pituus on enintään 2 metriä |
| --- | --- |

—

nauhoina (köynnöksinä), joiden pituus on enintään 2 metriä

| — | yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä elintarvikepakkauksessa, joka täyttää voimassa olevan lainsäädännön vaatimukset |
| --- | --- |

—

yksittäisinä palkoina, kokonaisina tai kannattomina ja siemenettöminä elintarvikepakkauksessa, joka täyttää voimassa olevan lainsäädännön vaatimukset

| — | Jalostetut: hienonnettuna elintarvikepakkauksessa, joka täyttää voimassa olevan lainsäädännön vaatimukset. |
| --- | --- |

—

Jalostetut: hienonnettuna elintarvikepakkauksessa, joka täyttää voimassa olevan lainsäädännön vaatimukset.

3.6   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Kulutukseen saatettavassa tuotteessa on oltava teksti ”Peperoni di Senise I.G.P.” ja sen perässä tunnus.

Tunnus:

Image 4

Muita viittauksia nimiin, yritysten nimiin ja maatiloihin voidaan käyttää edellyttäen, että tuote täyttää aina tämän tuote-eritelmän vaatimukset eikä ole todennäköistä, että se johtaisi kuluttajia harhaan.

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellisen merkinnän tuotantoalueeseen kuuluvat Senisen, Francavilla S.S.:n, Chiaromonten, Valsinnin, Colobraron, Tursin, Noepolin, S. Giorgio Lucanon, Sant’Arcangelon, Roccanovan, Montalbano Jónicon ja Cracon kuntien soveltuvat alueet.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteys maantieteelliseen alueeseen

”Peperoni di Senisen” erottaa sen erityisistä tuotantoalueen maaperään ja ympäristöön liittyvistä olosuhteista johtuen suuresti saman lajin muista tuotteista sen ainutlaatuiset, tasokkaat ja laadukkaat ominaisuudet: palkojen ohut kuori ja vankasti kiinni pysyvä kanta.

”Peperoni di Senisen” alkuperäinen tuotantoalue on ikimuistoisista ajoista lähtien sopinut ihanteellisesti vihannesten kasvattamiseen, koska alueella on ikivanha hyvän keinokastelun perinne ja sen maaperä ja ilmasto-olot sopivat erityisen hyvin paprikanviljelyn vaatimuksiin.

Senisen alue on varmasti yksi alueista, joilla paprikanviljely aloitettiin menestyksellä kauan aikaa sitten ja paprikakasvi sopeutui maaperään ja ympäristöön säilyttäen suuren osan alueelle tuotujen ensimmäisten kasvien vastustuskyvystä.

”Peperoni di Senisellä” on hyvin ohut kuori, minkä ansiosta se on helppo kuivattaa käyttämällä luonnollisia tuotantoalueelle ominaisia menetelmiä ja palot ovat ihanteellisia hienonnettavia. Toinen keskeinen ominaisuus on se, että kasvin kanta ei irtoa palosta edes kuivatuksen jälkeen. Sen ansiosta hedelmät voidaan sitoa yhteen tyypillisiksi köynnöksiksi.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

Eritelmän konsolidoitu teksti on saatavissa internetosoitteessa http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335”

tai

menemällä suoraan maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriön kotisivulle (www.politicheagricole.it) ja valitsemalla ensin ”Qualità” (ylhäällä oikealla), sen jälkeen ”Prodotti DOP IGP STG” (näytön vasemmassa laidassa) ja lopuksi ”Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

---

(1)  EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

1

---