# Den Europæiske Unions C 223/2020

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 223 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 63. årgang7. juli 2020 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 223

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

63. årgang7. juli 2020

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | II   Meddelelser |
| | MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 223/01 | Ajourføring af bilag II og tabel 1 og 2 i bilag IIIb for så vidt angår de gældende beløb i euro i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/76/EU | 1 |
| 2020/C 223/02 | Meddelelse fra Kommissionen Retningslinjer for den praktiske anvendelse af kriteriet om væsentlig funktionalitet med hensyn til definitionen af en videodelingsplatformstjeneste i henhold til AVMS-direktivet | 3 |
| 2020/C 223/03 | Meddelelse fra Kommissionen Retningslinjer i medfør af artikel 13, stk. 7, i direktivet om audiovisuelle medietjenester for beregningen af andelen af europæiske programmer i on demand-kataloger og for definitionen af et lille publikum og en lav omsætning | 10 |

Indhold

Side

II   Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

2020/C 223/01

Ajourføring af bilag II og tabel 1 og 2 i bilag IIIb for så vidt angår de gældende beløb i euro i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/76/EU

1

2020/C 223/02

Meddelelse fra Kommissionen Retningslinjer for den praktiske anvendelse af kriteriet om væsentlig funktionalitet med hensyn til definitionen af en videodelingsplatformstjeneste i henhold til AVMS-direktivet

3

2020/C 223/03

Meddelelse fra Kommissionen Retningslinjer i medfør af artikel 13, stk. 7, i direktivet om audiovisuelle medietjenester for beregningen af andelen af europæiske programmer i on demand-kataloger og for definitionen af et lille publikum og en lav omsætning

10

---

| | IV   Oplysninger |
| --- | --- |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 223/04 | Euroens vekselkurs — 6. juli 2020 | 17 |

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

2020/C 223/04

Euroens vekselkurs — 6. juli 2020

17

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 223/05 | Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9880 — Permira/Warburg/Tilney/Smith & Williamson) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  ) | 18 |
| | ANDET |
| | Europa-Kommissionen |
| 2020/C 223/06 | Offentliggørelse af en ansøgning om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer | 20 |
| 2020/C 223/07 | Offentliggørelse af en ansøgning om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer | 31 |

V   Øvrige meddelelser

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN

Europa-Kommissionen

2020/C 223/05

Anmeldelse af en planlagt fusion (Sag M.9880 — Permira/Warburg/Tilney/Smith & Williamson) Behandles eventuelt efter den forenklede procedure (
  1
  )

1

18

ANDET

Europa-Kommissionen

2020/C 223/06

Offentliggørelse af en ansøgning om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

20

2020/C 223/07

Offentliggørelse af en ansøgning om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

31

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

II Meddelelser

MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

| 7.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 223/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 223/1

---

Ajourføring af bilag II og tabel 1 og 2 i bilag IIIb for så vidt angår de gældende beløb i euro i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/76/EU

(2020/C 223/01)

Bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer (1) ajourføres som følger:

»BILAG II

MAKSIMUMSSATSER FOR BRUGSAFGIFTER I EURO INKL. ADMINISTRATIVE UDGIFTER SOM NÆVNT I ARTIKEL 7, STK. 7

Årlig sats

| | højst 3 aksler | mindst 4 aksler |
| --- | --- | --- |
| EURO 0 | 1 475 | 2 472 |
| EURO I | 1 282 | 2 140 |
| EURO II | 1 116 | 1 861 |
| EURO III | 970 | 1 617 |
| EURO IV og renere | 882 | 1 471 |

højst 3 aksler

mindst 4 aksler

EURO 0

1 475

2 472

EURO I

1 282

2 140

EURO II

1 116

1 861

EURO III

970

1 617

EURO IV og renere

882

1 471

Månedlig og ugentlig sats

De højeste månedlige og ugentlige satser skal være proportionelle med den tid, infrastrukturen bruges i.

Daglig sats

Den daglige brugsafgift er ens for alle køretøjskategorier og beløber sig til 13 EUR.

Bilag IIIb til direktiv 1999/62/EF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/76/EU af 27. september 2011 (2), ajourføres som følger:

2

»BILAG IIIb

ØVRE GRÆNSER FOR VÆGTET GENNEMSNITLIG AFGIFT FOR EKSTERNE OMKOSTNINGER

Dette bilag fastlægger de parametre, der skal anvendes til at beregne de øvre grænser for vægtet gennemsnitlig afgift for eksterne omkostninger.

1.   Øvre grænser for omkostninger ved trafikbaseret luftforurening

Tabel 1

Øvre grænser for afgiften for omkostninger ved luftforurening

| Cent pr. køretøjskilometer | Veje i forstæder


  (herunder motorveje) | Veje mellem byer


  (herunder motorveje) |
| --- | --- | --- |
| EURO 0 | 17,8 | 13,3 |
| EURO I | 12,2 | 8,9 |
| EURO II | 10,0 | 7,8 |
| EURO III | 7,8 | 6,7 |
| EURO IV | 4,5 | 3,4 |
| EURO V
  efter den 31. december 2013 | 0 | 0 |
| 3,4 | 2,3 |
| EURO VI
  efter den 31. december 2017 | 0 | 0 |
| 2,3 | 1,2 |
| Mindre forurenende end EURO VI | 0 | 0 |

Cent pr. køretøjskilometer

Veje i forstæder

(herunder motorveje)

Veje mellem byer

(herunder motorveje)

EURO 0

17,8

13,3

EURO I

12,2

8,9

EURO II

10,0

7,8

EURO III

7,8

6,7

EURO IV

4,5

3,4

EURO V

efter den 31. december 2013

0

0

3,4

2,3

EURO VI

efter den 31. december 2017

0

0

2,3

1,2

Mindre forurenende end EURO VI

0

0

Værdierne i tabel 1 kan multipliceres med en faktor på op til 2 i bjergområder, for så vidt som det er begrundet i vejenes stigning, højde over havet og/eller temperaturinversion.

2.   Øvre grænser for omkostninger ved trafikbaseret støjforurening

Tabel 2

Øvre grænser for afgiften for omkostninger ved støj

| Cent pr. køretøjskilometer | Dag | Nat |
| --- | --- | --- |
| Veje i forstæder
  (herunder motorveje) | 1,22 | 2,22 |
| Veje mellem byer
  (herunder motorveje) | 0,23 | 0,34 |

Cent pr. køretøjskilometer

Dag

Nat

Veje i forstæder

(herunder motorveje)

1,22

2,22

Veje mellem byer

(herunder motorveje)

0,23

0,34

Værdierne i tabel 2 kan multipliceres med en faktor på op til 2 i bjergområder, for så vidt som det er begrundet i vejenes stigning, temperaturinversion og/eller refleksion fra dalsiderne.

---

(1)  EFT L 187 af 20.7.1999, s. 42.

1

(2)  EUT L 269 af 14.10.2011, s. 1.

2

---

| 7.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 223/3 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 223/3

---

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

Retningslinjer for den praktiske anvendelse af kriteriet om væsentlig funktionalitet med hensyn til definitionen af en »videodelingsplatformstjeneste« i henhold til AVMS-direktivet

(2020/C 223/02)

I.   INDLEDNING

Direktivet om audiovisuelle medietjenester (i det følgende benævnt »AVMS-direktivet«) (1) har til formål at styrke beskyttelsen af brugere, især mindreårige, mod visse former for ulovligt og skadeligt audiovisuelt indhold på internettet. Derfor er direktivets anvendelsesområde blevet udvidet, så det pålægger udbydere af videodelingsplatforme visse forpligtelser.

I henhold til artikel 28b, stk. 1, i AVMS-direktivet skal medlemsstaterne sikre, at udbydere af videodelingsplatforme under deres jurisdiktion træffer passende foranstaltninger for at beskytte mindreårige mod skadeligt indhold og alle brugere mod indhold, der tilskynder til vold eller had, og mod indhold, hvis udbredelse udgør en strafbar handling i henhold til EU-retten (nemlig offentlig opfordring til at begå en terrorhandling (2), lovovertrædelser vedrørende børnepornograf (3) og lovovertrædelser vedrørende racisme og fremmedhad (4)). I henhold til artikel 28b, stk. 2, er udbydere af videodelingsplatforme også underlagt visse forpligtelser vedrørende audiovisuel kommerciel kommunikation.

I betragtning 4 i direktiv (EU) 2018/1808 anerkendes det, at »videodelingsplatformstjenester udbyder audiovisuelt indhold, som offentligheden og navnlig unge i stigende grad tilgår. Dette gælder også for sociale medietjenester, der er blevet et vigtigt medium til at udveksle informationer og til at underholde og oplyse, herunder ved at give adgang til programmer og brugergenererede videoer. Disse sociale medietjenester skal medtages i anvendelsesområdet for direktiv 2010/13/EU, fordi de konkurrerer om de samme målgrupper og indtægter som de audiovisuelle medietjenester. Endvidere har de også en betydelig indflydelse, fordi de gør det lettere for brugerne at forme og øve indflydelse på andre brugeres holdninger. For at beskytte mindreårige mod skadeligt indhold og alle borgere mod tilskyndelse til had, vold og terrorisme bør disse tjenester derfor omfattes af direktiv 2010/13/EU, i det omfang de er omfattet af definitionen af en videodelingsplatformstjeneste.«

Det er derfor klart, at visse sociale medietjenester er omfattet af anvendelsesområdet for de nye regler om videodelingsplatforme, når de opfylder visse kriterier.

I henhold til artikel 1, stk. 1, litra aa), i AVMS-direktivet er en »videodelingsplatformstjeneste en tjeneste som defineret i artikel 56 og 57 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvor hovedformålet med tjenesten eller en del af den, der kan adskilles herfra, eller en væsentlig funktion i tjenesten består i at udbyde programmer, brugergenererede videoer eller begge dele til offentligheden, som udbyderen af videodelingsplatformen ikke har noget redaktionelt ansvar for, med henblik på at informere, underholde eller oplyse via elektroniske kommunikationsnet som defineret i artikel 2, litra a), i direktiv 2002/21/EF og hvis tilrettelæggelse fastlægges af udbyderen af videodelingsplatformen, herunder ved brug af automatiske metoder og algoritmer og navnlig gennem visning, tagging og sekvensering«.

I betragtning 5 i direktiv (EU) 2018/1808 præciseres det endvidere, at »formålet med direktiv 2010/13/EU [...] ikke [er] at regulere sociale medietjenester som sådan, men en social medietjeneste bør være omfattet, hvis levering af programmer og brugergenererede videoer udgør en væsentlig funktion i den pågældende tjeneste. Levering af programmer og brugergenererede videoer kan anses for at udgøre en væsentlig funktion i den sociale medietjeneste, hvis det audiovisuelle indhold ikke blot er et supplement til eller udgør en mindre del af den sociale medietjenestes aktiviteter. For at sikre klarhed, effektivitet og sammenhæng i gennemførelsen bør Kommissionen om nødvendigt udstede retningslinjer efter konsultation af kontaktudvalget om den praktiske anvendelse af kriteriet om væsentlig funktion med hensyn til definitionen af en »videodelingsplatformstjeneste«. Disse retningslinjer bør udformes under passende hensyn til de målsætninger i offentlighedens interesse, der skal opfyldes ved de foranstaltninger, der skal træffes af udbydere af videodelingsplatforme, og retten til ytringsfrihed« (5).

I overensstemmelse med betragtning 5 tages der i disse retningslinjer behørigt hensyn til behovet for at sikre ytringsfriheden og opfyldelsen af mål i offentlighedens interesse (6).

Under udarbejdelsen af disse retningslinjer har Kommissionen hørt kontaktudvalget som foreskrevet i betragtning 5.

II.   KATEGORIER AF VIDEODELINGSPLATFORME I HENHOLD TIL AVMS-DIREKTIVET

På grundlag af definitionen i artikel 1, stk. 1, litra aa), i AVMS-direktivet kendetegnes videodelingsplatformstjenester ved at opfylde følgende tre kriterier:

| (1) | tjenester, hvis hovedformål er at udbyde programmer, brugergenererede videoer eller begge dele til offentligheden |
| --- | --- |

(1)

tjenester, hvis hovedformål er at udbyde programmer, brugergenererede videoer eller begge dele til offentligheden

| (2) | tjenester af bredere karakter, der bl.a. tilbyder en del, der kan adskilles fra hovedtjenesten, og hvis hovedformål er at udbyde programmer, brugergenererede videoer eller begge dele til offentligheden |
| --- | --- |

(2)

tjenester af bredere karakter, der bl.a. tilbyder en del, der kan adskilles fra hovedtjenesten, og hvis hovedformål er at udbyde programmer, brugergenererede videoer eller begge dele til offentligheden

| (3) | tjenester, hvor en væsentlig funktion består i at udbyde programmer, brugergenererede videoer eller begge dele til offentligheden. |
| --- | --- |

(3)

tjenester, hvor en væsentlig funktion består i at udbyde programmer, brugergenererede videoer eller begge dele til offentligheden.

Det bør bemærkes, at ovennævnte kriterier ikke nødvendigvis udelukker hinanden. Navnlig kan tjenester, som har en del, der kan adskilles fra dem, og som kan udgøre en videodelingsplatform under kriteriet om hovedformål (kategori 2), samtidig som helhed betragtes som en videodelingsplatform på basis af kriteriet om en væsentlig funktion (kategori 3).

I lyset af ovenstående har dette dokument til formål at vejlede om den praktiske anvendelse af kriteriet om væsentlig funktionalitet med hensyn til definitionen af en »videodelingsplatformstjeneste« i henhold til AVMS-direktivet. Nærværende retningslinjer er ikke bindende. I det omfang, at de kan fortolke AVMS-direktivet, foregriber Kommissionens holdning ikke Den Europæiske Unions Domstols fortolkning.

III.   DET AUDIOVISUELLE INDHOLDS RELEVANS FOR TJENESTENS AKTIVITETER

I betragtning 5 i direktiv (EU) 2018/1808 præciseres det, at hvis audiovisuelt indhold skal udgøre en væsentlig funktion i tjenesten, må et sådant audiovisuelt indhold ikke »blot [være] et supplement til eller [...] en mindre del af« den pågældende tjenestes aktiviteter. Audiovisuelt indhold bør betragtes som et supplement til de aktiviteter, der udføres af den tjeneste, hvor det udelukkende bidrager til en underliggende aktivitet eller funktionalitet, som leveres af den pågældende platform. Dette kan bl.a. være tilfældet for videoer, der er uploadet udelukkende med henblik på at støtte økonomiske transaktioner, f.eks. videoer, der præsenterer bestemte varer eller tjenesteydelser med henblik på et potentielt eller faktisk salg (dette kan omfatte e-handelsplatforme med brugervideoer, der viser et produkt i brug).

Audiovisuelt indhold kan betragtes som en »mindre del« af tjenestens aktivitet, når det på grundlag af kvantitative og/eller kvalitative overvejelser viser sig, at det spiller en ubetydelig rolle i tjenestens samlede økonomi. Set fra et kvantitativt perspektiv kan f.eks. det forhold, at der ligger et betydeligt antal videoer på platformen, tyde på, at audiovisuelt indhold ikke blot er en mindre del af tjenesten. Samtidig kan videoer uanset deres antal udgøre en betydelig del af platformstjenesten, når de bidrager væsentligt til selve tjenestens tiltrækningskraft, funktionalitet eller markedssucces. Dette kan udledes af flere forhold, f.eks. at brugerne forbruger mange videoer eller programmer, eller at platformen investerer i audiovisuelt indhold eller giver det en fremtrædende plads.

Kommissionen mener, at medlemsstaterne, herunder deres nationale tilsynsmyndigheder, navnlig bør tage hensyn til arten af brugergenererede videoer og programmer og deres særlige betydning for den tjeneste, som platformen tilbyder, for at vurdere, om det audiovisuelle indholds funktionalitet er afgørende. De nationale myndigheder bør navnlig foretage en samlet analyse af tjenesten under hensyntagen til kvalitative og/eller kvantitative indikatorer med henblik på at fastslå, om det audiovisuelle indhold kun er et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter (7).

Ved vurderingen af en bestemt tjeneste bør der lægges særlig vægt på, om det audiovisuelle indhold er afgørende for tjenestens kommercielle succes eller positioneringen af den på markedet. Kravet om, at der skal være tale om en væsentlig funktion, bør imidlertid under ingen omstændigheder fortolkes således, at det kræves, at det audiovisuelle indhold, der er tilgængeligt på platformen, har en så afgørende handelsmæssig betydning, at tjenesten i mangel heraf ikke ville kunne fungere eller blive leveret på markedet. En så snæver fortolkning ville ikke sikre et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for brugere og mindreårige, når de forbruger audiovisuelt indhold på mange populære platforme, herunder visse sociale medietjenester, og den ville derfor ikke være i overensstemmelse med det mål, der forfølges med AVMS-direktivet (8).

Desuden har tjenester, for hvem audiovisuelt indhold ikke blot er en mindre del af eller et supplement til deres økonomiske aktivitet, en tendens til i højere grad at udsætte brugerne for dette indhold. Kommissionen mener derfor, at medlemsstaterne, herunder deres nationale tilsynsmyndigheder, i forbindelse med anvendelsen af kriteriet om, at der skal være tale om en væsentlig funktion, også bør være særligt opmærksomme på brugernes perspektiv og navnlig det omfang, hvori de eksponeres for audiovisuelt indhold, når de tilgår de pågældende tjenester.

I tråd med ovennævnte tilgang har Kommissionen udpeget en række relevante indikatorer, som de nationale myndigheder bør tage i betragtning, når de anvender kriteriet om væsentlig funktion med hensyn til definitionen af en udbyder af en videodelingsplatformstjeneste. Med henblik på præsentation kan disse indikatorer inddeles i fire kategorier, nemlig 1) forholdet mellem det audiovisuelle indhold og tjenestens primære økonomiske aktivitet eller aktiviteter, 2) den kvantitative og kvalitative relevans af det audiovisuelle indhold, der er tilgængeligt på tjenesten, 3) generering af indtægter fra det audiovisuelle indhold eller anden kommerciel udnyttelse af det og 4) tilgængeligheden af værktøjer, der har til formål at gøre det audiovisuelle indhold mere synligt eller attraktivt.

Disse indikatorer bør ikke anvendes kumulativt. Navnlig bør fraværet af en eller flere af dem ikke automatisk føre til den konklusion, at tjenesten ikke er en videodelingsplatform. I stedet bør en tjeneste anses for at opfylde kriteriet om væsentlig funktion, hvis et tilstrækkeligt antal analyserede indikatorer på grundlag af en samlet vurdering understøtter den konklusion, at det audiovisuelle indhold, som en tjeneste leverer, ikke kun er et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter.

1.   Forholdet mellem det audiovisuelle indhold og tjenestens vigtigste økonomiske aktivitet eller aktiviteter

Generelt gælder det, at hvis det audiovisuelle indhold på platformen rummer værdi i sig selv, kan brugere forbruge videoer og programmer som selvstændige produkter på platformstjenesten, dvs. uafhængigt af andre bagvedliggende økonomiske aktiviteter. I disse tilfælde er det sandsynligt, at det audiovisuelle indhold ikke blot er et supplement til eller en mindre del af den pågældende tjenestes aktiviteter, og at brugerne i væsentlig grad vil blive udsat for et sådant indhold.

I denne henseende bør medlemsstaterne, herunder deres nationale tilsynsmyndigheder, navnlig tage følgende indikatorer i betragtning:

| — | Platformens overordnede arkitektur og indretning. Hvis platformen er indrettet med henblik på deling af indhold med det mål at informere, oplyse eller underholde brugere snarere end f.eks. fremme af økonomiske transaktioner, må den audiovisuelle del sandsynligvis ikke anses for blot at være et supplement til eller en mindre del af aktiviteterne på platformen. I den forbindelse kan relevante faktorer være tjenestens overordnede arkitektur og indretning, f.eks. om der findes fremtrædende videodelingsfunktioner (i modsætning til rene e-handelsrelaterede funktioner) på dens hovedsider (herunder delingsgrænsefladen) eller platformens tidslinje, såsom præsentation af eller forslag om se nye eller populære videoer eller direkte udsendelser, lister med videokategorier, opfordringer til at optage en video eller en direkte forbindelse til en telefon- eller computerbaseret gallerifunktion og det indhold, der er gemt deri. Hvis denne slags elementer forekommer, udgør audiovisuelt indhold sandsynligvis ikke blot en mindre del eller et supplement til tjenesten. |
| --- | --- |

—

Platformens overordnede arkitektur og indretning. Hvis platformen er indrettet med henblik på deling af indhold med det mål at informere, oplyse eller underholde brugere snarere end f.eks. fremme af økonomiske transaktioner, må den audiovisuelle del sandsynligvis ikke anses for blot at være et supplement til eller en mindre del af aktiviteterne på platformen. I den forbindelse kan relevante faktorer være tjenestens overordnede arkitektur og indretning, f.eks. om der findes fremtrædende videodelingsfunktioner (i modsætning til rene e-handelsrelaterede funktioner) på dens hovedsider (herunder delingsgrænsefladen) eller platformens tidslinje, såsom præsentation af eller forslag om se nye eller populære videoer eller direkte udsendelser, lister med videokategorier, opfordringer til at optage en video eller en direkte forbindelse til en telefon- eller computerbaseret gallerifunktion og det indhold, der er gemt deri. Hvis denne slags elementer forekommer, udgør audiovisuelt indhold sandsynligvis ikke blot en mindre del eller et supplement til tjenesten.

| — | Det audiovisuelle indholds selvstændige karakter. Hvis videoer uploades eller deles på en platform som »selvstændige« elementer, der ikke har til formål at lette økonomiske transaktioner, og ses af brugerne i kraft af deres iboende informerende, underholdende eller oplysende værdi, er det mere sandsynligt, at de har særlig relevans for platformens aktiviteter. Omvendt er den omstændighed, at en platform hovedsagelig er indrettet som et middel til at markedsføre eller lette markedsføring af varer eller tjenesteydelser (bortset fra formidling af audiovisuelt indhold), et tegn på, at den audiovisuelle funktionalitet er et supplement til eller en mindre del af den underliggende økonomiske aktivitet. Hvis en e-handelsplatform f.eks. gør det muligt for sælgere at bruge videoer til udelukkende at illustrere bestemte produkter, tyder dette på, at platformen ikke bør betragtes som en videodelingsplatform. I denne forbindelse kan de nationale myndigheder kontrollere, om brugerne uploader, deler eller downloader videoer som selvstændige elementer snarere end at fremme salget af varer eller tjenesteydelser. I så fald er det også mere sandsynligt, at videoerne fører til en betydelig brugereksponering, og dermed kan den audiovisuelle komponent anses for at være mere end blot et supplement til eller en mindre del af platformens aktiviteter. |
| --- | --- |

—

Det audiovisuelle indholds selvstændige karakter. Hvis videoer uploades eller deles på en platform som »selvstændige« elementer, der ikke har til formål at lette økonomiske transaktioner, og ses af brugerne i kraft af deres iboende informerende, underholdende eller oplysende værdi, er det mere sandsynligt, at de har særlig relevans for platformens aktiviteter. Omvendt er den omstændighed, at en platform hovedsagelig er indrettet som et middel til at markedsføre eller lette markedsføring af varer eller tjenesteydelser (bortset fra formidling af audiovisuelt indhold), et tegn på, at den audiovisuelle funktionalitet er et supplement til eller en mindre del af den underliggende økonomiske aktivitet. Hvis en e-handelsplatform f.eks. gør det muligt for sælgere at bruge videoer til udelukkende at illustrere bestemte produkter, tyder dette på, at platformen ikke bør betragtes som en videodelingsplatform. I denne forbindelse kan de nationale myndigheder kontrollere, om brugerne uploader, deler eller downloader videoer som selvstændige elementer snarere end at fremme salget af varer eller tjenesteydelser. I så fald er det også mere sandsynligt, at videoerne fører til en betydelig brugereksponering, og dermed kan den audiovisuelle komponent anses for at være mere end blot et supplement til eller en mindre del af platformens aktiviteter.

| — | Specifikke funktioner hos en tjeneste, som er skræddersyet til eller typiske for audiovisuelt indhold. Det forhold, at en platform rummer særlige funktioner, der er skræddersyet til eller typiske for audiovisuelt indhold, er et tegn på den særlige betydning, som dette indhold har for tjenestens samlede økonomi. Her vil elementer som f.eks. en automatisk afspilningsfunktion, navnlig hvis den er aktiveret som standard, eller en livestreaming-funktion være særlig relevante. Hvis platformen gør det muligt kun at søge efter videoindhold eller filtrere resultaterne af en bestemt søgning ved kun at vise videoer, kan dette ligeledes tages i betragtning. Hvis der findes sådanne funktioner, tyder det på, at det audiovisuelle indhold ikke blot er et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter, men at det normalt fører til større eksponering af brugerne over for dette indhold. |
| --- | --- |

—

Specifikke funktioner hos en tjeneste, som er skræddersyet til eller typiske for audiovisuelt indhold. Det forhold, at en platform rummer særlige funktioner, der er skræddersyet til eller typiske for audiovisuelt indhold, er et tegn på den særlige betydning, som dette indhold har for tjenestens samlede økonomi. Her vil elementer som f.eks. en automatisk afspilningsfunktion, navnlig hvis den er aktiveret som standard, eller en livestreaming-funktion være særlig relevante. Hvis platformen gør det muligt kun at søge efter videoindhold eller filtrere resultaterne af en bestemt søgning ved kun at vise videoer, kan dette ligeledes tages i betragtning. Hvis der findes sådanne funktioner, tyder det på, at det audiovisuelle indhold ikke blot er et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter, men at det normalt fører til større eksponering af brugerne over for dette indhold.

| — | Den måde, hvorpå tjenesten positionerer sig på markedet, og det markedssegment, som den henvender sig til. I denne henseende kan relevante indikatorer af, at der ikke blot er tale om et supplement til eller en mindre del, findes i den måde, hvorpå tjenesten identificerer sig selv i sin kommunikation til offentligheden og markedsfører eller reklamerer for sine tjenester over for brugerne på det markedssegment, som den henvender sig til. Der bør i den forbindelse tages hensyn til, om tjenesten markedsfører sig eller omtaler sig selv som en videodelingsplatform i sin kommunikation over for offentligheden, eller om den specifikt henviser til sin audiovisuelle komponent eller det, som den tilbyder på området. |
| --- | --- |

—

Den måde, hvorpå tjenesten positionerer sig på markedet, og det markedssegment, som den henvender sig til. I denne henseende kan relevante indikatorer af, at der ikke blot er tale om et supplement til eller en mindre del, findes i den måde, hvorpå tjenesten identificerer sig selv i sin kommunikation til offentligheden og markedsfører eller reklamerer for sine tjenester over for brugerne på det markedssegment, som den henvender sig til. Der bør i den forbindelse tages hensyn til, om tjenesten markedsfører sig eller omtaler sig selv som en videodelingsplatform i sin kommunikation over for offentligheden, eller om den specifikt henviser til sin audiovisuelle komponent eller det, som den tilbyder på området.

2.   Audiovisuelt indholds kvantitative og kvalitative relevans for tjenestens aktiviteter

Kommissionen mener principielt, at jo mere audiovisuelt indhold en tjeneste viser, og jo større betydning dette indhold har for tjenesten, desto mindre sandsynligt er det, at indholdet kun er et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter. I et sådant tilfælde vil det være mere sandsynligt, at besøg hos tjenesten vil føre til en betydelig eksponering af brugerne for audiovisuelt indhold.

Mængden af audiovisuelt indhold og dets relevans kan vurderes ved brug af både kvantitative og kvalitative indikatorer. Medlemsstaterne, herunder deres nationale tilsynsmyndigheder, bør navnlig tage følgende indikatorer i betragtning:

| — | Mængden af audiovisuelt indhold, der er tilgængeligt på platformen. Hvis platformen rummer et stort antal videoer, er tjenestens audiovisuelle funktionalitet sandsynligvis ikke kun et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter. Denne vurdering bør baseres på meningsfulde og pålidelige beviser. Hvis der foreligger meningsfulde data, kan de nationale myndigheder foretage denne vurdering kvantitativt ved f.eks. at se på antallet eller andelen af videoer på platformen i forhold til andre former for tilgængeligt indhold. De nationale myndigheder opfordres til selv at indsamle eller kontrollere sådanne data eller elementer eller indhente dem fra kilder, der er uafhængige af den pågældende tjeneste. I mangel af præcise data kan de nationale myndigheder gøre brug af relevant kvalitativ dokumentation, f.eks. stikprøveanalyser af dele af platformen i en periode eller undersøgelser blandt brugere/interessenter. |
| --- | --- |

—

Mængden af audiovisuelt indhold, der er tilgængeligt på platformen. Hvis platformen rummer et stort antal videoer, er tjenestens audiovisuelle funktionalitet sandsynligvis ikke kun et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter. Denne vurdering bør baseres på meningsfulde og pålidelige beviser. Hvis der foreligger meningsfulde data, kan de nationale myndigheder foretage denne vurdering kvantitativt ved f.eks. at se på antallet eller andelen af videoer på platformen i forhold til andre former for tilgængeligt indhold. De nationale myndigheder opfordres til selv at indsamle eller kontrollere sådanne data eller elementer eller indhente dem fra kilder, der er uafhængige af den pågældende tjeneste. I mangel af præcise data kan de nationale myndigheder gøre brug af relevant kvalitativ dokumentation, f.eks. stikprøveanalyser af dele af platformen i en periode eller undersøgelser blandt brugere/interessenter.

| — | Anvendelsen af audiovisuelt indhold på platformen. Den kendsgerning, at brugerne af en platform gør udstrakt brug af de videoer, der findes på platformen, er et tegn på, at audiovisuelt indhold er af særlig relevans for tjenesten. Som forklaret i forbindelse med den foregående indikator opfordres de nationale myndigheder til at basere sig på meningsfulde og pålidelige beviser i deres analyser. Når der foreligger meningsfulde kvantitative data, kan de nationale myndigheder f.eks. anvende disse data, såsom antallet af klik, delinger og »likes« på videoer. Hvis det er muligt, kan de nationale myndigheder også foretage en hensigtsmæssig sammenligning mellem brugen af audiovisuelt indhold og andre slags indhold på platformen. De nationale myndigheder opfordres desuden til selv at indsamle eller kontrollere sådanne data eller elementer eller indhente dem fra kilder, der er uafhængige af den pågældende tjeneste. I mangel af præcise data kan de nationale myndigheder gøre brug af relevant kvalitativ dokumentation, f.eks. stikprøveanalyser af dele af platformen i en periode eller undersøgelser blandt brugere/interessenter. |
| --- | --- |

—

Anvendelsen af audiovisuelt indhold på platformen. Den kendsgerning, at brugerne af en platform gør udstrakt brug af de videoer, der findes på platformen, er et tegn på, at audiovisuelt indhold er af særlig relevans for tjenesten. Som forklaret i forbindelse med den foregående indikator opfordres de nationale myndigheder til at basere sig på meningsfulde og pålidelige beviser i deres analyser. Når der foreligger meningsfulde kvantitative data, kan de nationale myndigheder f.eks. anvende disse data, såsom antallet af klik, delinger og »likes« på videoer. Hvis det er muligt, kan de nationale myndigheder også foretage en hensigtsmæssig sammenligning mellem brugen af audiovisuelt indhold og andre slags indhold på platformen. De nationale myndigheder opfordres desuden til selv at indsamle eller kontrollere sådanne data eller elementer eller indhente dem fra kilder, der er uafhængige af den pågældende tjeneste. I mangel af præcise data kan de nationale myndigheder gøre brug af relevant kvalitativ dokumentation, f.eks. stikprøveanalyser af dele af platformen i en periode eller undersøgelser blandt brugere/interessenter.

| — | Det audiovisuelle indholds rækkevidde. Populære videoer kan, selv om de er begrænsede i antal, nå ud til et stort antal brugere, navnlig gennem delinger og anbefalinger. Hvis en platform rummer populært videoindhold, der har til formål at informere, oplyse eller underholde brugere, er det et tegn på, at indholdet ikke blot er et supplement til eller en mindre del af tjenesten på platformen. I sådanne tilfælde vil den audiovisuelle funktionalitet sandsynligvis ikke blive anset for blot at være et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter. I tråd med betragtning 5 og behovet for at tage behørigt hensyn til de målsætninger i offentlighedens interesse, der skal opfyldes med de nye regler, kan der i denne forbindelse lægges særlig vægt på platformens publikum og navnlig på, om platformen reelt målrettes mod mindreårige, og, selv dette ikke anføres udtrykkeligt, om den regelmæssigt anvendes af mindreårige og indeholder foranstaltninger til at modvirke en sådan anvendelse. Navnlig kan et betydeligt antal (sårbare) brugere i disse tilfælde blive eksponeret for det audiovisuelle indhold, der er tilgængeligt på platformen, selv om den relative mængde af dette indhold på platformen er begrænset. Derfor bør der ved vurderingen tages hensyn til, hvor stor risiko der er for, at mindreårige eksponeres for audiovisuelt indhold på tjenesten. |
| --- | --- |

—

Det audiovisuelle indholds rækkevidde. Populære videoer kan, selv om de er begrænsede i antal, nå ud til et stort antal brugere, navnlig gennem delinger og anbefalinger. Hvis en platform rummer populært videoindhold, der har til formål at informere, oplyse eller underholde brugere, er det et tegn på, at indholdet ikke blot er et supplement til eller en mindre del af tjenesten på platformen. I sådanne tilfælde vil den audiovisuelle funktionalitet sandsynligvis ikke blive anset for blot at være et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter. I tråd med betragtning 5 og behovet for at tage behørigt hensyn til de målsætninger i offentlighedens interesse, der skal opfyldes med de nye regler, kan der i denne forbindelse lægges særlig vægt på platformens publikum og navnlig på, om platformen reelt målrettes mod mindreårige, og, selv dette ikke anføres udtrykkeligt, om den regelmæssigt anvendes af mindreårige og indeholder foranstaltninger til at modvirke en sådan anvendelse. Navnlig kan et betydeligt antal (sårbare) brugere i disse tilfælde blive eksponeret for det audiovisuelle indhold, der er tilgængeligt på platformen, selv om den relative mængde af dette indhold på platformen er begrænset. Derfor bør der ved vurderingen tages hensyn til, hvor stor risiko der er for, at mindreårige eksponeres for audiovisuelt indhold på tjenesten.

3.   Monetarisering eller generering af indtægter fra audiovisuelt indhold

Det forhold, at platforme genererer indtægter fra det audiovisuelle indhold eller på anden måde udnytter det kommercielt, tyder normalt på, at indholdet ikke blot er et supplement til eller en mindre del af deres aktiviteter. Det er generelt også et tegn på indholdets kommercielle relevans for tjenesten (9). I praksis er disse tjenester mere tilbøjelige til i høj grad at eksponere brugerne for et sådant indhold for at øge de deraf følgende indtægter eller andre forbundne fordele.

Medlemsstaterne, herunder deres nationale tilsynsmyndigheder, bør navnlig tage følgende indikatorer i betragtning:

| — | Medtagelse af kommerciel kommunikation i eller omkring audiovisuelt indhold (f.eks. før, under eller efter visning (10)). Denne indikator omfatter både kommerciel kommunikation, som tjenesten kontrollerer, og salg af reklameplads til tredjeparter, f.eks. annoncører. I den forbindelse bør der også tages hensyn til de politikker, som tjenesterne implementerer for at sikre, at det audiovisuelle indhold, som et bestemt tredjepartsvaremærkes kommercielle kommunikation vises i eller omkring, er hensigtsmæssigt. |
| --- | --- |

—

Medtagelse af kommerciel kommunikation i eller omkring audiovisuelt indhold (f.eks. før, under eller efter visning (10)). Denne indikator omfatter både kommerciel kommunikation, som tjenesten kontrollerer, og salg af reklameplads til tredjeparter, f.eks. annoncører. I den forbindelse bør der også tages hensyn til de politikker, som tjenesterne implementerer for at sikre, at det audiovisuelle indhold, som et bestemt tredjepartsvaremærkes kommercielle kommunikation vises i eller omkring, er hensigtsmæssigt.

| — | Opkrævning af betaling for adgang til audiovisuelt indhold. Hvis en platform kræver betaling for adgang til audiovisuelt indhold, f.eks. abonnement eller pay-per-view, er det et klart tegn på, at tjenesten genererer indtægter af indholdet. Det er relevant at anvende denne slags betalingsordninger, uanset om systemet til kommerciel udnyttelse forvaltes direkte af tjenesten eller af uploadere/ophavsmænd. |
| --- | --- |

—

Opkrævning af betaling for adgang til audiovisuelt indhold. Hvis en platform kræver betaling for adgang til audiovisuelt indhold, f.eks. abonnement eller pay-per-view, er det et klart tegn på, at tjenesten genererer indtægter af indholdet. Det er relevant at anvende denne slags betalingsordninger, uanset om systemet til kommerciel udnyttelse forvaltes direkte af tjenesten eller af uploadere/ophavsmænd.

| — | Sponsoraftaler mellem varemærker og uploadere. Aftaler om sponsorering eller produktplacering mellem forskellige slags tredjepartsvaremærker bag produkter og tjenester og uploadere (ophavsmænd bag audiovisuelt indhold) er ved at blive en almindelig metode til at udnytte audiovisuelt indhold kommercielt, da flere og flere varemærker indgår aftaler med populære ophavsmænd eller influencere, som genererer mange visninger. I nogle tilfælde fremmer eller letter tjenesterne udtrykkeligt indgåelsen af sådanne aftaler ved f.eks. at tilrettelægge arrangementer for tredjepartsvaremærker og ophavsmænd eller ved at tilbyde logistisk støtte. Selv om videodelingsplatformstjenesterne måske ikke indgår direkte i disse aftaler, drager de indirekte fordel af de pågældende kunstneres popularitet og det antal visninger, som de genererer. Det, at disse ordninger findes, er derfor et tegn på (indirekte) kommerciel udnyttelse af audiovisuelt indhold på platformen. |
| --- | --- |

—

Sponsoraftaler mellem varemærker og uploadere. Aftaler om sponsorering eller produktplacering mellem forskellige slags tredjepartsvaremærker bag produkter og tjenester og uploadere (ophavsmænd bag audiovisuelt indhold) er ved at blive en almindelig metode til at udnytte audiovisuelt indhold kommercielt, da flere og flere varemærker indgår aftaler med populære ophavsmænd eller influencere, som genererer mange visninger. I nogle tilfælde fremmer eller letter tjenesterne udtrykkeligt indgåelsen af sådanne aftaler ved f.eks. at tilrettelægge arrangementer for tredjepartsvaremærker og ophavsmænd eller ved at tilbyde logistisk støtte. Selv om videodelingsplatformstjenesterne måske ikke indgår direkte i disse aftaler, drager de indirekte fordel af de pågældende kunstneres popularitet og det antal visninger, som de genererer. Det, at disse ordninger findes, er derfor et tegn på (indirekte) kommerciel udnyttelse af audiovisuelt indhold på platformen.

| — | Sporing af brugernes aktiviteter på en platform. Det forhold, at en platform sporer brugernes interaktion med det audiovisuelle indhold, der er til rådighed på tjenesten, med forskellige markedsføringsmæssige og kommercielle formål for øje, herunder målrettet adfærdsbaseret annoncering eller aftaler om datadeling, bør også betragtes som et middel til indirekte kommerciel udnyttelse. |
| --- | --- |

—

Sporing af brugernes aktiviteter på en platform. Det forhold, at en platform sporer brugernes interaktion med det audiovisuelle indhold, der er til rådighed på tjenesten, med forskellige markedsføringsmæssige og kommercielle formål for øje, herunder målrettet adfærdsbaseret annoncering eller aftaler om datadeling, bør også betragtes som et middel til indirekte kommerciel udnyttelse.

4.   Værktøjer, der skal gøre det audiovisuelle indhold mere synligt eller attraktivt (11)

Hvis der hos en bestemt tjeneste findes særlige værktøjer, der har til formål at gøre audiovisuelt indhold mere synligt eller attraktivt, tyder det normalt på, at dette indhold ikke kun er et supplement til eller en mindre del af tjenestens aktiviteter. Sådanne værktøjer fører normalt også til, at brugerne i højere grad eksponeres for audiovisuelt indhold.

Medlemsstaterne, herunder deres nationale tilsynsmyndigheder, bør navnlig tage følgende indikatorer i betragtning:

| — | Særlige funktioner eller handlinger, der skal fremme forbruget af audiovisuelt indhold. Det forhold, at brugergrænsefladen omfatter særlige elementer, der fremmer forbruget af audiovisuelt indhold, er et tegn på, at dette indhold er relevant for både brugerne og aktiviteterne på platformen. Det er f.eks. relevant at se på, om platformen på hovedsiden eller i platformens tidslinje foreslår eller viser videoer, uden nogen specifik anmodning eller noget input fra brugerens side. De nationale myndigheder kan også tage hensyn til, om den pågældende tjeneste fremmer eller prioriterer audiovisuelt indhold i resultaterne af brugersøgninger, og dermed om brugerne kan anses for aktivt at blive præsenteret for audiovisuelt indhold. |
| --- | --- |

—

Særlige funktioner eller handlinger, der skal fremme forbruget af audiovisuelt indhold. Det forhold, at brugergrænsefladen omfatter særlige elementer, der fremmer forbruget af audiovisuelt indhold, er et tegn på, at dette indhold er relevant for både brugerne og aktiviteterne på platformen. Det er f.eks. relevant at se på, om platformen på hovedsiden eller i platformens tidslinje foreslår eller viser videoer, uden nogen specifik anmodning eller noget input fra brugerens side. De nationale myndigheder kan også tage hensyn til, om den pågældende tjeneste fremmer eller prioriterer audiovisuelt indhold i resultaterne af brugersøgninger, og dermed om brugerne kan anses for aktivt at blive præsenteret for audiovisuelt indhold.

| — | Værktøjer i eller omkring videoer, der har til formål at tiltrække brugere og fremme deres interaktion. Hvis der findes værktøjer eller systemer såsom filtre, delemuligheder, live chats, der er knyttet specifikt til audiovisuelt indhold eller fremvisninger, er det et tegn på, at tjenesten gerne vil fremme brugernes samspil med videoer og programmer og fange brugernes opmærksomhed på disse. Anvendelsen af sådanne værktøjer og systemer har til formål at lette, forbedre eller fremme brugernes audiovisuelle oplevelse på platformen og gøre det audiovisuelle indhold mere populært. Den kan derfor ses som et tegn på, at det pågældende indhold er af særlig relevans for tjenestens aktiviteter. Denne indikator omfatter også tjenesternes udvikling i retning af og investeringer i innovative, mere indgående og interaktive metoder til deling og forbrug af audiovisuelt indhold. Navnlig kan det forhold, at en tjeneste understøtter en bestemt applikation til smart-tv'er, ses som et tegn på, at den ikke blot åbner mulighed for, men også aktivt tilskynder til forbrug af audiovisuelt indhold. |
| --- | --- |

—

Værktøjer i eller omkring videoer, der har til formål at tiltrække brugere og fremme deres interaktion. Hvis der findes værktøjer eller systemer såsom filtre, delemuligheder, live chats, der er knyttet specifikt til audiovisuelt indhold eller fremvisninger, er det et tegn på, at tjenesten gerne vil fremme brugernes samspil med videoer og programmer og fange brugernes opmærksomhed på disse. Anvendelsen af sådanne værktøjer og systemer har til formål at lette, forbedre eller fremme brugernes audiovisuelle oplevelse på platformen og gøre det audiovisuelle indhold mere populært. Den kan derfor ses som et tegn på, at det pågældende indhold er af særlig relevans for tjenestens aktiviteter. Denne indikator omfatter også tjenesternes udvikling i retning af og investeringer i innovative, mere indgående og interaktive metoder til deling og forbrug af audiovisuelt indhold. Navnlig kan det forhold, at en tjeneste understøtter en bestemt applikation til smart-tv'er, ses som et tegn på, at den ikke blot åbner mulighed for, men også aktivt tilskynder til forbrug af audiovisuelt indhold.

| — | Værktøjer eller systemer, der gør det muligt for brugerne at vælge det audiovisuelle indhold, som de gerne vil tilbydes. Visse tjenester giver brugerne mulighed for at tilpasse det audiovisuelle indhold, som de får tilbudt, ved at angive, hvad de er interesseret i, eller specifikt at fravælge bestemte typer indhold. Dette sker normalt ved hjælp af spørgeskemaer, stikprøver eller lignende. De pågældende værktøjer eller systemer tilbydes brugerne for at opretholde brugernes opmærksomhed og samspil med det audiovisuelle indhold, og forekomsten af dem er derfor et tegn på, at den audiovisuelle funktionalitet er særlig relevant for tjenestens aktiviteter. |
| --- | --- |

—

Værktøjer eller systemer, der gør det muligt for brugerne at vælge det audiovisuelle indhold, som de gerne vil tilbydes. Visse tjenester giver brugerne mulighed for at tilpasse det audiovisuelle indhold, som de får tilbudt, ved at angive, hvad de er interesseret i, eller specifikt at fravælge bestemte typer indhold. Dette sker normalt ved hjælp af spørgeskemaer, stikprøver eller lignende. De pågældende værktøjer eller systemer tilbydes brugerne for at opretholde brugernes opmærksomhed og samspil med det audiovisuelle indhold, og forekomsten af dem er derfor et tegn på, at den audiovisuelle funktionalitet er særlig relevant for tjenestens aktiviteter.

| — | Værktøjer eller systemer til administration af indhold, der uploades på platformen, og sporing af dets effektivitet. Tjenesterne kan også gøre deres audiovisuelle indhold mere attraktivt ved at tilbyde uploadere en række værktøjer eller systemer, som de kan bruge til at administrere det indhold, der uploades til tjenesten, og spore dets effektivitet. Herved giver tjenesterne uploaderne mulighed for at få øget indsigt i deres seers præferencer, hvilket medfører, at platformen får et mere attraktivt indhold. Hvis der findes sådanne værktøjer, bør det derfor ses som et tegn på, at audiovisuelt indhold er af særlig relevans for tjenestens aktiviteter. |
| --- | --- |

—

Værktøjer eller systemer til administration af indhold, der uploades på platformen, og sporing af dets effektivitet. Tjenesterne kan også gøre deres audiovisuelle indhold mere attraktivt ved at tilbyde uploadere en række værktøjer eller systemer, som de kan bruge til at administrere det indhold, der uploades til tjenesten, og spore dets effektivitet. Herved giver tjenesterne uploaderne mulighed for at få øget indsigt i deres seers præferencer, hvilket medfører, at platformen får et mere attraktivt indhold. Hvis der findes sådanne værktøjer, bør det derfor ses som et tegn på, at audiovisuelt indhold er af særlig relevans for tjenestens aktiviteter.

IV.   PROCEDUREBEMÆRKNINGER

Bemyndigelsen til at afgøre, om levering af audiovisuelt indhold er en væsentlig funktion for en tjeneste (jf. artikel 1, stk. 1, litra aa), i AVMS-direktivet), ligger hos den medlemsstat, der har jurisdiktion over tjenesten i henhold til artikel 28a i AVMS-direktivet.

Når de nationale myndigheder foretager vurderingen af, om en tjeneste opfylder kriteriet om væsentlig funktion, bør de fra sag til sag tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for den pågældende tjeneste.

De nationale myndigheder bør underrette tjenesteudbyderne om den løbende vurdering og de retlige konsekvenser af at blive betragtet som en udbyder af en videodelingsplatform i henhold til AVMS-direktivet og henvende sig hos udbyderne for at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at foretage den løbende vurdering.

Dette bør imidlertid ikke være til hinder for, at de nationale myndigheder samarbejder med deres modparter på tilsynsområdet i andre medlemsstater med henblik på at understøtte deres vurdering. Dette samarbejde kan være ønskeligt, navnlig for at indsamle relevante data og oplysninger og begrænse risikoen for divergerende fortolkninger af ovennævnte indikatorer blandt de nationale tilsynsmyndigheder. Gruppen af Europæiske Tilsynsmyndigheder for Audiovisuelle Medietjenester (ERGA) er det rette forum til at lette et sådant samarbejde.

De nationale tilsynsmyndigheder opfordres til at holde ERGA behørigt underrettet, når de foretager vurderingen af, om bestemte tjenester opfylder kriteriet om væsentlig funktion og dermed udgør en videodelingsplatformstjeneste. Tilsynsmyndighederne bør navnlig informere ERGA om de foreløbige konklusioner og begrundelsen for deres vurdering. I denne forbindelse bør ERGA gøre Kommissionen opmærksom på eventuelle væsentlige eller vedvarende uoverensstemmelser i de metoder, som de nationale tilsynsmyndigheder anvender. Kommissionen vil holde det kontaktudvalg, der er nedsat i henhold til AVMS-direktivet, underrettet om denne udvikling.

---

(1)  I disse retningslinjer forstås henvisningerne til »AVMS-direktivet« som henvisninger til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU af 10. marts 2010 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktiv om audiovisuelle medietjenester) (EUT L 95 af 15.4.2010, s. 1), som ændret ved direktiv (EU) 2018/1808 (EUT L 303 af 28.11.2018, s. 69).

(2)  Som fastsat i artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/541 af 15. marts 2017 om bekæmpelse af terrorisme og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA og ændring af Rådets afgørelse 2005/671/RIA (EUT L 88 af 31.3.2017, s. 6).

(3)  Som fastsat i artikel 5, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU af 13. december 2011 om bekæmpelse af seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA (EUT L 335 af 17.12.2011, s. 1).

(4)  Som fastsat i artikel 1 i Rådets rammeafgørelse 2008/913/RIA af 28. november 2008 om bekæmpelse af visse former for og tilkendegivelser af racisme og fremmedhad ved hjælp af straffelovgivningen (EUT L 328 af 6.12.2008, s. 55).

(5)  I denne henseende er betragtning 6 i direktiv (EU) 2018/1808 også relevant, idet disse »ikke-økonomiske aktiviteter som f.eks. udbud af audiovisuelt indhold på private websteder og ikkekommercielle interessegrupper« udelukkes fra definitionen af videodelingsplatformstjenester.

(6)  I henhold til betragtning 51 i direktiv (EU) 2018/1808 bør de relevante grundlæggende rettigheder, herunder ytringsfriheden, afvejes nøje, når der træffes passende foranstaltninger til beskyttelse af brugere og mindreårige.

(7)  Denne tilgang harmonerer også med betragtning 4 i direktiv (EU) 2018/1808, hvori det præciseres, at sociale medietjenester bør medtages i direktivets anvendelsesområde, når de konkurrerer om de samme målgrupper og indtægter som de audiovisuelle medietjenester.

(8)  I betragtning 4 i AVMS-direktivet omtales sociale medietjenester, der »er blevet et vigtigt medium til at udveksle informationer og til at underholde og oplyse, herunder ved at give adgang til programmer og brugergenererede videoer« og »har [...] en betydelig indflydelse, fordi de gør det lettere for brugerne at forme og øve indflydelse på andre brugeres holdninger«.

(9)  Begrebet kommerciel udnyttelse af audiovisuelt indhold omfatter direkte indtægter og indirekte fordele, som tjenesten opnår. Selv i de tilfælde, hvor tjenesten ikke modtager indtægter direkte, kan den indirekte drage fordel af det audiovisuelle indhold, der uploades og udnyttes kommercielt af brugerne. Generelt vil udsigten til at udnytte deres indhold kommercielt tilskynde ophavsmændene til at producere indhold af højere kvalitet for at opnå visninger og dermed indtægter. Dette kan i sidste ende forventes at have en positiv indvirkning på tjenestens popularitet og succes.

(10)  Der er tale om videoreklamer, som vises henholdsvis før, midt i eller efter det indhold, som de ledsager.

(11)  I tråd med definitionen af videodelingsplatforme i artikel 1, stk. 1, litra aa), i AVMS-direktivet, formodes det for så vidt angår denne kategori af indikatorer, at formålet med disse værktøjer ikke er at tildele den pågældende platform en vis kontrol over det audiovisuelle indhold, svarende til en form for »redaktionelt ansvar« — et element, der ville kvalificere platformen som medietjenesteudbyder snarere end en videodelingsplatformstjeneste (hvorvidt dette er tilfældet, skal vurderes fra sag til sag af de berørte nationale tilsynsmyndigheder). Retningslinjerne berører heller ikke artikel 12, 13 og 14 i direktiv 2000/31/EF som yderligere præciseret i betragtning 48 i direktiv (EU) 2018/1808 og artikel 28b i AVMS-direktivet.

---

| 7.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 223/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 223/10

---

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

Retningslinjer i medfør af artikel 13, stk. 7, i direktivet om audiovisuelle medietjenester for beregningen af andelen af europæiske programmer i on demand-kataloger og for definitionen af et lille publikum og en lav omsætning

(2020/C 223/03)

I.   BAGGRUND

Direktivet om audiovisuelle medietjenester (1) (i det følgende benævnt »AVMS-direktivet«) fastsætter skærpede regler om fremme af europæiske programmer. I artikel 13, stk. 1, fastsættes det, at udbydere af audiovisuelle on demand-medietjenester (i det følgende benævnt »on demand« eller »video on demand-tjenester« (»VOD«)) skal sørge for, »at europæiske programmer udgør mindst 30 % af deres kataloger og får en tilpas fremtrædende plads«.

I artikel 13, stk. 2, i AVMS-direktivet hedder det, at »hvis medlemsstaterne pålægger medietjenesteudbydere under deres jurisdiktion at bidrage finansielt til fremstilling af europæiske programmer [...], kan de også pålægge medietjenesteudbydere, der målretter deres tjenester mod publikum inden for deres områder, men som er etableret i andre medlemsstater, at yde sådanne finansielle bidrag«. Disse bidrag »skal være forholdsmæssige og ikkediskriminerende«.

Artikel 13, stk. 6, i AVMS-direktivet indeholder obligatoriske undtagelser for virksomheder med en lav omsætning eller et lille publikum fra forpligtelserne i artikel 13, stk. 1, og fra de mulige krav i artikel 13, stk. 2. Som præciseret i betragtning 40 er formålet med undtagelserne at sikre, at forpligtelser til at fremme europæiske programmer ikke underminerer markedsudviklingen og ikke forhindrer nye markedsaktører i at komme ind på markedet.

I henhold til artikel 13, stk. 7, i direktivet om audiovisuelle medietjenester har dette dokument til formål at opstille retningslinjer for:

| a) | beregning af andelen af europæiske programmer i kataloger fra udbydere af on demand-tjenester og |
| --- | --- |

a)

beregning af andelen af europæiske programmer i kataloger fra udbydere af on demand-tjenester og

| b) | definitionen af et lille publikum og en lav omsætning i forbindelse med ovennævnte undtagelser. |
| --- | --- |

b)

definitionen af et lille publikum og en lav omsætning i forbindelse med ovennævnte undtagelser.

Retningslinjerne er ikke bindende. Under udarbejdelsen af disse retningslinjer har Kommissionen hørt kontaktudvalget i overensstemmelse med artikel 13, stk. 7. I det omfang, at retningslinjerne kan fortolke AVMS-direktivet, foregriber Kommissionens holdning ikke Den Europæiske Unions Domstols fortolkning.

II.   BEREGNING AF ANDELEN AF EUROPÆISKE PROGRAMMER

1.   Beregning baseret på titler

På markedet for lineære audiovisuelle medietjenester (tv-spredning) beregnes andelen af europæiske programmer i tv-spredningsforetagendernes programflader ud fra sendetiden. I henhold til artikel 16 i AVMS-direktivet skal tv-spredningsforetagenderne afsætte størstedelen af deres sendetid til europæiske programmer. Dette afspejler klart de lineære tjenesters tidsbestemte karakter, idet kun et begrænset antal programmer kan sendes samtidig og i en bestemt periode. Varighedselementet er således tæt knyttet til de iboende egenskaber hos de (lineære) tv-spredningstjenester, der baserer deres programtilrettelæggelse på daglige programflader (af 24 timers varighed).

Udbydere af audiovisuelle on demand-medietjenester (VOD-udbydere) er ikke underlagt sådanne begrænsninger. For så vidt angår on demand-tjenester afhænger medtagelsen af et bestemt program ikke af, hvorvidt der er et passende tidsrum i en programflade. Desuden indebærer medtagelsen af et program af en bestemt varighed i et katalog ikke, at et andet program af en tilsvarende varighed udelades/erstattes. Med andre ord udformer VOD-udbydere ikke deres kataloger ud fra tidsmæssige overvejelser, men derimod ud fra en vurdering af, om et potentielt stort antal individuelle programmer, der stilles til rådighed for brugerne, er attraktive.

Ligeledes gælder det, at når en bruger vælger at se et program, der er tilgængeligt i et on demand-katalog, er der ikke tale om en tidsmæssig begrænsning set fra brugerens perspektiv i den forstand, at det at se et bestemt program ikke indebærer, at vedkommende giver afkald på at se alle de øvrige programmer, der er tilgængelige på samme tid. Kernen i VOD-tjenesterne ligger netop i den frihed, som brugeren har med hensyn til at vælge og se et bestemt program fra et katalog på det ønskede tidspunkt og lige så mange gange, som brugeren har lyst.

Eftersom valgene hos både VOD-udbyderne og deres brugere er centreret omkring de enkelte programmer (afhængigt af bl.a. den oplevede kvalitet, popularitet, smag), mener Kommissionen, at det i forbindelse med VOD-tjenester er mere hensigtsmæssigt at beregne andelen af europæiske programmer i kataloger på basis af titler og ikke sendetid/seertid som følge af programmernes særlige karakteristika.

Valg af titler i kataloger som den relevante måleenhed snarere end tidspunktet/indholdets varighed understøttes af en række andre overvejelser. For det første er beregningen af andelen af europæiske programmer på basis af titler mere neutral for både film og tv med hensyn til, hvilke programmer VOD-udbyderne skal medtage i katalogerne. Beregninger baseret på varighed kan give udbyderne et incitament til at fremme europæiske programmer af længere samlet varighed (f.eks. serier med mange episoder), så de let kan opnå en andel på 30 %. Da beregningen baseret på titler er mere neutral, vil den sandsynligvis gøre det lettere at skabe et mere diversificeret udbud af europæiske programmer.

For det andet er beregningen baseret på titler sandsynligvis mindre besværlig for VOD-udbydere end beregningen baseret på varighed. Det er mere sandsynligt, at VOD-udbydere har et overblik over antallet af europæiske titler ud af det samlede antal titler, der er tilgængelige i deres kataloger, end at de har et overblik over den samlede seertid for europæiske programmer ud af den samlede sendetid for alle de programmer, der indgår i deres kataloger.

For det tredje vil beregning på basis af titler sandsynligvis gøre det nemmere for de relevante nationale myndigheder at foretage overvågning og kontrol, da det er lettere at spore og kontrollere seertiden end den samlede sendetid.

På baggrund af ovenstående mener Kommissionen, at det er hensigtsmæssigt at beregne andelen på 30 % europæiske programmer i on demand-kataloger på basis af (det samlede) antal titler i kataloget.

2.   Hvad er en titel?

For så vidt angår spillefilm og tv-film skal enhver film forstås som en titel i et katalog. Forskellige film i en franchise (2) bør også forstås som forskellige titler i et katalog.

Det er mere komplekst at definere, hvad en titel er, når der er tale om tv-serier eller andre formater, der præsenteres i serieform (dvs. i flere episoder). Episoder af tv-serier grupperes ofte i forskellige sæsoner. I sådanne tilfælde opstår spørgsmålet om, hvorvidt en titel skal udgøre hele serien, en sæson eller en enkelt episode.

Kommissionen er af den opfattelse, at én sæson af en serie bør svare til én titel. Beregning af serier på basis af antallet af sæsoner ville sikre en behandling svarende til den, som spillefilm og tv-film får. En sæson af en serie er som regel resultatet af en samlet og vedvarende kreativ indsats fra samme gruppe af forfattere/fagfolk i den audiovisuelle branche med et enkelt budget og over én samlet periode. Desuden vedrører frigivelsen på markedet og de dertil knyttede markedsføringsaktiviteter ofte de enkelte sæsoner. Af disse årsager kan det arbejde, der udføres for at producere en sæson af en serie, anses for at svare til det arbejde, der normalt kræves for at producere en film.

Endvidere vil beregning ud fra antallet af sæsoner mindske eventuelle incitamenter for udbyderne til at fremme europæiske programmer af generel lang varighed (f.eks. serier eller andre formater med mange episoder) med henblik på at opnå den ønskede andel til skade for kortere programmer med et større potentiale for udbredelse blandt medlemsstaterne (f.eks. spillefilm og tv-serier af høj kvalitet) (3).

På den anden side kan visse audiovisuelle produktioner have høje produktionsomkostninger sammenlignet med andre produkter i kataloget, f.eks. i tilfælde af betydelige direkte investeringsomkostninger eller licensomkostninger til avanceret fiktion, hvor en episode har en varighed og produktionsomkostninger, der svaret til en spillefilms. Hvis det er berettiget, kan de nationale myndigheder i sådanne tilfælde overveje at foretage en højere vægtning af disse produktioner, f.eks. på grundlag af en velbegrundet anmodning fra en udbyder.

3.   Beregning baseret på nationale kataloger

Nogle af de VOD-udbydere, der opererer inden for EU, har flere nationale kataloger, som varierer afhængigt af det nationale marked (den medlemsstat), som de målretter mod. Indenlandske filmtitler kan meget vel findes i et bestemt nationalt katalog fra en udbyder, der opererer i flere lande, men slet ikke (eller kun i meget begrænset omfang) i de kataloger, som den samme udbyder tilbyder i andre medlemsstater (4). Det er derfor nødvendigt at fastlægge, hvordan andelen af europæiske programmer skal beregnes i sådanne tilfælde.

Det centrale i artikel 13, stk. 1, i AVMS-direktivet er at sikre, at VOD-udbydere bidrager aktivt til at nå målet om at fremme kulturel mangfoldighed i Unionen ved at have en minimumsandel af europæiske programmer i deres tilbud. Kommissionen er af den opfattelse, at dette mål kun kan nås effektivt, hvis andelen på 30 % europæiske programmer sikres i hvert enkelt nationalt katalog, som multinationale VOD-udbydere tilbyder. Dette vil sikre, at seerne i alle de medlemsstater, hvor udbyderen tilbyder nationale kataloger, får den fornødne eksponering for europæiske programmer. Denne tilgang rummer også den fordel, at den sandsynligvis vil tilskynde til at udbrede europæiske programmer og gøre dem lettere tilgængelige i hele Unionen.

Det er vigtigt at huske på, at det er oprindelseslandet, der skal sikre, at udbydere af on demand-tjenester under dets jurisdiktion overholder forpligtelsen til at sikre andelen af europæiske programmer i deres kataloger. Hvis en VOD-udbyder under en medlemsstats jurisdiktion tilbyder forskellige nationale kataloger i andre medlemsstater, er det førstnævnte medlemsstat (oprindelseslandet), der har ansvaret for at håndhæve forpligtelsen vedrørende andelen af europæiske programmer for så vidt angår alle de forskellige nationale kataloger.

4.   Tidsmæssig dimension

Den faktiske andel af europæiske programmer i VOD-kataloger kan variere fra dag til dag. Når en VOD-tjeneste f.eks. føjer en ny ikke-europæisk tv-serie til sit katalog, kan dette medføre, at den samlede andel af europæiske programmer falder midlertidigt, indtil der medtages flere. Dette rejser spørgsmålet om, hvornår det skal sikres, at kravet om en andel på 30 % overholdes. Udbydere kan forpligtes til at sikre overholdelse på ethvert tidspunkt eller i gennemsnit over en på forhånd fastsat periode. I sidstnævnte tilfælde er der mulighed for midlertidige udsving.

Det fremgår ikke af AVMS-direktivet, hvilken af disse to metoder der bør foretrækkes. Begge metoder kan bidrage til at opfylde det tilsigtede mål om at fremme kulturel mangfoldighed i VOD-kataloger. Kommissionen mener derfor, at medlemsstaterne frit kan beslutte, hvilken metode de vil anvende til at kontrollere overholdelsen af artikel 13, stk. 1, i AVMS-direktivet. I den sammenhæng bør de dog tage behørigt hensyn til behovet for at mindske den administrative byrde i forbindelse med overholdelse og håndhævelse og sikre gennemsigtighed og retssikkerhed for VOD-udbydere.

III.   DEFINITION AF ET LILLE PUBLIKUM OG EN LAV OMSÆTNING

1.   Indledende bemærkninger

I henhold til betragtning 40 i AVMS-direktivet bør udbydere, som ikke har nogen fremtrædende position på markedet, ikke være omfattet af kravene om fremme af europæiske programmer »for at sikre, at forpligtelser til at fremme europæiske programmer ikke underminerer markedsudviklingen, og for at gøre det muligt for nye aktører at komme ind på markedet«. Ovenstående betragtning gælder for både artikel 13, stk. 1, og artikel 13, stk. 2, men de to bestemmelser rummer visse specifikke forskelle, der skal tages i betragtning:

| — | Det er oprindelsesmedlemsstaten, der skal sørge for, at udbydere af on demand-tjenester under dens jurisdiktion overholder forpligtelsen til at sikre andelen af europæiske programmer i henhold til artikel 13, stk. 1. Det er også op til oprindelsesmedlemsstaten at anvende undtagelserne i artikel 13, stk. 6, over for disse udbydere. |
| --- | --- |

—

Det er oprindelsesmedlemsstaten, der skal sørge for, at udbydere af on demand-tjenester under dens jurisdiktion overholder forpligtelsen til at sikre andelen af europæiske programmer i henhold til artikel 13, stk. 1. Det er også op til oprindelsesmedlemsstaten at anvende undtagelserne i artikel 13, stk. 6, over for disse udbydere.

| — | Situationen er en anden for så vidt angår artikel 13, stk. 2. I denne bestemmelse anerkendes muligheden for, at en medlemsstat kan pålægge udbydere, der er etableret i en anden medlemsstat, og som målretter deres tjenester mod publikum på dens område, ikkediskriminerende og forholdsmæssige forpligtelser vedrørende finansielle bidrag. I dette tilfælde er det den medlemsstat, der målrettes mod, som skal anvende både sin lovgivning med krav om betaling af sådanne bidrag og undtagelserne i artikel 13, stk. 6. |
| --- | --- |

—

Situationen er en anden for så vidt angår artikel 13, stk. 2. I denne bestemmelse anerkendes muligheden for, at en medlemsstat kan pålægge udbydere, der er etableret i en anden medlemsstat, og som målretter deres tjenester mod publikum på dens område, ikkediskriminerende og forholdsmæssige forpligtelser vedrørende finansielle bidrag. I dette tilfælde er det den medlemsstat, der målrettes mod, som skal anvende både sin lovgivning med krav om betaling af sådanne bidrag og undtagelserne i artikel 13, stk. 6.

I betragtning af disse forskellige retlige rammer bør der tages hensyn til de særlige forhold, som gør sig gældende for disse forpligtelser, i forbindelse med retningslinjer for de undtagelser, der er fastsat i artikel 13, stk. 6. Det skal navnlig erindres, at medlemsstaterne som præciseret i betragtning 36 har lov til at pålægge medietjenesteudbydere, der målretter mod deres område, finansielle forpligtelser i betragtning af »den direkte sammenhæng mellem de finansielle forpligtelser og medlemsstaternes forskellige kulturpolitikker«.

Ved definitionen af et lille publikum og en lav omsætning er det derfor vigtigt at finde den rette balance mellem målet om at bevare den nødvendige plads til innovation for mindre audiovisuelle aktører og målet om at fremme den kulturelle mangfoldighed gennem tilstrækkelig finansiering af europæiske programmer under medlemsstaternes kulturpolitik. Mens retningslinjerne giver mulighed for, at virksomheder med en lav omsætning eller et lille publikum som defineret nedenfor undtages fra forpligtelserne i artikel 13, kan der derfor være behov for supplerende garantier i specifikke tilfælde, navnlig for anvendelsen af finansielle bidrag med henblik på at sikre bæredygtige systemer til finansiering af audiovisuelle medier og filmmedier.

2.   Sondring mellem undtagelser i henhold til EU-retten og national ret

Artikel 13, stk. 2, i AVMS-direktivet harmoniserer ikke forpligtelsen til at bidrage finansielt til fremme af europæiske programmer. I denne bestemmelse anerkendes det blot, at medlemsstaterne har mulighed for også at pålægge udbydere fra andre medlemsstater, der målretter deres tjenester mod publikum inden for deres område, en forpligtelse til at bidrage gennem direkte investeringer og afgifter i overensstemmelse med principperne om ikkeforskelsbehandling og proportionalitet. Det er således op til den enkelte medlemsstat, om den vil benytte sig af denne mulighed for at fastlægge og anvende de tilsvarende forpligtelser.

Hvis en medlemsstat har indført eller indfører forpligtelser for medietjenesteudbydere til at bidrage finansielt til produktionen af europæiske programmer, og disse forpligtelser er begrænset til tjenesteydere, der er etableret i den pågældende medlemsstat, finder nærværende retningslinjer ikke anvendelse. De bliver relevante, hvis den pågældende medlemsstat også anvender sådanne krav over for udbydere, der målretter deres tjenester mod publikum på dens område, men som er etableret i en anden medlemsstat. Under alle omstændigheder er formålet med de undtagelser, der er fastsat i artikel 13, stk. 6, i AVMS-direktivet, ikke at erstatte de undtagelser, der er fastsat på nationalt plan, og som fastlægger omfanget af forpligtelserne til at bidrage, men at give garantier for grænseoverskridende udbydere.

Vejledningen i dette afsnit berører derfor ikke den frihed, som pågældende medlemsstat, der målrettes mod, har til at fastsætte forskellige tærskelværdier på nationalt plan for udbydere under dens jurisdiktion.

Det er vigtigt at bemærke, at de medlemsstater, der anvender forpligtelser vedrørende finansielle bidrag over for udbydere, der er etableret i andre medlemsstater, skal overholde princippet om ikkeforskelsbehandling. Hvis de således har indført eller indfører undtagelser på nationalt plan over for udbydere, der er etableret på deres område, skal disse undtagelser også anvendes uden forskelsbehandling på grænseoverskridende udbydere, selv om tærsklerne er højere end dem, der er anført i disse retningslinjer.

3.   Lav omsætning

Med hensyn til den grænse for lav omsætning, som bør danne grundlag for en undtagelse i henhold til artikel 13, stk. 6, henviser Kommissionen til henstilling 2003/361/EF vedrørende definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (5).

Ud fra en veletableret politisk tilgang bør mikrovirksomheder på forhånd udelukkes fra den foreslåede lovgivnings anvendelsesområde, medmindre det kan påvises, at det er nødvendigt og rimeligt af proportionalitetshensyn at medtage dem (6). Kommissionen mener derfor, at tærsklen for lav omsætning kan fastsættes ved henvisning til begrebet »mikrovirksomheder«, der er udviklet i ovennævnte henstilling fra Kommissionen, og som er baseret på den omsætningstærskel, der anvendes i definitionen af mikrovirksomheder (dvs. virksomheder med en samlet årlig omsætning på højst 2 mio. EUR). En virksomheds årlige omsætning bør fastlægges efter bestemmelserne i ovennævnte henstilling fra Kommissionen, således at omsætningen fra partnervirksomheder eller tilknyttede virksomheder også tages i betragtning (7).

På grund af deres begrænsede størrelse og ressourcer kan mikrovirksomheder blive særlig hårdt ramt af reguleringsrelaterede omkostninger. Hvis mikrovirksomheder undtages fra forpligtelsen til at fremme europæiske programmer (artikel 13, stk. 1, og artikel 13, stk. 2), undgås det, at nye aktører hindres adgang til markedet. Denne tilgang er derfor i overensstemmelse med målet om at fremme etablering af nye virksomheder og fremme markedsudviklingen.

Samtidig hedder det i betragtning 40 i AVMS-direktivet, at »der ved påvisning af en lav omsætning bør tages hensyn til de audiovisuelle markeders forskellige størrelse i medlemsstaterne«. For eksempel har det nationale marked i nogle medlemsstater en størrelse på blot nogle få mio. EUR. I flere tilfælde er markedet væsentlig mindre end 10 mio. EUR. På disse markeder kan selv mikrovirksomheder anses for at have en betydelig position på markedet.

I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at medlemsstater med mindre nationale audiovisuelle markeder bør kunne fastsætte lavere omsætningstærskler. I lyset af de overordnede markedskarakteristika kan sådanne lavere tærskler være berettigede og forholdsmæssige, forudsat at de undtager virksomheder, der har en andel på under 1 % af den samlede omsætning på de pågældende nationale audiovisuelle markeder.

4.   Lille publikum

4.1.   Video on demand-tjenester

4.1.1.   Metode

Ifølge betragtning 40 i AVMS-direktivet kan »et lille publikum [...] påvises f.eks. på grundlag af seertid eller salg, afhængigt af tjenestens art [...]«. I lineære tjenester måles publikummet traditionelt på baggrund af seertiden. Begrebet »publikum« i forbindelse med VOD er ikke et etableret begreb, og der findes ingen standardiserede målemetoder i sektoren i de forskellige medlemsstater. Der foreligger således ingen data om publikum, som er verificeret af en tredjepart, og som kan kontrolleres, hvis en specifik VOD-udbyders publikum er lille. Selv om denne situation kan ændre sig i fremtiden, er det ikke desto mindre nødvendigt på nuværende tidspunkt at fastlægge en praktisk metode til at fastslå et lille publikum som omhandlet i artikel 13 i AVMS-direktivet for VOD-udbydere.

Som forklaret i betragtning 40 kan begrebet publikum »f.eks.« forbindes med salget af tjenester. I mangel af etablerede målemetoder i sektoren anser Kommissionen dette for at være den mest hensigtsmæssige metode til at måle publikum i VOD-sektoren.

Da direktivet i princippet ikke forbyder medlemsstaterne at anvende alternative kriterier, fokuseres der i nærværende retningslinjer derfor på en metode til at fastslå VOD-udbyderes publikum på basis af salget af tjenester.

I et VOD-miljø er en bestemt tjenestes antal brugere/seere en god indikator for dette salg. Publikummets størrelse kan f.eks. bestemmes ud fra antallet af aktive brugere af en bestemt tjeneste, f.eks. antallet af betalende abonnenter hos tjenester, der udbyder abonnementsbaseret video on demand (SVOD), antallet af unikke kunder/konti, der anvendes til anskaffelse af værker til TVOD (Transactional Video on Demand), og antallet af unikke besøgende for AVOD (Advertising Video on Demand).

Når der er tale om TVOD-tjenester, kan de »aktive« brugere f.eks. defineres som de brugere, der har erhvervet mindst én titel i kataloget i en bestemt periode. For så vidt angår AVOD kan publikummet bestemmes som et gennemsnit af aktive brugere i et bestemt tidsrum. I tilfælde af abonnenter, der betaler for bundtede tjenester, som også omfatter en VOD-konto, afspejles VOD-tjenesternes publikum måske ikke nøjagtigt af antallet af abonnenter, der betaler for de bundtede tjenester som helhed, da nogle af dem måske ikke er VOD-brugere. I sådanne tilfælde kan de nationale myndigheder anvende en måling baseret på brugere, som faktisk har tilgået tjenestens videoindhold inden for en bestemt periode. I alle disse tilfælde bør den periode, der tages i betragtning, være passende og give mening (dvs. ikke være for kort), fastsættes på forhånd og ikke være for besværlig at anvende.

I praksis bør publikummet fastslås ved at se på den andel af de aktive brugere, som en bestemt tjeneste tiltrækker: En VOD-tjenestes publikum er lig med antallet af brugere af tjenesten divideret med det samlede antal brugere af (lignende) VOD-tjenester på det nationale marked og ganget med 100 for at få tallet i procent.

Da publikumsandelen er en god salgsindikator og afspejler den pågældende tjenestes markedsposition i denne sektor, vil udbydere med et lavt antal aktive brugere ikke have nogen betydelig tilstedeværelse på markedet, hvilket berettiger anvendelsen af den undtagelse, der er fastsat i artikel 13, stk. 6. Denne metode minder også om begrebet tv-seerandel, hvor antallet af indehavere af tv-apparater, der er indstillet på bestemte kanaler i en given periode, sammenholdes med det samlede antal tv-apparater i en stikprøve.

4.1.2.   Tærskel

Kommissionen mener, at udbydere med en publikumsandel på under 1 % i en given medlemsstat bør anses for at have et lille publikum. Værdier under denne tærskel afspejler en begrænset udbredelse af de pågældende udbyderes tjenester på de relevante nationale markeder. Dette kan f.eks. skyldes, at en udbyder er ny aktør på det nationale marked. De foreliggende data viser, at de største SVOD-udbydere i Europa (8) typisk har en andel, som ligger et godt stykke over 1 % på de nationale markeder, hvor de er til stede.

På baggrund af ovenstående finder Kommissionen det i princippet hensigtsmæssigt at undtage de leverandører, der har en publikumsandel på under 1 % i en bestemt medlemsstat, fra forpligtelserne i artikel 13.

Med hensyn til artikel 13, stk. 1, betyder det, at oprindelsesmedlemsstaten fritager disse udbydere fra forpligtelsen (rettet mod oprindelsesmedlemsstaten eller andre medlemsstater) til at sikre, at europæiske programmer udgør mindst 30 % af de kataloger, for hvilke det gælder, at publikumsandelen ligger under ovennævnte tærskel. For så vidt angår artikel 13, stk. 2, betyder det, at den medlemsstat, der målrettes mod, fritager de pågældende udbydere fra forpligtelsen til at bidrage finansielt til produktionen af europæiske programmer.

4.2.   Lineære audiovisuelle medietjenester

For lineære tjenester er begrebet publikum veletableret, og der findes lytter-/seermålingstjenester i flere medlemsstater. Definitionen af et lille publikum bør derfor baseres på indikatorer, der allerede er accepteret og anvendes i forbindelse med AVMS-direktivet, dvs. den daglige publikumsandel (9) beregnet for referenceåret.

Med hensyn til udenlandske udbyderes tilstedeværelse adskiller markedet for lineære tjenester sig fra VOD-markedet. De nationale markeder for VOD domineres i vid udstrækning af ikke-indenlandske udbydere. Dette er ikke tilfældet for lineære tjenester. Hovedaktørerne er sædvanligvis tv-koncerner, som generelt når ud til hele eller store dele af deres publikumsandel på hjemmemarkedet. Ifølge en nylig undersøgelse er EU's audiovisuelle marked kendetegnet ved et begrænset antal tv-kanaler, der samler en stor del af publikum. Langt de fleste kanaler har en lille publikumsandel: Kun 5 % af tv-kanalerne har en publikumsandel på over 10 %, og omkring 80 % af tv-kanalerne i hver enkelt EU-medlemsstat har et publikum på 2 % eller derunder (10).

Tærskelværdien for et lille publikum bør fastsættes under hensyntagen til kanalernes tilstedeværelse og placering på markedet for lineære audiovisuelle medietjenester målt på publikumstal. I lyset af de særlige forhold på markedet for lineære tjenester bør grænseoverskridende kanaler med en individuel publikumsandel på under 2 % i en given medlemsstat, som de målretter mod, derfor anses for at have et lille publikum som omhandlet i artikel 13, stk. 6, i AVMS-direktivet (11). Navnlig i tilfælde af udbydere med flere målrettede kanaler kan medlemsstaterne tage hensyn til udbyderens samlede stilling på det nationale marked, når de anvender undtagelsen (12).

5.   Tilpasninger for at tage hensyn til de finansielle bidrags særlige karakter

I artikel 13, stk. 2, i AVMS-direktivet omtales to slags krav om finansielle bidrag til fremstilling af europæiske programmer, nemlig direkte investeringer i audiovisuelt indhold og bidrag til nationale fonde (afgifter). Kommissionen mener, at der ved fastsættelsen af passende tærskler bør tages hensyn til de forskellige virkninger, som disse former for forpligtelser har for grænseoverskridende tjenesteydere. De direkte investeringer (f.eks. produktion, samproduktion, erhvervelse af rettigheder til programmer) indebærer generelt en højere iværksætterindsats end betaling af en afgift, da der er tale om en helt anden grad af økonomisk inddragelse og dermed forbundne risici. Opfyldelsen af investeringsforpligtelsen afhænger også af, om der er tilgængelige europæiske produktioner, herunder produktionsprojekter, som en udbyder kan investere de disponible ressourcer i.

Kommissionen forstår, at det i nogle medlemsstater, navnlig afhængigt af det audiovisuelle markeds størrelse og struktur, kan anses for vigtigt også at stille krav om finansielle bidrag over for on demand-tjenester med en omsætning på under 2 mio. EUR eller med en publikumsandel på under 1 % og over for grænseoverskridende lineære tjenester med en publikumsandel på under 2 %, navnlig betalings-tv-tjenester, da deres tilstedeværelse på de nationale markeder stadig kan anses for at være vigtig. For at tage højde for sådanne situationer kan medlemsstaterne beslutte at anvende lavere tærskler i behørigt begrundede tilfælde og i overensstemmelse med deres kulturpolitiske mål, herunder målet om at sikre bæredygtige nationale systemer til finansiering af audiovisuelle medier og film.

Ved fastsættelsen af disse tærskler og finansielle bidrag bør der tages hensyn til den pågældende tjenestes økonomiske kapacitet. Desuden bør principperne om ikkeforskelsbehandling og proportionalitet overholdes, ligesom markedsudviklingen ikke bør undergraves, og nye aktører skal sikres mulighed for at komme ind på markedet.

Med hensyn til forpligtelser vedrørende direkte investeringer på tværs af grænserne opfordrer Kommissionen medlemsstaterne, navnlig dem med større audiovisuelle markeder, til også at overveje at undtage virksomheder med en samlet omsætning på over 2 mio. EUR (13) ved at fastsætte en højere tærskel eller i det mindste pålægge dem mindre byrdefulde forpligtelser, navnlig under hensyntagen til de mulige vanskeligheder ved at finde audiovisuelle produktioner at investere i med de disponible ressourcer i de berørte medlemsstater.

IV.   PROCEDUREBEMÆRKNINGER

Gennemførelsen af artikel 13, stk. 1 og 2, i AVMS-direktivet påhviler de nationale myndigheder, men de opfordres til at samarbejde aktivt med deres modparter i andre medlemsstater på de områder, der er omfattet af disse retningslinjer. Dette samarbejde kan være berettiget, navnlig med henblik på at indsamle relevante data eller oplysninger og begrænse risikoen for, at de forskellige nationale myndigheders foretager forskellige fortolkninger. Gruppen af Europæiske Tilsynsmyndigheder for Audiovisuelle Medietjenester (ERGA) kunne være et passende forum til fremme af et sådant samarbejde.

I lyset af ovenstående opfordres de nationale tilsynsmyndigheder til at udveksle oplysninger, data og bedste praksis i ERGA og drøfte eventuelle spørgsmål i forbindelse med anvendelsen af disse retningslinjer. I denne forbindelse bør ERGA gøre Kommissionen opmærksom på eventuelle væsentlige problemer med de metoder, som de nationale tilsynsmyndigheder anvender. Kommissionen vil holde det kontaktudvalg, der er nedsat i henhold til AVMS-direktivet, underrettet om denne udvikling.

Inden for rammerne af underretningsforpligtelserne i henhold til artikel 13, stk. 4, i AVMS-direktivet bør medlemsstaterne underrette Kommissionen om anvendelsen af disse retningslinjer.

---

(1)  I disse retningslinjer forstås henvisningerne til »AVMS-direktivet« som henvisninger til direktiv 2010/13/EU om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktivet om audiovisuelle medietjenester) (EUT L 95 af 15.4.2010, s. 1) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1808 (EUT L 303 af 28.11.2018, s. 69).

(2)  Ved »franchise« forstås en række beslægtede film med det samme fiktive univers.

(3)  Ifølge en undersøgelse foretaget af Det Europæiske Observationsorgan for det Audiovisuelle Område produceres der i EU hovedsagelig korte formater (tv-fiktionstitler med højst 26 episoder). Mere specifikt består 90 % af alle tv-fiktionstitler af højst 26 episoder, og 44 % af disse er tv-film (1-2 episoder). De tegner sig imidlertid kun for en begrænset del, dvs. 33 %, af det samlede antal. Derimod udgør tv-fiktionsprogrammer i langt format blot 10 % af det samlede antal producerede titler, men de tegner sig for 67 % af al produceret tv-fiktion målt i timer. Den samme undersøgelse fremhæver, at kortere formater kan anses for at være »avanceret« tv-fiktion med et potentiale for samproduktioner og eksport, mens lange formater generelt har lavere produktionsomkostninger og en stærkere national baggrund og sandsynligvis et mindre potentiale for grænseoverskridende udnyttelse. Set ud fra dette perspektiv kan beregning på basis af titler og sæsoner have en positiv indvirkning på udbredelsen af europæiske programmer med et reelt grænseoverskridende udnyttelsespotentiale. Se G. Fontaine, TV fiction production in the European Union, European Audiovisual Observatory, Strasbourg, 2017.

(4)  C. Grece, Films in VOD catalogues — Origin, Circulation and Age — Edition 2018, European Audiovisual Observatory, Strasbourg, 2018.

(5)  Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (meddelt under dokumentnummer C(2003) 1422) (EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36).

(6)  http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/key_docs/docs/meg_guidelines.pdf.

(7)  Se navnlig artikel 3 og 6 i henstillingen.

(8)  Se f.eks. »Main OTT SVOD groups in Europe by estimated number of subscribers« (december 2018), der blev offentliggjort som en del af Det Europæiske Observationsorgan for det Audiovisuelle Områdes publikation European Audiovisual Observatory Yearbook 2019, Strasbourg, december 2018.

(9)  Se Revised guidelines for monitoring the application of Articles 16 and 17 of the Audiovisual and Media Services (AVMS) Directive, Doc CC AVMS-direktivet (2011) 2, s. 3.

(10)  A. Schneeberger, The internationalisation of TV audience markets in Europe, European Audiovisual Observatory, Strasbourg, 2019, s. 16.

(11)  Denne form for marked er kendetegnet ved nogle få kanaler med meget store andele (typisk dækker de største 20 % af kanalerne 80 % af publikumsandelen) og et stort antal kanaler med et lille publikum (i gennemsnit har 80 % af tv-kanalerne i Europa en publikumsandel på 2 % eller mindre).

(12)  De kan vurdere, om udbyderen overordnet set er en af de største udbydere, der dækker 80 % af publikumsandelen i det pågældende land.

(13)  Beregnet i overensstemmelse med bestemmelserne i Kommissionens henstilling 2003/361/EF om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder, som der henvises til ovenfor.

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Europa-Kommissionen

| 7.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 223/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 223/17

---

Euroens vekselkurs (1)

6. juli 2020

(2020/C 223/04)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | amerikanske dollar | 1,1325 |
| JPY | japanske yen | 121,78 |
| DKK | danske kroner | 7,4516 |
| GBP | pund sterling | 0,90505 |
| SEK | svenske kroner | 10,4848 |
| CHF | schweiziske franc | 1,0642 |
| ISK | islandske kroner | 157,20 |
| NOK | norske kroner | 10,6218 |
| BGN | bulgarske lev | 1,9558 |
| CZK | tjekkiske koruna | 26,705 |
| HUF | ungarske forint | 352,83 |
| PLN | polske zloty | 4,4689 |
| RON | rumænske leu | 4,8375 |
| TRY | tyrkiske lira | 7,7743 |
| AUD | australske dollar | 1,6230 |
| CAD | canadiske dollar | 1,5333 |
| HKD | hongkongske dollar | 8,7769 |
| NZD | newzealandske dollar | 1,7293 |
| SGD | singaporeanske dollar | 1,5753 |
| KRW | sydkoreanske won | 1 350,51 |
| ZAR | sydafrikanske rand | 19,2761 |
| CNY | kinesiske renminbi yuan | 7,9498 |
| HRK | kroatiske kuna | 7,5610 |
| IDR | indonesiske rupiah | 16 328,00 |
| MYR | malaysiske ringgit | 4,8441 |
| PHP | filippinske pesos | 55,871 |
| RUB | russiske rubler | 81,3769 |
| THB | thailandske bath | 35,158 |
| BRL | brasilianske real | 5,9745 |
| MXN | mexicanske pesos | 25,1207 |
| INR | indiske rupee | 84,4535 |

Valuta

Kurs

USD

amerikanske dollar

1,1325

JPY

japanske yen

121,78

DKK

danske kroner

7,4516

GBP

pund sterling

0,90505

SEK

svenske kroner

10,4848

CHF

schweiziske franc

1,0642

ISK

islandske kroner

157,20

NOK

norske kroner

10,6218

BGN

bulgarske lev

1,9558

CZK

tjekkiske koruna

26,705

HUF

ungarske forint

352,83

PLN

polske zloty

4,4689

RON

rumænske leu

4,8375

TRY

tyrkiske lira

7,7743

AUD

australske dollar

1,6230

CAD

canadiske dollar

1,5333

HKD

hongkongske dollar

8,7769

NZD

newzealandske dollar

1,7293

SGD

singaporeanske dollar

1,5753

KRW

sydkoreanske won

1 350,51

ZAR

sydafrikanske rand

19,2761

CNY

kinesiske renminbi yuan

7,9498

HRK

kroatiske kuna

7,5610

IDR

indonesiske rupiah

16 328,00

MYR

malaysiske ringgit

4,8441

PHP

filippinske pesos

55,871

RUB

russiske rubler

81,3769

THB

thailandske bath

35,158

BRL

brasilianske real

5,9745

MXN

mexicanske pesos

25,1207

INR

indiske rupee

84,4535

---

(1)  Kilde: Referencekurs offentliggjort af Den Europæiske Centralbank.

---

V Øvrige meddelelser

PROCEDURER VEDRØRENDE GENNEMFØRELSEN AF KONKURRENCEPOLITIKKEN

Europa-Kommissionen

| 7.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 223/18 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 223/18

---

Anmeldelse af en planlagt fusion

(Sag M.9880 — Permira/Warburg/Tilney/Smith & Williamson)

Behandles eventuelt efter den forenklede procedure

(EØS-relevant tekst)

(2020/C 223/05)

1.

Anmeldelsen vedrører følgende virksomheder:

| — | Permira Holdings Limited (»Permira«, Guernsey) |
| --- | --- |

—

Permira Holdings Limited (»Permira«, Guernsey)

| — | Warburg Pincus LLC (»Warburg Pincus«, USA) |
| --- | --- |

—

Warburg Pincus LLC (»Warburg Pincus«, USA)

| — | Tilney Group Limited (»Tilney«, Det Forenede Kongerige), der i sidste instans kontrolleres af Permira Holdings Limited (»Permira«, Guernsey) |
| --- | --- |

—

Tilney Group Limited (»Tilney«, Det Forenede Kongerige), der i sidste instans kontrolleres af Permira Holdings Limited (»Permira«, Guernsey)

| — | Smith & Williamson Holdings Limited (»Smith & Williamson«, Det Forenede Kongerige). |
| --- | --- |

—

Smith & Williamson Holdings Limited (»Smith & Williamson«, Det Forenede Kongerige).

Permira og Warburg Pincus erhverver fælles kontrol, jf. fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b), og artikel 3, stk. 4, over hele Smith & Williamson og Tilney. Den planlagte fusion gennemføres gennem opkøb af aktier.

2.

| — | Permira er en kapitalfond, der leverer tjenesteydelser inden for investeringsforvaltning til en række investeringsfonde. |
| --- | --- |

—

Permira er en kapitalfond, der leverer tjenesteydelser inden for investeringsforvaltning til en række investeringsfonde.

| — | Warburg Pincus' porteføljevirksomheder er aktive i en række sektorer, bl.a. energi, finansielle tjenesteydelser, sundhedspleje, industri- og erhvervstjenester, teknologi, medier og telekommunikation |
| --- | --- |

—

Warburg Pincus' porteføljevirksomheder er aktive i en række sektorer, bl.a. energi, finansielle tjenesteydelser, sundhedspleje, industri- og erhvervstjenester, teknologi, medier og telekommunikation

| — | Tilney er en uafhængig formueforvaltningsvirksomhed med hovedkontor i London og kontorer i hele Det Forenede Kongerige. Virksomheden er primært aktiv inden for ydelse af finansielle planlægnings-, investeringsforvaltnings- og rådgivningstjenester til private kunder. |
| --- | --- |

—

Tilney er en uafhængig formueforvaltningsvirksomhed med hovedkontor i London og kontorer i hele Det Forenede Kongerige. Virksomheden er primært aktiv inden for ydelse af finansielle planlægnings-, investeringsforvaltnings- og rådgivningstjenester til private kunder.

| — | Smith & Williamson er en uafhængig udbyder af finansielle og professionelle tjenester med hovedkontor i London og kontorer i hele Det Forenede Kongerige og Irland. Smith & Williamson tilbyder professionelle og finansielle tjenester samt investeringsforvaltningstjenester til enkeltpersoner og virksomheder. |
| --- | --- |

—

Smith & Williamson er en uafhængig udbyder af finansielle og professionelle tjenester med hovedkontor i London og kontorer i hele Det Forenede Kongerige og Irland. Smith & Williamson tilbyder professionelle og finansielle tjenester samt investeringsforvaltningstjenester til enkeltpersoner og virksomheder.

3.

Det bemærkes, at denne sag eventuelt vil blive behandlet efter den forenklede procedure i overensstemmelse med meddelelse fra Kommissionen om en forenklet procedure for behandling af bestemte fusioner efter Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (2).

4.

Alle bemærkninger skal være Kommissionen i hænde senest 10 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse. Angiv altid referencen:

M.9880 — Permira/Warburg/Tilney/Smith & Williamson

Bemærkningerne kan sendes til Kommissionen pr. e-mail, fax eller brev. Benyt venligst følgende kontaktoplysninger:

E-mail: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fax +32 22964301

Postadresse:

| Europa-Kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet for Konkurrence |
| Registreringskontoret for fusioner |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIEN |

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Registreringskontoret for fusioner

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1 (»fusionsforordningen«).

1

(2)  EUT C 366 af 14.12.2013, s. 5.

2

---

ANDET

Europa-Kommissionen

| 7.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 223/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 223/20

---

Offentliggørelse af en ansøgning om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2020/C 223/06)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1), inden for en frist på tre måneder fra datoen for denne offentliggørelse.

ANSØGNING OM GODKENDELSE AF EN VÆSENTLIG ÆNDRING AF VARESPECIFIKATIONEN FOR EN BESKYTTET OPRINDELSESBETEGNELSE ELLER EN BESKYTTET GEOGRAFISK BETEGNELSE

Ansøgning om godkendelse af en ændring, jf. artikel 53, stk. 2, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

»Casciotta d'Urbino«

EU-nr.: PDO-IT-0005-AM01 – 30.7.2018

BOB (X) BGB ( )

1.   Ansøgende sammenslutning og legitim interesse

Consorzio di Tutela Casciotta d'Urbino DOP (konsortiet til beskyttelse af »Casciotta d'Urbino« BOB), Via Corbara 81, 61030 Colli Metauro (Pesaro e Urbino, Italien), tlf. 0721 879832, fax 0721 879807, e-mail: casciottadiurbino@.it

Konsortiet til beskyttelse af »Casciotta d'Urbino« BOB er stiftet af producenter af osten »Casciotta d'Urbino«. Sammenslutningen er berettiget til at indgive en ansøgning om ændring i henhold til artikel 13, stk. 1, i dekret nr. 12511 af 14. oktober 2013 fra det italienske ministerium for landbrug, fødevarer og skovbrug.

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3.   Afsnit i varespecifikationen, som berøres af ændringen

| ☐ | Produktets betegnelse |
| --- | --- |

☐

Produktets betegnelse

| ☒ | Beskrivelse af produktet |
| --- | --- |

☒

Beskrivelse af produktet

| ☒ | Geografisk område |
| --- | --- |

☒

Geografisk område

| ☒ | Bevis for oprindelse |
| --- | --- |

☒

Bevis for oprindelse

| ☒ | Produktionsmetode |
| --- | --- |

☒

Produktionsmetode

| ☐ | Tilknytning |
| --- | --- |

☐

Tilknytning

| ☒ | Mærkning |
| --- | --- |

☒

Mærkning

| ☒ | Andet: Artiklerne i specifikationen er omdøbt, og der er tilføjet nogle artikler om betegnelsen og kontrolinstansen. |
| --- | --- |

☒

Andet: Artiklerne i specifikationen er omdøbt, og der er tilføjet nogle artikler om betegnelsen og kontrolinstansen.

4.   Type ændring

| ☐ | Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB. |
| --- | --- |

☐

Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB.

| ☒ | Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB, for hvilken der ikke er offentliggjort et enhedsdokument (eller tilsvarende). |
| --- | --- |

☒

Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB, for hvilken der ikke er offentliggjort et enhedsdokument (eller tilsvarende).

5.   Ændring(er)

»Casciotta d'Urbino« BOB blev registreret i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1107/96 efter den procedure, der er fastlagt i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92.

Oplysninger om den omhandlede BOB findes i dekret af 4. august 1993 fra det italienske ministerium for landbrug, fødevarer og skovbrug i form af et sammendrag og en fem sider lang rapport.

Denne ændring består derfor i at indarbejde alle oplysningerne i disse dokumenter i varespecifikationen og dermed bringe denne i overensstemmelse med forordningen.

Beskrivelse af produktet

Ændringen vedrører artikel 2 i specifikationen (dekret af 4. august 1995 fra ministeriet for landbrug, fødevarer og skovbrug), nu punkt 3.2 i enhedsdokumentet.

| — | Den øvre grænse for højden på de hele oste hæves. |
| --- | --- |

—

Den øvre grænse for højden på de hele oste hæves.

Den nuværende ordlyd:

»Ostens højde er 5-7 cm«

erstattes af følgende ordlyd:

»Ostens højde er 5-9 cm«.

Som inspektionerne har vist gennem årene, kan osten være højere end de 7 cm, som i øjeblikket er angivet i specifikationen, mens kravene til diameter og vægt er uændrede.

Dette mål korrigeres, så ostene ikke bliver frasorteret som uoverensstemmende blot på grund af en fejl under udarbejdelsen af varespecifikationen, der primært skyldes, at de dengang tilgængelige data ikke var fuldt repræsentative for de reelle omstændigheder i produktionen af »Casciotta d'Urbino«.

| — | Følgende tilføjes:

  »Ethvert stof, som efter gældende regler er tilladt, må anvendes til at overfladebehandle ostene. Denne overflade (skorpen) kan ikke spises.« |
| --- | --- |

—

Følgende tilføjes:

»Ethvert stof, som efter gældende regler er tilladt, må anvendes til at overfladebehandle ostene. Denne overflade (skorpen) kan ikke spises.«

Selv om denne praksis, der findes blandt nogle osteproducenter, ikke er forbudt i den nuværende specifikation, forekommer det tilrådeligt at tilføje denne udtrykkelige henvisning.

Geografisk område

Geografisk område

Det geografiske område tilpasses til at afspejle administrative ændringer og specificere, at visse kommuner hører under provinsen Rimini. Ændringen vedrører artikel 1 i specifikationen (dekret af 4. august 1995 fra ministeriet for landbrug, fødevarer og skovbrug), punkt (f) i resuméet, punkt 4 i enhedsdokumentet.

Den nuværende ordlyd:

»Casciotta d'Urbino« fremstilles og modnes i provinsen Pesaro e Urbino, som også er oprindelsesområde for den anvendte mælk

erstattes af følgende ordlyd:

»Casciotta d'Urbino« fremstilles og modnes i provinsen Pesaro e Urbino og i kommunerne Novafeltria, Talamello, Sant'Agata Feltria, Casteldelci, Maiolo, San Leo og Pennabilli i provinsen Rimini. Dette er også oprindelsesområdet for den anvendte mælk.

Det geografiske område er som sådan ikke ændret, men visse kommuner, som indgik i provinsen Pesaro e Urbino, da betegnelsen blev registreret, hører nu under provinsen Rimini.

Bevis for oprindelse

Bevis for oprindelse

En specifik artikel om bevis for oprindelsen, som ikke findes i den nuværende varespecifikation, tilføjes.

Denne artikel har følgende ordlyd:

»Artikel 4

Bevis for oprindelse

Alle faser af produktionsprocessen overvåges, og alt input og output registreres. Dette sikrer produktets sporbarhed, som også underbygges ved at registrere landbrugere, osteproducenter, modningsvirksomheder, udskæringsvirksomheder og emballeringsvirksomheder i registre hos kontrolinstansen og ved at sikre, at alle producerede mængder straks anmeldes. Alle fysiske og juridiske personer, der registreres i de relevante registre, er underlagt kontrolinstansens kontrol i henhold til bestemmelserne i varespecifikationen og den tilhørende kontrolplan.«

Tilføjelsen af bevis for oprindelsen bringer varespecifikationen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1151/2012.

Produktionsmetode

Produktionsmetode

| — | Første afsnit i artikel 2 i varespecifikationen ændres, idet følgende slettes:






  — | beskrivelsen af osten som en »eftervarmet ost« |
| --- | --- | --- |

—

Første afsnit i artikel 2 i varespecifikationen ændres, idet følgende slettes:

—

beskrivelsen af osten som en »eftervarmet ost«

| — | ordene »fra to daglige malkninger«. |
| --- | --- |

—

ordene »fra to daglige malkninger«.

Den nuværende ordlyd:

»Casciotta d'Urbino« er en eftervarmet ost fremstillet af mælk – 70-80 % sødmælk fra får og de resterende 20-30 % sødmælk fra køer fra to daglige malkninger — fra området, jf. artikel 3.

erstattes med:

»Casciotta d'Urbino« er en ost fremstillet af mælk – 70-80 % sødmælk fra får og 20-30 % sødmælk fra køer — fra området, jf. artikel 3.

Begrundelsen for at slette ordet »eftervarmet« er, at »Casciotta d'Urbino« ikke opfylder kravene i definitionen af en »eftervarmet ost« (formaggio a pasta semicotta) i de mest udbredte klassifikationer. Gennem årene har denne definition forårsaget en del problemer i kontrolfasen. Fjernelsen af dette ord korrigerer derfor en unøjagtighed i den nuværende varespecifikation og ændrer ikke produktets egenart eller egenskaber.

Fjernelsen af henvisningen til to daglige malkninger afspejler behovet for at indføre muligheden for at anvende robotmalkningssystemer.

Som mange års prøver har vist, er det tilstrækkeligt at kontrollere, at osten overholder det krævede fedt/kasein-forhold, for at sikre, at den har de egenskaber, der er fastlagt i varespecifikationen. Anvendelsen af robotmalkningssystemer har ingen indflydelse på mælkens egenskaber i teknisk eller videnskabelig henseende, mens dyrevelfærdsstandarderne forbedres.

| — | Oplysninger om husdyrracer og foder, som hidtil kun har været at finde i dokumenter hos konsortiet til beskyttelse af »Casciotta d'Urbino«, indarbejdes i specifikationen. |
| --- | --- |

—

Oplysninger om husdyrracer og foder, som hidtil kun har været at finde i dokumenter hos konsortiet til beskyttelse af »Casciotta d'Urbino«, indarbejdes i specifikationen.

Listen over racer i det register, der henvises til i det materiale, som ligger til grund for registreringen af betegnelsen »Casciotta d'Urbino«, må faktisk anses for at være en repræsentativ snarere end udtømmende liste over fåreracer på bedrifterne på registreringstidspunktet.

I den dokumentation, der ledsagede registreringsansøgningen og blev arkiveret hos Kommissionen, nævnes ikke kvægracer, men dog følgende fåreracer: Sarda, Sopravvissana, Gentile di Puglia, Vissana og Merino.

De mere omfattende og detaljerige dokumenter fra producentforeningen henviser til følgende:

fåreracer: Sarda, Sopravvissana, Gentile di Puglia, Merino, Comisana, Massese, Vissana, Cornella White, Fabrianese og Pinzirita og krydsninger heraf

kvægracer: Frisona Italiana, Bruna Italiana, Pezzata Rossa Italiana og Jersey og krydsninger heraf.

Den fulde liste over fåre- og kvægracer, hvis mælk anvendes til fremstilling af »Casciotta d'Urbino«, tilføjes således til specifikationen i den foreslåede ordlyd.

Det foreslås også at tilføje følgende fåreracer: Delle Langhe, Lacaune og Assaf.

Tilføjelsen af de ovennævnte racer er også begrundet i deres tilpasning til delvist staldophold. I omtrent ti år har bedrifterne nemlig være udsat for hyppige og ødelæggende angreb fra ulve, der strejfer om i området, selv om dagen, hvilket har tvunget landbrugerne til at forkorte græsningsperioderne og foretrække racer, som er bedre tilpasset til at blive holdt indendørs om nødvendigt.

Følgende nye ordlyd tilføjes:

»Fåreracerne er: Sarda, Sopravvissana, Gentile di Puglia, Merino, Comisana, Massese, Vissana, Cornella White, Fabrianese, Delle Langhe, Lacaune, Assaf og Pinzirita og krydsninger heraf.

Komælken kommer fra Frisona Italiana, Bruna Italiana, Pezzata Rossa Italiana og Jersey og krydsninger heraf.«

Med hensyn til foder hedder det i teksten:

»Husdyr kan holdes i stald eller på græs.

Mindst 50 % af malkekvægets grundration bestående af grøntfoder (frisk eller tørret), foder eller kraftfoder skal stamme fra oprindelsesområdet, jf. artikel 3, og anvendes til lakterende køer, goldkøer eller kvier, der er over 7 måneder henne i drægtighedsperioden. Mindst 75 % af tørstoffet i de foderplanter, der indgår i den daglige foderration, skal stamme fra fodermidler, der er dyrket inden for mælkens produktionsområde, jf. artikel 3. Følgende grøntfoder er tilladt: frisk grøntfoder fra permanente eller midlertidige enge, grøntfoderafgrøder, hø fremstillet ved at lade afgrøden tørre på marken, halm, græsensilage, hakket græs og høensilage. Følgende foder er tilladt: korn og kornprodukter, majsmæsk, oliefrø og oliefrøprodukter, knold- og rodfrugter, tørfoder og produkter fra sukkerindustrien såsom melasse og/eller afledte produkter heraf, alene som hjælpestoffer og smagsstoffer op til en grænse på 2,5 % af tørstoffet i den daglige foderration. Følgende er tillige tilladt: bælgplantefrø og tørret johannesbrød og afledte produkter heraf, fedt, mineralske salte tilladt ifølge gældende lovgivning og tilsætningsstoffer såsom vitaminer, sporstoffer, aminosyrer, smagsstoffer og antioxidanter tilladt ifølge gældende lovgivning med det supplerende krav, at de anvendte antioxidanter og smagsstoffer skal være naturlige eller naturidentiske. Anvendelse af inaktivt ølgær i forblandinger af fødevaretilsætningsstoffer er også tilladt.

Mindst 50 % af fårets grundration består af grøntfoder (frisk eller tørret), foder og/eller kraftfoder, og mindst 50 % heraf skal stamme fra oprindelsesområdet, jf. artikel 3. Mindst 75 % af tørstoffet i de foderplanter, der indgår i den daglige foderration, skal stamme fra fodermidler, der er dyrket inden for mælkens produktionsområde, jf. artikel 3.

Hverken kvægets eller fårenes foder kommer 100 % fra det geografiske område, fordi området i øjeblikket på grund af den gradvise nedlægning af landbrug og de geografiske og klimatiske forhold aktuelt ikke kan eller i fremtiden ikke kan forventes at kunne opfylde bedrifternes fulde foderbehov. Da der ikke er mulighed for at erstatte dette foder med andet kvalitetsfoder fra området, er det derfor nødvendigt at tillade anvendelse af grøntfoder, kraftfoder og tilskudsfoder fra andre områder. Disse fodertyper er let nedbrydelige og opløselige (foder med en partikelstørrelse på under 0,8 cm) og giver energi (primært i form af langsomme kulhydrater som stivelse) og lettilgængeligt protein til mikrobiomet. Da deres rolle er begrænset til en fysiologisk funktion til støtte for dette mikrobiom, har de ingen indvirkning på mælkens egenskaber eller på »Casciotta d'Urbino«. Indtagelsen af en næringsrig, grøntfoderbaseret grundration, hvor mindst 75 % af tørstoffet i de foderplanter, der indgår i den daglige foderration, produceres i området, bidrager til de kemiske og sensoriske egenskaber i råvaren og det færdige produkt. Det danner derfor en væsentlig forbindelse mellem råvaren, det færdige produkt og området.«

Denne ændring bringer varespecifikationen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1151/2012.

| — | Ændring af artikel 2(a) i den nuværende specifikation: |
| --- | --- |

—

Ændring af artikel 2(a) i den nuværende specifikation:

I denne artikel specificeres det fremover, at mælken kan være rå eller pasteuriseret. Desuden tillades anvendelse af starterkultur. Sætningen, der beskriver etapen efter dannelsen af koaglet, er også blevet omformuleret.

Den nuværende ordlyd:

Fåremælken og komælken koagulerer ved ca. 35 °C ved hjælp af flydende og/eller tørret løbe. Ostene presses ved håndkraft i passende forme ved hjælp af den karakteristiske teknik.

erstattes af følgende ordlyd:

Den rå eller pasteuriserede fåremælk og komælk koagulerer ved ca. 35 °C ved hjælp af flydende og/eller tørret løbe. Der må også anvendes syrevækkere. Ostemassen fyldes i passende forme, så vallen kan presses ud.

Eftersom den nuværende specifikation ikke angiver noget om, hvorvidt mælken skal være rå eller varmebehandlet, er det fundet hensigtsmæssigt at specificere (herunder for at muliggøre korrekt overvågning), at den anvendte mælk skal være enten rå eller varmebehandlet. Dette har altid været praksis i fremstillingen af »Casciotta d'Urbino«.

Den generelle forbedring af mælkens mikrobiologiske kendetegn de seneste år har medført et betydeligt fald i bakterieindholdet, som i visse tilfælde har skabt problemer i koagulerings- og modningsfasen. For at løse disse potentielle problemer indeholder specifikationen nu den mulighed at anvende mælkesyrekulturer.

| — | Artikel 2(b) ændres. |
| --- | --- |

—

Artikel 2(b) ændres.

Den nuværende ordlyd:

»Osteproducenterne kan enten tørsalte ostene eller skifte mellem saltlage og tørsaltning. Osten skal modne i 20-30 dage ved en temperatur på 10-14 °C og en relativ luftfugtighed på 80-90 % afhængigt af ostens størrelse.«

erstattes af følgende ordlyd:

»Saltning: Osteproducenterne kan enten tørsalte ostene eller lægge dem i saltlage. Osten skal modne i 15-30 dage ved en temperatur på 8-14 °C og en relativ luftfugtighed på 80-90 % afhængigt af ostens størrelse.«

Beskrivelsen af saltningsmetoderne er blevet omformuleret, minimumsmodningsperioden er blevet nedsat fra 20 til 15 dage, og minimumsmodningstemperaturen er blevet nedsat fra 10 °C til 8 °C.

Når producenterne valgte ordet »skifte« i specifikationen, var det i den hensigt at gøre disse to metoder til »alternativer« til hinanden, dvs. osteproducenterne kunne vælge mellem dem. Det er derfor blevet besluttet at forenkle beskrivelsen af denne produktionsetape for at undgå misforståelser.

De teknologiske fremskridt, som osteproducenterne har indført gennem årene, herunder tilpasninger for at overholde EU's sundheds- og hygiejneforskrifter, har forbedret produktionsprocessen, så de standarder, der er fastlagt i varespecifikationen for »Casciotta d'Urbino«, kan overholdes med en kortere modningstid.

Nedsættelsen af modningstemperaturen var nødvendig, fordi anvendelsen af mere præcise termometre de seneste år i de lokaler, hvor »Casciotta d'Urbino« modnes, har vist, at der er behov for at revidere denne parameter for at forhindre, at et produkt ikke overholder egenskaberne ved »Casciotta d'Urbino«.

Tilknytning

Tilknytning

I varespecifikationen indsættes også en specifik artikel om tilknytningen, som hidtil kun er fremgået af resuméet. Oplysningerne fra litra d) og f) i resuméet skal derfor tilføjes i specifikationen som artikel 6 med overskriften »Tilknytning til det geografiske område«. Desuden er der tilføjet nogle oplysninger i henhold til EU-forordningen.

Følgende nye artikel tilføjes:

»Artikel 6

Tilknytning til det geografiske område

Den geografiske tilknytning stammer fra lokalområdets specifikke jordbund og klimatiske forhold samt landbrugsmetoden, som primært består i græsning på lokale græsgange. Den rationelle anvendelse af græsgange, der er eller kan blive meget udpinte, forebygger overudnyttelse og forbedrer græsgangenes egenskaber ved at sikre en bedre balance i jordbrugs-skovbrugs-græsningssystemet. En medvirkende årsag er den øgede brug af ekstensiv dyrkning af afgrøder, som sammen med opretholdelsen af landbrugsland og skovbrugsland kendetegner sammensætningen heraf og giver mælken og dermed osten dens karakteristiske aroma og smag. Blandt de nævneværdige menneskelige faktorer er ostens historiske eksistens, og hvordan den har bredt sig i hele det afgrænsede område.

Nærmere betegnet går traditionen med fåre- og kvægbrug helt tilbage til 1500-tallet, dengang dette landbrugsmønster blev begunstiget ifølge den politik, der blev ført af hertugen af Montefeltro og hertugen af Rovere for at begrænse stadeflytning inden for deres jorder.

Der findes en stor mængde dokumentation tilbage fra renæssancen for, at osten historisk har eksisteret i det afgrænsede område.

Produktets særegenhed stammer fra dets størrelse, vægt og højde, som er tæt knyttet til anvendelsen af forme af terrakotta og keramik med en lukket konveks bund og et lille hul til afdrypning af vallen, hvilket er typisk for Urbania-området.

Et andet, meget specifikt træk er sammensætningen af den mælkeblanding, der bruges til fremstilling af osten (70 % fåremælk og 30 % komælk).

Produktionsmetoderne, de århundredgamle traditioner og de klimatiske og miljømæssige forhold giver dette produkt dets særlige organoleptiske egenskaber og handelsmæssige kendetegn. »Casciotta d'Urbino« har en tynd skorpe, som efter modning typisk er blevet stråfarvet. Når osten skæres op, har den en hvidligt stråfarvet ostemasse, en blød og smuldrende tekstur og er kendetegnet ved let spredt hulsætning (hullerne, kaldet »buchini«, dannes naturligt af frigivne luftarter under gæringen). Da »Casciotta d'Urbino« ikke modnes, bevarer den den typiske smag af frisk mælk, som tydeligt kommer til udtryk i den friske og aromatiske duft. »Casciotta d'Urbino« har en sød, fyldig og behageligt syrlig smag, som er typisk for fåre- og komælk.

Mærkning

Mærkning

Artiklen om, hvordan produktet skal mærkes og markedsføres, udvides (artikel 3 i den nuværende varespecifikation, artikel 8 i den foreslåede specifikation). Specifikationerne af BOB-logoet, som hidtil har været beskrevet i et bilag, er nu også indarbejdet i selve varespecifikationen.

Den nuværende ordlyd:

Når ost med oprindelsesbetegnelsen »Casciotta d'Urbino« overgår til forbrug, skal den mærkes med det logo, der er vist i bilag A (en integrerende del af dette dekret) som en garanti for, at den opfylder alle relevante lovkrav.

erstattes af følgende ordlyd:

Ved overgang til forbrug sælges oste mærket som »Casciotta d'Urbino« BOB hele eller i portioner.

En etiket med information skal påsættes over- eller undersiden af det markedsførte produkt.

Foruden produktets logo, EU-symbolet og den relevante ordlyd (jf. EU-reglerne) og de lovbestemte oplysninger skal denne etiket også angive følgende med tydelige og letlæselige bogstaver:

| — | »Casciotta d'Urbino«, som ikke må oversættes, fulgt enten af forkortelsen (DOP) (eller BOB) eller den fulde ordlyd »Denominazione di Origine Protetta« (beskyttet oprindelsesbetegnelse), som kan oversættes |
| --- | --- |

—

»Casciotta d'Urbino«, som ikke må oversættes, fulgt enten af forkortelsen (DOP) (eller BOB) eller den fulde ordlyd »Denominazione di Origine Protetta« (beskyttet oprindelsesbetegnelse), som kan oversættes

| — | navn, firmanavn og adresse på osteproducenten, modningsvirksomheden og emballeringsvirksomheden. |
| --- | --- |

—

navn, firmanavn og adresse på osteproducenten, modningsvirksomheden og emballeringsvirksomheden.

Produktet kan sælges vakuumpakket, enten helt eller i portioner.

Det er tilladt at henvise til navne, firmanavne eller mærker, blot de ikke er af rosende karakter og ikke vildleder køberen. Det er også tilladt at henvise til andre troværdige og verificerbare kilder, som er tilladt ifølge gældende lovgivning, blot de ikke strider mod denne varespecifikations formål og indhold.

Logoet består af en simpel afbildning af en hel ost, hvoraf en kvart er udskåret. Osten er farvet i to nuancer af strågul (pantone 102 og pantone 100) med en blå kant (pantone Reflex Blue).

Et rødt bånd med svalehale (pantone 032) stikker frem fra undersiden af osten.

Øverst i logoet rundt langs ostens overkant står ordene »Casciotta d'Urbino« (med skrifttypen Futura Bold i pantone Reflex Blue).

Logoet kan tilpasses forskellige anvendelser.

Image 1

Dette forbedrer artiklen ved at tilføje oplysninger, som gør den mere omfattende og lettere for forbrugerne at forstå.

Andet

Andet

| — | En specifik artikel om produktbetegnelsen, som ikke findes i den nuværende varespecifikation, tilføjes. |
| --- | --- |

—

En specifik artikel om produktbetegnelsen, som ikke findes i den nuværende varespecifikation, tilføjes.

Denne artikel har følgende ordlyd:

»Artikel 1

Det er kun tilladt at anvende den beskyttede oprindelsesbetegnelse (BOB) »Casciotta d'Urbino« på oste, som opfylder de betingelser og krav, der er fastlagt i denne varespecifikation.«

| — | En specifik artikel om kontrolinstansen, som ikke findes i den nuværende varespecifikation, tilføjes. |
| --- | --- |

—

En specifik artikel om kontrolinstansen, som ikke findes i den nuværende varespecifikation, tilføjes.

Denne nye artikel har følgende ordlyd:

»Artikel 7

Inspektioner

Inspektioner

I henhold til forordning (EU) nr. 1151/2012 kontrollerer en kontrolinstans, at produktet opfylder kravene i varespecifikationen.

I henhold til forordning (EU) nr. 1151/2012 kontrollerer en kontrolinstans, at produktet opfylder kravene i varespecifikationen.

Inspektioner af, om produktet overholder specifikationens krav, udføres af den offentlige kontrolinstans Autorità Pubblica di Controllo (APC) dell'ASSAM Agenzia per i Servizi nel settore Agroalimentare delle Marche Via (Via dell'Industria n. 1, I-60027 Osimo Stazione (Ancona, Italia), tlf. +39 0718081, fax +39 07185979, e-mail: direzione@assam.marche.it).«

Inspektioner af, om produktet overholder specifikationens krav, udføres af den offentlige kontrolinstans Autorità Pubblica di Controllo (APC) dell'ASSAM Agenzia per i Servizi nel settore Agroalimentare delle Marche Via (Via dell'Industria n. 1, I-60027 Osimo Stazione (Ancona, Italia), tlf. +39 0718081, fax +39 07185979, e-mail: direzione@assam.marche.it).«

Denne ændring bringer varespecifikationen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1151/2012.

| — | Specifikationens artikler er blevet omdøbt, og visse artikler om kontrolinstansen er blevet tilføjet, således at specifikationen nu har følgende struktur: |
| --- | --- |

—

Specifikationens artikler er blevet omdøbt, og visse artikler om kontrolinstansen er blevet tilføjet, således at specifikationen nu har følgende struktur:

Artikel 1 — Produktets betegnelse, artikel 2 — Beskrivelse af produktet, artikel 3 — Geografisk område, artikel 4 — Produktets oprindelse, artikel 5 — Produktionsmetode, artikel 6 — Tilknytning til det geografiske område, artikel 7 — Kontrolinstans, artikel 8— Emballering og mærkning.

Denne ændring gør det muligt at konsolidere alle de ifølge forordningen krævede oplysninger i varespecifikationen, som derved bliver mere læsevenlig.

ENHEDSDOKUMENT

»Casciotta d'Urbino«

»Casciotta d'Urbino«

EU-nr.: PDO-IT-0005-AM01 – 30.7.2018

EU-nr.: PDO-IT-0005-AM01 – 30.7.2018

BOB (X) BGB ( )

BOB (X) BGB ( )

1.   Betegnelse [på en BOB eller BGB]

Betegnelse [på en BOB eller BGB]

»Casciotta d'Urbino«

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3.   Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1.   Produkttype

Produkttype

Kategori 1.3. Oste

3.2.   Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Når »Casciotta d'Urbino« overgår til forbrug, har den følgende egenskaber:

form: lav cylindrisk ost med afrundede sider

størrelse: diameter 12-16 cm og højde 5-9 cm

vægt: 800 til 1200 g afhængigt af ostens størrelse

udseende: tynd skorpe, ca. 1 mm tyk, strågul ved slutningen af modningsprocessen

ostemasse: blød og smuldrende konsistens i midten med let spredt hulsætning, hvidligt stråfarvet ostemasse ses ved udskæring

smag: mild smag, typisk for de anvendte specifikke ostefremstillingsteknikker

fedt i tørstof: mindst 45 %. Produktet forbruges som bordost.

Ethvert stof, som efter gældende regler er tilladt, må anvendes til at overfladebehandle ostene. Denne overflade (skorpen) kan ikke spises.

3.3.   Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

»Casciotta d'Urbino« er en ost fremstillet af sødmælk, heraf 70-80 % fra får og 20-30 % fra køer.

Følgende fåreracer er tilladt: Sarda, Sopravvissana, Gentile di Puglia, Merino, Comisana, Massese, Vissana, Cornella White, Fabrianese, Delle Langhe, Lacaune, Assaf og Pinzirita og krydsninger heraf.

Komælken kommer fra Frisona Italiana, Bruna Italiana, Pezzata Rossa Italiana og Jersey og krydsninger heraf.

Husdyr kan holdes i stald eller på græs.

Mindst 50 % af malkekvægets grundration — bestående af grøntfoder (frisk eller tørret), foder eller kraftfoder — der anvendes til lakterende køer, goldkøer eller kvier, der er over 7 måneder henne i drægtighedsperioden, skal stamme fra oprindelsesområdet, jf. punkt 4. Mindst 75 % af tørstoffet i de foderplanter, der indgår i den daglige foderration, skal stamme fra fodermidler, der er dyrket inden for det afgrænsede geografiske område, jf. artikel 4. Følgende grøntfoder er tilladt: frisk grøntfoder fra permanente eller midlertidige enge, grøntfoderafgrøder, hø fremstillet ved at lade afgrøden tørre på marken, halm, græsensilage, hakket græs og høensilage. Følgende foder er tilladt: korn og kornprodukter, majsmæsk, oliefrø og oliefrøprodukter, knold- og rodfrugter, tørfoder og produkter fra sukkerindustrien såsom melasse og/eller afledte produkter heraf, alene som hjælpestoffer og smagsstoffer op til en grænse på 2,5 % af tørstoffet i den daglige foderration. Følgende er tillige tilladt: bælgplantefrø og tørret johannesbrød og afledte produkter heraf, fedt, mineralske salte tilladt ifølge gældende lovgivning og tilsætningsstoffer såsom vitaminer, sporstoffer, aminosyrer, smagsstoffer og antioxidanter tilladt ifølge gældende lovgivning med det supplerende krav, at de anvendte antioxidanter og smagsstoffer skal være naturlige eller naturidentiske. Anvendelse af inaktivt ølgær i forblandinger af fødevaretilsætningsstoffer er også tilladt.

Mindst 50 % af fårenes grundration — bestående af grøntfoder (frisk eller tørret), foder og/eller kraftfoder — skal stamme fra det afgrænsede geografiske område. Mindst 75 % af tørstoffet i de foderplanter, der indgår i den daglige foderration, skal stamme fra fodermidler, der er dyrket inden for mælkens produktionsområde, jf. punkt 4.

Hverken kvægets eller fårenes foder kommer 100 % fra det geografiske område, fordi området i øjeblikket på grund af den gradvise nedlægning af landbrug og de geografiske og klimatiske forhold aktuelt ikke kan eller i fremtiden ikke kan forventes at kunne opfylde bedrifternes fulde foderbehov. Da der ikke er mulighed for at erstatte dette foder med andet kvalitetsfoder fra området, er det derfor nødvendigt at tillade anvendelse af grøntfoder, kraftfoder og tilskudsfoder fra andre områder. Disse fodertyper er let nedbrydelige og opløselige (foder med en partikelstørrelse på under 0,8 cm) og giver energi (primært i form af langsomme kulhydrater som stivelse) og lettilgængeligt protein til mikrobiomet. Da deres rolle er begrænset til en fysiologisk funktion til støtte for dette mikrobiom, har de ingen indvirkning på mælkens egenskaber eller på »Casciotta d'Urbino«. Indtagelsen af en næringsrig, grøntfoderbaseret grundration, hvor mindst 75 % af tørstoffet i de foderplanter, der indgår i den daglige foderration, produceres i området, bidrager til de kemiske og sensoriske egenskaber i råvaren og det færdige produkt. Det danner derfor en væsentlig forbindelse mellem råvaren, det færdige produkt og området.

3.4.   Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle etaper af produktionsprocessen (opdræt af kvæg, malkning, ostefremstilling og modning) skal finde sted i det afgrænsede geografiske område.

3.5.   Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

Ved overgang til forbrug sælges oste mærket som »Casciotta d'Urbino« BOB hele eller i portioner. Produktet kan sælges vakuumpakket, enten helt eller i portioner.

3.6.   Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

En etiket med information skal påsættes over- eller undersiden af det markedsførte produkt.

Foruden produktets logo, EU-symbolet og den relevante ordlyd (jf. EU-reglerne) og de lovbestemte oplysninger skal der på denne etiket også angivesfølgende med tydelige og letlæselige bogstaver:

| — | »Casciotta d'Urbino«, som ikke må oversættes, fulgt enten af forkortelsen (DOP) (eller BOB) eller den fulde ordlyd »Denominazione di Origine Protetta« (beskyttet oprindelsesbetegnelse), som kan oversættes |
| --- | --- |

—

»Casciotta d'Urbino«, som ikke må oversættes, fulgt enten af forkortelsen (DOP) (eller BOB) eller den fulde ordlyd »Denominazione di Origine Protetta« (beskyttet oprindelsesbetegnelse), som kan oversættes

| — | navn, firmanavn og adresse på osteproducenten, modningsvirksomheden og emballeringsvirksomheden. |
| --- | --- |

—

navn, firmanavn og adresse på osteproducenten, modningsvirksomheden og emballeringsvirksomheden.

Det er tilladt at henvise til navne, firmanavne eller mærker, blot de ikke er af rosende karakter og ikke vildleder køberen. Det er også tilladt at henvise til andre troværdige og verificerbare kilder, som er tilladt ifølge gældende lovgivning, blot de ikke strider mod denne varespecifikations formål og indhold.

Logoet består af en simpel afbildning af en hel ost, hvoraf en kvart er udskåret. Osten er farvet i to nuancer af strågul (pantone 102 og pantone 100) med en blå kant (pantone Reflex Blue).

Et rødt bånd med svalehale (pantone 032) stikker frem fra undersiden af osten.

Øverst i logoet rundt langs ostens overkant står ordene »Casciotta d'Urbino« (med skrifttypen Futura Bold i pantone Reflex Blue).

Logoet kan tilpasses forskellige anvendelser.

Image 2

4.   Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

»Casciotta d'Urbino« fremstilles og modnes i provinsen Pesaro e Urbino og i kommunerne Novafeltria, Talamello, Sant'Agata Feltria, Casteldelci, Maiolo, San Leo og Pennabilli i provinsen Rimini. Dette er også oprindelsesområdet for den anvendte mælk.

5.   Tilknytning til det geografiske område

Tilknytning til det geografiske område

Den geografiske tilknytning stammer fra lokalområdets specifikke jordbund og klimatiske forhold samt landbrugsmetoden, som primært består i græsning på lokale græsgange. Den rationelle anvendelse af græsgange, der er eller kan blive meget udpinte, forebygger overudnyttelse og forbedrer græsgangenes egenskaber ved at sikre en bedre balance mellem jordbrugs-, skovbrugs- og græsningsarealer. En medvirkende årsag er den øgede brug af ekstensiv dyrkning af afgrøder, som sammen med opretholdelsen af landbrugsland og skovbrugsland kendetegner sammensætningen heraf og giver mælken og dermed osten dens karakteristiske aroma og smag. Blandt de nævneværdige menneskelige faktorer er ostens historiske eksistens, og hvordan den har bredt sig i hele det afgrænsede område.

Nærmere betegnet går traditionen med fåre- og kvægbrug helt tilbage til 1500-tallet, dengang dette landbrugsmønster blev begunstiget ifølge den politik, der blev ført af hertugen af Montefeltro og hertugen af Rovere for at begrænse stadeflytning inden for deres jorder.

Der findes en stor mængde dokumentation tilbage fra renæssancen for, at osten historisk har eksisteret i det afgrænsede område.

Produktets særegenhed stammer fra dets størrelse, vægt og højde, som er tæt knyttet til anvendelsen af forme af terrakotta og keramik med en lukket konveks bund og et lille hul til afdrypning af vallen, hvilket er typisk for Urbania-området.

Et andet, meget specifikt træk er sammensætningen af den mælkeblanding, der bruges til fremstilling af osten (70 % fåremælk og 30 % komælk).

Produktionsmetoderne, de århundredgamle traditioner og de klimatiske og miljømæssige forhold giver dette produkt dets særlige organoleptiske egenskaber og handelsmæssige kendetegn. »Casciotta d'Urbino« har en tynd skorpe, som efter modning typisk er blevet stråfarvet. Når osten skæres op, har den en hvidligt stråfarvet ostemasse, en blød og smuldrende tekstur og er kendetegnet ved let spredt hulsætning (hullerne, kaldet »buchini«, dannes naturligt af frigivne luftarter under gæringen). Da »Casciotta d'Urbino« ikke modnes, bevarer den den typiske smag af frisk mælk, som er særlig tydelig i den friske og aromatiske duft. »Casciotta d'Urbino« har en sød, fyldig og behageligt syrlig smag, som er typisk for fåre- og komælk.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014)

Den konsoliderede udgave af varespecifikationen kan ses på webstedet: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

eller

ved at gå direkte til hjemmesiden for ministeriet for landbrugs-, fødevare- og skovbrugspolitik (www.politicheagricole.it), klikke på »Qualità«, dernæst på »Prodotti DOP, IGP e STG« (til venstre på skærmen) og til sidst på »Disciplinari di Produzione all'esame dell'UE«.

---

(1)  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

1

---

| 7.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 223/31 |
| --- | --- | --- | --- |

7.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 223/31

---

Offentliggørelse af en ansøgning om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2020/C 223/07)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1), senest tre måneder efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse.

ANSØGNING OM GODKENDELSE AF EN VÆSENTLIG ÆNDRING AF VARESPECIFIKATIONEN FOR EN BESKYTTET OPRINDELSESBETEGNELSE ELLER EN BESKYTTET GEOGRAFISK BETEGNELSE

Ansøgning om godkendelse af en ændring i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

»PeperonE di Senise«

EU-nr.: PGI-IT-1532-AM01 — 5.9.2019

BOB ( ) BGB (X)

1.   Ansøgende sammenslutning og legitim interesse

Consorzio di Tutela del Peperone di Senise IGP

Contrada Mercato CO Casa Comunale, Snc

85038 Senise (provinsen Potenza)

ITALIEN

info@peperonediseniseigp.it

Consorzio di Tutela del Peperone di Senise IGP (konsortiet til beskyttelse af Peperone di Senise BGB) er berettiget til at indgive en ansøgning om ændring i medfør af artikel 13, stk. 1, i dekret nr. 12511 af 14. oktober 2013 fra ministeriet for landbrug, fødevarer og skovbrug.

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3.   Afsnit i varespecifikationen, som berøres af ændringen

| ☒ | Produktets betegnelse |
| --- | --- |

☒

Produktets betegnelse

| ☒ | Beskrivelse af produktet |
| --- | --- |

☒

Beskrivelse af produktet

| ☐ | Geografisk område |
| --- | --- |

☐

Geografisk område

| ☐ | Bevis for oprindelse |
| --- | --- |

☐

Bevis for oprindelse

| ☒ | Produktionsmetode |
| --- | --- |

☒

Produktionsmetode

| ☐ | Tilknytning |
| --- | --- |

☐

Tilknytning

| ☒ | Mærkning |
| --- | --- |

☒

Mærkning

| ☐ | Andet [angives nærmere] |
| --- | --- |

☐

Andet [angives nærmere]

4.   Type ændring

| ☐ | Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB. |
| --- | --- |

☐

Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB.

| ☒ | Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB, for hvilken der ikke er offentliggjort et enhedsdokument (eller tilsvarende). |
| --- | --- |

☒

Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB, for hvilken der ikke er offentliggjort et enhedsdokument (eller tilsvarende).

5.   Ændring(er)

Produktets betegnelse

Betegnelsen »Peperone di Senise« ændres til »Peperoni di Senise«.

I punkt 3 i resuméet af 25. marts 1996 blev stavemåden »Peperone di Senise« angivet i stedet for »Peperoni di Senise«, som den fremgår af både litra f) i resuméet og i hele varespecifikationen, i forbindelse med den betegnelse, for hvilken Italien ansøgte om registrering i 1996 i henhold til den registreringsprocedure, der er fastlagt i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92.

Formålet med denne ændring er at harmonisere de to dokumenter og at undgå forvirring over, hvilken betegnelse der er korrekt at anvende til beskrivelsen af dette produkt.

Beskrivelse af produktet

Artikel 6 i varespecifikationen

| 1. | De tre typer peberfrugt (»spids«, »stub« og »krogformet«) har følgende »salgsklar farve«:







  »— grøn; |
| --- | --- |

1.

»— grøn;

| — rødlilla« |
| --- |

— rødlilla«

erstattes af:

»salgsklar farve: fra grøn til rødlilla«.

Ændringen tager højde for produktets gradvise ændring i farven fra grøn til rød under modningen.

| 2. | Følgende sætning:
  »Det tørrede produkt skal trækkes på snor:






  — | lange snore (»serte«)/guirlander (»collane«) af varierende længde fra 1,5 til 2,0 m med frugterne (af samme form som friske peberfrugter) arrangeret i en spiral, hvor hver peberfrugt placeres i en vinkel på 120° i forhold til den næste. Vandindholdet må ikke overstige 10-12 %, og peberfrugterne skal være bordeauxfarvede.« |
| --- | --- | --- |

2.

»Det tørrede produkt skal trækkes på snor:

—

lange snore (»serte«)/guirlander (»collane«) af varierende længde fra 1,5 til 2,0 m med frugterne (af samme form som friske peberfrugter) arrangeret i en spiral, hvor hver peberfrugt placeres i en vinkel på 120° i forhold til den næste. Vandindholdet må ikke overstige 10-12 %, og peberfrugterne skal være bordeauxfarvede.«

erstattes af:

»Det tørrede produkt skal trækkes på snor:

lange snore (»serte«)/guirlander (»collane«) af varierende længde op til højst 2 m med frugterne (af samme form som friske peberfrugter) arrangeret i en spiral, hvor hver peberfrugt placeres i en vinkel i forhold til den næste. Vandindholdet må ikke overstige 18 %, og peberfrugterne skal være bordeauxfarvede.«

Denne ændring er nødvendig, for at produktet kan markedsføres i snore/guirlander af kortere længder (under 1,5 m) end dem, der i øjeblikket er tilladt ifølge bestemmelserne, således at markedets specifikke behov kan imødekommes.

Vandindholdet er blevet øget, idet forceret tørring, jf. varespecifikationen, ikke er tilladt. Imidlertid gør klimaet det umuligt at overholde grænsen på 12 % fugtighedsindhold i visse perioder af året, hvilket indebærer, at produktet ikke kan certificeres, selv om det er fremstillet i overensstemmelse med kravene i varespecifikationen.

| 3. | Det tørrede produkt må nu også sælges:
  »som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, med et vandindhold på højst 18 % og bordeauxfarvede.«
  Ændringen gør det muligt at sælge »Peperoni di Senise« som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk. Denne ændring sker for at imødekomme forbrugernes ønske om at kunne købe produktet i pakker med individuelle peberfrugter frem for guirlander/snore. |
| --- | --- |

3.

»som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, med et vandindhold på højst 18 % og bordeauxfarvede.«

Ændringen gør det muligt at sælge »Peperoni di Senise« som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk. Denne ændring sker for at imødekomme forbrugernes ønske om at kunne købe produktet i pakker med individuelle peberfrugter frem for guirlander/snore.

| 4. | Sætningen:
  »Som fint »pulver« fremstillet ved formaling af de tørrede peberfrugter, som er blevet varmet op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed.«
  erstattet af følgende tekst:
  »kværnet, fremstillet af tørrede peberfrugter, som kan være blevet varmet op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed.«
  Sætningen er blevet omformuleret for at indføje produktionen af kværnet »Peperoni di Senise«, som er grovere end den pulverform, der i øjeblikket er tilladt ifølge bestemmelserne, således at markedets specifikke behov kan imødekommes. |
| --- | --- |

4.

»Som fint »pulver« fremstillet ved formaling af de tørrede peberfrugter, som er blevet varmet op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed.«

erstattet af følgende tekst:

»kværnet, fremstillet af tørrede peberfrugter, som kan være blevet varmet op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed.«

Sætningen er blevet omformuleret for at indføje produktionen af kværnet »Peperoni di Senise«, som er grovere end den pulverform, der i øjeblikket er tilladt ifølge bestemmelserne, således at markedets specifikke behov kan imødekommes.

Punkt 3(b) i resuméet

| 5. | Følgende tekst:
  »Denne særligt hårdføre plante har tilpasset sig godt til Italiens jordbund og klimatiske forhold, navnlig dem i Syditalien, om end afhængigt af tilgængeligheden af vand.«
  er blevet flyttet til det relevante afsnit i enhedsdokumentet (punkt 5). |
| --- | --- |

5.

»Denne særligt hårdføre plante har tilpasset sig godt til Italiens jordbund og klimatiske forhold, navnlig dem i Syditalien, om end afhængigt af tilgængeligheden af vand.«

er blevet flyttet til det relevante afsnit i enhedsdokumentet (punkt 5).

| 6. | Følgende tekst:
  »Frugten af Senise-peber er kendetegnet ved tyndt skind og lavt vandindhold i frøhinden, hvilket muliggør hurtig tørring ved naturlige metoder i form af direkte eksponering for sollys.«
  erstattes af:
  »Peperoni di Senise« er kendetegnet ved tyndt skind og lavt vandindhold i frøhinden, hvilket muliggør hurtig tørring ved naturlige metoder i form af indirekte eksponering for sollys eller i ventilerede lokaler.«
  Henvisningen til »frugten af Senise-peber« er blevet tydeliggjort ved at henvise til den specifikt som »Peperoni di Senise«, og enhedsdokumentet er blevet tilpasset ændringen af artikel 4, stk. 4, i afsnittet om »Forarbejdningsprocessen« i varespecifikationen. Formålet med ændringen, som overholder procedurerne for naturlig tørring af produktet, er at hindre direkte sollys i at beskadige peberfrugtens meget tynde og skrøbelige skind. |
| --- | --- |

6.

»Frugten af Senise-peber er kendetegnet ved tyndt skind og lavt vandindhold i frøhinden, hvilket muliggør hurtig tørring ved naturlige metoder i form af direkte eksponering for sollys.«

erstattes af:

»Peperoni di Senise« er kendetegnet ved tyndt skind og lavt vandindhold i frøhinden, hvilket muliggør hurtig tørring ved naturlige metoder i form af indirekte eksponering for sollys eller i ventilerede lokaler.«

Henvisningen til »frugten af Senise-peber« er blevet tydeliggjort ved at henvise til den specifikt som »Peperoni di Senise«, og enhedsdokumentet er blevet tilpasset ændringen af artikel 4, stk. 4, i afsnittet om »Forarbejdningsprocessen« i varespecifikationen. Formålet med ændringen, som overholder procedurerne for naturlig tørring af produktet, er at hindre direkte sollys i at beskadige peberfrugtens meget tynde og skrøbelige skind.

| 7. | Følgende tekst:
  »Det forarbejdede produkt fås som soltørrede frugter bundet på »snore« eller »guirlander« eller som et fint »pulver« fremstillet ved formaling af de tørrede peberfrugter.«
  erstattes af:
  »Det forarbejdede produkt fås:






  — | bundet på snore (»serte«)/guirlander (»collane«) af varierende længde op til højst 2 m med frugterne (hvis form har samme morfologiske træk som friske Senise-peberfrugter) arrangeret i en spiral, hvor hver peberfrugt placeres i en vinkel i forhold til den næste. Vandindholdet må ikke overstige 18 %, og peberfrugterne skal være bordeauxfarvede |
| --- | --- | --- |

7.

»Det forarbejdede produkt fås som soltørrede frugter bundet på »snore« eller »guirlander« eller som et fint »pulver« fremstillet ved formaling af de tørrede peberfrugter.«

erstattes af:

»Det forarbejdede produkt fås:

—

bundet på snore (»serte«)/guirlander (»collane«) af varierende længde op til højst 2 m med frugterne (hvis form har samme morfologiske træk som friske Senise-peberfrugter) arrangeret i en spiral, hvor hver peberfrugt placeres i en vinkel i forhold til den næste. Vandindholdet må ikke overstige 18 %, og peberfrugterne skal være bordeauxfarvede

| — | som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, med et vandindhold på højst 18 % og bordeauxfarvede |
| --- | --- |

—

som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, med et vandindhold på højst 18 % og bordeauxfarvede

| — | kværnet, fremstillet af tørrede peberfrugter, som er blevet varmet op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed.« |
| --- | --- |

—

kværnet, fremstillet af tørrede peberfrugter, som er blevet varmet op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed.«

Enhedsdokumentet er blevet tilpasset ændringen af sidste afsnit i artikel 6 i varespecifikationen.

Produktionsmetode

Artikel 4

8.   Følgende perioder for såning og udsåning:

»Såning:

periode: mellem de sidste ti dage af februar og de midterste ti dage af marts

Udsåning:

periode: mellem de midterste ti dage af maj og de første ti dage af juni«

erstattes af:

»Såning:

periode: februar-marts

Udsåning:

periode: maj-juni«

Ændringerne af sånings- og udsåningsperioderne skyldes de klimaforandringer, der er sket gennem årene. Det skal bemærkes, at disse ændringer ikke påvirker produktets organoleptiske egenskaber.

9.   Følgende sætning om udsåningsmetoden:

| »— | i huller ved hjælp af en plantepind af træ.« |
| --- | --- |

»—

i huller ved hjælp af en plantepind af træ.«

affattes således:

| »— | i huller ved hjælp af en plantepind af træ eller andre egnede udsåningsredskaber.« |
| --- | --- |

»—

i huller ved hjælp af en plantepind af træ eller andre egnede udsåningsredskaber.«

Muligheden for at benytte innovative udsåningsteknikker er blevet tilføjet for at opnå et produkt af samme kvalitet og samtidig kraftigt reducere de problemer, som kan forårsages af manuel udsåning og ikke har nogen indvirkning på produktkvaliteten i sig selv.

10.   Følgende afstandskrav mellem planterne:

| »— | enkeltrække: rækker på 25-30 cm med 70-80 cm imellem |
| --- | --- |

»—

enkeltrække: rækker på 25-30 cm med 70-80 cm imellem

| — | tvillingerække: rækker på 35 cm med 35 cm imellem rækkerne og 120 cm mellem to tvillingerækker |
| --- | --- |

—

tvillingerække: rækker på 35 cm med 35 cm imellem rækkerne og 120 cm mellem to tvillingerækker

| — | sænkede bede (»rasole«): rækker på 35 cm med 40 cm imellem.« |
| --- | --- |

—

sænkede bede (»rasole«): rækker på 35 cm med 40 cm imellem.«

erstattes af:

»Peberfrugterne kan plantes i enkeltrækker, tvillingerækker eller sænkede bede (»rasole«) med eller uden jorddække med en beplantningstæthed på mindst 30 000 og højst 57 000 planter pr. hektar.«

Afstandene mellem planterne udelades, idet de pålagde landbrugerne uforholdsmæssige og bekostelige krav til dyrkningen. Der er tilføjet et krav om tilstrækkelig investering samt et spænd for beplantningstæthed. Ingen af disse ændringer påvirker produktets egenskaber negativt. Endelig indføres der med den nye ordlyd mulighed for jorddække med det formål at forbedre bekæmpelsen af skadegørere.

11.   Følgende bestemmelse om høstperioden:

»høstperiode: fra de første ti dage af august, når frugterne udvikler deres særlige rødlilla farve.«

erstattes af:

»høstperiode: fra det tidspunkt, hvor frugterne er salgsklare som beskrevet i artikel 6, og indtil slutningen af plantens dyrkningssæson.«

Henvisningen til de første ti dage af august er blevet erstattet af en henvisning til, at peberfrugterne er salgsklare, for at beskrive høstperioden. Ændringen skyldes klimatiske variationer, som påvirker plantens vækst- og høstperiode.

12.   Følgende bestemmelse i afsnittet »Forarbejdningsprocessen«:

»Produktet skal høstes, når det er fuldmodent.«

erstattes af:

»Produktet skal høstes fra det tidspunkt, hvor frugtens farve går fra grøn til rød, og indtil den bliver fuldmoden (rødlilla).«

Muligheden for at høste peberfrugterne, før de er fuldmodne, er nødvendig for at hindre, at de bliver overmodne under opbevaring. Frugterne fortsætter nemlig modningen efter høsten og opnår samme røde farve som, når de er fuldmodne.

13.   Følgende bestemmelse i afsnittet »Forarbejdningsprocessen«:

»Peberfrugterne skal lægges på stof eller net i tørre og velventilerede lokaler i mindst to eller tre dage uden direkte lys.«

erstattes af:

»Peberfrugterne kan opbevares i høstkasser eller lægges på net i tørre og velventilerede lokaler i mindst to eller tre dage uden direkte lys.«

Høstkasser bruges nu i stedet for stof for bedre at kunne garantere sundhed og hygiejne.

14.   Følgende bestemmelse i afsnittet »Forarbejdningsprocessen«:

»Der skal trækkes en tynd snor gennem hver stilk, en ad gangen, med frugterne arrangeret i en spiral, hvor hver peberfrugt placeres ca. 120° i forhold til den næste. Sådan bindes de karakteristiske guirlander (»collane«)/snore (»serte«).«

erstattes af:

»Peberfrugterne må tørres:

| 1. | ved at der trækkes en tynd snor gennem hver stilk, en ad gangen, for at danne de karakteristiske guirlander (»collane«)/snore (»serte«), hvor frugterne er arrangeret i en spiral, og hver peberfrugt placeres i en vinkel i forhold til den næste |
| --- | --- |

1.

ved at der trækkes en tynd snor gennem hver stilk, en ad gangen, for at danne de karakteristiske guirlander (»collane«)/snore (»serte«), hvor frugterne er arrangeret i en spiral, og hver peberfrugt placeres i en vinkel i forhold til den næste

| 2. | ved at de placeres direkte på espalier.« |
| --- | --- |

2.

ved at de placeres direkte på espalier.«

Forarbejdningsprocessen er blevet ændret, ved at »ca. 120°« slettes, da det er en begrænsning, som henviser til det spiralformede arrangement af frugterne, som de erhvervsdrivende ofte har vanskeligt ved at overholde. Den nye ordlyd gør det muligt at tørre individuelle peberfrugter separat på espalier. Dette letter de efterfølgende etaper af produktionen af det tørrede produkt.

15.   Følgende bestemmelse i afsnittet »Forarbejdningsprocessen«:

»Snorene med peberfrugter skal eksponeres for sollys, indtil vandindholdet er 10-12 %. Derefter skal de placeres i velventilerede lokaler.«

erstattes af:

»Peberfrugter på snor eller som hele individuelle frugter skal enten eksponeres for indirekte sollys eller placeres i velventilerede tørrelokaler.«

Bestemmelsen om tørring, som kræver direkte eksponering for sollys, indtil vandindholdet når 10-12 %, erstattes af en bestemmelse om enten eksponering for indirekte sollys eller tørring i velventilerede lokaler som et muligt alternativ. Formålet med ændringen er at hindre direkte sollys i at beskadige peberfrugtens meget tynde og skrøbelige skind.

Det var nødvendigt at fjerne bestemmelsen om vandindhold, fordi klimaforholdene på visse tider af året gør det umuligt at holde fugtigheden på under 12 %. Denne ændring påvirker ikke produktets organoleptiske egenskaber.

16.   Følgende bestemmelser i afsnittet »Forarbejdningsprocessen«:

| »— | Efter tørringsfasen skal peberfrugterne varmes op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed og lette formalingen. |
| --- | --- |

»—

Efter tørringsfasen skal peberfrugterne varmes op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed og lette formalingen.

| — | Produktet skal formales til pulver.« |
| --- | --- |

—

Produktet skal formales til pulver.«

erstattes af:

»Efter tørringsfasen kan de peberfrugter, der skal kværnes, varmes op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed.«

Den nye ordlyd gør opvarmning i ovn valgfrit, således at det kun foregår, hvis produktet indeholder overskydende fugtighed. Desuden er henvisningen til, at peberfrugterne formales til pulver, erstattet af den mere præcise term »kværning«, som er teknisk mere nøjagtig for den forarbejdning, der sker af produktet.

Artikel 5

17.   Afsnittet:

»Kun de agronomiske metoder, som giver produktet dets enestående egenskaber, er tilladt til dyrkning af »Peperoni di Senise« med beskyttet geografisk betegnelse.«

flyttes til den relevante artikel (artikel 4).

18.   Afsnittet:

»De regionale kontrolinstanser og konsortiet til beskyttelse af »Peperoni di Senise«, som skal oprettes på foranledning af salgsfremmeudvalget, skal have ansvaret for kontrollen af:

| — | frugternes form, jf. artikel 6 |
| --- | --- |

—

frugternes form, jf. artikel 6

| — | frøhindens tørstofindhold på 13-15 %. |
| --- | --- |

—

frøhindens tørstofindhold på 13-15 %.

Konsortiet til beskyttelse af produktet skal bl.a.:

| — | kontrollere, at bedrifterne overholder varespecifikationen |
| --- | --- |

—

kontrollere, at bedrifterne overholder varespecifikationen

| — | yde producenter af »Peperoni di Senise« de tjenester og den bistand, de har brug for til at gennemføre varespecifikationen |
| --- | --- |

—

yde producenter af »Peperoni di Senise« de tjenester og den bistand, de har brug for til at gennemføre varespecifikationen

| — | føre producentregistret og indsamle data og oplysninger om »Peperoni di Senise« |
| --- | --- |

—

føre producentregistret og indsamle data og oplysninger om »Peperoni di Senise«

| — | fremme og forvalte varemærket og planer for regulering og planlægning af den beskyttede produktion for at beskytte dens økonomiske og kommercielle værdi og kvalitetsstandarder |
| --- | --- |

—

fremme og forvalte varemærket og planer for regulering og planlægning af den beskyttede produktion for at beskytte dens økonomiske og kommercielle værdi og kvalitetsstandarder

| — | udføre overvågning og føre tilsyn, også i samarbejde med myndighederne og statslige organer, for at forebygge og hindre overtrædelser, uregelmæssigheder og ulovlige handlinger til ulempe for »Peperoni di Senise«.« |
| --- | --- |

—

udføre overvågning og føre tilsyn, også i samarbejde med myndighederne og statslige organer, for at forebygge og hindre overtrædelser, uregelmæssigheder og ulovlige handlinger til ulempe for »Peperoni di Senise«.«

erstattes af:

»Alle faser af produktionsprocessen overvåges, og alt input og output registreres. Produktets sporbarhed garanteres på denne måde foruden ved registrering af de jordarealer, hvor peberfrugterne dyrkes, sammen med oplysninger om producenter og emballeringsvirksomheder på lister, der føres med dette formål og forvaltes af kontrolinstansen. Alle fysiske og juridiske personer, der er registreret på listerne, underkastes kontrol fra kontrolinstansens side, i overensstemmelse med bestemmelserne i varespecifikationen og den relevante kontrolplan.«

Henvisningen til de aktiviteter, som udføres af de regionale kontrolinstanser og konsortiet, er blevet slettet, da disse ikke er relevante for artikel 7 i forordning (EU) nr. 1151/2012. Med denne ændring er afsnittet blev omformuleret og har erstattet den tidligere tekst med et afsnit, hvis indhold er i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 7, litra d), og artikel 37 i førnævnte forordning. Den nye version af varespecifikationen er således blevet tilpasset efter bestemmelserne i den gældende lovgivning.

Tilknytning

Tilknytning

Oplysningerne i litra f) i resuméet, ifølge hvilket »Peperoni di Senise« blev optaget i EU's register over BOB og BGB, er blevet tilføjet varespecifikationen. Disse oplysninger er også blevet indarbejdet i punkt 5 i enhedsdokumentet, som ledsager denne ændringsansøgning.

Følgende artikel tilføjes:

»»Peperoni di Senise« har en enestående karakter, som på grund af særlige jordbunds- og miljømæssige forhold i produktionsområdet adskiller disse peberfrugter fra andre produkter af samme art med deres fremragende kvalitative egenskaber, nemlig frugternes tynde skind og den fastforankrede stilk.

Det oprindelige produktionsområde for »Peperoni di Senise« har i umindelige tider været ideelt til dyrkning af grøntsager, idet det er et område, der er velforsynet med vand og gamle traditioner samt jordbunds- og klimaforhold, som er særligt velegnede til at opfylde kravene til dyrkning af peberfrugter.

Derfor er Senise-området klart et af de områder, hvor peberfrugtdyrkning blev indført med held for længe siden, og hvor peberfrugtplanten har tilpasset sig jordbunden og miljøet og samtidig bevaret meget af den hårdførhed, som de første »planter« bragte med sig til området.

»Peperoni di Senise« har et meget tyndt skind, som gør dem lette at tørre ved hjælp af naturlige metoder, der er specifikke for produktionsområdet og betyder, at frugterne er ideelle til kværning. En anden central egenskab er stilken, som selv efter tørring ikke falder af frugten. Dette gør det muligt at binde frugter sammen i de typiske »guirlander«.«

Emballering

Emballering

Artikel 7

19.   Følgende tekst:

»»Peperoni di Senise« skal markedsføres på følgende vis:

Frisk: i trækasser med en kapacitet på 12-15 kg.

Tørret: på 1,5-2,0 m lange snore (guirlander).

Forarbejdet: i uigennemsigtige glasbeholdere med 500 g eller 1 000 g indhold eller i plastbeklædte papirposer med et transparent vindue med 50 g eller 100 g indhold.«

erstattes af:

»»Peperoni di Senise« skal markedsføres på følgende vis:

Frisk: i fødevareemballering, der opfylder de gældende lovbestemmelser.

Tørret:

| — | på snore (guirlander) op til højst 2 m lange |
| --- | --- |

—

på snore (guirlander) op til højst 2 m lange

| — | som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, i fødevareemballage, der opfylder de gældende lovbestemmelser. |
| --- | --- |

—

som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, i fødevareemballage, der opfylder de gældende lovbestemmelser.

Forarbejdet: formalet, i fødevareemballering, der opfylder de gældende lovbestemmelser.«

Med ændringen indføres nye emballeringsbestemmelser for produktet i frisk, tørret og kværnet form, hvilket giver emballeringsvirksomhederne mulighed for at opfylde markedets varierende efterspørgsel.

For så vidt angår det tørrede produkt tager de nye bestemmelser også hensyn til ændringerne i artikel 6 i varespecifikationen vedrørende længden af snorene/guirlanderne og indførelsen af individuelle frugter med eller uden stilk og kerner som et supplerende produktformat.

Denne ændring berører også punkt 3.5 i enhedsdokumentet.

Mærkning

Mærkning

Artikel 9

1.   Følgende sætning er blevet tilføjet, da den allerede fremgår af resuméet, hvorved betegnelsen oprindelig blev registreret.

»På det produkt, der markedsføres til konsum, skal ordlyden »Peperoni di Senise« I.G.P. (BGB) være angivet fulgt af logoet.«

2.   Logo

Som følge af nye behov på markedet blev det fundet hensigtsmæssigt at give logoet for »Peperoni di Senise« BGB et mere moderne udseende.

Logoet er vist nedenfor:

Beskrivelsen af logoet og de tekniske specifikationer, der er nødvendige for at gengive det, er medtaget i varespecifikationen.

Ændring 20 og 21 berører også punkt 3.6 i enhedsdokumentet.

Artikel 8

3.   Henvisningen til kontrolinstansens kontroller med overholdelsen af varespecifikationen er blevet præciseret. Afsnittet:

»Gennemførelsen af denne varespecifikation overvåges af ministeriet for landbrug, fødevarer og skovbrug, som i henseende til overvågning af produktionen og handelen med »Peperoni di Senise« benytter producentsammenslutningens tjenesteydelser i overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EØF) nr. 2081/92.«

ændres til:

»Overholdelse af varespecifikationen kontrolleres i overensstemmelse med artikel 37 i forordning (EU) nr. 1151/2012. Kontrolmyndigheden, der har ansvaret for at kontrollere varespecifikationen, er Agroqualità S.p.A. Viale Cesare Pavese, 305 I, 00144 Rome, Italien, tlf. +39 0654228675, fax +39 0654228692, E-mail: agroqualita@agroqualita.it.«

ENHEDSDOKUMENT

»Peperoni di Senise«

»Peperoni di Senise«

EU-nr.: PGI-IT-1532-AM01 — 5.9.2019

EU-nr.: PGI-IT-1532-AM01 — 5.9.2019

BOB ( ) BGB (X)

BOB ( ) BGB (X)

1.   Betegnelse

Betegnelse

»Peperoni di Senise«

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3.   Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1.   Produkttype

Produkttype

Kategori — 1.6. Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet

3.2.   Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Betegnelsen »Peperoni di Senise« produceres ved dyrkning af peberfrugter af arten Capsicum annuum i natskyggefamilien, som er hjemmehørende i Nord-, Syd- og Mellemamerika.

Capsicum annuum

Den peberfrugtpopulation, der dyrkes i Senise, kan ikke klassificeres som en officielt anerkendt sort, men det er en lokalt vidt udbredt økotype.

»Peperoni di Senise« er kendetegnet ved tyndt skind og lavt vandindhold i frøhinden, hvilket muliggør hurtig tørring ved naturlige metoder i form af indirekte eksponering for sollys eller i ventilerede lokaler.

»Peperoni di Senise« markedsføres både frisk og i forarbejdet form.

Det friske produkt fås i følgende typer: »appuntito« (»spids«), »tronco« (»stub«) og »uncino« (»krogformet«).

Det forarbejdede produkt fås:

| — | bundet på snore (»serte«)/guirlander (»collane«) af varierende længde op til højst 2,0 m med frugterne (af samme form som friske peberfrugter) arrangeret i en spiral, hvor hver peberfrugt placeres i en vinkel i forhold til den næste. Vandindholdet må ikke overstige 18 %, og peberfrugterne skal være bordeauxfarvede. |
| --- | --- |

—

bundet på snore (»serte«)/guirlander (»collane«) af varierende længde op til højst 2,0 m med frugterne (af samme form som friske peberfrugter) arrangeret i en spiral, hvor hver peberfrugt placeres i en vinkel i forhold til den næste. Vandindholdet må ikke overstige 18 %, og peberfrugterne skal være bordeauxfarvede.

| — | som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, med et vandindhold på højst 18 % og bordeauxfarvede |
| --- | --- |

—

som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, med et vandindhold på højst 18 % og bordeauxfarvede

| — | kværnet, fremstillet af tørrede peberfrugter, som kan være blevet varmet op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed. |
| --- | --- |

—

kværnet, fremstillet af tørrede peberfrugter, som kan være blevet varmet op i en ovn for at fjerne den resterende fugtighed.

3.3.   Foder (kun for animalske produkter) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Foder (kun for animalske produkter) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4.   Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

»Peperoni di Senise« dyrkes og forarbejdes inden for det geografiske produktionsområde.

3.5.   Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som den registrerede betegnelse henviser til

Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som den registrerede betegnelse henviser til

»Peperoni di Senise« skal markedsføres på følgende vis:

Frisk: i fødevareemballering, der opfylder de gældende lovbestemmelser.

Tørret:

| — | på snore (guirlander) op til højst 2,0 m lange |
| --- | --- |

—

på snore (guirlander) op til højst 2,0 m lange

| — | som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, i fødevareemballage, der opfylder de gældende lovbestemmelser |
| --- | --- |

—

som individuelle frugter, hele eller udkernede uden stilk, i fødevareemballage, der opfylder de gældende lovbestemmelser

| — | Forarbejdet: formalet, i fødevareemballering, der opfylder de gældende lovbestemmelser. |
| --- | --- |

—

Forarbejdet: formalet, i fødevareemballering, der opfylder de gældende lovbestemmelser.

3.6.   Særlige regler for mærkning af det produkt, som den registrerede betegnelse henviser til

Særlige regler for mærkning af det produkt, som den registrerede betegnelse henviser til

På det produkt, der markedsføres til konsum, skal ordlyden »Peperoni di Senise« I.G.P. være angivet fulgt af logoet.

Logoet:

Image 4

Det er tilladt at henvise til navne, firmanavne og bedrifter, blot produktet altid opfylder kravene i denne varespecifikation og ikke kan vildlede forbrugerne.

4.   Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Produktionsområdet for den geografiske betegnelse omfatter de egnede områder af kommunerne Senise, Francavilla S.S., Chiaromonte, Valsinni, Colobraro, Tursi, Noepoli, S. Giorgio Lucano, Sant'Arcangelo, Roccanova, Montalbano Jónico og Craco.

5.   Tilknytning til det geografiske område

Tilknytning til det geografiske område

»Peperoni di Senise« har en enestående karakter, som på grund af særlige jordbunds- og miljømæssige forhold i produktionsområdet adskiller disse peberfrugter fra andre produkter af samme art med deres fremragende kvalitative egenskaber, nemlig frugternes tynde skind og den fastforankrede stilk.

Det oprindelige produktionsområde for »Peperoni di Senise« har i umindelige tider været ideelt til dyrkning af grøntsager, idet det er et område, der er velforsynet med vand og gamle traditioner samt jordbunds- og klimaforhold, som er særligt velegnede til at opfylde kravene til dyrkning af peberfrugter.

Derfor er Senise-området klart et af de områder, hvor peberfrugtdyrkning blev indført med held for længe siden, og hvor peberfrugtplanten har tilpasset sig jordbunden og miljøet og samtidig bevaret meget af den hårdførhed, som de første »planter« bragte med sig til området.

»Peperoni di Senise« har et meget tyndt skind, som gør dem lette at tørre ved hjælp af naturlige metoder, der er specifikke for produktionsområdet og betyder, at frugterne er ideelle til kværning. En anden central egenskab er stilken, som selv efter tørring ikke falder af frugten. Dette gør det muligt at binde frugter sammen i de typiske »guirlander«

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i nærværende forordning)

Den fulde tekst til varespecifikationen er tilgængelig på webstedet: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

Eller alternativt:

ved at gå direkte til hjemmesiden for ministeriet for landbrugs-, fødevare- og skovbrugspolitik (www.politicheagricole.it), klikke på »Qualità« (øverst til højre på skærmen), dernæst på »Prodotti DOP IGP STG« (til venstre på skærmen) og til sidst på »Disciplinari di Produzione all'esame dell'UE«.

---

(1)  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

1

---