# Euroopan unionin C 186/2020

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 186 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 63. vuosikerta5. kesäkuu 2020 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 186

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

63. vuosikerta5. kesäkuu 2020

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Neuvosto |
| 2020/C 186/01 | Neuvoston päätelmät riskinhallinnasta kulttuuriperinnön alalla | 1 |
| | Euroopan komissio |
| 2020/C 186/02 | Euron kurssi — 4. kesäkuuta 2020 | 7 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Neuvosto

2020/C 186/01

Neuvoston päätelmät riskinhallinnasta kulttuuriperinnön alalla

1

Euroopan komissio

2020/C 186/02

Euron kurssi — 4. kesäkuuta 2020

7

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | MUUT SÄÄDÖKSET |
| | Euroopan komissio |
| 2020/C 186/03 | Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen | 8 |
| 2020/C 186/04 | Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymisen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen | 19 |
| 2020/C 186/05 | Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti | 23 |
| 2020/C 186/06 | Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymisen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen | 38 |

V   Ilmoitukset

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

2020/C 186/03

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

8

2020/C 186/04

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymisen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen

19

2020/C 186/05

Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti

23

2020/C 186/06

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymisen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen

38

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Neuvosto

| 5.6.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 186/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 186/1

---

Neuvoston päätelmät riskinhallinnasta kulttuuriperinnön alalla

(2020/C 186/01)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

OTTAA HUOMIOON

| 1. | liitteessä esitetyn poliittisen taustan; |
| --- | --- |

1.

PALAUTTAA MIELEEN SEURAAVAA:

| 2. | Kulttuuriperintö on kaikessa monimuotoisuudessaan (olipa se aineellista, kuten kohteet ja maisemat, esineet ja monumentit, taikka aineetonta, kuten tietoa, taitoja, käytäntöjä, suullista perinnettä ja esittäviä taiteita) tärkeä yksilön ja yhteiskunnan identiteetin, innovoinnin ja luovuuden lähde, joka sen lisäksi, että sillä on mittaamaton itseisarvo eurooppalaisen yhteiskunnan kehityksen ja hyvinvoinnin kannalta, edistää myös merkittävällä tavalla talouskasvua, sosiaalista osallisuutta ja kestävää kehitystä. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kulttuuriperinnön merkitystä korostetaan EU:n uudessa strategisessa ohjelmassa 2019–2024, priorisoidaan kauden 2019–2022 kulttuurialan työsuunnitelmassa ja Euroopan uudessa kulttuuriohjelmassa ja se tulisi ottaa huomioon niin kestävän kehityksen tavoitteisiin pyrittäessä kuin laadittaessa kansallisen tason kehitysohjelmia. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Kulttuuriperintö voi olla vaarassa monin tavoin kuten tahattomien tai tarkoituksellisten ihmisen toimien, luonnonuhkien, yksittäisten tai toistuvien tapahtumien, hitaan rappeutumisen, väestökadon tai yllättävän katastrofin seurauksena. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Kulttuuriperinnön eurooppalaisen teemavuoden 2018 saavutuksia tulisi käyttää pohjana selkeille toimille riskien määrittämiseksi ja hallitsemiseksi kulttuuriperinnön alalla. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Kulttuuriperinnön suojeleminen monenlaisilta uhilta on kulttuuriperintöä koskevan eurooppalaisen toimintakehyksen kolmanteen pilariin – ”Kulttuuriperintö kestokykyisen Euroopan hyväksi” – kuuluvien kohdennettujen toimien tavoitteena. |
| --- | --- |

6.

PANEE MERKILLE SEURAAVAA:

| 7. | Kansainvälisesti tunnustetut oikeudellisesti sitovat asiakirjat, säännöt ja periaatteet säilyttämisestä ja ennallistamisesta sekä kansainvälisten järjestöjen (esim. Unesco ja Euroopan neuvosto) ja hallitusten, hallitustenvälisten (esim. ICCROM), kansalais- ja ammattialajärjestöjen (esim. ICOMOS ja ICOM) panoksen kulttuuriperinnön suojelemiseksi. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Yhteistyöhön kannustamisen kiireellisyyden kaikilla asiaankuuluvilla tasoilla ja asiaankuuluvien kumppanien kanssa riskitekijöiden tunnistamiseksi ja näin muodoin kulttuuriperinnön alan riskinhallintasuunnitelmien laatimisen ja toteuttamisen merkityksen. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Pitkän aikavälin toimet, jotka koostuvat riskinhallintasuunnitelmien toteuttamisesta yhdessä suunnitelmallisten politiikkojen, suojelutoimenpiteiden ja hyvien käytäntöjen kanssa, ovat kulttuuriperinnön turvaamisen ihmiskeskeisen lähestymistavan mukaan avainasemassa tuhojen tehokkaassa ennaltaehkäisyssä ja lieventämisessä. |
| --- | --- |

9.

TOTEAA SEURAAVAA:

| 10. | Ilmastonmuutos on maailmanlaajuinen ilmiö ja valtava haaste, joka vaikuttaa kulttuuri- ja luonnonperintöön merkittävällä tavalla. Mahdollisuuksien mukaan on toteutettava ennalta ehkäiseviä, lieventäviä ja sopeuttavia toimia ja, mikäli mahdollista, kumottava negatiiviset vaikutukset. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tänä aikana, jona epävarmuus kasvaa kansainvälisellä tasolla, mihin liittyvät myös lisääntyvät hätätilanteet ja katastrofit, kulttuuriperinnön turvaaminen ja kestävä hoito ovat tärkeä yhteiskunnan selviytymiskyvyn lähde ja etu ilmastotoimissa, ja tässä yhteydessä EU:lla ja sen jäsenvaltioilla voi olla tärkeä rooli globaalina toimijana kulttuuriperinnön riskinhallinnassa. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Covid-19-pandemian kaltaisten kriisien taloudellinen ja yhteiskunnallinen vaikutus kulttuurialaan ja luoviin aloihin on valtava. Muun muassa ratkaisevat tulonmenetykset, häiriöt tiedonvaihdossa, kunnossapito- ja ennallistamistöiden keskeytyminen sekä saatavuuden ja osallistumisen rajoitukset edellyttävät, että kestävyyttä ja palautumiskykyä painotetaan vahvemmin kulttuuriperinnön hoidon keskeisenä osatekijänä. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Maankäytön suunnittelu, rakentaminen ja alueiden kehittäminen niin kaupunki- kuin maaseutualueilla edellyttävät osapuolten täyttä sitoutumista, jotta kulttuuriperintö nähtäisiin etuna eikä sitä uhattaisi eikä laiminlyötäisi. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Riskinhallinnan sisällyttäminen koulutukseen niin ammatillisessa koulutuksessa kuin elinikäisessä oppimisessa on olennaista sen varmistamiseksi, että yhteisöt ovat tietoisia riskeistä ja osallistuvat enemmän turvaamis- ja säilyttämistoimiin. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Tutkimuksella on tärkeä rooli uhkien, esimerkiksi ilmastonmuutoksen, luonteen ja vaikutusten ymmärtämisessä sekä kulttuuriperinnön alan innovatiivisten ja tehokkaiden riskinhallintamenetelmien kehittämisessä. |
| --- | --- |

15.

KEHOTTAA JÄSENVALTIOITA TOIMIVALTANSA PUITTEISSA JA TÄYSIN TOISSIJAISUUSPERIAATETTA NOUDATTAEN

| 16. | yksilöimään EU-tason innovatiivisia työkaluja ja lähestymistapoja riskien tunnistamiseen, ehkäisemiseen, niihin valmistautumiseen ja riskien vähentämiseen ja aktiivisesti käyttämään niitä edistääkseen kestävää suojelua, seurantaa ja helpottamaan riskinarviointia; |
| --- | --- |

16.

| 17. | jakamaan tietoa nykyisistä kansallisen ja muiden tasojen kulttuuriperintöasiantuntijoiden verkostoista Euroopan kulttuuriperinnön tunnistamisen, suojelun, säilyttämisen ja ennallistamisen edistämiseksi; |
| --- | --- |

17.

| 18. | tarvittaessa kehittämään yhteisiä riskinhallintamekanismeja, edistämään yhteistyötä kaikilla tasoilla ja vahvistamaan kaikilla päätöksenteon ja kulttuuriperinnön hoidon tasoilla osallistavan hallinnon ja jaetun vastuun periaatteisiin perustuvien yhteistoiminnallisten lähestymistapojen omaksumista; |
| --- | --- |

18.

| 19. | tunnistamaan ja sisällyttämään kulttuuriperinnön paikallisen, alueellisen, kansallisen ja EU:n tason katastrofiriskiä koskeviin toimintapolitiikkoihin ja johtamissuunnitelmiin sekä tarvittaessa kehittämään monialaista yhteistyötä asianmukaisen riskinhallinnan varmistamiseksi kulttuuriperinnön alalla ottaen huomioon asiaankuuluvat säännökset, jotka on määritelty päätöksessä N:o 1313/2013/EU unionin pelastuspalvelumekanismista; |
| --- | --- |

19.

| 20. | kiinnittämään erityisesti huomiota kulttuuriperinnön suojelemiseen harvaan asutuilla alueilla, jotta asiaankuuluvia riskinhallintatoimenpiteitä olisi mahdollisuus toteuttaa paikallis- ja aluetasolla; |
| --- | --- |

20.

| 21. | vahvistamaan tallentamisen ja dokumentaation roolia ei-digitaalisen, digitalisoidun ja alkuaan digitaalisen sisällön säilyttämisen suhteen huomioiden samalla yhteentoimivuuden, yhteensopivuuden, saavutettavuuden ja kestävyyden periaatteet; |
| --- | --- |

21.

| 22. | kannustamaan rakennetun ja irtaimen kulttuuriperinnön säännöllistä kunnossapitoa tukeviin toimiin sekä maisemanhoitoon ja asiaankuuluvien laadukkaiden metodien, tekniikoiden ja materiaalien käyttöön konservointiprosessissa kestävyyden edistämiseksi; |
| --- | --- |

22.

| 23. | edistämään perinteisten taitojen ja ammattien turvaamista ja siirtämistä edelleen ja järjestämään tarvittaessa erityisiä koulutustoimia riskinhallinnan käsittelemiseksi perinneasiantuntijoiden ja muiden asiaankuuluvien ammattien ammatillisen kehityksen kaikissa vaiheissa; |
| --- | --- |

23.

| 24. | lisäämään tietoisuutta uusista digitaaliteknologioista – erityisesti 3D-teknologioiden edistysaskelista – ja hyödyntämään niitä, sillä ne luovat perustan kulttuuriperinnön innovatiiviselle tutkimukselle, dokumentaatiolle ja tulkinnalle sekä asianmukaisten turvaamismenetelmien soveltamiselle; |
| --- | --- |

24.

| 25. | hyödyntämään tarvittaessa saatavilla olevia satelliittiohjelmien, esimerkiksi Copernicus-ohjelman, ja muiden lähteiden tietoja kulttuuriperinnön seuraamiseksi; tässä yhteydessä voidaan käyttää maanhavainnointiteknologioiden tuotteita, esimerkiksi riskiarviokarttoja ja ilmastonmuutosindikaattoreita; |
| --- | --- |

25.

| 26. | vahvistamaan viranomaisten, kulttuurilaitosten kuten museoiden, arkistojen, kirjastojen, gallerioiden, säilytyskohteiden ja kulttuuriomaisuuden omistajien sekä kansalaisten ja kansalaisyhteiskunnan merkittävää roolia riskinhallinnassa, ja korostamaan tarvetta tiiviiseen yhteistyöhön näiden välillä. |
| --- | --- |

26.

PYYTÄÄ JÄSENVALTIOITA JA KOMISSIOTA

| 27. | lisäämään tietoisuutta uhanalaisen kulttuuriperinnön turvaamiseen liittyvistä asioista ja mobilisoimaan olemassa olevia taloudellisia ja logistisia voimavaroja tätä varten; |
| --- | --- |

27.

| 28. | lisäämään tilaisuuksia tietoisuuden kasvattamiseen, liikkuvuuteen ja kokemusten jakamiseen asiaankuuluvien sidosryhmien välillä, jotta hyviä käytäntöjä varsinkin katastrofeista palautumiseksi ja viimeisimpiä riskinhallinnan alan edistysaskelia voitaisiin jakaa helpommin, sekä tukemaan valmiuksien kehittämistä ja tietämyksen siirtoa; |
| --- | --- |

28.

| 29. | rohkaisemaan nuoria eurooppalaisia osallistumaan kulttuuriperintöalan erilaisiin toimiin, myös kulttuuriperinnön turvaamisen merkitystä korostaviin; |
| --- | --- |

29.

| 30. | antamaan tarvittaessa panoksensa riskinhallintaa koskeviin kysymyksiin komission kulttuuriperintöä käsittelevän asiantuntijaryhmän puitteissa, kiinnittäen erityistä huomiota menetelmiin, joilla tunnistetaan, ehkäistään ja pienennetään menetyksiä sekä analyysiin ja priorisointiin jatkotoimien yhteydessä; |
| --- | --- |

30.

| 31. | viestimään positiivisesti suurelle yleisölle kulttuuriperinnön arvosta kannustamalla vastuulliseen käytökseen ja turvaamistoimiin osallistumiseen. |
| --- | --- |

31.

KEHOTTAA KOMISSIOTA

| 32. | harkitsemaan kulttuuriperintöalan riskinhallintaa koskevan EU:n käsikirjan tuottamista. Se voisi perustua a) kulttuuriperintöä koskevan eurooppalaisen toimintakehyksen yhdeksännen klusterin ”Kulttuuriperinnön suojeleminen luonnonkatastrofeilta ja ilmastonmuutokselta” puitteissa lueteltujen hankkeiden tuloksiin, b) komissiolle 31. joulukuuta 2020 mennessä unionin pelastuspalvelumekanismia koskevan päätöksen N:o 1313/2013/EU 6 artiklan 1 kohdan d alakohdan raportointisääntöjen mukaisesti toimitettaviin katastrofiriskien hallinnan kansallisten yhteenvetojen analyysiin ja c) asiaankuuluviin kansallisten ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevien suunnitelmien tai strategioiden asiaankuuluviin osiin. Tässä yhteydessä voitaisiin myös hyödyntää työtä, joka liittyy koko EU:ssa Euroopan uuteen kulttuuriohjelmaan sisältyvän tietoutta vaarantuneista kulttuuriperintökohteista laajamittaisen digitalisoinnin kautta suojelevan osaamiskeskusten verkoston rakentamiseen; |
| --- | --- |

32.

| 33. | jatkamaan nykyistä vuoropuhelua ja yhteistyötä verkostojen kanssa, jotka ovat keränneet arvokasta kokemusta kulttuuriperintöalan riskinhallinnasta; |
| --- | --- |

33.

| 34. | etsimään synergioita asiaankuuluvien kansainvälisten (valtiollisten, hallitustenvälisten ja valtiosta riippumattomien) järjestöjen kanssa, jotta kulttuuriperintöä säilytettäisiin ja suojeltaisiin kestävästi nykyisiä ja tulevia sukupolvia varten. |
| --- | --- |

34.

---

LIITE

Aiheeseen liittyvät toimintapoliittiset asiakirjat

Eurooppa-neuvosto

| — | Eurooppa-neuvoston päätelmät, 14. joulukuuta 2017 (EUCO 19/1/17 REV 1) |
| --- | --- |

—

Eurooppa-neuvoston päätelmät, 14. joulukuuta 2017 (EUCO 19/1/17 REV 1)

| — | Uusi strateginen ohjelma 2019–2024 (hyväksytty Eurooppa-neuvostossa 20. kesäkuuta 2019) |
| --- | --- |

—

Uusi strateginen ohjelma 2019–2024 (hyväksytty Eurooppa-neuvostossa 20. kesäkuuta 2019)

Ministerijulistukset

| — | Davosin julistus ”Towards a high-quality Baukultur for Europe”, 20.–22. tammikuuta 2018 |
| --- | --- |

—

Davosin julistus ”Towards a high-quality Baukultur for Europe”, 20.–22. tammikuuta 2018

| — | Julistus kulttuuriperinnön digitointia edistävästä yhteistyöstä, Digital Day 2019 -tapahtuma, Bryssel, 8. huhtikuuta 2019 |
| --- | --- |

—

Julistus kulttuuriperinnön digitointia edistävästä yhteistyöstä, Digital Day 2019 -tapahtuma, Bryssel, 8. huhtikuuta 2019

| — | Kulttuuriministerien ja heidän edustajiensa Bukarestin julistus kulttuurin roolista Euroopan tulevaisuuden rakentamisessa, 16. huhtikuuta 2019 |
| --- | --- |

—

Kulttuuriministerien ja heidän edustajiensa Bukarestin julistus kulttuurin roolista Euroopan tulevaisuuden rakentamisessa, 16. huhtikuuta 2019

| — | Euroopan unionin jäsenvaltioiden kulttuuri- ja eurooppaministerien epävirallisessa kokouksessa hyväksytty julistus, Pariisi, 3. toukokuuta 2019 |
| --- | --- |

—

Euroopan unionin jäsenvaltioiden kulttuuri- ja eurooppaministerien epävirallisessa kokouksessa hyväksytty julistus, Pariisi, 3. toukokuuta 2019

Neuvosto

Päätelmät

| — | Neuvoston päätelmät arkkitehtuurista ja kulttuurin vaikutuksesta kestävään kehitykseen (EUVL C 319, 13.12.2008, s. 13). |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät arkkitehtuurista ja kulttuurin vaikutuksesta kestävään kehitykseen (EUVL C 319, 13.12.2008, s. 13).

| — | Neuvoston päätelmät kulttuurista luovuuden ja innovoinnin innoittajana, 12. toukokuuta 2009 (8749/1/09 REV 1) |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät kulttuurista luovuuden ja innovoinnin innoittajana, 12. toukokuuta 2009 (8749/1/09 REV 1)

| — | Neuvoston päätelmät kulttuurin vaikutuksesta alueelliseen ja paikalliseen kehitykseen (EUVL C 135, 26.5.2010, s. 15). |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät kulttuurin vaikutuksesta alueelliseen ja paikalliseen kehitykseen (EUVL C 135, 26.5.2010, s. 15).

| — | Neuvoston päätelmät kulttuuriperinnöstä Euroopan kestävän kehityksen strategisena voimavarana (EUVL C 183, 14.6.2014, s. 36). |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät kulttuuriperinnöstä Euroopan kestävän kehityksen strategisena voimavarana (EUVL C 183, 14.6.2014, s. 36).

| — | Neuvoston päätelmät kulttuuriperinnön osallistavasta hallinnasta (EUVL C 463, 23.12.2014, s. 1). |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät kulttuuriperinnön osallistavasta hallinnasta (EUVL C 463, 23.12.2014, s. 1).

| — | Neuvoston päätelmät kulttuurin saatavuuden edistämisestä digitaalisin keinoin painopisteenä yleisösuhteen kehittäminen (EUVL C 425, 12.12.2017, s. 4). |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät kulttuurin saatavuuden edistämisestä digitaalisin keinoin painopisteenä yleisösuhteen kehittäminen (EUVL C 425, 12.12.2017, s. 4).

| — | Neuvoston päätelmät kulttuuriperinnön korostamisesta kaikissa EU:n politiikoissa (EUVL C 196, 8.6.2018, s. 20). |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät kulttuuriperinnön korostamisesta kaikissa EU:n politiikoissa (EUVL C 196, 8.6.2018, s. 20).

| — | Neuvoston päätelmät kulttuurialan työsuunnitelmasta kaudelle 2019–2022 (EUVL C 460, 21.12.2018, s. 12). |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät kulttuurialan työsuunnitelmasta kaudelle 2019–2022 (EUVL C 460, 21.12.2018, s. 12).

| — | Neuvoston päätelmät nuorista luovista sukupolvista (EUVL C 189, 5.6.2019, s. 34). |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät nuorista luovista sukupolvista (EUVL C 189, 5.6.2019, s. 34).

| — | Neuvoston päätelmät EU:n strategisesta lähestymistavasta kansainvälisiin kulttuurisuhteisiin ja toimintakehyksestä (EUVL C 192, 7.6.2019, s. 6). |
| --- | --- |

—

Neuvoston päätelmät EU:n strategisesta lähestymistavasta kansainvälisiin kulttuurisuhteisiin ja toimintakehyksestä (EUVL C 192, 7.6.2019, s. 6).

Päätöslauselmat

| — | Neuvostossa kokoontuneiden kulttuuriasioista vastaavien ministereiden päätöslauselma Euroopan arkkitehtuuriperinnön suojelemisesta, 13. marraskuuta 1986, (EUVL C 320, 13.12.1986, s. 1). |
| --- | --- |

—

Neuvostossa kokoontuneiden kulttuuriasioista vastaavien ministereiden päätöslauselma Euroopan arkkitehtuuriperinnön suojelemisesta, 13. marraskuuta 1986, (EUVL C 320, 13.12.1986, s. 1).

| — | Euroopan unionin neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselma kestävän kehityksen kulttuuriulottuvuudesta (EUVL C 410, 6.12.2019, s. 1). |
| --- | --- |

—

Euroopan unionin neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselma kestävän kehityksen kulttuuriulottuvuudesta (EUVL C 410, 6.12.2019, s. 1).

Komissio

Tiedonannot

| — | Tavoitteena kulttuuriperintöä koskeva yhdennetty lähestymistapa Euroopassa (COM(2014) 477 final) |
| --- | --- |

—

Tavoitteena kulttuuriperintöä koskeva yhdennetty lähestymistapa Euroopassa (COM(2014) 477 final)

| — | Eurooppalaisen identiteetin vahvistaminen koulutuksen ja kulttuurin avulla. Euroopan komission panos EU-johtajien kokoukseen Göteborgissa, 17. marraskuuta 2017, (COM(2017) 673 final) |
| --- | --- |

—

Eurooppalaisen identiteetin vahvistaminen koulutuksen ja kulttuurin avulla. Euroopan komission panos EU-johtajien kokoukseen Göteborgissa, 17. marraskuuta 2017, (COM(2017) 673 final)

| — | Euroopan uusi kulttuuriohjelma (COM(2018) 267 final) |
| --- | --- |

—

Euroopan uusi kulttuuriohjelma (COM(2018) 267 final)

| — | Euroopan vihreän kehityksen ohjelma (COM(2019) 640 final) |
| --- | --- |

—

Euroopan vihreän kehityksen ohjelma (COM(2019) 640 final)

Komission ja ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan yhteiset tiedonannot

| — | Tavoitteena kansainvälisiä kulttuurisuhteita koskeva EU:n strategia (JOIN(2016) 29 final) |
| --- | --- |

—

Tavoitteena kansainvälisiä kulttuurisuhteita koskeva EU:n strategia (JOIN(2016) 29 final)

Ilmoitukset

| — | Ohjeet katastrofiriskien hallintaa koskevaan raportointiin, päätöksen N:o 1313/2013/EU 6 artiklan 1 kohdan d alakohta (EUVL C 428, 20.12.2019, s. 8). |
| --- | --- |

—

Ohjeet katastrofiriskien hallintaa koskevaan raportointiin, päätöksen N:o 1313/2013/EU 6 artiklan 1 kohdan d alakohta (EUVL C 428, 20.12.2019, s. 8).

Komission yksiköiden valmisteluasiakirjat

| — | Kulttuuriperintöä koskeva eurooppalainen toimintakehys (SWD(2018) 491 final) |
| --- | --- |

—

Kulttuuriperintöä koskeva eurooppalainen toimintakehys (SWD(2018) 491 final)

Selvitykset

| — | Komission kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kulttuuriperinnön eurooppalaisen teemavuoden 2018 täytäntöönpanemisesta, tuloksista ja yleisarviosta (COM(2019) 548 final) |
| --- | --- |

—

Komission kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kulttuuriperinnön eurooppalaisen teemavuoden 2018 täytäntöönpanemisesta, tuloksista ja yleisarviosta (COM(2019) 548 final)

Tutkimukset

| — | Safeguarding cultural heritage from natural and man-made disasters. A comparative analysis of risk management in the EU – Study (Kulttuuriperinnön suojaaminen luonnon- ja ihmisen aiheuttamilta katastrofeilta. Vertaileva analyysi riskienhallinnasta EU:ssa) (huhtikuu 2018) |
| --- | --- |

—

Safeguarding cultural heritage from natural and man-made disasters. A comparative analysis of risk management in the EU – Study (Kulttuuriperinnön suojaaminen luonnon- ja ihmisen aiheuttamilta katastrofeilta. Vertaileva analyysi riskienhallinnasta EU:ssa) (huhtikuu 2018)

Yhdistyneet kansakunnat

| — | Hyogon toimintaohjelma 2005–2015 luonnononnettomuuksien vahinkojen rajoittamiseksi |
| --- | --- |

—

Hyogon toimintaohjelma 2005–2015 luonnononnettomuuksien vahinkojen rajoittamiseksi

| — | Sendain kehys katastrofiriskien vähentämiseksi 2015–2030 |
| --- | --- |

—

Sendain kehys katastrofiriskien vähentämiseksi 2015–2030

Unesco

| — | Yleissopimus kulttuuriomaisuuden suojelemisesta aseellisen selkkauksen sattuessa (Haagin yleissopimus, 1954) |
| --- | --- |

—

Yleissopimus kulttuuriomaisuuden suojelemisesta aseellisen selkkauksen sattuessa (Haagin yleissopimus, 1954)

| — | Yleissopimus maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemisesta (1972) |
| --- | --- |

—

Yleissopimus maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemisesta (1972)

| — | Vedenalaisen kulttuuriperinnön suojelua koskeva yleissopimus (2001) |
| --- | --- |

—

Vedenalaisen kulttuuriperinnön suojelua koskeva yleissopimus (2001)

| — | Julistus digitaalisen perinnön säilyttämisestä (2003) |
| --- | --- |

—

Julistus digitaalisen perinnön säilyttämisestä (2003)

| — | Yleissopimus aineettoman kulttuuriperinnön suojelemisesta (2003) |
| --- | --- |

—

Yleissopimus aineettoman kulttuuriperinnön suojelemisesta (2003)

| — | Strategia riskien vähentämiseksi maailmanperintökohteissa (tarkistettu versio, 2007) |
| --- | --- |

—

Strategia riskien vähentämiseksi maailmanperintökohteissa (tarkistettu versio, 2007)

| — | Managing Disaster Risks for World Heritage (käsikirja maailmanperinnön riskinhallinnasta, kesäkuu 2010) |
| --- | --- |

—

Managing Disaster Risks for World Heritage (käsikirja maailmanperinnön riskinhallinnasta, kesäkuu 2010)

| — | Budapestin julistus maailmanperinnöstä (hyväksytty Maailmanperintökomiteassa kesäkuussa 2002) |
| --- | --- |

—

Budapestin julistus maailmanperinnöstä (hyväksytty Maailmanperintökomiteassa kesäkuussa 2002)

Euroopan neuvosto

| — | Puiteyleissopimus kulttuuriperinnön yhteiskunnallisesta merkityksestä (Faron yleissopimus, 2005) |
| --- | --- |

—

Puiteyleissopimus kulttuuriperinnön yhteiskunnallisesta merkityksestä (Faron yleissopimus, 2005)

| — | Suositus CM/Rec (2017)1 jäsenvaltioille "Euroopan kulttuuriperintöstrategiasta 2000-luvulle" (2017) |
| --- | --- |

—

Suositus CM/Rec (2017)1 jäsenvaltioille "Euroopan kulttuuriperintöstrategiasta 2000-luvulle" (2017)

| — | Yleissopimus kulttuuriesineisiin kohdistuneista rikoksista (2017) |
| --- | --- |

—

Yleissopimus kulttuuriesineisiin kohdistuneista rikoksista (2017)

| — | Euroopan ja Välimeren maiden sopimus merkittävistä luonnonriskeistä ja teknologisista riskeistä (EUR-OPA) |
| --- | --- |

—

Euroopan ja Välimeren maiden sopimus merkittävistä luonnonriskeistä ja teknologisista riskeistä (EUR-OPA)

Muut tutkimukset

| — | First Aid to Cultural Heritage in Times of Crisis (Ensiapu kulttuuriperinnölle kriisiaikana, ICCROM ja Prince Claus Fund for Culture and Development -rahasto, 2018) |
| --- | --- |

—

First Aid to Cultural Heritage in Times of Crisis (Ensiapu kulttuuriperinnölle kriisiaikana, ICCROM ja Prince Claus Fund for Culture and Development -rahasto, 2018)

| — | Eurooppalaiset laatuperiaatteet kulttuuriperintöön mahdollisesti vaikuttaville EU-rahoitteisille toimille (European Quality Principles for EU-funded Interventions with Potential Impact upon Cultural Heritage, ICOMOS, 2019) |
| --- | --- |

—

Eurooppalaiset laatuperiaatteet kulttuuriperintöön mahdollisesti vaikuttaville EU-rahoitteisille toimille (European Quality Principles for EU-funded Interventions with Potential Impact upon Cultural Heritage, ICOMOS, 2019)

| — | Raportti maailmanlaajuisista riskeistä 2020 (The Global Risks Report 2020, Maailman talousfoorumi) |
| --- | --- |

—

Raportti maailmanlaajuisista riskeistä 2020 (The Global Risks Report 2020, Maailman talousfoorumi)

---

Euroopan komissio

| 5.6.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 186/7 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 186/7

---

Euron kurssi (1)

4. kesäkuuta 2020

(2020/C 186/02)

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,1250 |
| JPY | Japanin jeniä | 122,48 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4557 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,89685 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 10,4172 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,0786 |
| ISK | Islannin kruunua | 148,50 |
| NOK | Norjan kruunua | 10,6048 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 26,623 |
| HUF | Unkarin forinttia | 344,90 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,4372 |
| RON | Romanian leuta | 4,8373 |
| TRY | Turkin liiraa | 7,5868 |
| AUD | Australian dollaria | 1,6276 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,5203 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 8,7189 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,7510 |
| SGD | Singaporen dollaria | 1,5758 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 368,73 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 19,0059 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 8,0066 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,5725 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 15 856,88 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,8077 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 56,109 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 77,8132 |
| THB | Thaimaan bahtia | 35,539 |
| BRL | Brasilian realia | 5,6989 |
| MXN | Meksikon pesoa | 24,4761 |
| INR | Intian rupiaa | 84,9320 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,1250

JPY

Japanin jeniä

122,48

DKK

Tanskan kruunua

7,4557

GBP

Englannin puntaa

0,89685

SEK

Ruotsin kruunua

10,4172

CHF

Sveitsin frangia

1,0786

ISK

Islannin kruunua

148,50

NOK

Norjan kruunua

10,6048

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

26,623

HUF

Unkarin forinttia

344,90

PLN

Puolan zlotya

4,4372

RON

Romanian leuta

4,8373

TRY

Turkin liiraa

7,5868

AUD

Australian dollaria

1,6276

CAD

Kanadan dollaria

1,5203

HKD

Hongkongin dollaria

8,7189

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,7510

SGD

Singaporen dollaria

1,5758

KRW

Etelä-Korean wonia

1 368,73

ZAR

Etelä-Afrikan randia

19,0059

CNY

Kiinan juan renminbiä

8,0066

HRK

Kroatian kunaa

7,5725

IDR

Indonesian rupiaa

15 856,88

MYR

Malesian ringgitiä

4,8077

PHP

Filippiinien pesoa

56,109

RUB

Venäjän ruplaa

77,8132

THB

Thaimaan bahtia

35,539

BRL

Brasilian realia

5,6989

MXN

Meksikon pesoa

24,4761

INR

Intian rupiaa

84,9320

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

V Ilmoitukset

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

| 5.6.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 186/8 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 186/8

---

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2020/C 186/03)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutoshakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”Queijo Terrincho”

EU-nro: PDO-PT-0218-AM01 – 19.9.2016

SAN (X) SMM ( )

1.   Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Hakijaryhmä

QUEITEQ – Cooperativa dos Produtores de Leite de Ovinos da Terra Quente, C.R.L. [Lampaanmaidon tuottajien osuuskunta Terra Quenten alueella]

Oikeutettu etu

Tuottajaryhmä koostuu Queijo Terrincho -juuston valmistukseen osallistuvista toimijoista (tuottajat ja jalostajat), ja sillä on oikeutettu etu muutoshakemuksen esittämiseen. QUEITEQ – Cooperativa dos Produtores de Leite de Ovinos da Terra Quente, C.R.L. on alkuperäisestä rekisteröintihakemuksesta vastannut tuottajaryhmä.

| Ryhmän nimi | QUEITEQ – Cooperativa dos Produtores de Leite de Ovinos da Terra Quente, C.R.L. |
| --- | --- |
| Ryhmän tyyppi | Koostuu useammasta kuin yhdestä henkilöstä |
| Osallistujat | Tuottaja(t), jalostaja(t) |
| Osoite | Quinta Branca – Larinho |
| 5160 – Torre de Moncorvo |

Ryhmän nimi

QUEITEQ – Cooperativa dos Produtores de Leite de Ovinos da Terra Quente, C.R.L.

Ryhmän tyyppi

Koostuu useammasta kuin yhdestä henkilöstä

Osallistujat

Tuottaja(t), jalostaja(t)

Osoite

Quinta Branca – Larinho

5160 – Torre de Moncorvo

Maa

Portugali

Puhelin

+351 279258090

Sähköpostiosoite

queitec@sapo.pt

2.   Jäsenvaltio tai Kolmas Maa

Portugali

3.   Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

☐ Tuotteen nimi

☒ Tuotteen kuvaus

☒ Maantieteellinen alue

☐ Alkuperätodisteet

☒ Tuotantomenetelmä

☒ Yhteys maantieteelliseen alkuperään

☒ Merkinnät

☒ Muu: tuotteen tunnuksen lisäys

4.   Muutoksen/muutosten tyyppi

| ☐ | Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

☐

Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

| ☒ | Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

☒

Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

5.   Muutos/muutokset

Kaikki muutokset koskevat tuote-eritelmää, koska yhtenäistä asiakirjaa ei ole koskaan julkaistu.

Tuotteen kuvaus

Muutos 1

| — | Alkuperäisessä eritelmässä ilmoitetut juuston halkaisijan (13–20 cm) ja painon (0,8–1,2 kg) vaihteluvälit on määritelty uudelleen, ja halkaisija on nyt 12–20 cm ja paino 0,7–1,1 kg. |
| --- | --- |

—

Alkuperäisessä eritelmässä ilmoitetut juuston halkaisijan (13–20 cm) ja painon (0,8–1,2 kg) vaihteluvälit on määritelty uudelleen, ja halkaisija on nyt 12–20 cm ja paino 0,7–1,1 kg.

| — | Juustolle on otettu käyttöön uusi lounaslaatikkoon sopiva koko ”merendeira”, jota ei mainita alkuperäisessä eritelmässä. Sen halkaisija on 8–12 cm, korkeus 3–6 cm ja paino 350–550 g. |
| --- | --- |

—

Juustolle on otettu käyttöön uusi lounaslaatikkoon sopiva koko ”merendeira”, jota ei mainita alkuperäisessä eritelmässä. Sen halkaisija on 8–12 cm, korkeus 3–6 cm ja paino 350–550 g.

| — | Alkuperäisessä eritelmässä ilmoitettu kuiva-aineen sallittu 45–60 prosentin rasvapitoisuus ja juustomassan rasvattoman kuiva-aineen sallittu 55–65 prosentin kosteus on määritelty uudelleen niin, että kuiva-aineen rasvapitoisuus on 25–50 prosenttia ja rasvattoman kuiva-aineen kosteus 35–60 prosenttia. |
| --- | --- |

—

Alkuperäisessä eritelmässä ilmoitettu kuiva-aineen sallittu 45–60 prosentin rasvapitoisuus ja juustomassan rasvattoman kuiva-aineen sallittu 55–65 prosentin kosteus on määritelty uudelleen niin, että kuiva-aineen rasvapitoisuus on 25–50 prosenttia ja rasvattoman kuiva-aineen kosteus 35–60 prosenttia.

| — | Vaikka sallittua vähimmäislämpötilaa ei ole alkuperäisessä eritelmässä mainittu, Queijo Terrincho -juuston ja Queijo Terrincho Velho [kypsä] -juuston pitkäaikaisen säilytyksen vähimmäislämpötilaksi on määritelty –11 °C, joka on juuston jäätymispistettä (–12 °C) korkeampi ja mahdollistaa siten juustomassan luonteenomaisen aromin, maun ja koostumuksen säilymisen. |
| --- | --- |

—

Vaikka sallittua vähimmäislämpötilaa ei ole alkuperäisessä eritelmässä mainittu, Queijo Terrincho -juuston ja Queijo Terrincho Velho [kypsä] -juuston pitkäaikaisen säilytyksen vähimmäislämpötilaksi on määritelty –11 °C, joka on juuston jäätymispistettä (–12 °C) korkeampi ja mahdollistaa siten juustomassan luonteenomaisen aromin, maun ja koostumuksen säilymisen.

Näiden muutosten syynä on kulutustapojen muuttuminen, toisin sanoen kuluttajat ovat alkaneet käyttää pienempiä juustoja, joiden rasvapitoisuus on vähäisempi ja joiden laatu säilyy parempana ja pidempään. Tarkoituksena on vastata tarjonnalla sellaisten pienempien annoskokojen kysyntään, jotka sopivat sellaisenaan käytettäviksi tietyntyyppisessä ruoanlaitossa (viipaloidut ja esipakatut juustot). Muutosten syynä on myös se, että viime vuosina saatujen testitulosten mukaan alkuperäisiä arvoja (sallittu kosteus ja rasvapitoisuus) on korjattava, jotta ne vastaisivat todellista tilannetta.

Muutos 2

| — | Vähintään 90 päivää kypsytetylle Queijo Terrincho Velho -juustolle määritellään kaksi uutta varastointi- ja esillepanotapaa, joita ei ole mainittu alkuperäisessä eritelmässä: se voidaan saattaa markkinoille myös paprikatahnalla päällystettynä tai kuutioituna neitsytoliiviöljyä sisältävissä pakkauksissa. |
| --- | --- |

—

Vähintään 90 päivää kypsytetylle Queijo Terrincho Velho -juustolle määritellään kaksi uutta varastointi- ja esillepanotapaa, joita ei ole mainittu alkuperäisessä eritelmässä: se voidaan saattaa markkinoille myös paprikatahnalla päällystettynä tai kuutioituna neitsytoliiviöljyä sisältävissä pakkauksissa.

Näiden menetelmien käyttö on perusteltua, koska ne parantavat juuston säilyvyyttä ja pidentävät sen hyllyaikaa. Paprikatahnalla päällystetyille tai kuutioiduille ja neitsytoliiviöljyyn pakatuille juustoille on kysyntää kuluttajien keskuudessa, ja kuluttajat ovat nopeasti yhdistäneet nämä menetelmät kauemmin kypsytettäviin juustoihin, kuten Queijo Terrincho Velho -juustoon. Lisäksi tämäntyyppiset esillepanotavat eli juuston päällystäminen paprikatahnalla tai juuston kuutiointi ja pakkaaminen oliiviöljyä sisältäviin pakkauksiin, ovat menetelmiä, joita on paikallisesti käytetty jo pitkään.

Näiden muutosten tarkoituksena on vastata uusiin vaatimuksiin markkinoilla muuttamatta tuotteiden luontaisia ominaisuuksia, jotka antavat juustoille niiden erityisluonteen.

Muutokset koskevat myös kohtaa ”Tuotantomenetelmä”, jossa kuvataan nyt Queijo Terrincho Velho -juuston valmistusolosuhteet, sekä Queijo Terrincho Velho -juuston nimityksen osalta kohtaa ”Merkinnät”.

Maantieteellinen alue

Muutos 3

Maantieteellinen alue ei muutu.

Alkuperäinen teksti: ”1 artikla

Queijo Terrincho -juuston valmistus- ja kypsytysalue rajoittuu Mogadouron, Alfândega da Fén, Moncorvon, Freixo de Espada à Cintan, Mirandelan, Vila Florin, Carrazeda de Ansiãesin ja Macedo de Cavaleirosin kuntiin (Edroson, Espadanedon, Ferreiran, Murçósin ja Soutelo de Mouriscon kyliä lukuun ottamatta) Bragançan läänissä; Rio Torton, São Pedro de Veiga de Lilan, Veiga de Lilan, Valpaçosin, Valesin ja Possacosin kyliin Valpaçosin kunnassa Vila Realin läänissä; São João da Pesqueirain kuntaan (Riodadesin ja Paredes da Beiran kyliä lukuun ottamatta) Viseun läänissä, Vila Nova de Foz Côan kuntaan, Longroivan, Fonte Longan, Poço do Canton ja Medan kyliin Medan kunnassa ja Escalhãon, Vilar de Amargon, Algodresin ja Mata de Lobosin kyliin Figueira de Castelo Rodrigon kunnassa Guardan läänissä Terra Quenten alueella ja Douro-joen yläjuoksun laaksossa.”

Teksti on korvattu seuraavasti:

”Tuotteen valmistus- ja kypsytysalue rajoittuu Mogadouron, Alfândega da Fén, Torre de Moncorvon, Freixo de Espada à Cintan, Mirandelan, Vila Florin, Carrazeda de Ansiãesin ja Macedo de Cavaleirosin kuntiin (Edroson, Espadanedon, Ferreiran, Murçósin ja Soutelo de Mouriscon kyliä lukuun ottamatta), São João da Pesqueiran kuntaan (Riodadesin ja Paredes da Beiran kyliä lukuun ottamatta) ja Vila Nova de Foz Côan kuntaan sekä Rio Torton, São Pedro de Veiga de Lilan, Veiga de Lilan, Valpaçosin, Valesin ja Possacosin kyliin Valpaçosin kunnassa, Longroivan, Fonte Longan, Poço do Canton ja Medan kyliin Medan kunnassa sekä Escalhãon, Vilar de Amargon, Algodresin ja Mata de Lobosin kyliin Figueira de Castelo Rodrigon kunnassa.”

Tuote-eritelmästä on tekstin selkeyttämiseksi poistettu viittaukset Terra Quenten ja Douro-joen yläjuoksun laakson alueisiin, sillä selkeällä kuntaluettelolla määritellään hallinnolliset rajat asetuksen (EU) N:o 1151/2012 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa edellytetyllä tavalla.

Tuotantomenetelmä

Tuotantomenetelmä

Muutos 4

Muutoksella lisätään eritelmään alkuperäisestä eritelmästä puuttuvia tietoja, jotka koskevat valmistusvaiheeseen liittyviä toimia, toisin sanoen maidon jalostusta (lämmitys ja juoksettuminen), heran valuttamista (puristus) ja kypsyttämistä (kääntäminen ja peseminen).

Muutosten syynä on tarve esittää tietoa valmistusvaiheeseen sisältyvistä toimista ja erityisesti sellaisista, joilla varmistetaan, että valmistettu tuote vastaa tuotteen kuvausta. Tämä koskee varsinkin juoksettumista ja juustomassan työstämistä koskevia vaiheita.

| — | Nykyisten säännösten mukaan maito on jalostettava välittömästi lypsämisen jälkeen, vaikka sitä ei ole aiemmin mainittu alkuperäisessä eritelmässä. Jos tämä ei ole mahdollista, maito on säilytettävä korkeintaan 6 °C:ssa. |
| --- | --- |

—

Nykyisten säännösten mukaan maito on jalostettava välittömästi lypsämisen jälkeen, vaikka sitä ei ole aiemmin mainittu alkuperäisessä eritelmässä. Jos tämä ei ole mahdollista, maito on säilytettävä korkeintaan 6 °C:ssa.

| — | Vaikka maito oli alkuperäisen eritelmän mukaan lämmitettävä 35 °C:een, maidon optimaaliselle lämpötilalle ennen juoksutteen lisäämistä on nyt määritelty vaihteluväli (juoksettumislämpötila 30–35 °C), jotta prosessi vastaa paremmin todellisia olosuhteita. |
| --- | --- |

—

Vaikka maito oli alkuperäisen eritelmän mukaan lämmitettävä 35 °C:een, maidon optimaaliselle lämpötilalle ennen juoksutteen lisäämistä on nyt määritelty vaihteluväli (juoksettumislämpötila 30–35 °C), jotta prosessi vastaa paremmin todellisia olosuhteita.

Alkuperäisessä eritelmässä mainittujen painojen ja käsikäyttöisten puristimien lisäksi sallitaan myös pneumaattisten puristimien käyttö. Puristamiseen käytettävä aika on 3–5 tuntia jo aiemmin käytössä olleen menetelmän mukaisesti. Tämä muutos johtuu ainoastaan teknologian kehityksestä, jota voidaan hyödyntää valmistusprosessissa ja joka ei vaikuta lainkaan tuotteen lopullisiin ominaisuuksiin.

| — | Kypsytysprosessi tapahtuu luonnollisissa kypsytystiloissa tai valvotussa ympäristössä kuten alkuperäisessä eritelmässäkin. Mittauksissa saatava suhteellinen kosteus voi olla prosessin aikana 80–90 prosenttia alkuperäisessä eritelmässä ilmoitetun 80–85 prosentin sijasta. |
| --- | --- |

—

Kypsytysprosessi tapahtuu luonnollisissa kypsytystiloissa tai valvotussa ympäristössä kuten alkuperäisessä eritelmässäkin. Mittauksissa saatava suhteellinen kosteus voi olla prosessin aikana 80–90 prosenttia alkuperäisessä eritelmässä ilmoitetun 80–85 prosentin sijasta.

| — | Vastaavasti tuotantomenetelmän kuvausta on täydennetty määrittämällä Queijo Terrincho Velho -juustoa koskevat lämpötilan (8–14 °C) ja kosteuden (75–85 prosenttia) enimmäis- ja vähimmäisarvot kypsytysprosessin aikana, vaikka niitä ei ilmoitettu alkuperäisessä eritelmässä. |
| --- | --- |

—

Vastaavasti tuotantomenetelmän kuvausta on täydennetty määrittämällä Queijo Terrincho Velho -juustoa koskevat lämpötilan (8–14 °C) ja kosteuden (75–85 prosenttia) enimmäis- ja vähimmäisarvot kypsytysprosessin aikana, vaikka niitä ei ilmoitettu alkuperäisessä eritelmässä.

Velho

Muutos 5

| — | Alkuperäisessä eritelmässä todettiin seuraavaa: ”Alueella kasvatettavan Churra da Terra Quente -rodun lampaiden erityisominaisuudet sopivat hyvin kyseiselle alueelle. Niiden kasvatus on tärkein karjatalouteen liittyvä elinkeino alueella, ja ne saavat ravintonsa pääasiassa laitumilta ja rantaniityiltä. Laitumet muodostuvat ylänköalueista, kesantomaista ja laajoista viljelemättömistä maa-alueista, joilla nurmen kasvusto on karkeaa ja harvaa. Nurmituotanto ei kuitenkaan ole riittävää, ja siksi on käytettävä rantaniittyjä ja toissijaista rehua – ruista, ohraa, turnipseja, linssejä ja puiden, kuten saarnin, jalavan, tammen, manteli- ja oliivipuiden ja jopa viiniköynnösten, lehtiä.” |
| --- | --- |

—

Alkuperäisessä eritelmässä todettiin seuraavaa: ”Alueella kasvatettavan Churra da Terra Quente -rodun lampaiden erityisominaisuudet sopivat hyvin kyseiselle alueelle. Niiden kasvatus on tärkein karjatalouteen liittyvä elinkeino alueella, ja ne saavat ravintonsa pääasiassa laitumilta ja rantaniityiltä. Laitumet muodostuvat ylänköalueista, kesantomaista ja laajoista viljelemättömistä maa-alueista, joilla nurmen kasvusto on karkeaa ja harvaa. Nurmituotanto ei kuitenkaan ole riittävää, ja siksi on käytettävä rantaniittyjä ja toissijaista rehua – ruista, ohraa, turnipseja, linssejä ja puiden, kuten saarnin, jalavan, tammen, manteli- ja oliivipuiden ja jopa viiniköynnösten, lehtiä.”

Koska nurmituotanto on liian vähäistä, kuten alkuperäisessä eritelmässä todetaan, eritelmään on lisätty myös mahdollisuus käyttää rehua, kuten tilalla tuotettua tai muiden lampaankasvattajien tuottamaa olkea ja heinää, syksyllä tai talvella kylvettäviä rehukasveja (kauraa, virnaa, ruista ja keltalupiinia) sekä keväällä kylvettäviä rehukasveja (maissia ja durraa), jotka ovat peräisin yksilöidyltä maantieteelliseltä alueelta.

Teksti on korvattu seuraavalla muutetulla tekstillä: ”Nurmituotanto ei kuitenkaan ole riittävää, ja siksi on käytettävä rantaniittyjä ja toissijaista rehua – ruista, ohraa, turnipseja, linssejä ja puiden, kuten saarnin, jalavan, tammen, manteli- ja oliivipuiden ja jopa viiniköynnösten, lehtiä, jotka ovat peräisin yksilöidyltä maantieteelliseltä alueelta.”

| — | Kaikki lampaille annettava rehu on peräisin kyseiseltä maantieteelliseltä alueelta, vaikka käyttöön on otettu mahdollisuus käyttää niukkoina aikoina muilta alueilta saatavaa rehua, mutta sen osuus ei saa milloinkaan ylittää 50:tä prosenttia kuiva-aineesta kunakin vuonna. Tämä rehu on samanlaista kuin maantieteellisellä alueella tuotettava rehu, ja sillä on sama koostumus. |
| --- | --- |

—

Kaikki lampaille annettava rehu on peräisin kyseiseltä maantieteelliseltä alueelta, vaikka käyttöön on otettu mahdollisuus käyttää niukkoina aikoina muilta alueilta saatavaa rehua, mutta sen osuus ei saa milloinkaan ylittää 50:tä prosenttia kuiva-aineesta kunakin vuonna. Tämä rehu on samanlaista kuin maantieteellisellä alueella tuotettava rehu, ja sillä on sama koostumus.

Muutos 6

Eritelmän alkuperäisen version 4 artikla on poistettu:

”4 artikla

Pakkaaminen ja säilyttäminen

Juuston pakkaamisessa on käytettävä aina vaaratonta materiaalia, joka ei reagoi sisällön kanssa.

Juusto on aina esipakattava, ja pakkaaminen on suoritettava hyvien hygieniakäytäntöjen mukaisesti olosuhteissa, joilla taataan juuston puhtaus ja ominaisuuksien säilyminen tavanomaisen varastoinnin ja myynnin aikana.

Tästä prosessista vastaa tuottaja.”

Edellä olevat kuvaukset on korvattu, koska pakkaamisesta on laadittu erityisiä sääntöjä, ja tekstiin on lisätty seuraava kappale perustelemaan sitä, että tuottajan on vastattava tuotteen esipakkaamisesta:

”Tuote on viipaloitava ja pakattava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella, jotta voidaan säilyttää sen koskemattomuus ja taata ominaisuudet, jotka antavat tuotteelle sen erityisluonteen, jota peräkkäiset ja/tai pidemmällä aikavälillä tapahtuvat käsittelyt voisivat helposti muuttaa.”

Muutos 7

| — | Seuraava teksti, joka ei sisältynyt alkuperäiseen eritelmään, on lisätty kuvaamaan erityyppisten Queijo Terrincho Velho -juustojen valmistusta: |
| --- | --- |

—

Seuraava teksti, joka ei sisältynyt alkuperäiseen eritelmään, on lisätty kuvaamaan erityyppisten Queijo Terrincho Velho -juustojen valmistusta:

Velho

”Queijo Terrincho”Velho on vähintään 90 päivää kypsytetty juusto, joka valmistetaan päällystämällä se paprikauutteesta ja rypäleiden puristejäännöksestä tislatusta väkevästä alkoholijuomasta tai neitsytoliiviöljystä valmistetulla tahnalla. Juusto voidaan myös upottaa neitsytoliiviöljyyn.

Velho

Paprikatahnalla päällystetty Queijo Terrincho Velho -juusto valmistetaan siten, että vähintään 90 päivää kypsytetty juusto päällystetään punaisen paprikan ja rypäleiden puristejäännöksestä tislatun väkevän alkoholijuoman sekoituksella tai punaisen paprikan ja neitsytoliiviöljyn sekoituksella. Punaisesta paprikasta valmistetaan tahna sekoittamalla siihen rypäleiden puristejäännöksestä tislattua väkevää alkoholijuomaa tai neitsytoliiviöljyä, kun juusto päällystetään. Seos olisi levitettävä kerralla oikean koostumuksen ja maun varmistamiseksi. Rypäleiden puristejäännöksestä tislattua väkevää alkoholijuomaa tai neitsytoliiviöljyä käytetään noin 250 millilitraa yhtä paprikakiloa kohden.

Velho

Edellä kuvattuja menetelmiä on käytetty alueella jo pitkään juuston säilyvyyden parantamiseksi ja hyllyajan pidentämiseksi.

Muutos 8

Merkinnät

Merkinnät

Eritelmän alkuperäisen version 5 artikla on poistettu:

”5 artikla

Merkinnät ja kaupan pitäminen

Juustojen merkintöjen on sisällettävä seuraavat tiedot:

| 1. | Myyntinimitys – ”Queijo Terrincho” |
| --- | --- |

1.

Myyntinimitys – ”Queijo Terrincho”

| 2. | Rasvapitoisuus 45–60 prosenttia |
| --- | --- |

2.

Rasvapitoisuus 45–60 prosenttia

| 3. | Nettomäärä (grammoina tai kiloina) |
| --- | --- |

3.

Nettomäärä (grammoina tai kiloina)

| 4. | Parasta ennen [kuukausi ja vuosi] |
| --- | --- |

4.

Parasta ennen [kuukausi ja vuosi]

| 5. | Pelkästä raa’asta lampaanmaidosta valmistettu juusto |
| --- | --- |

5.

Pelkästä raa’asta lampaanmaidosta valmistettu juusto

| 6. | Valmistajan nimi ja osoite |
| --- | --- |

6.

Valmistajan nimi ja osoite

Etiketti on kiinnitettävä yhdelle puolelle juustopakettia.

Juusto voidaan myydä kuluttajille paloina, mikäli palat on esipakattu.”

Edellä mainitut yleiset viittaukset sisältyivät eritelmän alkuperäisen version, sellaisena kuin se on alun perin rekisteröity, 5 artiklaan, ja ne on poistettu ja korvattu vaatimuksella, jonka mukaan merkinnän on sisällettävä tuotelajista riippuen tuotteen tunnus ja maininta ”QUEIJO TERRINCHO” – Denominação de Origem Protegida [”QUEIJO TERRINCHO” – Suojattu alkuperänimitys] tai ”QUEIJO TERRINCHO” – DOP [”QUEIJO TERRINCHO” – SAN] tai ”QUEIJO TERRINCHO”VELHO – Denominação de Origem Protegida [”QUEIJO TERRINCHO”VELHO – Suojattu alkuperänimitys] tai ”QUEIJO TERRINCHO”VELHO – DOP [’QUEIJO TERRINCHO’VELHO – SAN] tuotekuvauksen mukaisesti.

VELHO

VELHO

VELHO

VELHO

Muutokset on tehty siksi, että merkintöjä koskevat vaatimukset oli yhdenmukaistettava tuotteen kuvauksen kanssa ja yleiset viittaukset oli poistettava.

Muutos 9

Eritelmän alkuperäisen version 6 artikla on poistettu:

”6 artikla

| 1. | Ainoastaan Churra da Terra Quente -rodun lampaat soveltuvat Queijo Terrincho -juuston valmistuksessa käytettävän maidon tuotantoon silloin, kun niitä kasvatetaan näiden sääntöjen 1 artiklassa määritellyllä tuotantoalueella. |
| --- | --- |

1.

Ainoastaan Churra da Terra Quente -rodun lampaat soveltuvat Queijo Terrincho -juuston valmistuksessa käytettävän maidon tuotantoon silloin, kun niitä kasvatetaan näiden sääntöjen 1 artiklassa määritellyllä tuotantoalueella.

| 2. | Kaikki lampaat on todettava virallisesti vapaiksi luomistaudista, eikä niissä saa olla mitään merkkejä taudeista, jotka voivat tarttua maidon välityksellä. |
| --- | --- |

2.

Kaikki lampaat on todettava virallisesti vapaiksi luomistaudista, eikä niissä saa olla mitään merkkejä taudeista, jotka voivat tarttua maidon välityksellä.

| 3. | Lampaita on valvottava sen varmistamiseksi, että eläinten saamissa hoidoissa noudatetaan suositeltuja varoaikoja. |
| --- | --- |

3.

Lampaita on valvottava sen varmistamiseksi, että eläinten saamissa hoidoissa noudatetaan suositeltuja varoaikoja.

| 4. | Hygieniasääntöjä on noudatettava lypsyasemilla sekä kuljetettaessa maitoa valmistuspaikkaan. |
| --- | --- |

4.

Hygieniasääntöjä on noudatettava lypsyasemilla sekä kuljetettaessa maitoa valmistuspaikkaan.

| 5. | Juustoloiden on täytettävä laissa säädetyt tekniset ja toiminnalliset sekä terveys- ja hygieniaoloja koskevat vaatimukset. |
| --- | --- |

5.

Juustoloiden on täytettävä laissa säädetyt tekniset ja toiminnalliset sekä terveys- ja hygieniaoloja koskevat vaatimukset.

| 6. | Kaikissa juuston valmistuksessa käytettävissä tiloissa on pidettävä kirjaa saadusta maidosta sekä tuotannosta, kypsytyksestä ja kaupan pitämisestä.” |
| --- | --- |

6.

Kaikissa juuston valmistuksessa käytettävissä tiloissa on pidettävä kirjaa saadusta maidosta sekä tuotannosta, kypsytyksestä ja kaupan pitämisestä.”

Kohdassa 1 esitetyt lammasrotua koskevat tiedot on sisällytetty yhtenäisen asiakirjan tuotteen kuvausta koskevaan kohtaan 3.2 sekä vastaavaan tuote-eritelmän kohtaan 2.

Kohdat 2–6 on poistettu, koska niissä käsitellään tämän toiminta-alan kaikilla osa-alueilla sovellettavia sääntöjä, jotka on jo vahvistettu yleisessä lainsäädännössä.

Muutos 10

Alkuperäisen asiakirjan 7, 8, 9 ja 10 artiklassa esitetyt viittaukset tuottajaryhmien ja toimijoiden velvoitteisiin sekä rikkomuksiin ja seuraamuksiin on myös poistettu, koska ne eivät ole olennainen osa tuote-eritelmää ja koska ne koskevat sääntöjä, joita sovelletaan juuston tuotannon kaikissa vaiheissa ja jotka on jo vahvistettu yleisessä lainsäädännössä.

Muutos 11

Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Eritelmän alkuperäisen version 1 artiklassa todetaan seuraavaa yksilöidyn maantieteellisen alueen ja tuotteen ominaispiirteiden välisestä yhteydestä:

”1 artikla

Kyseessä on laaja 400 000 hehtaarin suuruinen alue, joka muodostuu hautavajoamista (Mirandela-Vilariça), syvistä erodoituneista laaksoista (Baixo-Coa, Sabor ja Douro-joen yläjuoksu) ja ylätasangoista, jotka sijaitsevat 600–800 metrin korkeudessa. Maasto antaa alueelle sen ainutlaatuiset ilmasto-olosuhteet, jotka vaihtelevat subatlanttisesta Välimeren ilmastosta puolikuivaan Välimeren ilmastoon, kun suunnataan Douro-joen vartta itään päin, ja mannerilmaston vaikutus kasvaa ylätasankoja lähestyttäessä.

Ilmaston ja pinnanmuodostuksen ansiosta alueella kasvaa hyvin monenlaisia viljelykasveja. Sille ovat luonteenomaisia viini- ja oliiviviljelmät, laajat oliivinviljelyalueet, oliivi- ja mantelipuulehdot, sadevedellä kasteltavat viljanviljelyalat (kesantoa ja viljoja) sekä erilaiset kasvilajit, joita kasvatetaan joko sellaisilla alueilla, joilla kasteluvettä ei ole käytettävissä, tai hedelmällisimmissä laaksoissa (Mirandela ja Vale da Vilariça). Viljelijät ovat kuitenkin keskittyneet erityisesti oliivin- ja viininviljelyyn niiden taloudellisen merkityksen vuoksi.

Toisaalta alueella kasvatettavan Churra da Terra Quente -rodun lampaiden erityisominaisuudet sopivat hyvin kyseiselle alueelle. Niiden kasvatus on tärkein karjatalouteen liittyvä elinkeino alueella, ja ne saavat ravintonsa pääasiassa laitumilta ja rantaniityiltä. Laitumet muodostuvat ylänköalueista, kesantomaista ja laajoista viljelemättömistä maa-alueista, joilla nurmen kasvusto on karkeaa ja harvaa.

Nurmituotanto ei kuitenkaan ole riittävää, ja siksi on käytettävä rantaniittyjä ja toissijaista rehua – ruista, ohraa, turnipseja, linssejä ja puiden, kuten saarnin, jalavan, tammen, manteli- ja oliivipuiden ja jopa viiniköynnösten, lehtiä, jotka ovat peräisin yksilöidyltä maantieteelliseltä alueelta. Lampaat laiduntavat täällä pysyvästi. Ne viettävät yönsä aitauksissa tai lampoloissa lähes ympäri vuoden.

Ylänköalueet, kuivat tasangot ja aurinkoinen taivas luovat alueelle erityiset ympäristöolosuhteet, jotka yhdessä perinteisten toimintatapojen kanssa vaikuttavat Churra da Terra Quente (Terrincha) -lampaista saatavan maidon erityisominaisuuksiin.

Paikalliset ihmiset, joiden osaaminen ja asiantuntemus on siirtynyt sukupolvelta toiselle, jalostavat maidosta taidokkaasti ja asiantuntevasti ainutlaatuista ja omaleimaista juustoa.”

Teksti on korvattu seuraavasti:

”Queijo Terrincho -juuston laatu on yksinomaan yksilöidyn maantieteellisen alueen luontoon liittyvien ja inhimillisten tekijöiden ansiota.

Joidenkin tietojen mukaan lampaanjuuston tuotannon leviäminen on sidoksissa kristillisiin luostareihin, joita toimi keskiajalla tällä alueella ja muuallakin. Paras todiste juuston alkuperästä on ehkä se, että Churra da Terra Quente -rodun lampaiden alkuperäalue Terra Quente Transmontana eli Vilariçan laakso ja etenkin Quinta da Terrincha on antanut lammasrodulle sen toisen nimen ”Terrincha” samoin kuin juustolle nimen ”Terrincho”. Luontoon liittyvät ja inhimilliset tekijät yhdistyvät siellä tavalla, joka on tunnusomaista koko tuotantoalueelle.

Terra Quente Transmontanan ja Douro-joen yläjuoksun laakson alueilla, joilla yksilöity maantieteellinen alue sijaitsee, eli alun perin erittäin kestävä ja alueen oloihin hyvin sopeutunut Badana-lammasrotu. Churra da Terra Quente -rotu kehitettiin 1800-luvun lopulla risteyttämällä Badana-rodun uuhia Mondegueiro-rodun pässien kanssa. Rodun koko potentiaali saatiin käyttöön 1900-luvun puolivälistä lähtien. Rotu on kestävä, ja se on sopeutunut hyvin alueen oloihin. Se on melko hedelmällinen, ja kaksossynnytykset ovat tavallisia. Siitä saadaan lihaa kohtalaisesti, mutta koska se on pääasiassa maitoa tuottava rotu, sillä on läheinen yhteys alueen juustonvalmistukseen.

Alue on kumpuilevaa ylätasankoa, jossa on joitakin jyrkkiä rinteitä. Maaperä on hapanta eikä kovin hedelmällistä. Muutamissa paikoissa maaperä on hyvää maatalousmaata. Sateet ajoittuvat lähinnä talvikaudelle, ja sadevesivaranto kuluu loppuun pitkän ja kuivan kesän aikana. Kaiken tämän vuoksi ravintovaroja ei ole saatavilla tasaisesti, vaan keväisin niiden saatavuus on runsasta ja kesäisin niukkaa.

Edellä kuvatut olosuhteet vaikuttavat suuresti viljelykasvien levinneisyyteen alueella. Olosuhteet ovat suotuisat perinteisille, laajaperäisille tuotantojärjestelmille, ja tällä tavoin kasvatetuista Churra da Terra Quente -lampaista saadaan maitoa, jonka ominaisuuksien ansiosta paikalliset ihmiset valmistavat siitä perinteisten taitojen ja osaamisen avulla hyvin erityislaatuista juustoa, joka on säilynyt ajan saatossa muuttumattomana.

Queijo Terrincho -juuston mieto tuoksu ja maku, jotka juuston kypsyessä voimistuvat, ovat siten peräisin valmistuksessa käytetyn raakamaidon ominaisuuksista, ja ne ovat läheisesti sidoksissa lammasrotuun sekä ylänköalueille ja rantaniityille tyypilliseen kasvillisuuteen, joka muodostaa tärkeän osan yksilöidyllä maantieteellisellä alueella kasvatettujen lampaiden rehusta.

Juustomassan tiivis ja tasainen koostumus, väri ja hieman öljymäinen ulkonäkö saadaan paikallisen väestön osaamisen ansiosta aikaan käsiteollisessa valmistusprosessissa. Siinä kiinnitetään huomiota erityisesti juustomassan työstämiseen ja käsittelyyn, jossa hera valutetaan pois ja valmistetaan tiivis massa.

Kypsytysprosessi tapahtuu luonnollisissa kypsytystiloissa valvotussa ympäristössä jäljempänä kuvatuissa olosuhteissa.

| Kypsytys | ”Queijo Terrincho” | ”Queijo Terrincho”Velho |
| --- | --- | --- |
| Lämpötila (°C) | 5–12 | 8–14 |
| Kosteus (prosenttia) | 80–90 | 75–85 |
| Vähimmäisaika (päivää) | 30 | 90 |

Kypsytys

”Queijo Terrincho”

”Queijo Terrincho”Velho

Lämpötila (°C)

5–12

8–14

Kosteus (prosenttia)

80–90

75–85

Vähimmäisaika (päivää)

30

90

Näiden olosuhteiden ylläpitäminen ja juuston välttämätön käsittely prosessin aikana – erityisesti juuston pesu, jonka suoritustiheys riippuu juuston pinnan ulkonäöstä, sillä pinnan on oltava aina sileä ja puhdas – ovat toimia, joissa luotetaan paikalliseen osaamiseen ja jotka ovat määrääviä tekijöitä varmistettaessa, että valmistetun juuston massalla on haluttu koostumus, väri ja ulkonäkö.

Paikallinen osaaminen on luonnollisesti tarpeen myös, kun käytetään pitkään kypsytettävien juustojen perinteisiä säilytysmenetelmiä, joiden ansiosta tuotteita voidaan säilyttää kauemmin ilman, että se vaikuttaa juuston tunnusomaisiin ominaisuuksiin. Tällä tarkoitetaan käytäntöä, jossa juuston kuori päällystetään paprikatahnalla eli puolikiinteällä seoksella, joka valmistetaan punaisesta paprikasta ja rypäleiden puristejäännöksestä perinteisissä tislaamoissa valmistetusta väkevästä alkoholijuomasta tai oliiviöljypuristamoissa valmistetusta neitsytoliiviöljystä, sekä käytäntöä, jossa juusto säilytetään upottamalla se neitsytoliiviöljyä sisältäviin pakkauksiin sen jälkeen, kun juuston kuori on poistettu ja juusto on paloiteltu.

Inhimillisten tekijöiden ja tuotteen välistä yhteyttä tarkasteltaessa Queijo Terrincho -juustoa pidetään perinteisenä tuotteena Trás-os-Montesin alueella. Sen valmistus- ja säilytysmenetelmät ovat siirtyneet sukupolvelta toiselle ja ovat käytössä yhä nykyään.”

Alkuperäisen eritelmän 1 artiklan teksti on muotoiltu uudelleen, jotta voidaan kuvata tarkemmin luontoon liittyviä tekijöitä eli maaperää ja ilmasto-olosuhteita, inhimillisiä tekijöitä ja paikallista osaamista, jotka kuuluvat tuotteen erityisyyden perustana olevan maantieteellisen alueen ominaisuuksiin. Siinä kuvataan, miten yksilöidyn maantieteellisen alueen ominaisuudet vaikuttavat tuotteen havaittuihin ominaispiirteisiin, ja todetaan, että Queijo Terrincho -juuston laatu on yksinomaan yksilöidyn maantieteellisen alueen luontoon liittyvien ja inhimillisten tekijöiden ansiota.

Teksti on muotoiltu uudelleen vastaamaan yhtenäisen asiakirjan laatimista koskevia säännöksiä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 mukaisesti ja erityisesti 5 kohdan (Yhteys maantieteelliseen alueeseen) osalta, koska yhtenäisessä asiakirjassa on olennaisen tärkeää esittää perusteellinen ja johdonmukainen selvitys siitä, miten syy-seuraussuhde vahvistetaan, eikä näin alkuperäisessä tekstissä ollut.

Muut

Muut

Tuotteen tunnuksen käytöstä on tehty pakollista.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Queijo Terrincho”

”Queijo Terrincho”

EU-nro: PDO-PT-0218-AM01 –
  19.9.2016

EU-nro: PDO-PT-0218-AM01 –

19.9.2016

SMM ( ) SAN (X)

SMM ( ) SAN (X)

1.   Nimi/nimet

Nimi/nimet

”Queijo Terrincho”

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Jäsenvaltio tai kolmas maa

Portugali

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1   Tuotelaji

Tuotelaji

Luokka 1.3 Juustot

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Queijo Terrincho” on kypsytetty juusto. Se valmistetaan valuttamalla hitaasti juustomassaa, joka saadaan saostamalla Churra da Terra Quente -uuhien raakamaito eläinperäisen juoksutteen avulla. Queijo Terrincho -juuston kypsytysaika on vähintään 30 päivää. Jos juustoa on kypsytetty vähintään 90 päivää, alkuperänimitykseen ”Queijo Terrincho” lisätään sana ”Velho” (kypsä).

Velho

Tärkeimmät ominaisuudet ovat seuraavat:

Queijo Terrincho- ja Queijo Terrincho Velho -juustojen ominaisuudet

Velho

| Juusto | ”Queijo Terrincho” | ”Queijo Terrincho”Velho |
| --- | --- | --- |
| Muoto | Matala säännöllinen lieriö (kiekko), hieman kovera keskeltä, ei selväpiirteistä reunaa | Matala säännöllinen lieriö (kiekko), hieman kupera keskeltä, reuna epätasainen |
| Korkeus | 3–6 cm | 2–6 cm |
| Paino | 0,7–1,1 kg | 0,5–1,0 kg |
| Halkaisija | 12–20 cm | 10–18 cm |
| Paino (lounaslaatikkokoko) | 0,35–0,55 kg | 0,25–0,45 kg |
| Halkaisija (lounaslaatikkokoko) | 8–12 cm | 5–10 cm |
| Kuori | Taipuisa, ehyt, hyvin muodostunut, sileä, väriltään kauttaaltaan vaalean oljenkeltainen | Kova, ehyt, hyvin muodostunut, väriltään punainen, joskus koostumukseltaan epätasainen |
| Juuston sisus |
| Koostumus | Kiinteä ja tasainen, hieman voimainen ja antaa joskus periksi leikattaessa (puolikova) | Kiinteä ja tasainen, hyvin muodostunut, ei voimaisuutta, säilyttää muotonsa leikattaessa (kova) |
| Ulkomuoto | Lievästi kermainen, jonkin verran reikiä | Ei kovin kermainen, jonkin verran reikiä |
| Väri | Tasaisen valkoinen | Kellertävä |
| Tuoksu ja maku | Voimakas tuoksu, pehmeä ja puhdas, ei kovin kirpeä | Voimakas, tasapainoinen sekoitus erilaisia tuoksuja |
| Kuiva-aineen rasvapitoisuus (prosenttia) | 25–50 | 35–60 |
| Rasvattoman kuiva-aineen kosteus (prosenttia) | 35–60 | 20–55 |

Juusto

”Queijo Terrincho”

”Queijo Terrincho”Velho

Velho

Muoto

Matala säännöllinen lieriö (kiekko), hieman kovera keskeltä, ei selväpiirteistä reunaa

Matala säännöllinen lieriö (kiekko), hieman kupera keskeltä, reuna epätasainen

Korkeus

3–6 cm

2–6 cm

Paino

0,7–1,1 kg

0,5–1,0 kg

Halkaisija

12–20 cm

10–18 cm

Paino (lounaslaatikkokoko)

0,35–0,55 kg

0,25–0,45 kg

Halkaisija (lounaslaatikkokoko)

8–12 cm

5–10 cm

Kuori

Taipuisa, ehyt, hyvin muodostunut, sileä, väriltään kauttaaltaan vaalean oljenkeltainen

Kova, ehyt, hyvin muodostunut, väriltään punainen, joskus koostumukseltaan epätasainen

Juuston sisus

Koostumus

Kiinteä ja tasainen, hieman voimainen ja antaa joskus periksi leikattaessa (puolikova)

Kiinteä ja tasainen, hyvin muodostunut, ei voimaisuutta, säilyttää muotonsa leikattaessa (kova)

Ulkomuoto

Lievästi kermainen, jonkin verran reikiä

Ei kovin kermainen, jonkin verran reikiä

Väri

Tasaisen valkoinen

Kellertävä

Tuoksu ja maku

Voimakas tuoksu, pehmeä ja puhdas, ei kovin kirpeä

Voimakas, tasapainoinen sekoitus erilaisia tuoksuja

Kuiva-aineen rasvapitoisuus (prosenttia)

25–50

35–60

Rasvattoman kuiva-aineen kosteus (prosenttia)

35–60

20–55

Queijo Terrincho- ja Queijo Terrinch Velho -juustoja pidetään kaupan kokonaisina, siivuina tai esipakattuina annoksina.

Velho

Queijo Terrincho Velho -juusto voidaan saattaa markkinoille myös paprikatahnalla päällystettynä tai paloiteltuna neitsytoliiviöljyä sisältävissä pakkauksissa.

Velho

3.3   Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Lampaat saavat ravintonsa pääasiassa laitumilta, jotka sijaitsevat ylänköalueilla, kesantomailla ja laajoilla viljelemättömillä maa-alueilla, joilla nurmen kasvusto on karkeaa ja harvaa, sekä rantaniityiltä ja luonnonlaitumilta yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

Koska nurmea ei ole riittävästi, lampaille on annettava yksilöidyltä maantieteelliseltä alueelta peräisin olevaa toissijaista rehua, kuten ruista, ohraa, kauraa, turnipseja, linssejä ja puiden, kuten saarnin, jalavan, tammen, manteli- ja oliivipuiden ja jopa viiniköynnösten, lehtiä.

Lisäksi käytetään muita tilalla tuotettuja tai muiden lampaankasvattajien tuottamia rehuja, kuten olkea tai heinää, syksyllä tai talvella kylvettäviä rehukasveja (kauraa, virnaa, ruista ja keltalupiinia) sekä keväällä kylvettäviä rehukasveja (maissia ja durraa), jotka ovat peräisin yksilöidyltä maantieteelliseltä alueelta.

Kaikki lampaille annettava rehu on peräisin yksilöidyltä maantieteelliseltä alueelta. Ainoastaan niukkoina aikoina voidaan käyttää muilta alueilta saatavaa rehua, mutta sen osuus ei saa milloinkaan ylittää 50:tä prosenttia kuiva-aineesta kunakin vuonna. Tällainen rehu on samanlaista kuin yksilöidyllä maantieteellisellä alueella tuotettava rehu, ja sillä on sama koostumus, joten se ei vaikuta tuotteen ominaisuuksiin.

Juustossa käytetään elintarvikekäyttöön tarkoitettua suolaa, jonka osuus on 15–20 painoprosenttia, ja eläinperäistä juoksutinta.

Churra da Terra Quente -rodun uuhien raakamaidon fysikaalis-kemiallisten ominaisuuksien on oltava seuraavanlaiset:

| Happamuus (ml Na OH N\1) | 25–30 |
| --- | --- |
| pH | 6,5–6,6 |
| Tiheys 20 °C:ssa | 1 036–1 038 |
| Rasvapitoisuus (g/100 g) | 8,5 |
| Valkuaispitoisuus (g/100 g) | 6,4–6,6 |
| Typen kokonaispitoisuus (prosenttia) | 1,0–1,1 |
| Muu kuin kaseiinityppi (prosenttia) | 0,2–0,3 |

Happamuus (ml Na OH N\1)

25–30

pH

6,5–6,6

Tiheys 20 °C:ssa

1 036–1 038

Rasvapitoisuus (g/100 g)

8,5

Valkuaispitoisuus (g/100 g)

6,4–6,6

Typen kokonaispitoisuus (prosenttia)

1,0–1,1

Muu kuin kaseiinityppi (prosenttia)

0,2–0,3

Paprikatahnan valmistuksessa käytettävät paprikat, oliiviöljy ja rypäleiden puristejäännöksestä tislattu väkevä alkoholijuoma ovat peräisin yksilöidyltä maantieteelliseltä alueelta.

3.4   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Maidon tuotannon ja jalostuksen, muun muassa kypsyttämisen, on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

3.5   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Tuotteen pitkäaikainen säilytys on sallittua lämpötilassa, joka ei saa olla alle –11 °C.

Tuote on viipaloitava ja pakattava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella, jotta voidaan säilyttää sen koskemattomuus ja taata ominaisuudet, jotka antavat tuotteelle sen erityisluonteen, jota peräkkäiset ja/tai pidemmällä aikavälillä tapahtuvat käsittelyt voisivat helposti muuttaa.

3.6   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Tuotteen etiketissä on oltava jäljempänä olevan tuotteen tunnuksen lisäksi seuraava maininta: ”QUEIJO TERRINCHO” – Denominação de Origem Protegida [”QUEIJO TERRINCHO” – Suojattu alkuperänimitys] tai ”QUEIJO TERRINCHO” – DOP [”QUEIJO TERRINCHO” – SAN] tai ”QUEIJO TERRINCHO” – Denominação de Origem Protegida VELHO [”QUEIJO TERRINCHO” – Suojattu alkuperänimitys VELHO] tai ”QUEIJO TERRINCHO” – DOP VELHO [”QUEIJO TERRINCHO” – SAN VELHO].

VELHO

VELHO

VELHO

VELHO

Image 1

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Tuotteen valmistus- ja kypsytysalue rajoittuu Mogadouron, Alfândega da Fén, Torre de Moncorvon, Freixo de Espada à Cintan, Mirandelan, Vila Florin, Carrazeda de Ansiãesin ja Macedo de Cavaleirosin kuntiin (Edroson, Espadanedon, Ferreiran, Murçósin ja Soutelo de Mouriscon kyliä lukuun ottamatta), São João da Pesqueiran kuntaan (Riodadesin ja Paredes da Beiran kyliä lukuun ottamatta) ja Vila Nova de Foz Côan kuntaan sekä Rio Torton, São Pedro de Veiga de Lilan, Veiga de Lilan, Valpaçosin, Valesin ja Possacosin kyliin Valpaçosin kunnassa, Longroivan, Fonte Longan, Poço do Canton ja Medan kyliin Medan kunnassa sekä Escalhãon, Vilar de Amargon, Algodresin ja Mata de Lobosin kyliin Figueira de Castelo Rodrigon kunnassa.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Queijo Terrincho -juuston laatu on yksinomaan yksilöidyn maantieteellisen alueen luontoon liittyvien ja inhimillisten tekijöiden ansiota.

Joidenkin tietojen mukaan lampaanjuuston tuotannon leviäminen on sidoksissa kristillisiin luostareihin, joita toimi keskiajalla tällä alueella ja muuallakin. Paras todiste juuston alkuperästä on ehkä se, että Churra da Terra Quente -rodun lampaiden alkuperäalue Terra Quente Transmontana eli Vilariçan laakso ja etenkin Quinta da Terrincha on antanut lammasrodulle sen toisen nimen ”Terrincha” samoin kuin juustolle nimen ”Terrincho”. Luontoon liittyvät ja inhimilliset tekijät yhdistyvät siellä tavalla, joka on tunnusomaista koko tuotantoalueelle.

Terra Quente Transmontanan ja Douro-joen yläjuoksun laakson alueilla, joilla yksilöity maantieteellinen alue sijaitsee, eli alun perin erittäin kestävä ja alueen oloihin hyvin sopeutunut Badana-lammasrotu. Churra da Terra Quente -rotu kehitettiin 1800-luvun lopulla risteyttämällä Badana-rodun uuhia Mondegueiro-rodun pässien kanssa. Rodun koko potentiaali saatiin käyttöön 1900-luvun puolivälistä lähtien. Rotu on kestävä, ja se on sopeutunut hyvin alueen oloihin. Se on melko hedelmällinen, ja kaksossynnytykset ovat tavallisia. Siitä saadaan lihaa kohtalaisesti, mutta koska se on pääasiassa maitoa tuottava rotu, sillä on läheinen yhteys alueen juustonvalmistukseen.

Alue on kumpuilevaa ylätasankoa, jossa on joitakin jyrkkiä rinteitä. Maaperä on hapanta eikä kovin hedelmällistä. Muutamissa paikoissa maaperä on hyvää maatalousmaata. Sateet ajoittuvat lähinnä talvikaudelle, ja sadevesivaranto kuluu loppuun pitkän ja kuivan kesän aikana. Kaiken tämän vuoksi ravintovaroja ei ole saatavilla tasaisesti, vaan keväisin niiden saatavuus on runsasta ja kesäisin niukkaa.

Edellä kuvatut olosuhteet vaikuttavat suuresti viljelykasvien levinneisyyteen alueella. Olosuhteet ovat suotuisat perinteisille, laajaperäisille tuotantojärjestelmille, ja tällä tavoin kasvatetuista Churra da Terra Quente -lampaista saadaan maitoa, jonka ominaisuuksien ansiosta paikalliset ihmiset valmistavat siitä perinteisten taitojen ja osaamisen avulla hyvin erityislaatuista juustoa, joka on säilynyt ajan saatossa muuttumattomana.

Queijo Terrincho -juuston mieto tuoksu ja maku, jotka juuston kypsyessä voimistuvat, ovat siten peräisin valmistuksessa käytetyn raakamaidon ominaisuuksista, ja ne ovat läheisesti sidoksissa lammasrotuun sekä ylänköalueille ja rantaniityille tyypilliseen kasvillisuuteen, joka muodostaa tärkeän osan yksilöidyllä maantieteellisellä alueella kasvatettujen lampaiden rehusta.

Juustomassan tiivis ja tasainen koostumus, väri ja hieman öljymäinen ulkonäkö saadaan paikallisen väestön osaamisen ansiosta aikaan käsiteollisessa valmistusprosessissa. Siinä kiinnitetään huomiota erityisesti juustomassan työstämiseen ja käsittelyyn, jossa hera valutetaan pois ja valmistetaan tiivis massa.

Kypsytysprosessi tapahtuu luonnollisissa kypsytystiloissa valvotussa ympäristössä jäljempänä kuvatuissa olosuhteissa.

| Kypsytys | ”Queijo Terrincho” | ”Queijo Terrincho”Velho |
| --- | --- | --- |
| Lämpötila (°C) | 5–12 | 8–14 |
| Kosteus (prosenttia) | 80–90 | 75–85 |
| Vähimmäisaika (päivää) | 30 | 90 |

Kypsytys

”Queijo Terrincho”

”Queijo Terrincho”Velho

Velho

Lämpötila (°C)

5–12

8–14

Kosteus (prosenttia)

80–90

75–85

Vähimmäisaika (päivää)

30

90

Näiden olosuhteiden ylläpitäminen ja juuston välttämätön käsittely prosessin aikana – erityisesti juuston pesu, jonka suoritustiheys riippuu juuston pinnan ulkonäöstä, sillä pinnan on oltava aina sileä ja puhdas – ovat toimia, joissa luotetaan paikalliseen osaamiseen ja jotka ovat määrääviä tekijöitä varmistettaessa, että valmistetun juuston massalla on haluttu koostumus, väri ja ulkonäkö.

Paikallinen osaaminen on luonnollisesti tarpeen myös, kun käytetään pitkään kypsytettävien juustojen perinteisiä säilytysmenetelmiä, joiden ansiosta tuotteita voidaan säilyttää kauemmin ilman, että se vaikuttaa juuston tunnusomaisiin ominaisuuksiin. Tällä tarkoitetaan käytäntöä, jossa juuston kuori päällystetään paprikatahnalla eli puolikiinteällä seoksella, joka valmistetaan punaisesta paprikasta ja rypäleiden puristejäännöksestä perinteisissä tislaamoissa valmistetusta väkevästä alkoholijuomasta tai oliiviöljypuristamoissa valmistetusta neitsytoliiviöljystä, sekä käytäntöä, jossa juusto säilytetään neitsytoliiviöljypakkauksissa.

Inhimillisten tekijöiden ja tuotteen välistä yhteyttä tarkasteltaessa Queijo Terrincho -juustoa pidetään perinteisenä tuotteena Trás-os-Montesin alueella. Sen valmistus- ja säilytysmenetelmät ovat siirtyneet sukupolvelta toiselle ja ovat käytössä yhä nykyään.

Eritelmän julkaisutiedot

Eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://tradicional.dgadr.gov.pt/images/prod_imagens/queijos/docs/CE_Qj_Terrincho.pdf

---

(1)  EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

1

---

| 5.6.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 186/19 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 186/19

---

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymisen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen

(2020/C 186/04)

Euroopan komissio on hyväksynyt tämän vähäisen muutoksen annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 (1) 6 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

Tähän vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevaan hakemukseen voi tutustua komission e-Ambrosia-tietokannassa.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”TOMME DE SAVOIE”

EU-nro: PGI-FR-0177-AM03 – 10.1.2020

SAN () SMM (X)

1.   Nimi tai nimet

”Tomme de Savoie”

2.   Jäsenvaltio tai Kolmas Maa

Ranska

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1   Tuotelaji

Luokka 1.3. Juustot

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Tomme de Savoie” on keittämätön puristettu juusto, joka on valmistettu lehmän raakamaidosta tai termisoidusta maidosta. Juuston vähimmäiskypsytysaika on 30 päivää juoksetuksesta siihen, kun juusto poistetaan kypsytyskellarista.

Juusto on muodoltaan tasainen lieriö, jonka halkaisija on 18–21 cm ja korkeus 5–8 cm. Sen paino on 1,2–2 kilogrammaa. Juusto voi olla myös pienikokoisempi, mutta sillä on samat aistinvaraiset erityisominaisuudet. Siinä tapauksessa sen enimmäiskorkeus on 8 cm, ja sen paino vaihtelee 400–900 grammaan.

Kuori on sileä tai hieman epätasainen, ja sen väri vaihtelee harmaasta harmaanvalkoiseen. Kuoressa voi olla toissijaista mikrobikasvustoa.

Juustomassa on puolikiinteää, ja sen väri vaihtelee valkoisesta keltaiseen. Siinä on pieniä reikiä. Juuston maku on rehti, hieman suolainen, toisinaan aavistuksen hapan ja pistävä.

Juuston vähimmäisrasvapitoisuus on 9 prosenttia kokonaispainosta, ja sen kuiva-ainepitoisuus on vähintään 45 prosenttia.

Suolapitoisuus on 1,2–2 prosenttia.

Tomme de Savoie -juustoa myydään seuraavissa muodoissa: kokonaisena; leikattuna paloiksi tai viipaleiksi; valmiiksi kuluttajamyyntiin tarkoitetuissa pakkauksissa paloina tai viipaleina.

3.3   Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Sallitut rehulajit:

| — | karkearehu (ruoho, heinä, odelma, vihantamaissi, durra, olki, aluskasvit), |
| --- | --- |

—

karkearehu (ruoho, heinä, odelma, vihantamaissi, durra, olki, aluskasvit),

| — | maissintähkät ja kostea viljamaissi – sallittuja ainoastaan ajanjaksolla 1. lokakuuta – 1. toukokuuta, |
| --- | --- |

—

maissintähkät ja kostea viljamaissi – sallittuja ainoastaan ajanjaksolla 1. lokakuuta – 1. toukokuuta,

| — | dehydratoitu rehu, dehydratoitu sinimailanen, dehydratoitu juurikasleike, rehujuurikas – jaettava puhtaina ja virheettöminä. |
| --- | --- |

—

dehydratoitu rehu, dehydratoitu sinimailanen, dehydratoitu juurikasleike, rehujuurikas – jaettava puhtaina ja virheettöminä.

| — | Sallitut täydennysrehut ja lisäaineet:






  — | viljanjyvät ja niistä saadut tuotteet (leseet, rehujauho, jauho, dehydratoitu mäski) – viljanjyvien ilmatiivis säilöntä mahdollista, |
| --- | --- | --- |

—

Sallitut täydennysrehut ja lisäaineet:

—

viljanjyvät ja niistä saadut tuotteet (leseet, rehujauho, jauho, dehydratoitu mäski) – viljanjyvien ilmatiivis säilöntä mahdollista,

| — | öljy- ja valkuaiskasvien siemenet ja kakut, |
| --- | --- |

—

öljy- ja valkuaiskasvien siemenet ja kakut,

| — | sivutuotteet: tiivistetty sinimailasvalkuainen, muu kuin valkuaisainetyppi (tärkkelyksen- tai hiivanvalmistuksen sivutuotteita), urea < 3 prosenttia täydennysrehussa, |
| --- | --- |

—

sivutuotteet: tiivistetty sinimailasvalkuainen, muu kuin valkuaisainetyppi (tärkkelyksen- tai hiivanvalmistuksen sivutuotteita), urea < 3 prosenttia täydennysrehussa,

| — | melassi ja kasviöljy, kivennäisaineet, vitamiinit, hivenaineet ja luontaiset kasviuutteet. |
| --- | --- |

—

melassi ja kasviöljy, kivennäisaineet, vitamiinit, hivenaineet ja luontaiset kasviuutteet.

| — | tilalla tuotettu hera – käytettävä enintään 24 tunnin kuluessa. |
| --- | --- |

—

tilalla tuotettu hera – käytettävä enintään 24 tunnin kuluessa.

Lypsävät lehmät:

| — | karkearehu tuotetaan kokonaisuudessaan maantieteellisellä alueella, |
| --- | --- |

—

karkearehu tuotetaan kokonaisuudessaan maantieteellisellä alueella,

| — | maantieteellisen alueen ulkopuolelta peräisin olevaa dehydratoitua rehua, maissintähkiä, kosteaa viljamaissia ja rehujuurikasta saa antaa lypsävälle lehmälle vuoden aikana keskimäärin enintään 4 kg päivässä kuiva-aineena. |
| --- | --- |

—

maantieteellisen alueen ulkopuolelta peräisin olevaa dehydratoitua rehua, maissintähkiä, kosteaa viljamaissia ja rehujuurikasta saa antaa lypsävälle lehmälle vuoden aikana keskimäärin enintään 4 kg päivässä kuiva-aineena.

Rajoituksilla taataan, että suurin osa lypsylehmien ravinnon sisältämästä kuiva-aineesta on peräisin määritellyltä maantieteelliseltä alueelta. Siten lujitetaan tuotteen ja sen maantieteellisen alkuperän yhteyttä.

Jos Tomme de Savoie -juusto tuotetaan tilalla, juuston tuotannossa käytettävä maito tulee lypsykarjasta, jossa vähintään 75 prosenttia lehmistä on abondance-, montbéliarde- tai tarentaise-rotuisia.

Jos Tomme de Savoie -juusto tuotetaan jalostuslaitoksessa, juuston tuotannossa käytettävä tiloilta kerätty maito tulee lypsykarjoista, joissa kaiken kaikkiaan vähintään 75 prosenttia lehmistä on abondance-, montbéliarde- tai tarentaise-rotuisia.

Perinteisten abondance-, montbéliarde- ja tarentaise-rotujen kasvatusperinteen ylläpitäminen on perusteltua, sillä ne ovat osoittaneet kykynsä sopeutua ympäristön fyysisiin ja ilmastollisiin rajoituksiin: lehmät soveltuvat rakenteensa puolesta kalteville laidunmaille, kestävät lämmönvaihteluja ja pystyvät hyödyntämään laidunnurmea kesällä ja kuivattua rehua talvella.

3.4   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Maito tuotetaan ja jalostetaan sekä juusto kypsytetään maantieteellisellä alueella.

Tomme de Savoie -juuston valmistukseen tarkoitetun maidon tuotanto maantieteellisellä alueella on perusteltua ottaen huomioon alueen huomattavat rehuvarat, joita hyödynnetään juustojen tuotannossa.

3.5   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

–

3.6   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Maantieteellisellä merkinnällä ”Tomme de Savoie” suojattujen juustojen merkinnöissä on noudatettava seuraavia sääntöjä:

| — | nimi ”Tomme de Savoie” on merkittävä kaikkiin pakkauksiin samaan visuaaliseen kenttään kuin Euroopan unionin SMM-tunnus, |
| --- | --- |

—

nimi ”Tomme de Savoie” on merkittävä kaikkiin pakkauksiin samaan visuaaliseen kenttään kuin Euroopan unionin SMM-tunnus,

| — | juuston valmistajan, kypsyttäjän tai pakkaajan on merkittävä tuotteeseen nimensä ja osoitteensa, |
| --- | --- |

—

juuston valmistajan, kypsyttäjän tai pakkaajan on merkittävä tuotteeseen nimensä ja osoitteensa,

| — | sertifiointielimen nimi on ilmoitettava, |
| --- | --- |

—

sertifiointielimen nimi on ilmoitettava,

| — | jokaisessa suojatulla maantieteellisellä merkinnällä kaupan pidettävässä juustossa on oltava päällä tai pohjassa maininta maantieteellisestä alkuperästä hakijaryhmän määrittämässä muodossa; tällaista tunnistetta ei edellytetä juustoilta, jotka maataloustuottaja tai juustonvalmistaja myy suoraan kuluttajalle, |
| --- | --- |

—

jokaisessa suojatulla maantieteellisellä merkinnällä kaupan pidettävässä juustossa on oltava päällä tai pohjassa maininta maantieteellisestä alkuperästä hakijaryhmän määrittämässä muodossa; tällaista tunnistetta ei edellytetä juustoilta, jotka maataloustuottaja tai juustonvalmistaja myy suoraan kuluttajalle,

| — | lisäksi merkinnöissä, laskuissa ja kaupallisissa asiakirjoissa voi olla luonnehdinta ”petite” (pieni), jos kyse on pienikokoisissa muoteissa valmistetuista juustoista, mutta sitä ei voida yhdistää nimeen ”Tomme de Savoie” eikä se saa olla suoraan nimen yläpuolella. |
| --- | --- |

—

lisäksi merkinnöissä, laskuissa ja kaupallisissa asiakirjoissa voi olla luonnehdinta ”petite” (pieni), jos kyse on pienikokoisissa muoteissa valmistetuista juustoista, mutta sitä ei voida yhdistää nimeen ”Tomme de Savoie” eikä se saa olla suoraan nimen yläpuolella.

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue kattaa Savoien ja Haute Savoien departementit kokonaisuudessaan sekä seuraavat kunnat Ainin ja Isèren departementeissa:

Ainin departementti: Anglefort, Béon, Billiat, Ceyzérieu, Chanay, Corbonod, Cressin-Rochefort, Culoz, Flaxieu, Injoux-Génissiat, Lavours, Léaz, Massignieu-de-Rives, Parves et Nattages, Pollieu, Saint-Martin-de-Bavel, Seyssel, Surjoux-Lhôpital, Talissieu, Valserhône, Villes, Virignin ja Vongnes.

Isèren departementti: Entre-deux-Guiers, Miribel-les-Échelles, Saint-Christophe-sur-Guiers, Saint-Pierre-de-Chartreuse ja Saint-Pierre-d’Entremont.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Tomme de Savoie -juuston yhteys alkuperään liittyy sen luonteenomaiseen laatuun.

Tomme de Savoie -juuston tuotantoalueen luonnonympäristössä maaperän perusaines on vaihtelevaa, ja siellä vallitsee yhtenäinen vuoristoilmasto.

Pinnanmuodostus sekä maaperän koostumus ja rakenne ovat Tomme de Savoie ‐juuston maantieteellisellä alueella melko vaihtelevia. Alue sijaitsee 200–2 500 metrin korkeudella, ja maa-aines on tyypillisesti peräisin muinaisilta kiteisiltä vuorilta sekä kalkkikiviylängöiltä.

Ilmasto on tyypiltään vuoristoinen: talvet ovat pitkiä ja toisinaan ankaria, kesät kuumia. Lukuun ottamatta Mauriennen ja Tarentaisen syvälaaksoja, joissa sataa yleisesti vähemmän, alueen vuotuiset sademäärät ovat korkeita, keskimäärin 1 000 mm ja jopa 1 500 mm esialppien juurella. Sateet jakautuvat tasaisesti koko vuodelle.

Maantieteellisellä alueella on syvä maaperä sekä merkittävä, koko vuodelle jakautunut sademäärä, minkä takia alue on luonteenomaisesti laadukasta nurmituotantoaluetta (kasvistoltaan rikasta ja monimuotoista laidunta ja niittoheinää).

Alarinteillä on myös hyvin kehittynyttä viljan ja maissin tuotantoa.

Ihmisen toiminnan kannalta Tomme de Savoie -juusto on savoijilaisista juustoista vanhin. Tomme de Savoie -juustoa on pitkään tuotettu tilan omaan käyttöön. Se oli maalaisväestön ravinnossa tärkeä valkuaisaineiden lähde.

Käytettävissä olevan maidon määrä riippui paljon maidon muusta käytöstä, sillä varsinkin rasva-aineen tuottaminen oli erittäin tavoiteltua. Savoijin maakunnan talonpojat tuottivat juustoa maidon loppuosasta.

Samalla tavoin kuin Tomme de Savoie -juuston rasvapitoisuus vaihteli sen mukaan, kuinka tehokkaasti maito oli kuorittu, Tomme de Savoie -juuston koko vaihteli tuotantotilan mukaan.

Kotivalmistuksesta Tomme de Savoie -juuston tuotanto laajeni sittemmin tiettyihin juusto-osuuskuntiin.

Tomme de Savoie -juuston valmistukseen tarkoitetun maidon tuotanto perustuu edelleen asianomaisen maantieteellisen alueen erinomaiseen nurmituotantoon mutta myös siihen, että kautta aikojen on kasvatettu perinteisiä karjarotuja (abondance, montbéliarde ja tarentaise). Kyseiset rodut ovat pystyneet sopeutumaan ympäristön fyysisiin ja ilmastollisiin rajoituksiin: lehmät soveltuvat rakenteensa puolesta kalteville laidunmaille, kestävät lämmönvaihteluja ja pystyvät hyödyntämään laidunnurmea kesällä ja kuivattua rehua talvella. Lypsylehmien ruokinta perustuu pääasiallisesti maantieteellisellä alueella tuotettuun vihantarehuun ja viljaan.

Vuoristoalueilla on kehittynyt ympäristöön erityisesti sopeutunut juustonvalmistuksen taitotieto. Alueella käytettävät tekniikat vastaavat maidon ominaisuuksia, ja juustonvalmistajat ovat erityisen tarkkoja tiettyjen asioiden hallinnasta, kuten bakteerikasvuston lisääminen, meso- ja termofiilisen kasvuston hallinta sekä kypsytys.

Nämä tekniikat juontuvat yhteisestä taitotiedosta alueella, jolla puristettujen juustojen valmistusta on harrastettu jo pitkään.

Kypsytys kellarissa puualustalla mahdollistaa massan ja sen pintakasvuston, erityisesti Mucor-sienten, hyvän kehityksen. Tomme de Savoie -juustot käännetäänkin vähintään kerran viikossa, jolloin juustomestari voi samalla lyhentää Mucor-rihmastoa juuston pinnassa.

”Tomme de Savoie” on keittämätön puristettu juusto, joka on valmistettu lehmän raakamaidosta tai termisoidusta maidosta.

”Tomme de Savoie” on tyypillisesti muodoltaan melko pieni tasainen lieriö, jonka kuori on sileä tai hieman epätasainen, ja kuoren väri vaihtelee harmaasta harmaanvalkoiseen. Juuston maku on puhdas, selkeä ja hieman suolainen, toisinaan aavistuksen hapan ja pistävä.

Maantieteellisellä alueella pystytään tuottamaan riittävässä määrin karkearehua ja viljaa vastaamaan maidontuotannon tarpeisiin. Samalla voidaan ylläpitää laajaperäisiä tuotantojärjestelmiä, minkä ansiosta eläinten ruokinta on vaihtelevaa.

Lypsylehmien tuotantojärjestelmissä suositaan erittäin monimuotoisia paikallisia rehuvaroja, joita maantieteellisen alueen ympäristössä on tarjolla. Kun maito tuotetaan kyseisellä maantieteellisellä alueella, pystytään hyödyntämään parhaalla mahdollisella tavalla nurmivaroja perinteisten käytänteiden mukaisesti sekä käyttämään hyväksi perinteisten rotujen maitoa. Paikalliset rodut on asetettu etusijalle, sillä ne muodostavat nykyisin yli 90 prosenttia koko karjasta. Rodut ovat sopeutuneita vuoristoiseen ilmastoon ja pinnanmuodostukseen, ja ne pystyvät hyödyntämään koko tuotantopotentiaalinsa huolimatta olosuhteista, jotka saattavat toisinaan olla erittäin vaikeita. Maidossa ja sitä kautta juustossa tulevat esiin lehmien käyttämän monipuolisen kasviravinnon edut.

Maitoa saadaan erityisen ruokinnan ansiosta huomattavia määriä, ja se soveltuu paremmin juuston valmistukseen kuin samoissa olosuhteissa pidettyjen muunrotuisten lehmien maito. Maidolla on sille ominaisia erityispiirteitä: juoksetteen lisäämisen jälkeen syntyvä massa on tiiviimpää ja juustoa saadaan enemmän.

Ruokinnan ja rehujen koostumuksen vaikutus maidon laatuun on todettu useissa tutkimuksissa (esimerkiksi: Bugaud C., Buchin S., Hauwuy A. ja Coulon J. B., ”Texture et flaveur du fromage selon la nature du pâturage: cas du fromage d’Abondance”, INRA Prod. Anim., GIS AlpesJura, 2002; Dorioz J. M., Fleury Ph., Coulon J. B. ja Martin B., ”La composante milieu physique dans l’effet terroir pour la production fromagère: quelques réflexions à partir du cas des fromages des Alpes du Nord”, Courrier de l’environnement, GIS AlpesJura, 2000; Lucas A, Hulin S., Michel V., Agabriel C., Chamba J. F., Rock E. ja Coulon J. B., ”Relations entre les conditions de production du lait et les teneurs en composes d’intérêt nutritionnel dans le fromage: étude en conditions réelles de production”, INRA Prod Anim, GIS AlpesJura, 2006). Viimeksi mainittu tutkimus koskee Tomme de Savoie -juustoa, ja siinä korostetaan ruokinnan suurta vaikutusta juustojen rasvaliukoisiin mikroravintoaineisiin. Siinä osoitetaan myös, että maidon ja sittemmin juuston rasvahappoprofiili riippuu ensisijaisesti lehmien ruokinnan perusannoksen luonteesta.

Valmistukseen käytettävä maito on termisoitua tai raakamaitoa, millä taataan, että maidossa on luontaista mikrokasvustoa, jota suojataan nopeilla valmistusvaiheilla. Tomme de Savoie -juuston tyypillisissä ominaisuuksissa tulee esiin tämä monimuotoinen kasvusto.

Maidon luontaiset ominaisuudet johtuvat rehusta, jonka monimuotoisuus on yksi maantieteellisen alueen perustekijä, ja ne voidaan säilyttää käyttämällä termisoitua tai raakamaitoa.

Samalla tavoin kuin Tomme de Savoie -juuston rasvapitoisuus on vaihdellut sen mukaan, kuinka tehokkaasti maito on kuorittu, Tomme de Savoie -juuston koko on vaihdellut tuotantotilan mukaan. Käytettävissä olevan maidon määrä riippui paljon maidon muusta käytöstä, sillä varsinkin rasva-aineen tuottaminen oli erittäin tavoiteltua. Talonpojat tuottivat lopusta maidosta juustoa.

Tuotteen perinteisten ominaisuuksien säilyttämiseksi juustonvalmistajat tuottavat puristettujen juustojen menetelmällä eri kokoisia juustoja, jotka ovat kuitenkin suhteellisen pieniä muihin alueen juustoihin verrattuna ja joiden rasvapitoisuus vaihtelee.

Valmistusmenetelmät ovat mahdollistaneet hyödyllisen mikrobikasvuston valinnan. Sen avulla nykyiset juustonvalmistajat voivat kehittää juuston luonteenomaista makua. Kypsytyksellä makuominaisuuksia kehitetään edelleen.

Pintakasvusto koostuu pääasiassa Mucor-homesienistä, ja se antaa Tomme de Savoie -juustolle sille ominaisen harmaan ulkonäön, jonka kehitystä puinen kypsytysalusta edistää. Myös juuston kääntely ja erityisesti Mucor-rihmaston lyhentäminen kypsytyksen yhteydessä edistää osaltaan Tomme de Savoie -juustolle ominaisen kuoren kehittymistä.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-f5bec304-85e4-4ca2-b956-c784993548e1

---

(1)  EUVL L 179, 19.6.2014, s. 17.

---

| 5.6.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 186/23 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 186/23

---

Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti

(2020/C 186/05)

Tämä tiedonanto julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti

VAKIOMUUTOKSEN HYVÄKSYNNÄN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Hajós-Baja”

Viitenumero PDO-HU-A1388-AM02

Tiedonannon päivämäärä: 15.2.2020

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1.   Lisätään uusia viinityyppejä viinialan tuoteluokkaan

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | II. Viinien kuvaus |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

II. Viinien kuvaus

| — | III. Erityiset viininvalmistusmenetelmät |
| --- | --- |

—

III. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

| — | V. Enimmäistuotos |
| --- | --- |

—

V. Enimmäistuotos

| — | VI. Sallitut rypälelajikkeet |
| --- | --- |

—

VI. Sallitut rypälelajikkeet

| — | VII. Yhteys maantieteelliseen alueeseen |
| --- | --- |

—

VII. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomaiset kohdat:






  — | Viinin tai viinien kuvaus |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomaiset kohdat:

—

Viinin tai viinien kuvaus

| — | Viininvalmistusmenetelmät – Erityiset viininvalmistusmenetelmät |
| --- | --- |

—

Viininvalmistusmenetelmät – Erityiset viininvalmistusmenetelmät

| — | Viininvalmistusmenetelmät – Enimmäistuotokset |
| --- | --- |

—

Viininvalmistusmenetelmät – Enimmäistuotokset

| c) | Uusien viinityyppien lisäämisen ansiosta Hajós-Baja-viinien ainutlaatuisuus ja monimuotoisuus tulevat paremmin ja näkyvämmin esille. Myöhäisen sadonkorjuun viinit ovat täyteläisiä, ja niiden ominaisuudet määräytyvät tuotantomenetelmän ja kypsytyksen mukaan. Ne voivat sisältää myös jäännössokeria. Arvoviinit ovat muhkeita, runsaita, aromeiltaan monimuotoisia ja maultaan rikkaita viinejä, joissa on intensiivistä hedelmäisyyttä. Monesti viineissä saattaa olla kuivatuille hedelmille ja hilloille luonteenomaisia makuja ja tuoksuja, ja niissä on usein voimakkaan mausteisia ominaisuuksia, joita hallitsevat puutynnyrissä ja pullossa kypsytykselle ominaiset aromit. Jääviinit ovat täyteläisiä, ja ne ovat makeita jäännössokeripitoisuutensa, happamuutensa ja alkoholipitoisuutensa vuoksi. |
| --- | --- |

c)

Uusien viinityyppien lisäämisen ansiosta Hajós-Baja-viinien ainutlaatuisuus ja monimuotoisuus tulevat paremmin ja näkyvämmin esille. Myöhäisen sadonkorjuun viinit ovat täyteläisiä, ja niiden ominaisuudet määräytyvät tuotantomenetelmän ja kypsytyksen mukaan. Ne voivat sisältää myös jäännössokeria. Arvoviinit ovat muhkeita, runsaita, aromeiltaan monimuotoisia ja maultaan rikkaita viinejä, joissa on intensiivistä hedelmäisyyttä. Monesti viineissä saattaa olla kuivatuille hedelmille ja hilloille luonteenomaisia makuja ja tuoksuja, ja niissä on usein voimakkaan mausteisia ominaisuuksia, joita hallitsevat puutynnyrissä ja pullossa kypsytykselle ominaiset aromit. Jääviinit ovat täyteläisiä, ja ne ovat makeita jäännössokeripitoisuutensa, happamuutensa ja alkoholipitoisuutensa vuoksi.

2.   Nykyisten viinityyppien aistinvaraisen kuvauksen muuttaminen ja yhdenmukaistaminen käyttöön otettavien uusien viinityyppien kanssa

| a) | tuote-eritelmän asianomainen kohta:






  — | II. Viinien kuvaus |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän asianomainen kohta:

—

II. Viinien kuvaus

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Viinin tai viinien kuvaus |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Viinin tai viinien kuvaus

| c) | Uudet viinityypit laajentavat huomattavasti Hajós-Baja-viinien valikoimaa, ja nykyisten viinityyppien aistinvaraista kuvausta olisi sen vuoksi muutettava. |
| --- | --- |

c)

Uudet viinityypit laajentavat huomattavasti Hajós-Baja-viinien valikoimaa, ja nykyisten viinityyppien aistinvaraista kuvausta olisi sen vuoksi muutettava.

3.   Kuohuviinin analyyttisten parametrien muuttaminen

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | II. Viinien kuvaus |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

II. Viinien kuvaus

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Viinin tai viinien kuvaus |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Viinin tai viinien kuvaus

| c) | Nykyisin voimassa olevat säännöt ovat linjassa voimassa olevan lainsäädännön kanssa. |
| --- | --- |

c)

Nykyisin voimassa olevat säännöt ovat linjassa voimassa olevan lainsäädännön kanssa.

4.   Kokonaisalkoholipitoisuuden enimmäismäärän poistaminen (sarake) analyyttisestä eritelmästä

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | II. Viinien kuvaus |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

II. Viinien kuvaus

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Viinin tai viinien kuvaus |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Viinin tai viinien kuvaus

| c) | Aiemmille säännöille ei ole enää perusteita, sillä ilmastonmuutoksen vuoksi viinien luontainen kokonaisalkoholipitoisuus on ollut aiempaa korkeampi useiden vuosien ajan. Poisto ei vaikuta kielteisesti viinien laatuun. |
| --- | --- |

c)

Aiemmille säännöille ei ole enää perusteita, sillä ilmastonmuutoksen vuoksi viinien luontainen kokonaisalkoholipitoisuus on ollut aiempaa korkeampi useiden vuosien ajan. Poisto ei vaikuta kielteisesti viinien laatuun.

5.   Rajatun alueen täydentäminen Bácsszentgyörgyn alueilla, jotka luokitellaan viinitilarekisterissä luokkiin I ja II

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | IV. Rajattu alue |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

IV. Rajattu alue

| — | VIII. Lisäedellytykset |
| --- | --- |

—

VIII. Lisäedellytykset

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Rajattu maantieteellinen alue |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Rajattu maantieteellinen alue

| — | Lisäedellytykset |
| --- | --- |

—

Lisäedellytykset

| c) | Bácsszentgyörgyn kunta sijaitsee Csátaljan ja Dávodin viininviljelykuntien naapurissa. Kunnassa viinitilarekisteriin on rekisteröity 6,8109 hehtaaria, ja siellä on kaksi yksinkertaistetuin säännöin toimivaa verotonta varastoa. Alueen edellytykset vastaavat SAN-nimityksen ”Hajós-Baja” tuotantoalueen ja tuotteen kuvausta. Viininviljely on osa alueen asukkaiden perinteistä taloudellista toimintaa. |
| --- | --- |

c)

Bácsszentgyörgyn kunta sijaitsee Csátaljan ja Dávodin viininviljelykuntien naapurissa. Kunnassa viinitilarekisteriin on rekisteröity 6,8109 hehtaaria, ja siellä on kaksi yksinkertaistetuin säännöin toimivaa verotonta varastoa. Alueen edellytykset vastaavat SAN-nimityksen ”Hajós-Baja” tuotantoalueen ja tuotteen kuvausta. Viininviljely on osa alueen asukkaiden perinteistä taloudellista toimintaa.

6.   Viineissä sallittujen rypälelajikkeiden luettelon täydentäminen Generosa-lajikkeella

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | VI. Sallitut rypälelajikkeet |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

VI. Sallitut rypälelajikkeet

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Päärypälelajike (-lajikkeet) |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Päärypälelajike (-lajikkeet)

| c) | Generosa-lajike on hallankestävä, taudeille vastustuskykyinen ja helppoviljelyinen lajike. Siitä saatava viini on eloisaa, raikasta ja tyylikästä. Lajikkeen viljely on ollut lisääntymässä viininviljelyalueella, ja sitä viljellään nykyään 12,4 hehtaarilla. |
| --- | --- |

c)

Generosa-lajike on hallankestävä, taudeille vastustuskykyinen ja helppoviljelyinen lajike. Siitä saatava viini on eloisaa, raikasta ja tyylikästä. Lajikkeen viljely on ollut lisääntymässä viininviljelyalueella, ja sitä viljellään nykyään 12,4 hehtaarilla.

7.   Kuohuviineissä sallittujen rypälelajikkeiden luettelon täydentäminen

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | VI. Sallitut rypälelajikkeet |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

VI. Sallitut rypälelajikkeet

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Päärypälelajike (-lajikkeet) |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Päärypälelajike (-lajikkeet)

| c) | Näitä rypälelajikkeita on käytetty viininviljelyalueella perinteisesti kuohuviinien tuotannossa. Väriä (valkoinen, esim. Chardonnay, rosee, esim. Kékfrankos, punainen, esim. Kékfrankos) vastaavan eleganssin, miellyttävän tuoksun ja maun sekä suhteellisen korkean ja eloisan hapokkuuden lisäksi kuohuviinin pohjaviinin ainesosat ovat harmonisia. Kuohuviinissä on rikkaita toissijaisia tuoksuja ja aromeja sekä pitkäkestoista pirskahtelevuutta pullokäymisen jälkeen. Rypälelajikkeelle ja tuotantoalueelle ominainen tuoksu ja maku täydentävät muskatellilta tuoksuvassa kuohuviinissä (Cserszegi fűszeres) neutraalin täyteläistä makua. |
| --- | --- |

c)

Näitä rypälelajikkeita on käytetty viininviljelyalueella perinteisesti kuohuviinien tuotannossa. Väriä (valkoinen, esim. Chardonnay, rosee, esim. Kékfrankos, punainen, esim. Kékfrankos) vastaavan eleganssin, miellyttävän tuoksun ja maun sekä suhteellisen korkean ja eloisan hapokkuuden lisäksi kuohuviinin pohjaviinin ainesosat ovat harmonisia. Kuohuviinissä on rikkaita toissijaisia tuoksuja ja aromeja sekä pitkäkestoista pirskahtelevuutta pullokäymisen jälkeen. Rypälelajikkeelle ja tuotantoalueelle ominainen tuoksu ja maku täydentävät muskatellilta tuoksuvassa kuohuviinissä (Cserszegi fűszeres) neutraalin täyteläistä makua.

8.   Poistetaan merkintöjä koskevien sääntöjen c kohta (ilmaisujen käyttöä koskeva muodollinen vaatimus)

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | VIII. Lisäedellytykset |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

VIII. Lisäedellytykset

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Lisäedellytykset |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Lisäedellytykset

| c) | Lajikenimellä on suhteellisen paljon merkitystä, kun tehdään viinin ostopäätöstä, joten viinin myynti helpottuisi, jos merkintöjä koskevien sääntöjen c kohta poistettaisiin. |
| --- | --- |

c)

Lajikenimellä on suhteellisen paljon merkitystä, kun tehdään viinin ostopäätöstä, joten viinin myynti helpottuisi, jos merkintöjä koskevien sääntöjen c kohta poistettaisiin.

9.   Tarjontamuotoa koskevien sääntöjen b kohdan poistaminen (ainoastaan lasipulloissa markkinoille saattamista koskeva sääntö)

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | VIII. Lisäedellytykset |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

VIII. Lisäedellytykset

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Lisäedellytykset |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Lisäedellytykset

| c) | Uudenlaisen nykyaikaisen pakkaustekniikan ansiosta viininvalmistamot voivat käyttää 3, 5 tai 10 litran hanaviinipakkauksia, joissa viini voidaan saattaa markkinoille sen laatu samalla säilyttäen. |
| --- | --- |

c)

Uudenlaisen nykyaikaisen pakkaustekniikan ansiosta viininvalmistamot voivat käyttää 3, 5 tai 10 litran hanaviinipakkauksia, joissa viini voidaan saattaa markkinoille sen laatu samalla säilyttäen.

10.   Poistetaan toimivaltaisen paikallisen viinin arviointikomitean nimeämistä koskeva kohta, arviointikomitean toimintaa koskeva osa ja valvontaviranomaisen valvonnan laajuutta koskeva osa

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | VIII. Lisäedellytykset |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

VIII. Lisäedellytykset

| — | IX. Tarkastukset |
| --- | --- |

—

IX. Tarkastukset

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan. |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

| c) | Paikallisen viinin arviointikomitean toimintatapa hankaloittaa tuottajien pyrkimyksiä saattaa viini markkinoille viivyttämällä sitä. Arviointikomitean toiminnalle on vaikea luoda oikeanlaiset tekniset ja taloudelliset olosuhteet, ja sen vuoksi komitea ei pysty joustavasti ratkaisemaan viininvalmistuslaitoksilla olevia viinin luokitteluun liittyviä tarpeita. |
| --- | --- |

c)

Paikallisen viinin arviointikomitean toimintatapa hankaloittaa tuottajien pyrkimyksiä saattaa viini markkinoille viivyttämällä sitä. Arviointikomitean toiminnalle on vaikea luoda oikeanlaiset tekniset ja taloudelliset olosuhteet, ja sen vuoksi komitea ei pysty joustavasti ratkaisemaan viininvalmistuslaitoksilla olevia viinin luokitteluun liittyviä tarpeita.

11.   Poistetaan velvoite laatia toimivaltaisen paikallisen viininarviointikomitean pöytäkirjaan perustuva sihteeristön päätös

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | VIII. Lisäedellytykset |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

VIII. Lisäedellytykset

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan. |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

| c) | Paikallinen viinin arviointikomitea ei toimi asianomaisella viininviljelyalueella, joten pyydämme sen poistamista eritelmästä. |
| --- | --- |

c)

Paikallinen viinin arviointikomitea ei toimi asianomaisella viininviljelyalueella, joten pyydämme sen poistamista eritelmästä.

12.   Tarkastuksista viiniyhteisön tehtävien suorittamiseksi vastaavan viiniyhteisön johtajan nimeäminen

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | X. Viiniyhteisön tehtävien suorittamiseen liittyvä menettely |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

X. Viiniyhteisön tehtävien suorittamiseen liittyvä menettely

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan. |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

| c) | Viiniyhteisön johtaja on toimivaltainen suorittamaan valvontaa. |
| --- | --- |

c)

Viiniyhteisön johtaja on toimivaltainen suorittamaan valvontaa.

13.   Markkinoille saattamista koskevaan menettelyyn liittyviä viiniyhteisön tehtäviä koskevan taulukkokohdan muuttaminen

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | X. Viiniyhteisön tehtävien suorittamiseen liittyvä menettely |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

X. Viiniyhteisön tehtävien suorittamiseen liittyvä menettely

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan. |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

| c) | Voimassa olevassa lainsäädännössä ei vaadita, että viiniyhteisön johtaja suorittaisi näytteenottoa, joten pyydämme, että asianomainen kohta poistettaisiin. Aistinvarainen arviointi ei kuulu viiniyhteisön johtajan tehtäviin, joten pyydämme, että asianomainen kohta poistettaisiin. Markkinoille saattamista varten viiniyhteisön johtaja antaa todistuksen viinin alkuperästä (viinin alkuperätodistus). |
| --- | --- |

c)

Voimassa olevassa lainsäädännössä ei vaadita, että viiniyhteisön johtaja suorittaisi näytteenottoa, joten pyydämme, että asianomainen kohta poistettaisiin. Aistinvarainen arviointi ei kuulu viiniyhteisön johtajan tehtäviin, joten pyydämme, että asianomainen kohta poistettaisiin. Markkinoille saattamista varten viiniyhteisön johtaja antaa todistuksen viinin alkuperästä (viinin alkuperätodistus).

14.   Tekninen muutos (viinialasta vastaavan viranomaisen nimen muutos)

| a) | tuote-eritelmän muutettavat kohdat:






  — | IX. Tarkastukset |
| --- | --- | --- |

a)

tuote-eritelmän muutettavat kohdat:

—

IX. Tarkastukset

| b) | yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:






  — | Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan. |
| --- | --- | --- |

b)

yhtenäisen asiakirjan asianomainen kohta:

—

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

| c) | Koska viinialasta vastaavan viranomaisen nimi on muuttunut, uusi nimi on aiheellista lisätä tuote-eritelmään. |
| --- | --- |

c)

Koska viinialasta vastaavan viranomaisen nimi on muuttunut, uusi nimi on aiheellista lisätä tuote-eritelmään.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1.   Tuotteen nimi

Hajós-Baja

2.   Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3.   Rypäletuotteiden luokat

| 1. | Viini |
| --- | --- |

1.

Viini

| 4. | Kuohuviini |
| --- | --- |

4.

Kuohuviini

4.   Viini(e)n kuvaus

Valkoinen lajike- ja sekoiteviini

Väri vaihtelee vihertävän valkoisesta haalean oljenkeltaiseen. Intensiivisen tuoksuinen, kevyt, usein pehmeähappoinen, joko kukkainen, hedelmäinen tai sitrushedelmäinen viini.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 18 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

18

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Rosee lajike- ja sekoiteviini

Väri vaihtelee lohenpunaisesta hennon punaiseen. Raikas, eloisa, hedelmäinen viini, jonka valmistuksessa on käytetty reduktiivista tekniikkaa.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 18 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

18

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Punainen lajike- ja sekoiteviini

Raikkaat, hedelmäiset punaviinit: voimakas rubiini tai tumma rubiini; yksinkertainen, hedelmäinen, nuori, hyvin vähän tammen ja tanniinien aromeja, luonteenomaisesti eloisan hapokas ja vähän alkoholia sisältävä.

Keskitäyteläiset ja täyteläiset punaviinit: tumma rubiini, vaalea granaattiomena; mausteinen aromi, täyteläinen maku, vahva tanniinipitoisuus, osittainen vanhennettu tai puutynnyreissä vanhennettu, tammen maku ei ole vallitseva.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 20 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

20

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Myöhäisen sadonkorjuun valkoinen lajike- ja sekoiteviini

Kullanvärinen; monivivahteinen aromi, täyteläinen, öljyinen rakenne, runsas maku, puutynnyrissä ja pullossa kypsytyksen makuja, miellyttävä happo- ja alkoholipitoisuus, usein jäännössokeria.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 23,33 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

23,33

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Myöhäisen sadonkorjuun punainen lajike- ja sekoiteviini

Rubiinin- tai tummanpunainen; monivivahteinen aromi, täyteläinen, öljyinen rakenne, runsas maku, puutynnyrissä ja pullossa kypsytyksen makuja, miellyttävä happo- ja alkoholipitoisuus, usein jäännössokeria.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 23,33 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

23,33

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Arvoviinit: valkoinen lajike- ja sekoiteviini

Väri voi vaihdella vihertävän valkoisesta kullanväriseen. Intensiivisen monivivahteinen tuoksu ja maku; pääasiassa kukkaisia, hedelmäisiä ja sitrushedelmäisiä vivahteita. Viinit voivat myös olla redusoituja ja kypsytettyjä täyteläisiä viinejä.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 18 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

18

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Arvoviinit: rosee lajike- ja sekoiteviini

Väri vaihtelee lohenpunaisesta hennon punaiseen. Elegantti, raikas, eloisa hedelmäisen tuoksuinen viini, jonka valmistuksessa on käytetty reduktiivista tekniikkaa.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 18 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

18

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Arvoviinit: punainen lajike- ja sekoiteviini

Tumma rubiini, vaalea granaattiomena; mausteinen aromi, täyteläinen maku, vahva tanniinipitoisuus, osittainen vanhennettu tai puutynnyreissä vanhennettu, tammen maku ei ole vallitseva. Kypsytyksen pidentäminen johtaa kuivatuille hedelmille ja hilloille luonteenomaisten tuoksujen ja makujen kehittymiseen.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 20 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

20

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Valkoinen jääviini

Väriltään vanhennetun kullankeltainen. Rikas, monivivahteinen tuoksu. Erittäin korkea sokeripitoisuus; ”hunajainen”, tiivistetty maku, eloisan hapokas.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 23,33 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

23,33

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Punainen jääviini

Pronssinpunainen väri. Rikas, monivivahteinen tuoksu. Erittäin korkea sokeripitoisuus; ”hunajainen”, tiivistetty maku, jossa on kuivattuja hedelmiä muistuttavia vivahteita.

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 23,33 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

3,5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

23,33

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Valkoinen kuohuviini

Väri: vihertävän valkoinen, persikka, haalean oljenkeltainen

Tuoksu: intensiivisen hedelmäinen, kukkainen

Maku ja makuvivahteet: raikas, eloisa, harmonisen hapokas

Pirskahtelevuus: tasainen, pitkäkestoinen

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 13,33 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

13,33

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Roseekuohuviini

Väri: hennon vaaleanpunainen, sipulinkuoren värinen tai lohenvärinen

Tuoksu: selkeästi hedelmäinen

Maku ja makuvivahteet: harmoninen, hienojakoinen happopitoisuus

Pirskahtelevuus: hienojakoinen, pitkäkestoinen

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 13,33 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

13,33

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Punainen kuohuviini

Väri: rubiini, tumma rubiini

Tuoksu: intensiivinen, nuori, hedelmäinen

Maku ja makuvivahteet: mausteinen, hedelmäinen, erottuva

Pirskahtelevuus: pitkäkestoinen, tasainen

- Kokonaisalkoholipitoisuuden ja kokonaisrikkidioksidipitoisuuden enimmäismäärään sovelletaan Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja rajoja.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | 9 |
| Vähimmäishappopitoisuus | 5 g/l viinihappona ilmaistuna |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) | 13,33 |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

9

Vähimmäishappopitoisuus

5 g/l viinihappona ilmaistuna

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l)

13,33

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

5.   Viininvalmistusmenetelmät

a)   Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Kielletyt viininvalmistusmenetelmät

Asianomainen viininvalmistusmenetelmien rajoitus

Myöhäisen sadonkorjuun valkoinen lajike- ja sekoiteviini, myöhäisen sadonkorjuun punainen lajike- ja sekoiteviini, valkoinen jääviini, punainen jääviini: väkevöiminen, makeuttaminen.

Arvoviinit: valkoinen lajike- ja sekoiteviini, rosee lajike- ja sekoiteviini sekä punainen lajike- ja sekoiteviini: makeuttaminen.

Pakolliset viininvalmistusmenetelmät:

Asianomainen viininvalmistusmenetelmien rajoitus

Valkoinen jääviini, punainen jääviini: rypäleet on korjattava alle –7 °C:n lämpötilassa, ja ne puristetaan jäädytettyinä.

Viininviljelyä koskevat säännöt

Viljelykäytäntö

| 1. | Viiniköynnöksen kasvatusta koskevat säännöt:






  a. | Ennen 31. joulukuuta 2011 istutetut viinitarhat: mikä tahansa |
| --- | --- | --- |

1.

a.

Ennen 31. joulukuuta 2011 istutetut viinitarhat: mikä tahansa

| b. | Tammikuun 1. päivän 2012 jälkeen istutetut viinitarhat: tuettu korkea Goblet-leikkaus, matala ja keskikorkea cordon-leikkaus, Goblet-leikkaus, sateenvarjoleikkaus, Moser-leikkaus, Sylvoz-leikkaus, kehittynyt Moser-leikkaus, toispuolinen tukilangoitus |
| --- | --- |

b.

Tammikuun 1. päivän 2012 jälkeen istutetut viinitarhat: tuettu korkea Goblet-leikkaus, matala ja keskikorkea cordon-leikkaus, Goblet-leikkaus, sateenvarjoleikkaus, Moser-leikkaus, Sylvoz-leikkaus, kehittynyt Moser-leikkaus, toispuolinen tukilangoitus

| 2. | Viiniköynnösten tiheyttä viinitarhassa koskevat säännöt:






  a. | Ennen 31. joulukuuta 2011 istutetut viinitarhat: mikä tahansa |
| --- | --- | --- |

2.

a.

Ennen 31. joulukuuta 2011 istutetut viinitarhat: mikä tahansa

| b. | Tammikuun 1. päivän 2012 jälkeen istutetut viinitarhat:






  — | viiniköynnösten istutustiheys: vähintään 3 300 viiniköynnöstä hehtaaria kohden |
| --- | --- | --- |

b.

Tammikuun 1. päivän 2012 jälkeen istutetut viinitarhat:

—

viiniköynnösten istutustiheys: vähintään 3 300 viiniköynnöstä hehtaaria kohden

| — | rivien välinen etäisyys: 1,00–3,60 m |
| --- | --- |

—

rivien välinen etäisyys: 1,00–3,60 m

| — | viiniköynnösten välinen etäisyys: 0,6–1,20 m (jos istutetaan kaksoisköynnöksiä, määräävä tekijä on köynnösten välinen keskimääräinen etäisyys) |
| --- | --- |

—

viiniköynnösten välinen etäisyys: 0,6–1,20 m (jos istutetaan kaksoisköynnöksiä, määräävä tekijä on köynnösten välinen keskimääräinen etäisyys)

| 3. | Silmujen määrä: enintään 12 elävää kevyttä silmua/m2 |
| --- | --- |

3.

| 4. | Sadonkorjuupäivän vahvistaminen: toimivaltainen viiniyhteisö tekee asiasta päätöksen 1. elokuuta alkaen suorittamiensa viikoittaisten sadonkorjuutestien perusteella.
  Rypäleiden potentiaalinen vähimmäisalkoholipitoisuus Unkarin rypälemehuasteikolla (MM) ja tilavuusprosentteina ilmaistuna
  Viljelykäytäntö
  Valkoinen lajike- ja sekoiteviini, rosee lajike- ja sekoiteviini, punainen lajike- ja sekoiteviini sekä Siller-lajikeviini ja -sekoiteviini: 14,9 MM, 9,0 til-%
  Myöhäisen sadonkorjuun valkoinen lajike- ja sekoiteviini sekä myöhäisen sadonkorjuun punainen lajike- ja sekoiteviini: 19,0 MM, 12,08 til-%
  Arvoviinit: valkoinen lajike- ja sekoiteviini: 17,5 MM, 10,97 til-%
  Arvoviinit: rosee lajike- ja sekoiteviini sekä punainen lajike- ja sekoiteviini: 17,4 MM, 10,89 til-%
  Valkoinen jääviini ja punainen jääviini: 25,0 MM, 16,66 til-%
  Kuohuviini:14,9 MM, 9,0 til-% |
| --- | --- |

4.

Rypäleiden potentiaalinen vähimmäisalkoholipitoisuus Unkarin rypälemehuasteikolla (MM) ja tilavuusprosentteina ilmaistuna

Viljelykäytäntö

Valkoinen lajike- ja sekoiteviini, rosee lajike- ja sekoiteviini, punainen lajike- ja sekoiteviini sekä Siller-lajikeviini ja -sekoiteviini: 14,9 MM, 9,0 til-%

Myöhäisen sadonkorjuun valkoinen lajike- ja sekoiteviini sekä myöhäisen sadonkorjuun punainen lajike- ja sekoiteviini: 19,0 MM, 12,08 til-%

Arvoviinit: valkoinen lajike- ja sekoiteviini: 17,5 MM, 10,97 til-%

Arvoviinit: rosee lajike- ja sekoiteviini sekä punainen lajike- ja sekoiteviini: 17,4 MM, 10,89 til-%

Valkoinen jääviini ja punainen jääviini: 25,0 MM, 16,66 til-%

Kuohuviini:14,9 MM, 9,0 til-%

b)   Enimmäistuotokset

Valkoinen lajike- ja sekoiteviini, rosee lajike- ja sekoiteviini, punainen lajike- ja sekoiteviini sekä Siller-lajikeviini ja -sekoiteviini:

100 hl/ha

Valkoinen lajike- ja sekoiteviini, rosee lajike- ja sekoiteviini, punainen lajike- ja sekoiteviini sekä Siller-lajikeviini ja -sekoiteviini:

14 300 kg rypäleitä/ha

Myöhäisen sadonkorjuun valkoinen lajike- ja sekoiteviini sekä myöhäisen sadonkorjuun punainen lajike- ja sekoiteviini:

70 hl/ha

Myöhäisen sadonkorjuun valkoinen lajike- ja sekoiteviini sekä myöhäisen sadonkorjuun punainen lajike- ja sekoiteviini:

10 000 kg rypäleitä/ha

Arvoviinit: valkoinen lajikeviini, rosee lajike- ja sekoiteviini sekä punainen lajike- ja sekoiteviini:

60 hl/ha

Arvoviinit: valkoinen lajikeviini, rosee lajike- ja sekoiteviini sekä punainen lajike- ja sekoiteviini:

8 500 kg rypäleitä/ha

Valkoinen jääviini ja punainen jääviini:

42 hl/ha

Valkoinen jääviini ja punainen jääviini:

6 000 kg rypäleitä/ha

Kuohuviini

100 hl/ha

Kuohuviini

14 300 kg rypäleitä/ha

6.   Rajattu maantieteellinen alue

Viinitilarekisterissä luokkiin I ja II luetellut seuraavien kuntien alueet: Baja, Bácsszentgyörgy, Bátmonostor, Borota, Császártöltés, Csátalja, Csávoly, Dávod, Dusnok, Érsekcsanád, Érsekhalma, Hajós, Nagybaracska, Nemesnádudvar, Rém, Sükösd ja Vaskút.

7.   Pääasialliset rypälelajikkeet

kékoportó – portugalske modré

kadarka – kadar

rajnai rizling – rheinriesling

kadarka – jenei fekete

cabernet franc – kaberne fran

rajnai rizling – riesling

zweigelt – zweigeltrebe

cabernet franc – gros vidur

kékoportó – portugizer

sauvignon – sovinjon

merlot

kövidinka – a dinka crvena

pinot noir – kék rulandi

pinot noir – savagnin noir

pinot noir – pinot cernii

olasz rizling – welschrieslig

ottonel muskotály – muskat ottonel

kadarka – törökszőlő

kadarka – szkadarka

rajnai rizling – weisser riesling

olasz rizling – nemes rizling

rajnai rizling – johannisberger

kövidinka – a dinka rossa

pinot noir – rulandski modre

kövidinka – a ruzsica

pinot blanc – pinot beluj

cabernet franc – carbonet

pinot blanc – weissburgunder

olasz rizling – taljanska grasevina

chardonnay – kereklevelű

olasz rizling – risling vlassky

pinot noir – pignula

cabernet sauvignon

sauvignon – sauvignon bianco

olasz rizling – grasevina

szürkebarát – auvergans gris

chardonnay – ronci bilé

irsai olivér – zolotis

szürkebarát – grauburgunder

kékfrankos – blaufränkisch

szürkebarát – ruländer

cabernet franc – carmenet

szürkebarát – pinot gris

cserszegi fűszeres

ottonel muskotály – muscat ottonel

kékoportó – blauer portugieser

kékfrankos – limberger

sauvignon – sauvignon blanc

sauvignon – sauvignon bijeli

zweigelt – rotburger

kadarka – csetereska

pinot blanc – fehér burgundi

kadarka – negru moale

kövidinka – a dinka mala

pinot noir – pinot tinto

kékoportó – portugais bleu

irsai olivér – muskat olivér

kadarka – kadarka negra

pinot noir – pinot nero

ottonel muskotály – miszket otonel

kadarka – gamza

pinot noir – kisburgundi kék

kadarka – fekete budai

pinot noir – spätburgunder

kövidinka – a kamena dinka

kékfrankos – blauer limberger

olasz rizling – riesling italien

pinot noir – kék burgundi

pinot blanc – pinot bianco

generosa

szürkebarát – pinot grigio

kövidinka – steinschiller

rajnai rizling – riesling blanc

pinot noir – pino csernüj

chardonnay – morillon blanc

kékfrankos – moravka

zweigelt – blauer zweigeltrebe

pinot noir – blauer burgunder

olasz rizling – olaszrizling

szürkebarát – graumönch

kékfrankos – blauer lemberger

cabernet franc – gros cabernet

irsai olivér – irsai

rajnai rizling – rhine riesling

cabernet franc – cabernet

irsai olivér – zolotisztüj rannüj

chardonnay – chardonnay blanc

kékoportó – modry portugal

8.   Yhteyden/yhteyksien kuvaus

Viini ja kuohuviini – Rajatun alueen kuvaus

a)   Luonnolliset ja kulttuuriset tekijät

Suojatun alkuperänimityksen (SAN) ”Hajós-Baja” viljelyalue sijaitsee Unkarin eteläosassa Telecskan kukkuloiden pohjoisrinteillä. Lännessä on Tonava, pohjoisessa ja idässä Tonavan ja Tiszan välisen alueen hiekkaharju sekä etelässä valtakunnanraja.

Tonavalla on ollut ratkaiseva merkitys tuotantoalueen muotoutumisessa. Jokiuoman nykyinen muoto on joen säätelyn seurausta.

Pääosin tuotantoalueen ympäristöominaisuuksia määrittää vaihteleva pinnanmuodostus. Suurin osa alueesta sijaitsee enintään 150 metriä merenpinnan yläpuolella.

Pinnanmuodostukselle on ominaista luoteis- ja kaakkoissuuntaiset vuorottelevat kukkulat ja laaksot, jotka tarjoavat viinitiloille suotuisan ympäristön. Korkeusero voi ylittää 10–20 metriä. Maaston kaltevuus on 2–10 %.

Suojatun alkuperänimityksen ”Hajós-Baja” tuotantoalueille on ominaista kalkkipitoinen, humusta ja juoksuhiekkaa sisältävä maaperä sekä vähemmässä määrin ruskea metsämaa, mustamulta, niittymaa ja tulvamaa.

Tuotantoalueen ilmasto-olot määräytyvät Unkarissa vallitsevan mannerilmaston mukaan. Ennen kaikkea kesät ovat kuumia ja talvet kylmiä. Ilmasto-olojen ja suhteellisen lähellä merenpintaa olevan sijainnin vuoksi keväisin ja syksyisin on hallan riski.

Keskilämpötila on noin 11–12 °C. Auringonpaistetta saadaan keskimääräinen yli 2 000 tuntia vuodessa. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 450–500 mm. Sademäärä riittää yleensä rypäleille, vaikka se jakautuukin epätasaisesti vuositasolla.

b)   Inhimilliset tekijät

Tuotantoalueella on pitkät viininviljelyn ja valmistuksen perinteet. Viininviljelyn juuret johtavat alueella, kuten Unkarissa yleensäkin, Rooman valtakunnan aikaan.

Hajós-Bajan viininviljelyalue sijaitsi Rooman valtakunnan raja-alueella (Tonava oli Rooman valtakunnan linnoitettu raja, ns. ”limes”), mutta Rooman valtakunnan vaikutukset ulottuivat tällekin alueelle.

Keskiaikainen viininviljelykulttuuri kärsi Turkin miehityksestä 1500–1600-luvulla, sillä väkiluku laski jyrkästi ja tuotanto väheni.

Turkin valloituksen päätyttyä saksankieliset perheet ja erityisesti schwabenilaiset asukkaat olivat ratkaisevassa asemassa rypäleiden viljelyn käynnistämisessä uudelleen sekä tuotantoalueelle ominaisen kellarikulttuurin ja viininvalmistustekniikan luomisessa. Viininviljely ohjautui viinikirvaepidemian takia hiekkamaille, sillä hiekkamaat olivat viinikirvalta suojassa. Viinitarhojen rakenneuudistus toi kuitenkin takaisin tuotantoon joitakin palstoja, joiden tuotanto-omaisuudet ovat erinomaiset. Toisen asteen ammatillinen koulutus alkoi Bajassa vuonna 1904.

Toisen maailmansodan jälkeen perustettiin suuria viininvalmistamoja ja kehitettiin viininviljelyä. Aiempien lähes yksinomaisten perinteisten lajikkeiden (Ezerjó, Kadarka, Kövidinka ja Mézes) rinnalle on istutettu Kékfrankos-, Leányka-, Muscat Ottonel- ja Olaszrizling-lajikkeita.

Viljelyssä käytetään nykyään yleisesti väljempien rivivälien ja korkean kasvatustavan eri muotoja. Käyttöön otettiin 1970-luvun lopulta alkaen uusia lajikkeita (istutettiin maailmankuuluja lajikkeita, esim. Chardonnay ja Cabernet sauvignon), viljelyalat kasvoivat ja viljelymenetelmät muuttuivat, minkä lisäksi ryhdyttiin rakentamaan uudenaikaisia, suuren kapasiteetin viininvalmistuslaitoksia.

Kuohuviini – Rajatun alueen kuvaus

b)   Inhimilliset tekijät:

Edellä mainittujen piirteiden lisäksi Hajós-Bajan kuohuviineillä on seuraavat ominaisuudet:

Tuotantoalueella on pitkät viinin ja kuohuviinin viljely- ja valmistusperinteet.

Viininviljelyalueella Hosszúhegyn valtiontila alkoi tuottaa kuohuviiniä vuonna 1975.

Vuotuinen tuotanto kasvoi 25 miljoonaan pulloon 1980-luvulla. Suurin osa tästä saatettiin markkinoille venäläistyyppisenä sammiossa käytettynä kuohuviininä.

Lisäksi valmistettiin pidempään kypsytettyä, sammiossa käytettyä kuohuviiniä.

Markkinoille saatettiin myös Carmenin kuohuviiniperheen roseekuohuviiniä ja punaista kuohuviiniä.

Eräs perheyrityksenä toimiva viininvalmistamo on valmistanut 2000-luvun puolivälistä lähtien perinteistä pullossa kypsytettyä kuohuviiniä.

Viini

2.   Viinien kuvaus

Ekologinen ympäristö mahdollistaa täyteläisten, kohtalaisen hapokkaiden, melko pehmeiden ja runsaasti alkoholia sisältävien viinien tuotannon viininviljelyalueella. Lössistä muodostuneen pohjamaan ravinnepitoisuus ja vedenpidätyskyky antavat täällä viljellyille rypäleille erityisen koostumuksen, ja kalkkipitoinen pohjamaa tuo viineihin tiettyjä mineraaliominaisuuksia.

Valko- ja roseeviinien tuoksu on intensiivinen ja maku täyteläinen. Punaviinit ovat yleensä hedelmäisiä, voimakkaan värisiä ja selkeän tanniinisia, ja ne kehittyvät hitaasti.

Arvoviinit ovat muhkeita, runsaita, aromeiltaan monimuotoisia ja maultaan rikkaita viinejä, joissa on intensiivistä hedelmäisyyttä. Monesti viineissä saattaa olla kuivatuille hedelmille ja hilloille luonteenomaisia makuja ja tuoksuja, ja niissä on usein voimakkaan mausteisia ominaisuuksia, joita hallitsevat puutynnyrissä ja pullossa kypsytykselle ominaiset aromit.

Myöhäisen sadonkorjuun viinit ovat täyteläisiä, ja niiden ominaisuudet määräytyvät tuotantomenetelmän ja kypsytyksen mukaan. Ne voivat sisältää myös jäännössokeria.

Jääviinit ovat täyteläisiä, ja ne ovat makeita jäännössokeripitoisuutensa, happamuutensa ja alkoholipitoisuutensa vuoksi.

Kypsytystä tynnyreissä ja pulloissa suositellaan ennen kuin tuotantoalueen viini saatetaan markkinoille.

3.   Tuotantoalueen, inhimillisten tekijöiden ja tuotteen välinen yhteys

Ekologisella ympäristöllä on merkittävä vaikutus viinien ominaisuuksiin. Viinit ovat pääosin täyteläisiä, kohtalaisen hapokkaita ja melko pehmeitä, ja niissä on runsaasti alkoholia.

Hiekkamaa lämpenee tyypillisesti nopeasti, ja sen kirkkaat värit heijastavat paremmin auringonvaloa, mikä vauhdittaa rypäleiden kypsymistä. Lössistä muodostuneen pohjamaan ravinnepitoisuus ja vedenpidätyskyky antavat täällä viljellyille rypäleille erityisen koostumuksen, ja kalkkipitoinen pohjamaa tuo viineihin tiettyjä mineraaliominaisuuksia.

Maaperä- ja ilmasto-olojen vuoksi valko- ja roseeviinien tuoksu on intensiivinen ja maku täyteläinen. Punaviinit ovat yleensä hedelmäisiä, voimakkaan värisiä ja selkeän tanniinisia, ja ne kehittyvät hitaasti. Kypsytystä tynnyreissä ja pulloissa suositellaan ennen kuin tuotantoalueen viini saatetaan markkinoille.

Hajós-Bajan viininviljelyalueella on erittäin suuri merkitys Unkarin viininviljely- ja viininvalmistusalalla. Taloudellisen painoarvonsa lisäksi viinirypäleiden tuotannolla on suuri merkitys yhteiskunnalle, koska sillä on tärkeä asema paikallisväestön säilymisessä alueella.

Viininviljely ja -valmistus sekä niihin liittyvä viinimatkailu ovat kehittyneet asteittain tähän päivään saakka. Täällä sijaitsee myös Unkarin suurin viinikellarikylä, Hajósi Pincefalu.

Inhimillisten tekijöiden vaikutus tuotantoalueeseen näkyy seuraavissa seikoissa:

| — | kehitetään tietoisesti ekologisten olosuhteiden tarjoamiin mahdollisuuksiin mukautettu lajikerakenne (perinteiset ja uudet lajikkeet) |
| --- | --- |

—

kehitetään tietoisesti ekologisten olosuhteiden tarjoamiin mahdollisuuksiin mukautettu lajikerakenne (perinteiset ja uudet lajikkeet)

| — | kehitetään viininviljely- ja viininvalmistustekniikoita ja otetaan tällöin huomioon ekologiset tekijät ja myös osittain markkinoiden ominaispiirteet |
| --- | --- |

—

kehitetään viininviljely- ja viininvalmistustekniikoita ja otetaan tällöin huomioon ekologiset tekijät ja myös osittain markkinoiden ominaispiirteet

| — | kehitetään tuotanto- ja integroitumisrakennetta ekologisten tekijöiden ja markkinoiden ominaispiirteiden mukaisesti. |
| --- | --- |

—

kehitetään tuotanto- ja integroitumisrakennetta ekologisten tekijöiden ja markkinoiden ominaispiirteiden mukaisesti.

Kuohuviini

2.   Viinien kuvaus

Pohjaviinit ovat pääasiassa täyteläisiä, kohtalaisen hapokkaita, melko pehmeitä ja runsaasti alkoholia sisältäviä.

Pohjaviineissä on mineraalisia vivahteita. Valkoisten pohjaviinien ja roseepohjaviinien tuoksu on intensiivinen ja maku täyteläinen. Punaiset pohjaviinit ovat yleensä hedelmäisiä, voimakkaan värisiä ja selkeän tanniinisia.

3.   Tuotantoalueen, inhimillisten tekijöiden ja tuotteen välinen yhteys

Ekologisella ympäristöllä on merkittävä vaikutus pohjaviinien ominaisuuksiin. Pohjaviinit ovat pääosin täyteläisiä, kohtalaisen hapokkaita ja melko pehmeitä, ja niissä on runsaasti alkoholia.

Hiekkamaa lämpenee tyypillisesti nopeasti, ja sen kirkkaat värit heijastavat paremmin auringonvaloa, mikä vauhdittaa rypäleiden kypsymistä. Lössistä muodostuneen pohjamaan ravinnepitoisuus ja vedenpidätyskyky antavat täällä viljellyille rypäleille erityisen koostumuksen, ja kalkkipitoinen pohjamaa tuo pohjaviineihin tiettyjä mineraaliominaisuuksia.

Maaperä- ja ilmasto-olojen vuoksi valkoisten pohjaviinien ja roseepohjaviinien tuoksu on intensiivinen ja maku täyteläinen. Siller-pohjaviinit ja punaiset pohjaviinit ovat yleensä hedelmäisiä, voimakkaan värisiä ja selkeän tanniinisia, ja ne kehittyvät hitaasti.

Inhimillisten tekijöiden vaikutus tuotantoalueeseen näkyy seuraavissa seikoissa:

| — | kehitetään tietoisesti ekologisten olosuhteiden tarjoamiin mahdollisuuksiin mukautettu lajikerakenne (perinteiset ja uudet lajikkeet) |
| --- | --- |

—

kehitetään tietoisesti ekologisten olosuhteiden tarjoamiin mahdollisuuksiin mukautettu lajikerakenne (perinteiset ja uudet lajikkeet)

| — | kehitetään viininviljely-, viininvalmistus- ja kuohuviininvalmistustekniikoita ja otetaan tällöin huomioon erityiset ekologiset tekijät ja myös osittain markkinoiden ominaispiirteet |
| --- | --- |

—

kehitetään viininviljely-, viininvalmistus- ja kuohuviininvalmistustekniikoita ja otetaan tällöin huomioon erityiset ekologiset tekijät ja myös osittain markkinoiden ominaispiirteet

| — | kehitetään tuotanto- ja integroitumisrakennetta ekologisten tekijöiden ja markkinoiden ominaispiirteiden mukaisesti. |
| --- | --- |

—

kehitetään tuotanto- ja integroitumisrakennetta ekologisten tekijöiden ja markkinoiden ominaispiirteiden mukaisesti.

9.   Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Merkintöjä koskevat säännöt

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Seuraavat pienemmät maantieteelliset yksiköt voidaan ilmoittaa: Baja, Bátmonostor, Bácsszentgyörgy, Borota, Császártöltés, Csátalja, Csávoly, Dávod, Dusnok, Érsekcsanád, Érsekhalma, Hajós, Nagybaracska, Nemesnádudvar, Rém, Sükösd ja Vaskút.

Ilmaisut, jotka voidaan merkitä: barrique, cuvée, muskotály (muskat), primőr (primööri-viini), prémium (arvoviini), siller, késői szüretelésű (myöhäinen sadonkorjuu), jégbor (jääviini).

Tarjontamuotoa koskevat säännöt (kunkin tuoteluokan ja viinityypin osalta):

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Pakkaaminen rajatulla maantieteellisellä alueella

Edellytyksen kuvaus:

| a) | Hajós-Bajan viininviljelyalueella sijaitsevissa viininvalmistamoissa voidaan saattaa itse tuotettuja viinejä suoraan markkinoille varastointiin käytetystä astiasta tai pullosta, jos viinit on tarkoitettu paikalliseen kulutukseen. |
| --- | --- |

a)

Hajós-Bajan viininviljelyalueella sijaitsevissa viininvalmistamoissa voidaan saattaa itse tuotettuja viinejä suoraan markkinoille varastointiin käytetystä astiasta tai pullosta, jos viinit on tarkoitettu paikalliseen kulutukseen.

| b) | Ainoastaan Hajós-Bajan viininviljelyalueen viiniyhteisön rekisteröimä pullottaja voi pullottaa viinit. Pakkaaminen voidaan toteuttaa tuotantoalueen ulkopuolella ainoastaan, jos asiasta on tehty ilmoitus 48 tuntia ennen pakkaamista. Ilmoitus on tehtävä Hajós-Bajan viininviljelyalueen viiniyhteisön neuvostolle. Tuotteet on pakattava 90 päivän kuluessa niiden lähettämisestä tuotantopaikasta. |
| --- | --- |

b)

Ainoastaan Hajós-Bajan viininviljelyalueen viiniyhteisön rekisteröimä pullottaja voi pullottaa viinit. Pakkaaminen voidaan toteuttaa tuotantoalueen ulkopuolella ainoastaan, jos asiasta on tehty ilmoitus 48 tuntia ennen pakkaamista. Ilmoitus on tehtävä Hajós-Bajan viininviljelyalueen viiniyhteisön neuvostolle. Tuotteet on pakattava 90 päivän kuluessa niiden lähettämisestä tuotantopaikasta.

Tuotanto rajatun tuotantoalueen ulkopuolella:

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Bócsan, Kecelin, Kéleshalman ja Kiskőrösin kuntien alueella.

Linkki eritelmään

https://boraszat.kormany.hu/admin/download/3/5d/82000/Hajos%20Baja%20OEM_v3_standard.pdf

---

(1)  EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.

---

| 5.6.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 186/38 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 186/38

---

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymisen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen

(2020/C 186/06)

Euroopan komissio on hyväksynyt tämän vähäisen muutoksen 18 päivänä joulukuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 (1) 6 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

Tämä vähäisen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus julkaistaan komission eAmbrosia-tietokannassa.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”MORTADELLA DI PRATO”

EU-nro: PGI-IT-01333-AM01 – 1.10.2019

SAN () SMM (X)

1.   Nimi (nimet)

”Mortadella di Prato”

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1   Tuotelaji

Luokka 1.2. lihavalmisteet (kuumennetut, suolatut, savustetut jne.)

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Nimityksellä ”Mortadella di Prato” tarkoitetaan leikkelemakkaraa, joka on valmistettu sianlihasta, merisuolasta, valkosipulista, mausteista ja alchermes-likööristä (0,3–0,6 %), täytetty kuoreen ja lämpökäsitelty. Kulutukseen saatettaessa tuotteella on oltava seuraavat ominaisuudet: paino: 0,5–10 kg; muoto: lieriön tai jossakin määrin ellipsin muotoinen; koko: pituus 8–70 cm, läpimitta 6–35 cm; aistinvaraiset ominaisuudet: sisuksen rakenne: kiinteä, tiivis, hienoksi jauhetun massan ansiosta pureskeltaessa pehmeä; ulkopinnan väri: himmeän vaaleanpunainen; sisuksen väri: alchermes-liköörin värjäävästä vaikutuksesta johtuen tumman ruusunpunainen, rasvakuutioista aiheutuvia valkoisia täpliä; tuoksu: voimakkaan mausteinen aromi, joka vivahtaa aluksi alchermes-likööriin; maku: tuotteelle ominainen, jossa korostuvat toisaalta mausteiden, valkosipulin ja merisuolan lämmin pistävä maku ja niiden vastakohtana alchermes-liköörin hienostunut makeus; fysikaalis-kemialliset ominaisuudet: rasvojen ja proteiinin suhde: enintään 1,5.

3.3   Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Mortadella di Praton valmistukseen käytettäville sioille tarkoitetun rehun on oltava mieluiten nestemuodossa (liemi tai mäski), ja sen kuiva-ainepitoisuuden on oltava vähintään 45 prosenttia kokonaismäärästä, kun eläimen elopaino on enintään 80 kilogrammaa, ja vähintään 55 prosenttia eläinten lihotusvaiheessa. Juustonvalmistuksesta saadun heran ja voin valmistuksesta saadun kirnupiimän osuus saa olla enintään 15 litraa eläintä kohti päivässä.

Mortadella di Praton valmistukseen käytetään yksinomaan jäljempänä mainittuja lihapaloja ilmoitettuina osuuksina: lapa: 40–50 prosenttia; siansilava: 9–15 prosenttia; kinkun leikkuujäte: 10–20 prosenttia; kaula: 5–15 prosenttia; poskiliha: 5–15 prosenttia; vatsa: 5–10 prosenttia. Pakollisia ainesosia ovat: alchermes-likööri: 0,3–0,6 prosenttia; jauhettu pippuri: 0,1–0,3 prosenttia; kokonaiset pippurimarjat: 0,1–0,2 prosenttia; merisuola: 2,0–3,0 prosenttia; jauhetut mausteet (korianterinsiemen, kaneli, muskottipähkinä, muskottikukka ja neilikka): 0,1–0,25 prosenttia; valkosipuli: 0,08–0,2 prosenttia; säilöntäaineiden käyttö on sallittua lain mukaisesti; natriumglutamaatin lisääminen on kielletty.

Käytettävän lihan on oltava peräisin vähintään 160 kilogrammaa (+/- 10 %) painavista sioista, jotka on teurastettu yli 9 kuukauden ikäisinä. Aika sikojen teurastuksesta lihan jalostamiseen on vähintään 24 tuntia ja enintään 96 tuntia.

3.4   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Seuraavien Mortadella di Praton perättäisten yhtäjaksoisten tuotantovaiheiden on tapahduttava kyseisellä maantieteellisellä alueella: lihan siistiminen, jauhaminen ja makkaramassan sekoittaminen; makkaroiden täyttö ja sitominen; höyrytys ja kypsentäminen; huuhtelu ja jäähdyttäminen.

3.5   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Aika jäähdyttämisestä ja kuivaamisesta tuotteen ensimmäiseen pakkaamiseen, joka tehdään tyhjiöpakkaukseen, saa olla enintään 20 minuuttia. Tämän määräajan laiminlyöminen saattaa mikrobien leviämisvaaran lisäksi aiheuttaa myös muutoksia tuotteen aistinvaraisten ominaisuuksien herkkään tasapainoon, mikä vaarantaa tuotteen aromin ja vaikuttaa haitallisesti sen tunnusomaiseen ruusunpunaiseen väriin.

Tuote voidaan pakata uudelleen viipaleina tai paloina, rasioihin, tyhjiöpakkauksiin tai suojakaasun myös maantieteellisen alueen ulkopuolella.

Mortadella di Prato voidaan pitää kaupan kokonaisena, paloina tai viipaleina, tyhjiöpakattuna, suojakaasussa, rasiassa.

3.6   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Pakkauksen etikettiin on ehdottomasti merkittävä selkein ja luettavin kirjaimin jäljempänä esitetty tuotteen tunnus; se muodostuu soikiosta, jonka alaosan poikki kulkee ääriviivoiltaan soikion kanssa yhtenäisen kuvion muodostava suorakaide.

Image 2

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Mortadella di Praton tuotanto ja ensimmäinen pakkausalue käsittää Praton kunnan alueen kokonaisuudessaan sekä Aglianan, Quarratan ja Montalen kunnat Pistoian maakunnassa.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Praton alueen erityispiirre on sen halki virtaavan Bisenziojoen ja muiden jokien veden tehokas käyttö. Jo 1100-luvulla esiin noussut tarve ottaa viljelykäyttöön laaja hedelmällinen tulvamaatasanko ja sen oivaltaminen, että sen vesivaroja on mahdollista käyttää niin myllyjen kuin tekstiiliteollisuuden koneidenkin tarvitseman energian tuotantoon, johtivat kattavan keinotekoisen kanavaverkoston (gore) rakentamiseen Praton tasangolle ja siihen rajoittuvien Aglianan, Quarratan ja Montalen kuntien alueella Pistoian maakunnassa. Energiantuotannon ohella kanavat ja joet mahdollistivat keskiajalta lähtien myös teurastajien ammattikunnan kehittymisen. Värjärin ammatin tavoin myös teurastajien työ vaati hygieniasyistä runsaasti juoksevaa vettä. Siihen aikaan vakiintui sianlihan jalostus ja käyttö, joka saavutti erityistä mainetta ja oli merkittävä taloudellinen tekijä etenkin talvikuukausina, jolloin sianliha oli tärkein elintarvike. Jokaisessa talonpoikaisperheessä oli oma sika, ja varakkaammat kaupunkilaiset vuokrasivat erityisellä sopimuksella eläimiä talonpojille kasvatusta varten. Sianlihan vuosikulutus oli runsasta myös seuraavilla vuosisadoilla, ja Praton makkaranvalmistajat olivat tunnettu ammattiryhmä, joilta perittiin erityistä veroa jo silloin merkittävästä liikevaihdosta. Alueen erityinen vesitalous edisti värjäreiden ikivanhan ammattikunnan ja teurastajien vuosisataista rinnakkaiseloa. Ensiksi mainittujen ansiota oli kilpikirvan käytön keksiminen, ja jälkimmäiset puolestaan alkoivat myöhemmin käyttää siitä saatua erittäin tunnettua värjäreiden käyttämää väriainetta myös makkaroiden väriaineena ja mausteena.

Mortadella di Praton maine perustuu ensisijaisesti alchermes-liköörin käyttöön. Sen hienostunut makeus luo kontrastin mausteiden, valkosipulin ja merisuolan lämpimän pistävälle maulle ja antaa tuotteelle ainutlaatuiset aistinvaraiset ominaisuudet. Perinteinen paikallinen taitotieto tukee tätä erityisluonnetta seuraavin tavoin: kypsentämiseen parhaiten soveltuvien lihapalojen valinta; erittäin hyvin koossapysyvän makkaramassan muodostaminen sidekudosproteiinien ja alchermes-liköörin sisältämien sokerien yhdistelmän avulla; rasvojen eltaantumissuojan parantaminen jauhetun mausteseoksen, mustapippurin, valkosipulin ja merisuolan bakteriostaattisen ja antioksidanttisen vaikutuksen avulla; tuotteen pitkään jatkuvan asteittaisen kuivumisen varmistaminen kypsentämistä edeltävän höyrytyksen ansiosta. Kaikkien näiden tekijöiden yhteisvaikutuksesta syntyy Italian ruokakulttuurissa ainutlaatuinen tuote.

Mortadella di Praton tunnusomaisena ainesosana käytetty alchermes-likööri on selkeä merkki tuotteen yksinomaan pratolaisesta alkuperästä. Kyseisen liköörin kirkkaanpunainen väri saatiin aikanaan yksinomaan kilpikirvasta. Kuivattuna ja hienoksi jauhettuna tätä tuhohyönteistä on vuosisatojen ajan käytetty kankaiden värjäämisessä, joka on aina ollut pääasiallinen elinkeino Praton kaupungissa ja sitä ympäröivällä kanavien halkomalla alueella. Kilpikirvaan liittyvä asiantuntemus alueella on synnyttänyt monipuolisia käyttötarkoituksia siitä saadulle väriaineelle sekä tekstiiliteollisuudessa että elintarvike- ja lääketeollisuudessa. Erityisesti alchermes-liköörin käyttö elintarvikealalla niin lihajalosteissa kuin tyypillisissä leivonnaisissakin (pesche di Prato) on säilynyt voimissaan. Tämä erityispiirre sekä se, että paikalliset yritykset ovat pystyneet säilyttämään perinteiset valmistusmenetelmät, on lujittanut Mortadella di Praton kiistatonta mainetta, josta on myös olemassa runsaasti todistusaineistoa. Ensimmäiset Mortadella di Pratoa koskevat varmat dokumentoidut tiedot sen paikallisesta alkuperästä ovat vuodelta 1733. Kun Katariina de’ Ricci julistettiin autuaaksi, se oli esillä paikallisena erikoistuotteena Praton dominikaaninunnien vieraiden kunniaksi järjestämillä päivällisillä. Mortadella di Prato mainitaan tällä nimellä vuonna 1854 Cesare Guastin ja Giovanni Pierallinin välisessä kirjeenvaihdossa, Lo Zenzero -lehden artikkeleissa vuodelta 1862 ja pitkin 1800-lukua taloutta käsittelevissä teoksissa (L’Italia economica vuodelta 1868 ja L’Italia all’opera vuodelta 1869), Lontoon ja Pariisin maailmannäyttelyitä varten italian, englannin ja ranskan kielellä laadituissa esitteissä sekä ranskalaisen poliisipäällikön selvityksessä kyseisen tuotteen tuonnista Ranskaan (1867), jossa vahvistetaan sen vakiintunut maine. Erityisesti Lontoon maailmannäyttelyn johtajan selonteon mukaan Mortadella di Prato ja Mortadella di Bologna ovat ulkomailla käytössä yleisniminä. Myös 1900-luvulta on lukuisia viittauksia Mortadella di Pratoon. Ne eivät rajoitu pelkästään paikallisiin lähteisiin, vaan niitä esiintyy myös kirjallisuudessa, kansallisessa päivälehdistössä sekä italialaisissa ja kansainvälisissä gastronomia-alan julkaisuissa, ja ne kertovat osaltaan tuotteen maineen huomattavasta kasvusta. Tuote esiintyy erityisyytensä ansiosta monissa paikallisissa, kansallisissa ja kansainvälisissä keittokirjoissa ja ruokaoppaissa alkaen Touring Club Italianon vuonna 1931 ilmestyneestä Guida gastronomica d’Italia -julkaisun ensimmäisestä laitoksesta. Maineesta kertoo myös se, että monet tunnetut keittiömestarit ja kansainvälisen keittiön ja ruokakulttuurin asiantuntijat, kuten kirjailija M. V. Montalbán, mainitsevat mielellään kyseisen tuotteen. Lisäksi eri yhdistykset, kuten Accademia della cucina italiana (1987) ja Slow Food korostavat sen arvoa Praton alueen ruokakulttuuriin kuuluvana aitona perinteisenä tuotteena; viimeksi mainittu myönsi sille erityisen suojan vuonna 2000. Jo 1700-luvulta lähtien Mortadella di Pratoa on nautittu paikallisena erikoisuutena viikunoiden kanssa, ja sitä käytetään myös ainesosana monissa tyypillisissä ruokalajeissa, kuten sedani alla pratese (selleri Praton tapaan). Paikallisen ”Divini profumi – Tra bere e sapere, cultura e sapori della provincia di Prato” -tapahtuman lisäksi tuotetta tarjoillaan yleisesti myös kansainvälisissä näyttelyissä.

Eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

Tuote-eritelmän täydellinen teksti on saatavissa seuraavalta verkkosivulta: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335”

tai

menemällä suoraan maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriön kotisivulle (www.politicheagricole.it) ja valitsemalla ensin ”Qualità” (ylhäällä oikealla), sen jälkeen ”Prodotti DOP IGP STG” (näytön vasemmassa laidassa) ja lopuksi ”Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

---

(1)  EUVL L 179, 19.6.2014, s. 17.

---