# Euroopan unionin C 161/11.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 161 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 63. vuosikerta11. toukokuu 2020 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 161

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

63. vuosikerta11. toukokuu 2020

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2020/C 161/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2020/C 161/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2020/C 161/02 | Asia C-10/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Mowi ASA, aiemmin Marine Harvest ASA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – Yrityskeskittymien valvonta – Asetus (EY) N:o 139/2004 – 4 artiklan 1 kohta – Keskittymien ilmoittamista etukäteen koskeva velvoite – 7 artiklan 1 kohta – Toteuttamisen lykkäämistä koskeva velvoite – 7 artiklan 2 kohta – Vapautus – Yhden keskittymän käsite – 14 artiklan 2 kohta – Päätös, jolla määrätään sakkoja yrityskeskittymän toteuttamisesta ennen siitä ilmoittamista ja sen hyväksymistä – Ne bis in idem periaate – Rangaistusten hyväksilukemisperiaate – Kilpailusääntöjen rikkomisten konkurrenssi) | 2 |
| 2020/C 161/03 | Asia C-125/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona – Espanja) – Marc Gómez del Moral Guasch v. Bankia SA (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajansuoja – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Kiinnelainasopimus – Vaihtuva korko – Säästöpankkien kiinnelainoihin perustuva viiteindeksi – Asetukseen tai hallinnolliseen määräykseen perustuva indeksi – Elinkeinonharjoittajan yksipuolisesti käyttöön ottama tällainen ehto – Kansallisen tuomioistuimen suorittama avoimuusvaatimusta koskeva valvonta – Sopimusehdon kohtuuttomuuden toteamisen seuraukset) | 2 |
| 2020/C 161/04 | Yhdistetyt asiat C-155/18 P–C-158/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Tulliallan Burlington Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – Sana- ja kuviomerkit BURLINGTON – Aikaisempien sana- ja kuviomerkkien BURLINGTON ja BURLINGTON ARCADE haltijan tekemä väite – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sekaannusvaara – Nizzan sopimus – Luokka 35 – Vähittäismyyntipalvelun käsite – 8 artiklan 4 kohta – Loukkaus – 8 artiklan 5 kohta – Maine – Arviointiperusteet – Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus – Väitteen hylkääminen) | 3 |
| 2020/C 161/05 | Asia C-183/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku – Puola) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) v. Bank BGŻ BNP Paribas S.A. (Ennakkoratkaisupyyntö – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Oikeudellinen yhteistyö rikosoikeuden alalla – Puitepäätös 2005/214/YOS – Oikeushenkilöille määrättyjen taloudellisten seuraamusten tunnustaminen ja täytäntöönpano – Puitepäätöksen puutteellinen täytäntöönpano kansallisessa oikeudessa – Velvollisuus tulkita kansallista oikeutta unionin oikeuden mukaisesti – Ulottuvuus) | 4 |
| 2020/C 161/06 | Asia C-211/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) – Portugali) – Idealmed III – Serviços de Saúde SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – 132 artiklan 1 kohdan b alakohta – Vapautukset – Sairaalahoito ja lääkärinhoito – Sairaalat – Palvelut, joita tarjotaan julkisyhteisöihin verrattavissa sosiaalisissa olosuhteissa – 377 ja 391 artikla – Poikkeukset – Oikeus valita verotus – Verotuksen pysyttäminen – Toiminnan harjoittamisen edellytysten muuttuminen) | 5 |
| 2020/C 161/07 | Asia C-240/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 27.2.2020 – Valittajana Constantin Film Produktion GmbH ja muuna osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – 7 artiklan 1 kohdan f alakohta – Ehdoton hylkäysperuste – Hyvien tapojen vastainen tavaramerkki – Sanamerkki Fack Ju Göhte – Rekisteröintihakemuksen hylkääminen) | 6 |
| 2020/C 161/08 | Asia C-328/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja muuna osapuolena Equivalenza Manufactory SL (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sekaannusvaara – Kyseisten merkkien samankaltaisuuden arviointi – Sekaannusvaaran kokonaisarviointi – Myyntiolosuhteiden huomioon ottaminen – Lausuntatavan samankaltaisuuden neutralisointi ulkoasun ja merkityssisällön eroavuuksilla – Neutralisoinnin edellytykset) | 6 |
| 2020/C 161/09 | Asia C-586/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Buonotourist Srl sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Muutoksenhaku – Kilpailu – Valtiontuet – Yritys, joka liikennöi linja-autoliikenteen verkostoa Regione Campaniassa (Campanian alue, Italia) – Hyvitys julkisen palvelun velvoitteista, jota Italian viranomaiset maksoivat Consiglio di Staton (ylin hallintotuomioistuin, Italia) antaman tuomion seurauksena – Euroopan komission päätös, jolla tukitoimenpide todetaan sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi) | 7 |
| 2020/C 161/10 | Asia C-587/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana CSTP Azienda della Mobilità SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Asstra Associazione Trasporti (Muutoksenhaku – Kilpailu – Valtiontuet – Yritys, joka liikennöi linja-autoliikenteen verkostoa Regione Campaniassa (Campanian alue, Italia) – Hyvitys julkisen palvelun velvoitteista, jota Italian viranomaiset maksoivat Consiglio di Staton (ylin hallintotuomioistuin, Italia) antaman tuomion seurauksena – Euroopan komission päätös, jolla tukitoimenpide todetaan sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi) | 7 |
| 2020/C 161/11 | Asia C-655/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 4.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Varna – Bulgaria) – Teritorialna direktsia Severna morska kam Agentsia Mitnitsi, jolle Mitnitsa Varnan oikeudet ovat siirtyneet v. Schenker EOOD (Ennakkoratkaisupyyntö – Tulliliitto – Asetus (EU) nro 952/2013 – Tavaran siirtäminen pois tullivalvonnasta – Tullivarastointimenettelyyn asetettujen tavaroiden varastaminen – 242 artikla – Pois siirtämisestä vastuussa oleva henkilö – Tullivarastointia koskevan luvan haltija – Seuraamukset tullilainsäädännön rikkomisesta – 42 artikla – Velvollisuus maksaa puuttuvien tavaroiden arvoa vastaava summa – Päällekkäisyys taloudellisen seuraamuksen kanssa – Oikeasuhteisuus) | 8 |
| 2020/C 161/12 | Asia C-766/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.3.2020 – Valittajana Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi ja muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja M. J. Dairies EOOD (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – Väite – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sekaannusvaara – Arviointiperusteet – Soveltaminen aikaisemman yhteismerkin tapauksessa – Kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden ja kyseisillä tavaramerkeillä yksilöityjen tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuuden keskinäinen riippuvuus) | 9 |
| 2020/C 161/13 | Asia C-34/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Telecom Italia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ennakkoratkaisupyyntö – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Televiestintäpalvelut – Avoimen televiestintäverkon tarjoaminen – Direktiivi 97/13/EY – Yksittäisistä toimiluvista perittävät maksut – Siirtymäsäännökset, joilla otetaan käyttöön maksu, jolla mennään pidemmälle kuin mitä direktiivissä 97/13/EY sallitaan – Ylimmän oikeusasteen sellaisen tuomion oikeusvoima, jota pidetään unionin oikeuden vastaisena) | 9 |
| 2020/C 161/14 | Asia C-48/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – X-GmbH v. Finanzamt Z (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 132 artiklan1 kohdan c alakohta – Vapautukset – Lääketieteellisen hoidon antaminen henkilöille lääketieteellisten ammattien ja avustavan hoitohenkilöstön ammattien harjoittamisen yhteydessä – Puhelimitse suoritettavat palvelut – Sairaanhoitajien ja lähihoitajien suorittamat palvelut) | 10 |
| 2020/C 161/15 | Asia C-69/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 5.3.2020 – Valittajana Credito Fondiario SpA sekä muina osapuolina yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB), Italian tasavalta ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Talous- ja rahaliitto – Pankkiunioni – Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisu – Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten yhteinen kriisinratkaisumekanismi (SRM) – Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB) – Yhteinen kriisinratkaisurahasto (SRF) – Ennakollisen vakausmaksun vahvistaminen varainhoitovuoden 2016 osalta – Kumoamiskanne – Kanteen nostamisen määräaika – Viivästyminen – Lainvastaisuusväite – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen) | 11 |
| 2020/C 161/16 | Asia C-135/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Pensionsversicherungsanstalt v. CW (Ennakkoratkaisupyyntö – Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen – Asetus (EY) N:o 883/2004 – 3 ja 11 artikla – Asiallinen soveltamisala – Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat etuudet – Luokitteleminen – Sairausetuudet – Työkyvyttömyysetuudet – Työttömyysetuudet – Henkilö, joka on lakannut kuulumasta jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään lopetettuaan siellä ammattitoimintansa ja siirrettyään asuinpaikkansa toiseen jäsenvaltioon – Kuntoutusrahaa koskeva hakemus entisessä asuin- ja työskentelyjäsenvaltiossa – Epääminen – Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen) | 12 |
| 2020/C 161/17 | Asia C-298/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 27.2.2020 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 91/676/ETY – Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta – Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Täytäntöönpanon laiminlyönti – SEUT 260 artiklan 2 kohta – Rahamääräiset seuraamukset – Kiinteämääräinen hyvitys) | 12 |
| 2020/C 161/18 | Asia C-75/19: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 6.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Specializat Mureş – Romania) – MF v. BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti ja Secapital Sàrl (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimukset – Kulutusluotto – Pakkotäytäntöönpanomenettely – Määräaika, joka on 15 päivää pakkoperintämenettelyn tiedoksi antamisesta ja jonka kuluessa on mahdollista vedota siihen, että sopimusehto on kohtuuton) | 13 |
| 2020/C 161/19 | Asia C-376/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Blagoevgrad (Bulgaria) on esittänyt 13.5.2019 – МАK ТURS AD v. Direktor na Direktsia Inspektsia po truda – Blagoevgrad | 14 |
| 2020/C 161/20 | Asia C-571/19 P: Valitus, jonka EMB Consulting SE on tehnyt 24.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-107/17, Steinhoff ym. v. EKP, 23.5.2019 antamasta tuomiosta | 14 |
| 2020/C 161/21 | Asia C-670/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 10.9.2019 – Gardinia Home Decor GmbH v. Hauptzollamt Ulm | 14 |
| 2020/C 161/22 | Asia C-835/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 18.11.2019 – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Autorità di bacino del Po | 15 |
| 2020/C 161/23 | Asia C-886/19 P: Valitus, jonka Pink Lady America LLC on tehnyt 3.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-112/18., Pink Lady America v. CPVO, 24.9.2019 antamasta tuomiosta | 16 |
| 2020/C 161/24 | Asia C-892/19 P: Valitus, jonka Camelia Manéa on tehnyt 29.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-225/18, Manéa v. CdT, 12.9.2019 antamasta tuomiosta | 16 |
| 2020/C 161/25 | Asia C-902/19 P: Valitus, jonka Esim Chemicals GmbH on tehnyt 10.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-713/18, Esim Chemicals v. EUIPO, 9.10.2019 antamasta määräyksestä | 17 |
| 2020/C 161/26 | Asia C-920/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 16.12.2019 – Fluctus s.r.o. ym. | 17 |
| 2020/C 161/27 | Asia C-924/19 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.12.2019 – FMS ja FNZ v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság ja Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 18 |
| 2020/C 161/28 | Asia C-925/19 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.12.2019 – SA ja SA junior v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság ja Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 20 |
| 2020/C 161/29 | Asia C-932/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Győri Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 20.12.2019 – JZ v. OTP Jelzálogbank Zrt. ym. | 22 |
| 2020/C 161/30 | Asia C-10/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 10.1.2020 – Flightright GmbH v. Eurowings GmbH | 23 |
| 2020/C 161/31 | Asia C-17/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italia) on esittänyt 14.1.2020 – MC v. U.T.G. – Prefettura di Foggia | 24 |
| 2020/C 161/32 | Asia C-18/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 16.1.2020 – XY v. Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl | 24 |
| 2020/C 161/33 | Asia C-30/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n.o 2 de Madrid (Espanja) on esittänyt 22.1.2020 – RH v. AB Volvo ym. | 25 |
| 2020/C 161/34 | Asia C-31/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Alicante (Espanja) on esittänyt 22.1.2020 – Bankia SA v. SI | 25 |
| 2020/C 161/35 | Asia C-32/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte di appello di Napoli (Italia) on esittänyt 22.1.2020 – TJ v. Balga Srl | 26 |
| 2020/C 161/36 | Asia C-33/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Ravensburg (Saksa) on esittänyt 23.1.2020 – UK v. Volkswagen Bank GmbH | 27 |
| 2020/C 161/37 | Asia C-40/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 27.1.2020 – AQ, BO ja CP v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR ja Università degli studi di Perugia | 28 |
| 2020/C 161/38 | Asia C-44/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 27.1.2020 – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) v. PC ja RE | 29 |
| 2020/C 161/39 | Asia C-47/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 28.1.2020 – F. v. Stadt Karlsruhe | 30 |
| 2020/C 161/40 | Asia C-53/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 3.2.2020 – Hengstenberg GmbH & Co. KG v. Spreewaldverein e.V. | 31 |
| 2020/C 161/41 | Asia C-60/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administratīvā apgabaltiesa (Latvia) on esittänyt 5.2.2020 – VAS Latvijas Dzelzceļš v. Valsts dzelzceļa administrācija | 31 |
| 2020/C 161/42 | Asia C-67/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 10.2.2020 – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) v. M. | 32 |
| 2020/C 161/43 | Asia C-68/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 10.2.2020 – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) v. C. | 33 |
| 2020/C 161/44 | Asia C-69/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 10.2.2020 – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) v. C. | 33 |
| 2020/C 161/45 | Asia C-76/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 12.2.2020 – Balev Bio EOOD v. Agentsia Mitnitsi, Teritorialna Direktsia Severna Morska | 34 |
| 2020/C 161/46 | Asia C-84/20 P: Valitus, jonka Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou ja Charalampos Andralis ovat tehneet 14.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-547/19, Sarantos ym. v. parlamentti, neuvosto ja komissio, 11.12.2019 antamasta määräyksestä | 35 |
| 2020/C 161/47 | Asia C-88/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal correctionnel de Bordeaux (Ranska) on esittänyt 20.2.2020 – Procureur de la République v. ENR Grenelle Habitat sàrl, EP ja FQ | 36 |
| 2020/C 161/48 | Asia C-90/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 24.2.2020 – Apcoa Parking Danmark A/S v. Skatteministeriet | 37 |
| 2020/C 161/49 | Asia C-104/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du travail de Nivelles (Ranska) on esittänyt 27.2.2020 – SD v. Habitations sociales du Roman Païs SCRL ja TE, Régie des Quartiers de Tubize ASBL:n konkurssipesän pesänhoitajana | 37 |
| 2020/C 161/50 | Asia C-106/20 P: Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 25.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-14/18, Kreikka v. komissio, 19.12.2019 antamasta tuomiosta | 38 |
| 2020/C 161/51 | Asia C-107/20 P: Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 26.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-295/18, Kreikka v. komissio, 19.12.2019 antamasta tuomiosta | 39 |
| 2020/C 161/52 | Asia C-109/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 27.2.2020 – Puolan tasavalta v. PL Holdings Sàrl | 40 |
| 2020/C 161/53 | Asia C-112/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 28.2.2020 – M. A. v. Belgian valtio | 40 |
| 2020/C 161/54 | Asia C-117/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 3.3.2020 – bpost SA v. Autorité belge de la concurrence | 41 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2020/C 161/55 | Asia T-92/20: Kanne 14.2.2020 – Fryč v. komissio | 42 |
| 2020/C 161/56 | Asia T-123/20: Kanne 20.2.2020 – Sciessent v. komissio | 44 |
| 2020/C 161/57 | Asia T-131/20: Kanne 27.2.2020 – IR v. komissio | 45 |
| 2020/C 161/58 | Asia T-132/20: Kanne 28.2.2020 – NEC Oncoimmunity v. EASME | 46 |
| 2020/C 161/59 | Asia T-134/20: Kanne 27.2.2020 – Huhtamaki v. komissio | 47 |
| 2020/C 161/60 | Asia T-135/20: Kanne 28.2.2020 – Vulkano Research and Development v. EUIPO – Ega (EGA Master) | 48 |
| 2020/C 161/61 | Asia T-136/20: Kanne 2.3.2020 – Ardex v. EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS) | 49 |
| 2020/C 161/62 | Asia T-139/20: Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio | 49 |
| 2020/C 161/63 | Asia T-140/20: Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio | 50 |
| 2020/C 161/64 | Asia T-141/20: Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio | 51 |
| 2020/C 161/65 | Asia T-142/20: Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio | 52 |
| 2020/C 161/66 | Asia T-144/20: Kanne 5.3.2020 – Guangxi Xin Fu Yuan v. komissio | 53 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2020/C 161/02

Asia C-10/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Mowi ASA, aiemmin Marine Harvest ASA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – Yrityskeskittymien valvonta – Asetus (EY) N:o 139/2004 – 4 artiklan 1 kohta – Keskittymien ilmoittamista etukäteen koskeva velvoite – 7 artiklan 1 kohta – Toteuttamisen lykkäämistä koskeva velvoite – 7 artiklan 2 kohta – Vapautus – Yhden keskittymän käsite – 14 artiklan 2 kohta – Päätös, jolla määrätään sakkoja yrityskeskittymän toteuttamisesta ennen siitä ilmoittamista ja sen hyväksymistä – Ne bis in idem periaate – Rangaistusten hyväksilukemisperiaate – Kilpailusääntöjen rikkomisten konkurrenssi)

2

2020/C 161/03

Asia C-125/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona – Espanja) – Marc Gómez del Moral Guasch v. Bankia SA (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajansuoja – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Kiinnelainasopimus – Vaihtuva korko – Säästöpankkien kiinnelainoihin perustuva viiteindeksi – Asetukseen tai hallinnolliseen määräykseen perustuva indeksi – Elinkeinonharjoittajan yksipuolisesti käyttöön ottama tällainen ehto – Kansallisen tuomioistuimen suorittama avoimuusvaatimusta koskeva valvonta – Sopimusehdon kohtuuttomuuden toteamisen seuraukset)

o

2

2020/C 161/04

Yhdistetyt asiat C-155/18 P–C-158/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Tulliallan Burlington Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – Sana- ja kuviomerkit BURLINGTON – Aikaisempien sana- ja kuviomerkkien BURLINGTON ja BURLINGTON ARCADE haltijan tekemä väite – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sekaannusvaara – Nizzan sopimus – Luokka 35 – Vähittäismyyntipalvelun käsite – 8 artiklan 4 kohta – Loukkaus – 8 artiklan 5 kohta – Maine – Arviointiperusteet – Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus – Väitteen hylkääminen)

3

2020/C 161/05

Asia C-183/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku – Puola) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) v. Bank BGŻ BNP Paribas S.A. (Ennakkoratkaisupyyntö – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Oikeudellinen yhteistyö rikosoikeuden alalla – Puitepäätös 2005/214/YOS – Oikeushenkilöille määrättyjen taloudellisten seuraamusten tunnustaminen ja täytäntöönpano – Puitepäätöksen puutteellinen täytäntöönpano kansallisessa oikeudessa – Velvollisuus tulkita kansallista oikeutta unionin oikeuden mukaisesti – Ulottuvuus)

4

2020/C 161/06

Asia C-211/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) – Portugali) – Idealmed III – Serviços de Saúde SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – 132 artiklan 1 kohdan b alakohta – Vapautukset – Sairaalahoito ja lääkärinhoito – Sairaalat – Palvelut, joita tarjotaan julkisyhteisöihin verrattavissa sosiaalisissa olosuhteissa – 377 ja 391 artikla – Poikkeukset – Oikeus valita verotus – Verotuksen pysyttäminen – Toiminnan harjoittamisen edellytysten muuttuminen)

5

2020/C 161/07

Asia C-240/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 27.2.2020 – Valittajana Constantin Film Produktion GmbH ja muuna osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – 7 artiklan 1 kohdan f alakohta – Ehdoton hylkäysperuste – Hyvien tapojen vastainen tavaramerkki – Sanamerkki Fack Ju Göhte – Rekisteröintihakemuksen hylkääminen)

6

2020/C 161/08

Asia C-328/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja muuna osapuolena Equivalenza Manufactory SL (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sekaannusvaara – Kyseisten merkkien samankaltaisuuden arviointi – Sekaannusvaaran kokonaisarviointi – Myyntiolosuhteiden huomioon ottaminen – Lausuntatavan samankaltaisuuden neutralisointi ulkoasun ja merkityssisällön eroavuuksilla – Neutralisoinnin edellytykset)

6

2020/C 161/09

Asia C-586/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Buonotourist Srl sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Muutoksenhaku – Kilpailu – Valtiontuet – Yritys, joka liikennöi linja-autoliikenteen verkostoa Regione Campaniassa (Campanian alue, Italia) – Hyvitys julkisen palvelun velvoitteista, jota Italian viranomaiset maksoivat Consiglio di Staton (ylin hallintotuomioistuin, Italia) antaman tuomion seurauksena – Euroopan komission päätös, jolla tukitoimenpide todetaan sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi)

7

2020/C 161/10

Asia C-587/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana CSTP Azienda della Mobilità SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Asstra Associazione Trasporti (Muutoksenhaku – Kilpailu – Valtiontuet – Yritys, joka liikennöi linja-autoliikenteen verkostoa Regione Campaniassa (Campanian alue, Italia) – Hyvitys julkisen palvelun velvoitteista, jota Italian viranomaiset maksoivat Consiglio di Staton (ylin hallintotuomioistuin, Italia) antaman tuomion seurauksena – Euroopan komission päätös, jolla tukitoimenpide todetaan sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi)

7

2020/C 161/11

Asia C-655/18: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 4.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Varna – Bulgaria) – Teritorialna direktsia Severna morska kam Agentsia Mitnitsi, jolle Mitnitsa Varnan oikeudet ovat siirtyneet v. Schenker EOOD (Ennakkoratkaisupyyntö – Tulliliitto – Asetus (EU) nro 952/2013 – Tavaran siirtäminen pois tullivalvonnasta – Tullivarastointimenettelyyn asetettujen tavaroiden varastaminen – 242 artikla – Pois siirtämisestä vastuussa oleva henkilö – Tullivarastointia koskevan luvan haltija – Seuraamukset tullilainsäädännön rikkomisesta – 42 artikla – Velvollisuus maksaa puuttuvien tavaroiden arvoa vastaava summa – Päällekkäisyys taloudellisen seuraamuksen kanssa – Oikeasuhteisuus)

8

2020/C 161/12

Asia C-766/18 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.3.2020 – Valittajana Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi ja muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja M. J. Dairies EOOD (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – Väite – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sekaannusvaara – Arviointiperusteet – Soveltaminen aikaisemman yhteismerkin tapauksessa – Kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden ja kyseisillä tavaramerkeillä yksilöityjen tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuuden keskinäinen riippuvuus)

9

2020/C 161/13

Asia C-34/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Telecom Italia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ennakkoratkaisupyyntö – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Televiestintäpalvelut – Avoimen televiestintäverkon tarjoaminen – Direktiivi 97/13/EY – Yksittäisistä toimiluvista perittävät maksut – Siirtymäsäännökset, joilla otetaan käyttöön maksu, jolla mennään pidemmälle kuin mitä direktiivissä 97/13/EY sallitaan – Ylimmän oikeusasteen sellaisen tuomion oikeusvoima, jota pidetään unionin oikeuden vastaisena)

9

2020/C 161/14

Asia C-48/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – X-GmbH v. Finanzamt Z (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 132 artiklan1 kohdan c alakohta – Vapautukset – Lääketieteellisen hoidon antaminen henkilöille lääketieteellisten ammattien ja avustavan hoitohenkilöstön ammattien harjoittamisen yhteydessä – Puhelimitse suoritettavat palvelut – Sairaanhoitajien ja lähihoitajien suorittamat palvelut)

10

2020/C 161/15

Asia C-69/19 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 5.3.2020 – Valittajana Credito Fondiario SpA sekä muina osapuolina yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB), Italian tasavalta ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Talous- ja rahaliitto – Pankkiunioni – Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisu – Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten yhteinen kriisinratkaisumekanismi (SRM) – Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB) – Yhteinen kriisinratkaisurahasto (SRF) – Ennakollisen vakausmaksun vahvistaminen varainhoitovuoden 2016 osalta – Kumoamiskanne – Kanteen nostamisen määräaika – Viivästyminen – Lainvastaisuusväite – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

11

2020/C 161/16

Asia C-135/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Pensionsversicherungsanstalt v. CW (Ennakkoratkaisupyyntö – Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen – Asetus (EY) N:o 883/2004 – 3 ja 11 artikla – Asiallinen soveltamisala – Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat etuudet – Luokitteleminen – Sairausetuudet – Työkyvyttömyysetuudet – Työttömyysetuudet – Henkilö, joka on lakannut kuulumasta jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään lopetettuaan siellä ammattitoimintansa ja siirrettyään asuinpaikkansa toiseen jäsenvaltioon – Kuntoutusrahaa koskeva hakemus entisessä asuin- ja työskentelyjäsenvaltiossa – Epääminen – Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen)

12

2020/C 161/17

Asia C-298/19: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 27.2.2020 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 91/676/ETY – Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta – Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Täytäntöönpanon laiminlyönti – SEUT 260 artiklan 2 kohta – Rahamääräiset seuraamukset – Kiinteämääräinen hyvitys)

12

2020/C 161/18

Asia C-75/19: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 6.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Specializat Mureş – Romania) – MF v. BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti ja Secapital Sàrl (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimukset – Kulutusluotto – Pakkotäytäntöönpanomenettely – Määräaika, joka on 15 päivää pakkoperintämenettelyn tiedoksi antamisesta ja jonka kuluessa on mahdollista vedota siihen, että sopimusehto on kohtuuton)

13

2020/C 161/19

Asia C-376/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Blagoevgrad (Bulgaria) on esittänyt 13.5.2019 – МАK ТURS AD v. Direktor na Direktsia Inspektsia po truda – Blagoevgrad

14

2020/C 161/20

Asia C-571/19 P: Valitus, jonka EMB Consulting SE on tehnyt 24.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-107/17, Steinhoff ym. v. EKP, 23.5.2019 antamasta tuomiosta

14

2020/C 161/21

Asia C-670/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 10.9.2019 – Gardinia Home Decor GmbH v. Hauptzollamt Ulm

14

2020/C 161/22

Asia C-835/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 18.11.2019 – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Autorità di bacino del Po

15

2020/C 161/23

Asia C-886/19 P: Valitus, jonka Pink Lady America LLC on tehnyt 3.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-112/18., Pink Lady America v. CPVO, 24.9.2019 antamasta tuomiosta

16

2020/C 161/24

Asia C-892/19 P: Valitus, jonka Camelia Manéa on tehnyt 29.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-225/18, Manéa v. CdT, 12.9.2019 antamasta tuomiosta

16

2020/C 161/25

Asia C-902/19 P: Valitus, jonka Esim Chemicals GmbH on tehnyt 10.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-713/18, Esim Chemicals v. EUIPO, 9.10.2019 antamasta määräyksestä

17

2020/C 161/26

Asia C-920/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 16.12.2019 – Fluctus s.r.o. ym.

17

2020/C 161/27

Asia C-924/19 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.12.2019 – FMS ja FNZ v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság ja Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

18

2020/C 161/28

Asia C-925/19 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.12.2019 – SA ja SA junior v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság ja Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

20

2020/C 161/29

Asia C-932/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Győri Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 20.12.2019 – JZ v. OTP Jelzálogbank Zrt. ym.

22

2020/C 161/30

Asia C-10/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 10.1.2020 – Flightright GmbH v. Eurowings GmbH

23

2020/C 161/31

Asia C-17/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italia) on esittänyt 14.1.2020 – MC v. U.T.G. – Prefettura di Foggia

24

2020/C 161/32

Asia C-18/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 16.1.2020 – XY v. Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

24

2020/C 161/33

Asia C-30/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n.o 2 de Madrid (Espanja) on esittänyt 22.1.2020 – RH v. AB Volvo ym.

o

25

2020/C 161/34

Asia C-31/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Alicante (Espanja) on esittänyt 22.1.2020 – Bankia SA v. SI

25

2020/C 161/35

Asia C-32/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte di appello di Napoli (Italia) on esittänyt 22.1.2020 – TJ v. Balga Srl

26

2020/C 161/36

Asia C-33/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Ravensburg (Saksa) on esittänyt 23.1.2020 – UK v. Volkswagen Bank GmbH

27

2020/C 161/37

Asia C-40/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 27.1.2020 – AQ, BO ja CP v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR ja Università degli studi di Perugia

28

2020/C 161/38

Asia C-44/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 27.1.2020 – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) v. PC ja RE

29

2020/C 161/39

Asia C-47/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 28.1.2020 – F. v. Stadt Karlsruhe

30

2020/C 161/40

Asia C-53/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 3.2.2020 – Hengstenberg GmbH & Co. KG v. Spreewaldverein e.V.

31

2020/C 161/41

Asia C-60/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administratīvā apgabaltiesa (Latvia) on esittänyt 5.2.2020 – VAS Latvijas Dzelzceļš v. Valsts dzelzceļa administrācija

31

2020/C 161/42

Asia C-67/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 10.2.2020 – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) v. M.

32

2020/C 161/43

Asia C-68/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 10.2.2020 – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) v. C.

33

2020/C 161/44

Asia C-69/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 10.2.2020 – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) v. C.

33

2020/C 161/45

Asia C-76/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 12.2.2020 – Balev Bio EOOD v. Agentsia Mitnitsi, Teritorialna Direktsia Severna Morska

34

2020/C 161/46

Asia C-84/20 P: Valitus, jonka Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou ja Charalampos Andralis ovat tehneet 14.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-547/19, Sarantos ym. v. parlamentti, neuvosto ja komissio, 11.12.2019 antamasta määräyksestä

35

2020/C 161/47

Asia C-88/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal correctionnel de Bordeaux (Ranska) on esittänyt 20.2.2020 – Procureur de la République v. ENR Grenelle Habitat sàrl, EP ja FQ

36

2020/C 161/48

Asia C-90/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 24.2.2020 – Apcoa Parking Danmark A/S v. Skatteministeriet

37

2020/C 161/49

Asia C-104/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du travail de Nivelles (Ranska) on esittänyt 27.2.2020 – SD v. Habitations sociales du Roman Païs SCRL ja TE, Régie des Quartiers de Tubize ASBL:n konkurssipesän pesänhoitajana

37

2020/C 161/50

Asia C-106/20 P: Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 25.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-14/18, Kreikka v. komissio, 19.12.2019 antamasta tuomiosta

38

2020/C 161/51

Asia C-107/20 P: Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 26.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-295/18, Kreikka v. komissio, 19.12.2019 antamasta tuomiosta

39

2020/C 161/52

Asia C-109/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 27.2.2020 – Puolan tasavalta v. PL Holdings Sàrl

40

2020/C 161/53

Asia C-112/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 28.2.2020 – M. A. v. Belgian valtio

40

2020/C 161/54

Asia C-117/20: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 3.3.2020 – bpost SA v. Autorité belge de la concurrence

41

Unionin yleinen tuomioistuin

2020/C 161/55

Asia T-92/20: Kanne 14.2.2020 – Fryč v. komissio

42

2020/C 161/56

Asia T-123/20: Kanne 20.2.2020 – Sciessent v. komissio

44

2020/C 161/57

Asia T-131/20: Kanne 27.2.2020 – IR v. komissio

45

2020/C 161/58

Asia T-132/20: Kanne 28.2.2020 – NEC Oncoimmunity v. EASME

46

2020/C 161/59

Asia T-134/20: Kanne 27.2.2020 – Huhtamaki v. komissio

47

2020/C 161/60

Asia T-135/20: Kanne 28.2.2020 – Vulkano Research and Development v. EUIPO – Ega (EGA Master)

48

2020/C 161/61

Asia T-136/20: Kanne 2.3.2020 – Ardex v. EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS)

49

2020/C 161/62

Asia T-139/20: Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio

49

2020/C 161/63

Asia T-140/20: Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio

50

2020/C 161/64

Asia T-141/20: Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio

51

2020/C 161/65

Asia T-142/20: Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio

52

2020/C 161/66

Asia T-144/20: Kanne 5.3.2020 – Guangxi Xin Fu Yuan v. komissio

53

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2020/C 161/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 137, 27.4.2020

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 129, 20.4.2020

EUVL C 114, 6.4.2020

EUVL C 103, 30.3.2020

EUVL C 95, 23.3.2020

EUVL C 87, 16.3.2020

EUVL C 77, 9.3.2020

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Mowi ASA, aiemmin Marine Harvest ASA ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-10/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Yrityskeskittymien valvonta - Asetus (EY) N:o 139/2004 - 4 artiklan 1 kohta - Keskittymien ilmoittamista etukäteen koskeva velvoite - 7 artiklan 1 kohta - Toteuttamisen lykkäämistä koskeva velvoite - 7 artiklan 2 kohta - Vapautus - Yhden keskittymän käsite - 14 artiklan 2 kohta - Päätös, jolla määrätään sakkoja yrityskeskittymän toteuttamisesta ennen siitä ilmoittamista ja sen hyväksymistä - Ne bis in idem periaate - Rangaistusten hyväksilukemisperiaate - Kilpailusääntöjen rikkomisten konkurrenssi)

(2020/C 161/02)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Mowi ASA, aiemmin Marine Harvest ASA (edustaja: R. Subiotto, QC)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Farley ja F. Jimeno Fernández)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Mowi ASA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Mowi ASA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 142, 23.4.2018.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona – Espanja) – Marc Gómez del Moral Guasch v. Bankia SA

(Asia C-125/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Kiinnelainasopimus - Vaihtuva korko - Säästöpankkien kiinnelainoihin perustuva viiteindeksi - Asetukseen tai hallinnolliseen määräykseen perustuva indeksi - Elinkeinonharjoittajan yksipuolisesti käyttöön ottama tällainen ehto - Kansallisen tuomioistuimen suorittama avoimuusvaatimusta koskeva valvonta - Sopimusehdon kohtuuttomuuden toteamisen seuraukset)

(2020/C 161/03)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Marc Gómez del Moral Guasch

Vastaaja: Bankia SA

Tuomiolauselma

| 1) | Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluu kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välisen kiinnelainasopimuksen ehto, jonka mukaan lainaan sovellettu korko perustuu johonkin kansallisessa säännöstössä säädetyistä virallisista viiteindekseistä, joita luottolaitokset voivat soveltaa kiinnelainoihin, kun kyseisessä säännöstössä ei säädetä tämän indeksin pakottavasta soveltamisesta näiden osapuolten tahdosta riippumatta eikä sen dispositiivisesta soveltamisesta silloin, kun näiden samojen osapuolten välillä ei ole sovittu muusta järjestelystä. |
| --- | --- |

1)

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluu kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välisen kiinnelainasopimuksen ehto, jonka mukaan lainaan sovellettu korko perustuu johonkin kansallisessa säännöstössä säädetyistä virallisista viiteindekseistä, joita luottolaitokset voivat soveltaa kiinnelainoihin, kun kyseisessä säännöstössä ei säädetä tämän indeksin pakottavasta soveltamisesta näiden osapuolten tahdosta riippumatta eikä sen dispositiivisesta soveltamisesta silloin, kun näiden samojen osapuolten välillä ei ole sovittu muusta järjestelystä.

| 2) | Direktiiviä 93/13 ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohtaa ja sen 8 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion tuomioistuimen on tutkittava sopimuksen pääkohdetta koskevan sopimusehdon selkeys ja ymmärrettävyys riippumatta siitä, onko kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohta saatettu osaksi mainitun jäsenvaltion oikeusjärjestystä. |
| --- | --- |

2)

Direktiiviä 93/13 ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohtaa ja sen 8 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion tuomioistuimen on tutkittava sopimuksen pääkohdetta koskevan sopimusehdon selkeys ja ymmärrettävyys riippumatta siitä, onko kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohta saatettu osaksi mainitun jäsenvaltion oikeusjärjestystä.

| 3) | Direktiiviä 93/13 ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohtaa ja 5 artiklaa on tulkittava siten, että jotta sellaisen sopimusehdon osalta, jossa vahvistetaan vaihtuva korko kiinnelainasopimuksen yhteydessä, noudatetaan avoimuusvaatimusta, kyseisen sopimusehdon on oltava paitsi muodollisesti ja kieliopillisesti ymmärrettävä myös sellainen, että tavanomaisesti valistuneella ja kohtuullisen tarkkaavaisella ja huolellisella keskivertokuluttajalla on mahdollisuus ymmärtää, miten kyseisen koron laskentatapa toimii konkreettisesti, ja arvioida näin ollen täsmällisten ja helppotajuisten perusteiden nojalla, mitä mahdollisesti merkittäviä taloudellisia seurauksia tällaisesta ehdosta aiheutuu hänen taloudellisille velvoitteilleen. Sen arvioinnin kannalta, joka kansallisen tuomioistuimen on tältä osin tehtävä, erityisen merkityksellisiä seikkoja ovat yhtäältä se, että kyseisen koron laskentaan liittyvät tärkeimmät seikat ovat helposti kaikkien niiden henkilöiden saatavilla, jotka aikoivat ottaa kiinnelainan, koska mainitun koron laskentatapa on julkaistu, ja toisaalta tietojen antaminen sen indeksin aiemmasta kehityksestä, jonka perusteella tämä sama korko lasketaan. |
| --- | --- |

3)

Direktiiviä 93/13 ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohtaa ja 5 artiklaa on tulkittava siten, että jotta sellaisen sopimusehdon osalta, jossa vahvistetaan vaihtuva korko kiinnelainasopimuksen yhteydessä, noudatetaan avoimuusvaatimusta, kyseisen sopimusehdon on oltava paitsi muodollisesti ja kieliopillisesti ymmärrettävä myös sellainen, että tavanomaisesti valistuneella ja kohtuullisen tarkkaavaisella ja huolellisella keskivertokuluttajalla on mahdollisuus ymmärtää, miten kyseisen koron laskentatapa toimii konkreettisesti, ja arvioida näin ollen täsmällisten ja helppotajuisten perusteiden nojalla, mitä mahdollisesti merkittäviä taloudellisia seurauksia tällaisesta ehdosta aiheutuu hänen taloudellisille velvoitteilleen. Sen arvioinnin kannalta, joka kansallisen tuomioistuimen on tältä osin tehtävä, erityisen merkityksellisiä seikkoja ovat yhtäältä se, että kyseisen koron laskentaan liittyvät tärkeimmät seikat ovat helposti kaikkien niiden henkilöiden saatavilla, jotka aikoivat ottaa kiinnelainan, koska mainitun koron laskentatapa on julkaistu, ja toisaalta tietojen antaminen sen indeksin aiemmasta kehityksestä, jonka perusteella tämä sama korko lasketaan.

| 4) | Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että jos kohtuuton sopimusehto, jossa vahvistetaan viiteindeksi lainan vaihtuvien korkojen laskemiseksi, on pätemätön, kansallinen tuomioistuin korvaa kyseisen indeksin laillisella indeksillä, jota sovelletaan, jos sopimuspuolet eivät ole sopineet toisin, siltä osin kuin asianomainen kiinnelainasopimus ei voi pysyä voimassa, jos mainittu kohtuuton ehto poistetaan, ja koko kyseisen sopimuksen toteaminen pätemättömäksi aiheuttaisi kuluttajalle erityisen haitallisia seurauksia. |
| --- | --- |

4)

Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että jos kohtuuton sopimusehto, jossa vahvistetaan viiteindeksi lainan vaihtuvien korkojen laskemiseksi, on pätemätön, kansallinen tuomioistuin korvaa kyseisen indeksin laillisella indeksillä, jota sovelletaan, jos sopimuspuolet eivät ole sopineet toisin, siltä osin kuin asianomainen kiinnelainasopimus ei voi pysyä voimassa, jos mainittu kohtuuton ehto poistetaan, ja koko kyseisen sopimuksen toteaminen pätemättömäksi aiheuttaisi kuluttajalle erityisen haitallisia seurauksia.

---

(1)  EUVL C 152, 30.4.2018.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Tulliallan Burlington Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH

(Yhdistetyt asiat C-155/18 P–C-158/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - Sana- ja kuviomerkit ”BURLINGTON” - Aikaisempien sana- ja kuviomerkkien ”BURLINGTON” ja ”BURLINGTON ARCADE” haltijan tekemä väite - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Nizzan sopimus - Luokka 35 - Vähittäismyyntipalvelun käsite - 8 artiklan 4 kohta - Loukkaus - 8 artiklan 5 kohta - Maine - Arviointiperusteet - Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus - Väitteen hylkääminen)

(2020/C 161/04)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Tulliallan Burlington Ltd (edustaja: A. Norris, barrister)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Fischer ja D. Botis) ja Burlington Fashion GmbH (edustaja: A. Parr, Rechtsanwältin)

Tuomiolauselma

| 1) | Unionin yleisen tuomioistuimen 6.12.2017 antama tuomio Tulliallan Burlington vastaan EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-120/16, EU:T:2017:873), 6.12.2017 antama tuomio Tulliallan Burlington vastaan EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) (T-121/16, ei julkaistu, EU:T:2017:872), 6.12.2017 antama tuomio Tulliallan Burlington vastaan EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-122/16, ei julkaistu, EU:T:2017:871) ja 6.12.2017 antama tuomio Tulliallan Burlington vastaan EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) (T-123/16, ei julkaistu, EU:T:2017:870) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Unionin yleisen tuomioistuimen 6.12.2017 antama tuomio Tulliallan Burlington vastaan EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-120/16, EU:T:2017:873), 6.12.2017 antama tuomio Tulliallan Burlington vastaan EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) (T-121/16, ei julkaistu, EU:T:2017:872), 6.12.2017 antama tuomio Tulliallan Burlington vastaan EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-122/16, ei julkaistu, EU:T:2017:871) ja 6.12.2017 antama tuomio Tulliallan Burlington vastaan EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) (T-123/16, ei julkaistu, EU:T:2017:870) kumotaan.

| 2) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 11.1.2016 tekemät päätökset (asiat R 94/2014-4, R 2501/2013-4, R 2409/2013-4 ja R 1635/2013-4), jotka liittyvät neljään väitemenettelyyn Tulliallan Burlington Ltd:n ja Burlington Fashion GmbH:n välillä, kumotaan. |
| --- | --- |

2)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 11.1.2016 tekemät päätökset (asiat R 94/2014-4, R 2501/2013-4, R 2409/2013-4 ja R 1635/2013-4), jotka liittyvät neljään väitemenettelyyn Tulliallan Burlington Ltd:n ja Burlington Fashion GmbH:n välillä, kumotaan.

| 3) | Burlington Fashion GmbH ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan yhtä suurin osuuksin Tulliallan Burlington Ltd:n oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisen oikeusasteen menettelyissä asioissa T-120/16 P–T-123/16 P että valitusmenettelyissä. |
| --- | --- |

3)

Burlington Fashion GmbH ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan yhtä suurin osuuksin Tulliallan Burlington Ltd:n oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisen oikeusasteen menettelyissä asioissa T-120/16 P–T-123/16 P että valitusmenettelyissä.

---

(1)  EUVL C 240, 9.7.2018.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/4 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku – Puola) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) v. Bank BGŻ BNP Paribas S.A.

(Asia C-183/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Oikeudellinen yhteistyö rikosoikeuden alalla - Puitepäätös 2005/214/YOS - Oikeushenkilöille määrättyjen taloudellisten seuraamusten tunnustaminen ja täytäntöönpano - Puitepäätöksen puutteellinen täytäntöönpano kansallisessa oikeudessa - Velvollisuus tulkita kansallista oikeutta unionin oikeuden mukaisesti - Ulottuvuus)

(2020/C 161/05)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku

Pääasian asianosaiset

Hakija: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

Vastapuoli: Bank BGŻ BNP Paribas S.A.

Muu osapuoli: Prokuratura Rejonowa Gdańsk-Śródmieście w Gdańsku

Tuomiolauselma

| 1) | ”Oikeushenkilön” käsitettä, joka sisältyy muun muassa vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta taloudellisiin seuraamuksiin 24.2.2005 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2005/214/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 1 artiklan a alakohtaan ja 9 artiklan 3 kohtaan, on tulkittava rahamääräisen seuraamuksen määräämistä koskevan päätöksen antaneen valtion lainsäädännön mukaisesti. |
| --- | --- |

1)

”Oikeushenkilön” käsitettä, joka sisältyy muun muassa vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta taloudellisiin seuraamuksiin 24.2.2005 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2005/214/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 1 artiklan a alakohtaan ja 9 artiklan 3 kohtaan, on tulkittava rahamääräisen seuraamuksen määräämistä koskevan päätöksen antaneen valtion lainsäädännön mukaisesti.

| 2) | Puitepäätöstä 2005/214, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, on tulkittava siten, että siinä ei velvoiteta jäsenvaltion tuomioistuinta jättämään soveltamatta sellaista kansallisen oikeuden säännöstä, joka ei ole yhteensopiva puitepäätöksen 2005/2014, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, 9 artiklan 3 kohdan kanssa, koska tällä puitepäätöksen säännöksellä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tulkittava kansallista oikeutta mahdollisimman pitkälle yhdenmukaisesti, jotta puitepäätöksellä 2005/214, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, tavoiteltu päämäärä saavutettaisiin. |
| --- | --- |

2)

Puitepäätöstä 2005/214, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, on tulkittava siten, että siinä ei velvoiteta jäsenvaltion tuomioistuinta jättämään soveltamatta sellaista kansallisen oikeuden säännöstä, joka ei ole yhteensopiva puitepäätöksen 2005/2014, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, 9 artiklan 3 kohdan kanssa, koska tällä puitepäätöksen säännöksellä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tulkittava kansallista oikeutta mahdollisimman pitkälle yhdenmukaisesti, jotta puitepäätöksellä 2005/214, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, tavoiteltu päämäärä saavutettaisiin.

---

(1)  EUVL C 221, 25.6.2018.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/5 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) – Portugali) – Idealmed III – Serviços de Saúde SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-211/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 132 artiklan 1 kohdan b alakohta - Vapautukset - Sairaalahoito ja lääkärinhoito - Sairaalat - Palvelut, joita tarjotaan julkisyhteisöihin verrattavissa sosiaalisissa olosuhteissa - 377 ja 391 artikla - Poikkeukset - Oikeus valita verotus - Verotuksen pysyttäminen - Toiminnan harjoittamisen edellytysten muuttuminen)

(2020/C 161/06)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Idealmed III – Serviços de Saúde SA

Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Tuomiolauselma

| 1) | Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että määrittäessään, tarjoaako yksityinen sairaala yleishyödyllisiä hoitopalveluja kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla julkisyhteisöihin verrattavissa sosiaalisissa olosuhteissa, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa huomioon sen, että kyseisiä palveluita tarjotaan kyseisen jäsenvaltion viranomaisten kanssa tehtyjen sopimusten puitteissa mainituissa sopimuksissa vahvistetuilla hinnoilla ja niiden kustannuksista vastaavat osaksi mainitun jäsenvaltion sosiaaliturvalaitokset. |
| --- | --- |

1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että määrittäessään, tarjoaako yksityinen sairaala yleishyödyllisiä hoitopalveluja kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla julkisyhteisöihin verrattavissa sosiaalisissa olosuhteissa, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa huomioon sen, että kyseisiä palveluita tarjotaan kyseisen jäsenvaltion viranomaisten kanssa tehtyjen sopimusten puitteissa mainituissa sopimuksissa vahvistetuilla hinnoilla ja niiden kustannuksista vastaavat osaksi mainitun jäsenvaltion sosiaaliturvalaitokset.

| 2) | Direktiivin 2006/112 391 artiklaa, luettuna yhdessä sen 377 artiklan sekä luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden ja verotuksen neutraalisuuden periaatteiden kanssa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kyseisen direktiivin 132 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvien yksityisen sairaalan suorittamien hoitopalvelujen vapauttamiselle arvonlisäverosta sen vuoksi, että sairaalan toiminnan harjoittamisen edellytykset ovat muuttuneet sen jälkeen, kun se on valinnut kyseisen jäsenvaltion kansallisessa säännöstössä säädetyn verojärjestelmän, jossa säädetään kaikille mainitunlaisen valinnan tehneille verovelvollisille velvollisuus pysyä mainitun järjestelmän alaisena tietyn määräajan ajan, kun mainittu määräaika ei ole vielä päättynyt. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2006/112 391 artiklaa, luettuna yhdessä sen 377 artiklan sekä luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden ja verotuksen neutraalisuuden periaatteiden kanssa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kyseisen direktiivin 132 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvien yksityisen sairaalan suorittamien hoitopalvelujen vapauttamiselle arvonlisäverosta sen vuoksi, että sairaalan toiminnan harjoittamisen edellytykset ovat muuttuneet sen jälkeen, kun se on valinnut kyseisen jäsenvaltion kansallisessa säännöstössä säädetyn verojärjestelmän, jossa säädetään kaikille mainitunlaisen valinnan tehneille verovelvollisille velvollisuus pysyä mainitun järjestelmän alaisena tietyn määräajan ajan, kun mainittu määräaika ei ole vielä päättynyt.

---

(1)  EUVL C 240, 9.7.2018.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 27.2.2020 – Valittajana Constantin Film Produktion GmbH ja muuna osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

(Asia C-240/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 7 artiklan 1 kohdan f alakohta - Ehdoton hylkäysperuste - Hyvien tapojen vastainen tavaramerkki - Sanamerkki ”Fack Ju Göhte” - Rekisteröintihakemuksen hylkääminen)

(2020/C 161/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Constantin Film Produktion GmbH (edustajat: E. Saarmann ja P. Baronikians, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf)

Tuomiolauselma

| 1) | Unionin yleisen tuomioistuimen 24.1.2018 antama tuomio Constantin Film Produktion v. EUIPO (Fack Ju Göhte) (T-69/17, ei julkaistu, EU:T:2018:27) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Unionin yleisen tuomioistuimen 24.1.2018 antama tuomio Constantin Film Produktion v. EUIPO (Fack Ju Göhte) (T-69/17, ei julkaistu, EU:T:2018:27) kumotaan.

| 2) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston viidennen valituslautakunnan 1.12.2016 antama päätös (asia R 2205/2015–5), joka koskee hakemusta sanamerkin ”Fack Ju Göhte” rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi, kumotaan. |
| --- | --- |

2)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston viidennen valituslautakunnan 1.12.2016 antama päätös (asia R 2205/2015–5), joka koskee hakemusta sanamerkin ”Fack Ju Göhte” rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi, kumotaan.

| 3) | Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Constantin Film Produktion GmbH:lle sekä ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa T-69/17 käydyssä oikeudenkäynnissä että muutoksenhakuasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Constantin Film Produktion GmbH:lle sekä ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa T-69/17 käydyssä oikeudenkäynnissä että muutoksenhakuasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 249, 16.7.2018.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja muuna osapuolena Equivalenza Manufactory SL

(Asia C-328/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Kyseisten merkkien samankaltaisuuden arviointi - Sekaannusvaaran kokonaisarviointi - Myyntiolosuhteiden huomioon ottaminen - Lausuntatavan samankaltaisuuden neutralisointi ulkoasun ja merkityssisällön eroavuuksilla - Neutralisoinnin edellytykset)

(2020/C 161/08)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. F. Crespo Carrillo)

Muu osapuoli: Equivalenza Manufactory SL (edustajat: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal ja E. Armero Lavie, abogados)

Tuomiolauselma

| 1) | Unionin yleisen tuomioistuimen 7.3.2018 antama tuomio Equivalenza Manufactory v. EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (T-6/17, ei julkaistu, EU:T:2018:119) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Unionin yleisen tuomioistuimen 7.3.2018 antama tuomio Equivalenza Manufactory v. EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (T-6/17, ei julkaistu, EU:T:2018:119) kumotaan.

| 2) | Equivalenza Manufactory SL:n unionin yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-6/17 nostama kumoamiskanne hylätään. |
| --- | --- |

2)

Equivalenza Manufactory SL:n unionin yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-6/17 nostama kumoamiskanne hylätään.

| 3) | Equivalenza Manufactory SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa T-6/17 käydyssä oikeudenkäynnissä että muutoksenhakuasteessa, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) näissä oikeudenkäynneissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Equivalenza Manufactory SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa T-6/17 käydyssä oikeudenkäynnissä että muutoksenhakuasteessa, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) näissä oikeudenkäynneissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 341, 24.9.2018.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana Buonotourist Srl sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV)

(Asia C-586/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Valtiontuet - Yritys, joka liikennöi linja-autoliikenteen verkostoa Regione Campaniassa (Campanian alue, Italia) - Hyvitys julkisen palvelun velvoitteista, jota Italian viranomaiset maksoivat Consiglio di Staton (ylin hallintotuomioistuin, Italia) antaman tuomion seurauksena - Euroopan komission päätös, jolla tukitoimenpide todetaan sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi)

(2020/C 161/09)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Buonotourist Srl (edustajat: M. D’Alberti ja L. Visone, avvocati)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Conte, P. J. Loewenthal ja L. Armati) ja Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (edustaja: M. Malena, avvocato)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Buonotourist Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Buonotourist Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 399, 5.11.2018.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.3.2020 – Valittajana CSTP Azienda della Mobilità SpA sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Asstra Associazione Trasporti

(Asia C-587/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Valtiontuet - Yritys, joka liikennöi linja-autoliikenteen verkostoa Regione Campaniassa (Campanian alue, Italia) - Hyvitys julkisen palvelun velvoitteista, jota Italian viranomaiset maksoivat Consiglio di Staton (ylin hallintotuomioistuin, Italia) antaman tuomion seurauksena - Euroopan komission päätös, jolla tukitoimenpide todetaan sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi)

(2020/C 161/10)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: CSTP Azienda della Mobilità SpA (edustajat: G. Capo ja L. Visone, avvocati)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Conte, P. J. Loewenthal ja L. Armati) ja Asstra Associazione Trasporti (edustaja: M. Malena, avvocato)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | CSTP Azienda della Mobilità SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

CSTP Azienda della Mobilità SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 399, 5.11.2018.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/8

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 4.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Varna – Bulgaria) – Teritorialna direktsia ”Severna morska” kam Agentsia Mitnitsi, jolle Mitnitsa Varnan oikeudet ovat siirtyneet v. ”Schenker” EOOD

(Asia C-655/18) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Asetus (EU) nro 952/2013 - Tavaran siirtäminen pois tullivalvonnasta - Tullivarastointimenettelyyn asetettujen tavaroiden varastaminen - 242 artikla - Pois siirtämisestä vastuussa oleva henkilö - Tullivarastointia koskevan luvan haltija - Seuraamukset tullilainsäädännön rikkomisesta - 42 artikla - Velvollisuus maksaa puuttuvien tavaroiden arvoa vastaava summa - Päällekkäisyys taloudellisen seuraamuksen kanssa - Oikeasuhteisuus)

(2020/C 161/11)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Varna

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Teritorialna direktsia ”Severna morska” kam Agentsia Mitnitsi, jolle Mitnitsa Varnan oikeudet ovat siirtyneet

Vastapuoli:”Schenker” EOOD

Muu osapuoli: Okrazhna prokuratura – Varna

Tuomiolauselma

| 1) | Unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 952/2013 on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tilanteessa, jossa tullivarastointimenettelyyn asetettuja tavaroita varastetaan, tullivarastointiluvan haltijalle määrätään tullilainsäädännön rikkomiseen perustuva asianmukainen taloudellinen seuraamus. |
| --- | --- |

1)

Unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 952/2013 on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tilanteessa, jossa tullivarastointimenettelyyn asetettuja tavaroita varastetaan, tullivarastointiluvan haltijalle määrätään tullilainsäädännön rikkomiseen perustuva asianmukainen taloudellinen seuraamus.

| 2) | Asetuksen N:o 952/2013 42 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka perusteella tilanteessa, jossa tullivarastointimenettelyyn asetettuja tavaroita siirretään pois tullivalvonnasta, tullivarastointia koskevan luvan haltijan on maksettava taloudellisen seuraamuksen lisäksi näiden tavaroiden arvoa vastaava summa. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 952/2013 42 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka perusteella tilanteessa, jossa tullivarastointimenettelyyn asetettuja tavaroita siirretään pois tullivalvonnasta, tullivarastointia koskevan luvan haltijan on maksettava taloudellisen seuraamuksen lisäksi näiden tavaroiden arvoa vastaava summa.

---

(1)  EUVL C 4, 7.1.2019.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.3.2020 – Valittajana Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi ja muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja M. J. Dairies EOOD

(Asia C-766/18 P) (1)

(Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - Väite - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Arviointiperusteet - Soveltaminen aikaisemman yhteismerkin tapauksessa - Kyseessä olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden ja kyseisillä tavaramerkeillä yksilöityjen tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuuden keskinäinen riippuvuus)

(2020/C 161/12)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (edustajat: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor, ja K. K. Kleanthous)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája) ja M. J. Dairies EOOD (edustajat: D. Dimitrova ja I. Pakidanska, advokati)

Tuomiolauselma

| 1) | Unionin yleisen tuomioistuimen 25.9.2018 antama tuomio Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (T-328/17, ei julkaistu, EU:T:2018:594) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Unionin yleisen tuomioistuimen 25.9.2018 antama tuomio Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (T-328/17, ei julkaistu, EU:T:2018:594) kumotaan.

| 2) | Asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi. |
| --- | --- |

2)

Asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.

| 3) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

3)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

(1)  EUVL C 82, 4.3.2019.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Telecom Italia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero dell’Economia e delle Finanze

(Asia C-34/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Televiestintäpalvelut - Avoimen televiestintäverkon tarjoaminen - Direktiivi 97/13/EY - Yksittäisistä toimiluvista perittävät maksut - Siirtymäsäännökset, joilla otetaan käyttöön maksu, jolla mennään pidemmälle kuin mitä direktiivissä 97/13/EY sallitaan - Ylimmän oikeusasteen sellaisen tuomion oikeusvoima, jota pidetään unionin oikeuden vastaisena)

(2020/C 161/13)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Telecom Italia SpA

Vastaajat: Ministero dello Sviluppo Economico ja Ministero dell’Economia e delle Finanze

Tuomiolauselma

| 1) | Telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10.4.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY 22 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jolla jatketaan vuonna 1998 televiestintäyritykselle, jolla oli valtuutus kyseisen direktiivin voimaan tullessa, asetettua velvollisuutta maksaa maksu, joka lasketaan liikevaihdon perusteella eikä ainoastaan yleisiä valtuutuksia ja yksittäisiä toimilupia koskevan järjestelmän myöntämisestä, käsittelystä, valvonnasta ja täytäntöönpanosta aiheutuvien hallinnollisten kulujen perusteella. |
| --- | --- |

1)

Telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10.4.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY 22 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jolla jatketaan vuonna 1998 televiestintäyritykselle, jolla oli valtuutus kyseisen direktiivin voimaan tullessa, asetettua velvollisuutta maksaa maksu, joka lasketaan liikevaihdon perusteella eikä ainoastaan yleisiä valtuutuksia ja yksittäisiä toimilupia koskevan järjestelmän myöntämisestä, käsittelystä, valvonnasta ja täytäntöönpanosta aiheutuvien hallinnollisten kulujen perusteella.

| 2) | Unionin oikeutta on tulkittava siten, että siinä ei edellytetä, että kansallinen tuomioistuin jättää soveltamatta sellaisia kansallisia menettelysääntöjä, joiden perusteella tuomioistuinratkaisu on oikeusvoimainen, vaikka tämä antaisi mahdollisuuden korjata jonkin unionin oikeuden säännöksen rikkomisen, mikä ei estä asianomaisten mahdollisuutta vedota valtion vahingonkorvausvastuuseen ja saada tätä kautta unionin oikeudessa vahvistetuille oikeuksilleen oikeussuojaa. |
| --- | --- |

2)

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että siinä ei edellytetä, että kansallinen tuomioistuin jättää soveltamatta sellaisia kansallisia menettelysääntöjä, joiden perusteella tuomioistuinratkaisu on oikeusvoimainen, vaikka tämä antaisi mahdollisuuden korjata jonkin unionin oikeuden säännöksen rikkomisen, mikä ei estä asianomaisten mahdollisuutta vedota valtion vahingonkorvausvastuuseen ja saada tätä kautta unionin oikeudessa vahvistetuille oikeuksilleen oikeussuojaa.

---

(1)  EUVL C 182, 27.5.2019.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/10

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – X-GmbH v. Finanzamt Z

(Asia C-48/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 132 artiklan1 kohdan c alakohta - Vapautukset - Lääketieteellisen hoidon antaminen henkilöille lääketieteellisten ammattien ja avustavan hoitohenkilöstön ammattien harjoittamisen yhteydessä - Puhelimitse suoritettavat palvelut - Sairaanhoitajien ja lähihoitajien suorittamat palvelut)

(2020/C 161/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: X-GmbH

Vastapuoli: Finanzamt Z

Tuomiolauselma

| 1) | Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että puhelimitse tarjotut palvelut, joissa annetaan terveyttä ja sairauksia koskevaa neuvontaa, voivat kuulua tässä säännöksessä tarkoitetun arvonlisäverovapautuksen piiriin edellyttäen, että niillä on terapeuttinen tarkoitus, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. |
| --- | --- |

1)

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että puhelimitse tarjotut palvelut, joissa annetaan terveyttä ja sairauksia koskevaa neuvontaa, voivat kuulua tässä säännöksessä tarkoitetun arvonlisäverovapautuksen piiriin edellyttäen, että niillä on terapeuttinen tarkoitus, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

| 2) | Direktiivin 2006/112 132 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että siinä ei edellytetä, että koska lääketieteellisen hoidon antaminen henkilölle suoritetaan puhelimitse, näitä palveluja tarjoaviin sairaanhoitajiin ja lähihoitajiin olisi sovellettava ammatillista pätevyyttä koskevia lisävaatimuksia, jotta mainittuihin palveluihin voitaisiin soveltaa kyseisessä säännöksessä säädettyä vapautusta, edellyttäen että niitä voidaan pitää laatutasoltaan samanlaisina kuin muiden samaa viestintävälinettä käyttävien palveluntarjoajien suorittamat palvelut, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2006/112 132 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että siinä ei edellytetä, että koska lääketieteellisen hoidon antaminen henkilölle suoritetaan puhelimitse, näitä palveluja tarjoaviin sairaanhoitajiin ja lähihoitajiin olisi sovellettava ammatillista pätevyyttä koskevia lisävaatimuksia, jotta mainittuihin palveluihin voitaisiin soveltaa kyseisessä säännöksessä säädettyä vapautusta, edellyttäen että niitä voidaan pitää laatutasoltaan samanlaisina kuin muiden samaa viestintävälinettä käyttävien palveluntarjoajien suorittamat palvelut, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

---

(1)  EUVL C 148, 29.4.2019.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/11

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 5.3.2020 – Valittajana Credito Fondiario SpA sekä muina osapuolina yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB), Italian tasavalta ja Euroopan komissio

(Asia C-69/19 P) (1)

(Muutoksenhaku - Talous- ja rahaliitto - Pankkiunioni - Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisu - Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten yhteinen kriisinratkaisumekanismi (SRM) - Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB) - Yhteinen kriisinratkaisurahasto (SRF) - Ennakollisen vakausmaksun vahvistaminen varainhoitovuoden 2016 osalta - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Viivästyminen - Lainvastaisuusväite - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

(2020/C 161/15)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Credito Fondiario SpA (edustajat: aluksi F. Sciaudone, S. Frazzani, A. Neri ja F. Iacovone, avvocati, sitten F. Sciaudone, A. Neri ja F. Iacovone)

Muut osapuolet: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB) (asiamies: H. Ehlers, avustajinaan S. Ianc, B. Meyring, T. Klupsch ja S. Schelo, Rechtsanwälte, sekä M. Caccialanza ja A. Villani, avvocati), Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan P. Gentili, avvocato dello Stato) ja Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, K.-P. Wojcik ja A. Steiblytė)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Credito Fondiario SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja sen on korvattava yhteisen kriisinratkaisuneuvoston kulut. |
| --- | --- |

2)

Credito Fondiario SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja sen on korvattava yhteisen kriisinratkaisuneuvoston kulut.

| 3) | Italian tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Italian tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 103, 18.3.2019.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 5.3.2020 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Pensionsversicherungsanstalt v. CW

(Asia C-135/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 3 ja 11 artikla - Asiallinen soveltamisala - Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat etuudet - Luokitteleminen - Sairausetuudet - Työkyvyttömyysetuudet - Työttömyysetuudet - Henkilö, joka on lakannut kuulumasta jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään lopetettuaan siellä ammattitoimintansa ja siirrettyään asuinpaikkansa toiseen jäsenvaltioon - Kuntoutusrahaa koskeva hakemus entisessä asuin- ja työskentelyjäsenvaltiossa - Epääminen - Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen)

(2020/C 161/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Pensionsversicherungsanstalt

Vastapuoli: CW

Tuomiolauselma

| 1) | Pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kuntoutusrahaa on pidettävä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 465/2012, 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna sairausetuutena. |
| --- | --- |

1)

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kuntoutusrahaa on pidettävä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 465/2012, 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna sairausetuutena.

| 2) | Asetusta N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetukselle N:o 465/2012, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä tilanteelle, jossa henkilön, joka on lakannut kuulumasta lähtöjäsenvaltionsa sosiaaliturvajärjestelmään sen jälkeen, kun hän on päättänyt siellä työskentelynsä ja muuttanut asumaan toiseen jäsenvaltioon, jossa hän on työskennellyt ja jossa suurin osa hänen vakuutuskausistaan on täyttynyt, lähtöjäsenvaltion toimivaltainen laitos epää häneltä pääasiassa kyseessä olevan kuntoutusrahan kaltaisen etuuden, koska kyseinen henkilö ei kuulu mainitun lähtöjäsenvaltion vaan asuinjäsenvaltionsa lainsäädännön soveltamisalaan. |
| --- | --- |

2)

Asetusta N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetukselle N:o 465/2012, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä tilanteelle, jossa henkilön, joka on lakannut kuulumasta lähtöjäsenvaltionsa sosiaaliturvajärjestelmään sen jälkeen, kun hän on päättänyt siellä työskentelynsä ja muuttanut asumaan toiseen jäsenvaltioon, jossa hän on työskennellyt ja jossa suurin osa hänen vakuutuskausistaan on täyttynyt, lähtöjäsenvaltion toimivaltainen laitos epää häneltä pääasiassa kyseessä olevan kuntoutusrahan kaltaisen etuuden, koska kyseinen henkilö ei kuulu mainitun lähtöjäsenvaltion vaan asuinjäsenvaltionsa lainsäädännön soveltamisalaan.

---

(1)  EUVL C 172, 20.5.2019.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 27.2.2020 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

(Asia C-298/19) (1)

(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/676/ETY - Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta - Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Täytäntöönpanon laiminlyönti - SEUT 260 artiklan 2 kohta - Rahamääräiset seuraamukset - Kiinteämääräinen hyvitys)

(2020/C 161/17)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja E. Manhaeve)

Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou)

Tuomiolauselma

| 1) | Helleenien tasavalta on jättänyt noudattamatta SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut Euroopan komission osoittamassa virallisessa huomautuksessa asetetun määräajan, eli 5.12.2017 päättyessä toteuttanut unionin tuomioistuimen 23.4.2015 antaman tuomion komissio v. Kreikka (C-149/14, ei julkaistu, EU:C:2015:264) täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä. |
| --- | --- |

1)

Helleenien tasavalta on jättänyt noudattamatta SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut Euroopan komission osoittamassa virallisessa huomautuksessa asetetun määräajan, eli 5.12.2017 päättyessä toteuttanut unionin tuomioistuimen 23.4.2015 antaman tuomion komissio v. Kreikka (C-149/14, ei julkaistu, EU:C:2015:264) täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

| 2) | Helleenien tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 3 500 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys komission myöhemmin ilmoittamalle tilille. |
| --- | --- |

2)

Helleenien tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 3 500 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys komission myöhemmin ilmoittamalle tilille.

| 3) | Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 213, 24.6.2019.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/13

---

Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 6.11.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Specializat Mureş – Romania) – MF v. BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti ja Secapital Sàrl

(Asia C-75/19) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimukset - Kulutusluotto - Pakkotäytäntöönpanomenettely - Määräaika, joka on 15 päivää pakkoperintämenettelyn tiedoksi antamisesta ja jonka kuluessa on mahdollista vedota siihen, että sopimusehto on kohtuuton)

(2020/C 161/18)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunalul Specializat Mureş

Asianosaiset

Kantaja: MF

Vastaajat: BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti ja Secapital Sàrl

Määräysosa

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jonka nojalla kuluttaja, joka on tehnyt luottolaitoksen kanssa lainasopimuksen ja jota vastaan tämä elinkeinonharjoittaja on käynnistänyt pakkoperintämenettelyn, ei voi ensimmäisten oikeudenkäyntiasiakirjojen tiedoksi antamisesta alkaneen 15 päivän määräajan päättymisen jälkeen vedota kohtuuttomiin ehtoihin, vaikka tällä kuluttajalla on kansallisen oikeuden nojalla mahdollisuus nostaa kanne, jossa tämä vaatii ehtojen toteamista kohtuuttomiksi ja jonka nostamiseen ei sovelleta mitään määräaikaa, mutta jonka perusteella annettava ratkaisu ei vaikuta millään tavoin pakkoperintämenettelyssä annettavaan ratkaisuun, joka kuluttajaan voi kohdistua ennen kohtuuttomien ehtojen toteamista koskevaan vaatimukseen annettavaa ratkaisua.

---

(1)  EUVL C 164, 13.5.2019.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Blagoevgrad (Bulgaria) on esittänyt 13.5.2019 – ”МАK ТURS” AD v. Direktor na Direktsia ”Inspektsia po truda” – Blagoevgrad

(Asia C-376/19)

(2020/C 161/19)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rayonen sad Blagoevgrad

Pääasian asianosaiset

Kantaja:”МАK ТURS” AD

Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Inspektsia po truda” – Blagoevgrad

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 13.2.2020 antamallaan määräyksellä todennut, että se ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan Rayonen sad Blagoevgradin (Blagoevgradin piirioikeus, Bulgaria) 11.4.2019 tekemällään päätöksellä esittämiin kysymyksiin.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/14

---

Valitus, jonka EMB Consulting SE on tehnyt 24.7.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-107/17, Steinhoff ym. v. EKP, 23.5.2019 antamasta tuomiosta

(Asia C-571/19 P)

(2020/C 161/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: EMB Consulting SE (edustajat: O. Hoepner ja D. Unrau, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Frank Steinhoff, Ewald Filbry, Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG, Werner Bäcker ja Euroopan keskuspankki (EKP)

Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 12.3.2020 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi perusteeton, ja määrännyt EMB Consulting SE:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 10.9.2019 – Gardinia Home Decor GmbH v. Hauptzollamt Ulm

(Asia C-670/19)

(2020/C 161/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Baden-Württemberg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Gardinia Home Decor GmbH

Vastaaja: Hauptzollamt Ulm

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 27.2.2020 antamallaan määräyksellä määrännyt seuraavaa:

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 5.10.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 861/2010, (2) olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että epäjalosta metallista valmistetut verhotangot kuuluvat alanimikkeeseen 8302 41 90, paitsi jos nämä verhotangot ovat profiiliputkia, putkia tai tankoja, jotka on ainoastaan leikattu määrämittaisiksi, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana selvittää voidakseen suorittaa itse pääasiassa kyseessä olevien tavaroiden tariffiluokittelun unionin tuomioistuimen vastauksena tähän kysymykseen esittämien seikkojen perusteella.

---

(1)  EYVL 1987, L 256, s. 1.

(2)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 5.10.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 861/2010 (EUVL 2010, L 284, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/15 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 18.11.2019 – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Autorità di bacino del Po

(Asia C-835/19)

(2020/C 161/22)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A.

Vastapuolet: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Autorità di bacino del Po

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko [Euroopan unionin] oikeus ja erityisesti direktiivissä [2014/23] (1) vahvistetut periaatteet, tarkemmin sanottuna sen johdanto-osan 68 perustelukappaleessa ja 30 artiklassa tarkoitettu vapaus valita hankintamenettelyt avoimuuden ja [yhdenvertaisen] kohtelun periaatteiden rajoissa, konsessioiden antamisen yhteydessä esteenä 18.4.2016 annetun asetuksen (decreto legislativo) nro 50 178 §:n 8-bis momentin kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa viranomaisia kielletään ehdottomasti antamasta päättyneitä tai päättymässä olevia moottoritiekonsessioita turvautumalla hankerahoitusta koskevassa kyseisen asetuksen 183 §:ssä tarkoitettuihin menettelyihin?

---

(1)  Käyttöoikeussopimusten tekemisestä 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/23/EU (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUVL 2014, L 94, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/16

---

Valitus, jonka Pink Lady America LLC on tehnyt 3.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-112/18., Pink Lady America v. CPVO, 24.9.2019 antamasta tuomiosta

(Asia C-886/19 P)

(2020/C 161/23)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Pink Lady America LLC (edustajat: R. Manno ja S. Sernia, avvocati)

Muut osapuolet: Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) ja Western Australian Agriculture Authority (WAAA)

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 3.3.2020 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja määrännyt Pink Lady America LLC:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/16

---

Valitus, jonka Camelia Manéa on tehnyt 29.11.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-225/18, Manéa v. CdT, 12.9.2019 antamasta tuomiosta

(Asia C-892/19 P)

(2020/C 161/24)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Camelia Manéa (edustaja: M.-A. Lucas, avocat)

Muu osapuoli: Euroopan unionin elinten käännöskeskus (CdT)

Vaatimukset

| — | 12.9.2019 annettu tuomio (T-225/18) on kumottava |
| --- | --- |

—

12.9.2019 annettu tuomio (T-225/18) on kumottava

| — | kanteesta on annettava uusi ratkaisu ja kantajan ensimmäiseen oikeusasteeseen jättämässä kannekirjelmässä esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä ja |
| --- | --- |

—

kanteesta on annettava uusi ratkaisu ja kantajan ensimmäiseen oikeusasteeseen jättämässä kannekirjelmässä esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä ja

| — | CdT on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

CdT on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi seitsemään valitusperusteeseen.

Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee valituksenalaisen tuomion 36–38 kohtaa, perustuu kanteen ensimmäisessä kanneperusteessa esitettyjen tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen vääristämiseen.

Toinen valitusperuste, joka koskee valituksenalaisen tuomion 43 kohtaa, perustuu näyttöä koskevien sääntöjen rikkomiseen, asiallisesti virheelliseen arviointiin, jonka taustalla on asiakirja-aineiston puutteellinen tutkinta, selvitysaineiston vääristämiseen ja erään asiakirja-aineistoon kuuluvan asiakirjan vääristämiseen.

Kolmas valitusperuste, joka koskee valituksenalaisen tuomion 44 kohtaa, perustuu perustelujen ristiriitaisuuteen, 10.6.2016 tehdyn päätöksen vääristämiseen tai asiallisesti virheelliseen arviointiin, minkä taustalla on asiakirja-aineiston puutteellinen tutkinta, sekä niiden velvoitteiden noudattamatta jättämiseen, joiden mukaan aikaisempi tilanne on laillisuuden perusteella palautettava ennalleen.

Neljäs valitusperuste, joka koskee valituksenalaisen tuomion 55 kohtaa, perustuu 29.5.2017 tehdyn päätöksen perustelujen vääristämiseen.

Viides valitusperuste, joka koskee valituksenalaisen tuomion 56 kohtaa, perustuu perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämistä koskevan kanneperusteen vääristämiseen.

Kuudes valitusperuste perustuu valituksenalaisen tuomion 81 ja 83 kohdan väliseen ristiriitaan.

Seitsemäs valitusperuste, joka koskee valituksenalaisen tuomion 84 kohtaa, perustuu argumentaation vääristelyyn, asiallisesti virheelliseen arviointiin, jonka taustalla on asiakirja-aineiston puutteellinen tutkinta, sekä unionin yleisen tuomioistuimen kantajan argumentaatioon antaman vastaukseen riittämättömyyteen.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/17

---

Valitus, jonka Esim Chemicals GmbH on tehnyt 10.12.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-713/18, Esim Chemicals v. EUIPO, 9.10.2019 antamasta määräyksestä

(Asia C-902/19 P)

(2020/C 161/25)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Esim Chemicals GmbH (edustajat: I. Rungg ja I. Innerhofer, Rechtsanwälte)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 3.3.2020 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan myöntämättä ja määrännyt Esim Chemicals GmbH:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 16.12.2019 – Fluctus s.r.o. ym.

(Asia C-920/19)

(2020/C 161/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesverwaltungsgericht Steiermark

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o. ja KI

Vastapuolena oleva viranomainen: Landespolizeidirektion Steiermark

Muu osapuoli: Finanzpolizei Team 96 für das Finanzamt Deutschlandsberg Leibnitz Voitsberg

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että arvioitaessa valtion onnenpelimonopolia koskevassa unionin tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä kielletyiksi todettuja toimiluvan haltijan mainontakäytäntöjä ratkaisevaa on se, ovatko onnenpelimarkkinat kokonaisuutena tarkasteltuna tosiasiassa kasvaneet kyseisenä ajanjaksona, vai riittääkö jo se, että mainonnalla pyritään edistämään aktiivista osallistumista peleihin muun muassa arkipäiväistämällä pelejä, antamalla niistä myönteinen kuva sen perusteella, että saadut tulot käytetään yleisen edun mukaiseen toimintaan, tai lisäämällä pelien kiinnostavuutta huomiota herättävillä mainoksilla, joissa korostetaan houkuttelevasti mahdollisuutta suuriin voittoihin? |
| --- | --- |

1)

Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että arvioitaessa valtion onnenpelimonopolia koskevassa unionin tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä kielletyiksi todettuja toimiluvan haltijan mainontakäytäntöjä ratkaisevaa on se, ovatko onnenpelimarkkinat kokonaisuutena tarkasteltuna tosiasiassa kasvaneet kyseisenä ajanjaksona, vai riittääkö jo se, että mainonnalla pyritään edistämään aktiivista osallistumista peleihin muun muassa arkipäiväistämällä pelejä, antamalla niistä myönteinen kuva sen perusteella, että saadut tulot käytetään yleisen edun mukaiseen toimintaan, tai lisäämällä pelien kiinnostavuutta huomiota herättävillä mainoksilla, joissa korostetaan houkuttelevasti mahdollisuutta suuriin voittoihin?

| 2) | Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava lisäksi siten, että jos kyse on monopolin haltijan tällaisista mainontakäytännöistä, ne sulkevat joka tapauksessa pois monopolijärjestelmän johdonmukaisuuden, vai voiko myös monopolin haltija kannustaa osallistumaan aktiivisesti pelaamiseen silloin, kun yksityiset toimijat toteuttavat vastaavanlaisia mainontatoimia, muun muassa arkipäiväistämällä pelejä, antamalla niistä myönteisen kuvan sen perusteella, että saadut tulot käytetään yleisen edun mukaiseen toimintaan, tai lisäämällä pelien kiinnostavuutta huomiota herättävillä mainoksilla, joissa korostetaan houkuttelevasti mahdollisuutta suuriin voittoihin? |
| --- | --- |

2)

Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava lisäksi siten, että jos kyse on monopolin haltijan tällaisista mainontakäytännöistä, ne sulkevat joka tapauksessa pois monopolijärjestelmän johdonmukaisuuden, vai voiko myös monopolin haltija kannustaa osallistumaan aktiivisesti pelaamiseen silloin, kun yksityiset toimijat toteuttavat vastaavanlaisia mainontatoimia, muun muassa arkipäiväistämällä pelejä, antamalla niistä myönteisen kuvan sen perusteella, että saadut tulot käytetään yleisen edun mukaiseen toimintaan, tai lisäämällä pelien kiinnostavuutta huomiota herättävillä mainoksilla, joissa korostetaan houkuttelevasti mahdollisuutta suuriin voittoihin?

| 3) | Onko kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on soveltaa SEUT 56 artiklaa oman toimivaltansa rajoissa, velvollinen varmistamaan omasta aloitteestaan näiden normien täyden vaikutuksen jättämällä soveltamatta kaikkia sen mielestä unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä, vaikka niiden yhteensopivuus unionin oikeuden kanssa on vahvistettu valtiosääntöoikeudellisessa menettelyssä? |
| --- | --- |

3)

Onko kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on soveltaa SEUT 56 artiklaa oman toimivaltansa rajoissa, velvollinen varmistamaan omasta aloitteestaan näiden normien täyden vaikutuksen jättämällä soveltamatta kaikkia sen mielestä unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä, vaikka niiden yhteensopivuus unionin oikeuden kanssa on vahvistettu valtiosääntöoikeudellisessa menettelyssä?

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.12.2019 – FMS ja FNZ v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság ja Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(Asia C-924/19 PPU)

(2020/C 161/27)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Valittajat: FMS ja FNZ

Vastapuolet: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság ja Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Ennakkoratkaisukysymykset

1)   [uusi tutkimattajättämisperuste]

Voidaanko kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) (uudelleenlaadittu) (jäljempänä menettelydirektiivi) 33 artiklassa olevia tutkimatta jätettäviä hakemuksia koskevia säännöksiä tulkita siten, että niiden vastainen on kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan hakemus jätetään turvapaikkamenettelyssä tutkimatta, jos hakija on tullut [Unkariin] sellaisen maan alueelta, jossa häneen ei ole kohdistunut vainoa tai vaaraa vakavasta haitasta, tai jos maa, jonka kautta hakija on tullut [Unkariin], takaa riittävän suojelun?

2)   [turvapaikkamenettelyn toimittaminen]

| a) | Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 18 artiklaa tulkittava yhdessä menettelydirektiivin 6 artiklan ja 38 artiklan 4 kohdan sekä tämän direktiivin johdanto-osan 34 perustelukappaleen, joka koskee velvollisuutta tutkia kansainvälisen suojelun saamiseksi tehty hakemus, kanssa siten, että jäsenvaltion turvapaikkaviranomaisen on taattava hakijalle mahdollisuus saada turvapaikkamenettely vireille tilanteessa, jossa ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettuihin tutkimattajättämisperusteisiin vedoten viranomainen ei anna turvapaikkahakemukseen asiaratkaisua, ja palauttaa hakijan kolmanteen maahan, joka ei kuitenkaan ota hakijaa takaisin? |
| --- | --- |

a)

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 18 artiklaa tulkittava yhdessä menettelydirektiivin 6 artiklan ja 38 artiklan 4 kohdan sekä tämän direktiivin johdanto-osan 34 perustelukappaleen, joka koskee velvollisuutta tutkia kansainvälisen suojelun saamiseksi tehty hakemus, kanssa siten, että jäsenvaltion turvapaikkaviranomaisen on taattava hakijalle mahdollisuus saada turvapaikkamenettely vireille tilanteessa, jossa ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettuihin tutkimattajättämisperusteisiin vedoten viranomainen ei anna turvapaikkahakemukseen asiaratkaisua, ja palauttaa hakijan kolmanteen maahan, joka ei kuitenkaan ota hakijaa takaisin?

| b) | Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, mitä tämä velvollisuus tarkkaan ottaen merkitsee? Merkitseekö se mahdollisuutta uuden hakemuksen tekemiseen, johon liittyy menettelydirektiivin 33 artiklan 2 momentin d kohdassa ja 40 artiklassa tarkoitetun myöhemmän hakemuksen kielteisten seuraamusten kielto, vai sitä, että turvapaikkamenettely on pantava vireille/toimitettava viran puolesta? |
| --- | --- |

b)

Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, mitä tämä velvollisuus tarkkaan ottaen merkitsee? Merkitseekö se mahdollisuutta uuden hakemuksen tekemiseen, johon liittyy menettelydirektiivin 33 artiklan 2 momentin d kohdassa ja 40 artiklassa tarkoitetun myöhemmän hakemuksen kielteisten seuraamusten kielto, vai sitä, että turvapaikkamenettely on pantava vireille/toimitettava viran puolesta?

| c) | Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi ja kun otetaan huomioon menettelydirektiivin 38 artiklan 4 kohta, voiko jäsenvaltio tällaisessa uudessa menettelyssä, jos asian tosiseikasto on säilynyt muuttumattomana, arvioida uudelleen hakemuksen tutkimattajättämisperusteet (jolloin sillä on mahdollisuus soveltaa mitä tahansa menettelydirektiivin III luvussa mainituista menettelyistä ja esimerkiksi vedota uudelleen tutkimattajättämisperusteisiin) vai onko sen annettava turvapaikkahakemukseen asiaratkaisu alkuperämaan osalta? |
| --- | --- |

c)

Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi ja kun otetaan huomioon menettelydirektiivin 38 artiklan 4 kohta, voiko jäsenvaltio tällaisessa uudessa menettelyssä, jos asian tosiseikasto on säilynyt muuttumattomana, arvioida uudelleen hakemuksen tutkimattajättämisperusteet (jolloin sillä on mahdollisuus soveltaa mitä tahansa menettelydirektiivin III luvussa mainituista menettelyistä ja esimerkiksi vedota uudelleen tutkimattajättämisperusteisiin) vai onko sen annettava turvapaikkahakemukseen asiaratkaisu alkuperämaan osalta?

| d) | Seuraako menettelydirektiivin 33 artiklan 1 kohdasta ja 2 kohdan b ja c alakohdasta sekä 35 ja 36 artiklasta, tulkittuina yhdessä perusoikeuskirjan 18 artiklan kanssa, että tutkimattajättämisperusteena – eli yhtenä niihin perustuvan päätöksen kumulatiivisista edellytyksistä – on se, että kolmas maa ottaa hakijan vastaan, vai onko tämän edellytyksen täyttymisen osalta riittävänä pidettävä sitä, että se tutkitaan vasta tällaista päätöstä täytäntöönpantaessa? |
| --- | --- |

d)

Seuraako menettelydirektiivin 33 artiklan 1 kohdasta ja 2 kohdan b ja c alakohdasta sekä 35 ja 36 artiklasta, tulkittuina yhdessä perusoikeuskirjan 18 artiklan kanssa, että tutkimattajättämisperusteena – eli yhtenä niihin perustuvan päätöksen kumulatiivisista edellytyksistä – on se, että kolmas maa ottaa hakijan vastaan, vai onko tämän edellytyksen täyttymisen osalta riittävänä pidettävä sitä, että se tutkitaan vasta tällaista päätöstä täytäntöönpantaessa?

3)   [kauttakulkualue säilöönottopaikkana turvapaikkamenettelyissä]

Kysymykset ovat merkityksellisiä, jos turvapaikkamenettely on toiseen kysymykseen annetun vastauksen perusteella toimitettava.

| a) | Onko menettelydirektiivin 43 artiklaa tulkittava siten, että sen vastainen on jäsenvaltion lainsäädäntö, joka antaa mahdollisuuden siihen, että hakijaa pidetään yli neljän viikon ajan kauttakulkualueella? |
| --- | --- |

a)

Onko menettelydirektiivin 43 artiklaa tulkittava siten, että sen vastainen on jäsenvaltion lainsäädäntö, joka antaa mahdollisuuden siihen, että hakijaa pidetään yli neljän viikon ajan kauttakulkualueella?

| b) | Onko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33/EU (2) (jäljempänä vastaanottodirektiivi) 2 artiklan h alakohtaa tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kohdan kanssa siten, että sijoittaminen kauttakulkualueelle menettelydirektiivin 43 artiklassa tarkoitettua neljän viikon määräaikaa pidemmäksi ajaksi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa (vapaaehtoinen lähteminen alueelta mihinkään suuntaan ei ole lain mukaan mahdollista) on katsottava säilöönotoksi? |
| --- | --- |

b)

Onko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33/EU (2) (jäljempänä vastaanottodirektiivi) 2 artiklan h alakohtaa tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kohdan kanssa siten, että sijoittaminen kauttakulkualueelle menettelydirektiivin 43 artiklassa tarkoitettua neljän viikon määräaikaa pidemmäksi ajaksi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa (vapaaehtoinen lähteminen alueelta mihinkään suuntaan ei ole lain mukaan mahdollista) on katsottava säilöönotoksi?

| c) | Voidaanko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan vastaanottodirektiivin 8 artiklan mukaisena pitää sitä, että hakija pidetään säilössä yli neljän viikon ajan, jos näin toimitaan vain sen vuoksi, ettei hän kykene taloudellisten edellytysten puuttuessa itse huolehtimaan toimeentulostaan (majoituksestaan ja elatuksestaan)? |
| --- | --- |

c)

Voidaanko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan vastaanottodirektiivin 8 artiklan mukaisena pitää sitä, että hakija pidetään säilössä yli neljän viikon ajan, jos näin toimitaan vain sen vuoksi, ettei hän kykene taloudellisten edellytysten puuttuessa itse huolehtimaan toimeentulostaan (majoituksestaan ja elatuksestaan)?

| d) | Voidaanko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan vastaanottodirektiivin 8–9 artiklan mukaisena pitää sitä, että menettelydirektiivin 43 artiklassa tarkoitetut neljä viikkoa ylittävä de facto [-säilössä pitämiseksi] muodostuva sijoittaminen ei perustu säilöönottamisesta tehtyyn päätökseen, säilöönottomääräyksen ja säilössä pitämisen lainmukaisuutta ei voida saattaa oikeussuojakeinoin tuomioistuimen arvioitavaksi, eikä de facto -säilöönottamisen tarvetta ja oikeasuhteisuutta tai sen mahdollisia vaihtoehtoja tutkita eikä säilöönottamisen tarkkaa ajankohtaa ja sen päättymisajankohtaa vahvisteta? |
| --- | --- |

d)

Voidaanko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan vastaanottodirektiivin 8–9 artiklan mukaisena pitää sitä, että menettelydirektiivin 43 artiklassa tarkoitetut neljä viikkoa ylittävä de facto [-säilössä pitämiseksi] muodostuva sijoittaminen ei perustu säilöönottamisesta tehtyyn päätökseen, säilöönottomääräyksen ja säilössä pitämisen lainmukaisuutta ei voida saattaa oikeussuojakeinoin tuomioistuimen arvioitavaksi, eikä de facto -säilöönottamisen tarvetta ja oikeasuhteisuutta tai sen mahdollisia vaihtoehtoja tutkita eikä säilöönottamisen tarkkaa ajankohtaa ja sen päättymisajankohtaa vahvisteta?

| e) | Voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkita siten, että jos tapauksessa on ilmeistä, että kyseessä on lainvastainen [säilössäpitäminen], jäsenvaltion tuomioistuin voi välitoimimääräyksellä velvoittaa viranomaisen määräämään kolmannen valtion kansalaisen oleskelemaan hallintomenettelyn päättymiseen saakka kauttakulkualueen ulkopuolelle paikkaan, jota ei siis voida pitää säilöönottopaikkana? |
| --- | --- |

e)

Voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkita siten, että jos tapauksessa on ilmeistä, että kyseessä on lainvastainen [säilössäpitäminen], jäsenvaltion tuomioistuin voi välitoimimääräyksellä velvoittaa viranomaisen määräämään kolmannen valtion kansalaisen oleskelemaan hallintomenettelyn päättymiseen saakka kauttakulkualueen ulkopuolelle paikkaan, jota ei siis voida pitää säilöönottopaikkana?

4)   [kauttakulkualue järjestyksenvalvonnallisena säilöönottopaikkana]

Kysymykset ovat merkityksellisiä, jos toiseen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella on turvapaikkamenettelyn sijasta toimitettava järjestyksenvalvonnallinen menettely.

| a) | Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (3) (jäljempänä palauttamisdirektiivi) johdanto-osan 17 ja 24 perustelukappaletta sekä 16 artiklaa tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kohdan kanssa siten, että sijoittaminen kauttakulkualueelle pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa (vapaaehtoinen lähteminen alueelta mihinkään suuntaan ei ole lain mukaan mahdollista) on katsottava niissä tarkoitetuksi yksilöön kohdistuvaksi vapaudenriistoksi? |
| --- | --- |

a)

Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (3) (jäljempänä palauttamisdirektiivi) johdanto-osan 17 ja 24 perustelukappaletta sekä 16 artiklaa tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kohdan kanssa siten, että sijoittaminen kauttakulkualueelle pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa (vapaaehtoinen lähteminen alueelta mihinkään suuntaan ei ole lain mukaan mahdollista) on katsottava niissä tarkoitetuksi yksilöön kohdistuvaksi vapaudenriistoksi?

| b) | Voidaanko palauttamisdirektiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ja15 artiklan 1 kohdan mukaisena, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kannalta, pitää sitä, että kolmannen valtion kansalainen otetaan säilöön vain, koska hänet on määrätty palautettavaksi eikä hän kykene taloudellisten edellytysten puuttuessa itse huolehtimaan toimeentulostaan (asumisestaan ja elatuksestaan)? |
| --- | --- |

b)

Voidaanko palauttamisdirektiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ja15 artiklan 1 kohdan mukaisena, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kannalta, pitää sitä, että kolmannen valtion kansalainen otetaan säilöön vain, koska hänet on määrätty palautettavaksi eikä hän kykene taloudellisten edellytysten puuttuessa itse huolehtimaan toimeentulostaan (asumisestaan ja elatuksestaan)?

| c) | Voidaanko palauttamisdirektiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ja 15 artiklan 1 kohdan mukaisena, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kannalta, pitää sitä, että de facto -säilössäpitämiseksi muodostuva sijoittaminen ei perustu säilöönottamisesta tehtyyn päätökseen, säilöönottamisen ja säilössä pitämisen lainmukaisuutta ei voida saattaa oikeussuojakeinoin tuomioistuimen arvioitavaksi, eikä de facto -säilöönottamisen tarvetta ja oikeasuhteisuutta tai sen mahdollisia vaihtoehtoja tutkita? |
| --- | --- |

c)

Voidaanko palauttamisdirektiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ja 15 artiklan 1 kohdan mukaisena, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kannalta, pitää sitä, että de facto -säilössäpitämiseksi muodostuva sijoittaminen ei perustu säilöönottamisesta tehtyyn päätökseen, säilöönottamisen ja säilössä pitämisen lainmukaisuutta ei voida saattaa oikeussuojakeinoin tuomioistuimen arvioitavaksi, eikä de facto -säilöönottamisen tarvetta ja oikeasuhteisuutta tai sen mahdollisia vaihtoehtoja tutkita?

| d) | Voidaanko palauttamisdirektiivin 15 artiklan 1 ja 4–6 kohtaa sekä sen johdanto-osan 16 perustelukappaletta tulkita, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 1, 4, 6 ja 47 artiklan kannalta, siten, että niiden vastaista on se, ettei säilöönottamisen tarkkaa kestoa eikä sen päättymisen tarkkaa ajankohtaa määritetä? |
| --- | --- |

d)

Voidaanko palauttamisdirektiivin 15 artiklan 1 ja 4–6 kohtaa sekä sen johdanto-osan 16 perustelukappaletta tulkita, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 1, 4, 6 ja 47 artiklan kannalta, siten, että niiden vastaista on se, ettei säilöönottamisen tarkkaa kestoa eikä sen päättymisen tarkkaa ajankohtaa määritetä?

| e) | Voidaanko unionin oikeutta tulkita siten, että jos on ilmeistä, että kyse on lainvastaisesta [säilössäpitämisestä], jäsenvaltion tuomioistuin voi välitoimimääräyksellä velvoittaa viranomaisen määräämään kolmannen valtion kansalaisen oleskelemaan hallintomenettelyn päättymiseen saakka kauttakulkualueen ulkopuolelle paikkaan, jota ei voida pitää säilöönottopaikkana? |
| --- | --- |

e)

Voidaanko unionin oikeutta tulkita siten, että jos on ilmeistä, että kyse on lainvastaisesta [säilössäpitämisestä], jäsenvaltion tuomioistuin voi välitoimimääräyksellä velvoittaa viranomaisen määräämään kolmannen valtion kansalaisen oleskelemaan hallintomenettelyn päättymiseen saakka kauttakulkualueen ulkopuolelle paikkaan, jota ei voida pitää säilöönottopaikkana?

5)   [tehokkaat oikeussuojakeinot palauttamispäätöksessä ilmoitetun kohdemaan muuttamisesta tehtyyn päätökseen]

Onko palauttamisdirektiivin 13 artiklaa, joka koskee tehokkaiden oikeussuojakeinojen takaamista palauttamispäätöksen osalta, tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa siten, että muutoksenhaku kohdemaan muuttamispäätöksestä on käsiteltävä ainakin yhden kerran tuomioistuimessa siinä tapauksessa, ettei jäsenvaltion lainsäädännössä taattuja oikeussuojakeinoja voida pitää tehokkaina?

---

(1)  EUVL 2013, L 180, s. 60.

(2)  EUVL 2013, L 180, s. 96.

(3)  EUVL 2008, L 348, s. 98.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/20 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.12.2019 – SA ja SA junior v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság ja Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(Asia C-925/19 PPU)

(2020/C 161/28)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Valittajat: SA ja SA junior

Vastapuolet: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság ja Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Ennakkoratkaisukysymykset

1)   [uusi tutkimattajättämisperuste]

Voidaanko kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) (uudelleenlaadittu) (jäljempänä menettelydirektiivi) 33 artiklassa olevia tutkimatta jätettäviä hakemuksia koskevia säännöksiä tulkita siten, että niiden vastainen on kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan hakemus jätetään turvapaikkamenettelyssä tutkimatta, jos hakija on tullut [Unkariin] sellaisen maan alueelta, jossa häneen ei ole kohdistunut vainoa tai vaaraa vakavasta haitasta, tai jos maa, jonka kautta hakija on tullut [Unkariin], takaa riittävän suojelun?

2)   [turvapaikkamenettelyn toimittaminen]

| a) | Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 18 artiklaa tulkittava yhdessä menettelydirektiivin 6 artiklan ja 38 artiklan 4 kohdan sekä tämän direktiivin johdanto-osan 34 perustelukappaleen, joka koskee velvollisuutta tutkia kansainvälisen suojelun saamiseksi tehty hakemus, kanssa siten, että jäsenvaltion turvapaikkaviranomaisen on taattava hakijalle mahdollisuus saada turvapaikkamenettely vireille tilanteessa, jossa ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettuihin tutkimattajättämisperusteisiin vedoten viranomainen ei anna turvapaikkahakemukseen asiaratkaisua, ja palauttaa hakijan kolmanteen maahan, joka ei kuitenkaan ota hakijaa takaisin? |
| --- | --- |

a)

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 18 artiklaa tulkittava yhdessä menettelydirektiivin 6 artiklan ja 38 artiklan 4 kohdan sekä tämän direktiivin johdanto-osan 34 perustelukappaleen, joka koskee velvollisuutta tutkia kansainvälisen suojelun saamiseksi tehty hakemus, kanssa siten, että jäsenvaltion turvapaikkaviranomaisen on taattava hakijalle mahdollisuus saada turvapaikkamenettely vireille tilanteessa, jossa ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettuihin tutkimattajättämisperusteisiin vedoten viranomainen ei anna turvapaikkahakemukseen asiaratkaisua, ja palauttaa hakijan kolmanteen maahan, joka ei kuitenkaan ota hakijaa takaisin?

| b) | Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, mitä tämä velvollisuus tarkkaan ottaen merkitsee? Merkitseekö se mahdollisuutta uuden hakemuksen tekemiseen, johon liittyy menettelydirektiivin 33 artiklan 2 momentin d kohdassa ja 40 artiklassa tarkoitetun myöhemmän hakemuksen kielteisten seuraamusten kielto, vai sitä, että turvapaikkamenettely on pantava vireille/toimitettava viran puolesta? |
| --- | --- |

b)

Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, mitä tämä velvollisuus tarkkaan ottaen merkitsee? Merkitseekö se mahdollisuutta uuden hakemuksen tekemiseen, johon liittyy menettelydirektiivin 33 artiklan 2 momentin d kohdassa ja 40 artiklassa tarkoitetun myöhemmän hakemuksen kielteisten seuraamusten kielto, vai sitä, että turvapaikkamenettely on pantava vireille/toimitettava viran puolesta?

| c) | Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi ja kun otetaan huomioon menettelydirektiivin 38 artiklan 4 kohta, voiko jäsenvaltio tällaisessa uudessa menettelyssä, jos asian tosiseikasto on säilynyt muuttumattomana, arvioida uudelleen hakemuksen tutkimattajättämisperusteet (jolloin sillä on mahdollisuus soveltaa mitä tahansa menettelydirektiivin III luvussa mainituista menettelyistä ja esimerkiksi vedota uudelleen tutkimattajättämisperusteisiin) vai onko sen annettava turvapaikkahakemukseen asiaratkaisu alkuperämaan osalta? |
| --- | --- |

c)

Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi ja kun otetaan huomioon menettelydirektiivin 38 artiklan 4 kohta, voiko jäsenvaltio tällaisessa uudessa menettelyssä, jos asian tosiseikasto on säilynyt muuttumattomana, arvioida uudelleen hakemuksen tutkimattajättämisperusteet (jolloin sillä on mahdollisuus soveltaa mitä tahansa menettelydirektiivin III luvussa mainituista menettelyistä ja esimerkiksi vedota uudelleen tutkimattajättämisperusteisiin) vai onko sen annettava turvapaikkahakemukseen asiaratkaisu alkuperämaan osalta?

| d) | Seuraako menettelydirektiivin 33 artiklan 1 kohdasta ja 2 kohdan b ja c alakohdasta sekä 35 ja 36 artiklasta, tulkittuina yhdessä perusoikeuskirjan 18 artiklan kanssa, että tutkimattajättämisperusteena – eli yhtenä niihin perustuvan päätöksen kumulatiivisista edellytyksistä – on se, että kolmas maa ottaa hakijan vastaan, vai onko tämän edellytyksen täyttymisen osalta riittävänä pidettävä sitä, että se tutkitaan vasta tällaista päätöstä täytäntöönpantaessa? |
| --- | --- |

d)

Seuraako menettelydirektiivin 33 artiklan 1 kohdasta ja 2 kohdan b ja c alakohdasta sekä 35 ja 36 artiklasta, tulkittuina yhdessä perusoikeuskirjan 18 artiklan kanssa, että tutkimattajättämisperusteena – eli yhtenä niihin perustuvan päätöksen kumulatiivisista edellytyksistä – on se, että kolmas maa ottaa hakijan vastaan, vai onko tämän edellytyksen täyttymisen osalta riittävänä pidettävä sitä, että se tutkitaan vasta tällaista päätöstä täytäntöönpantaessa?

3)   [kauttakulkualue säilöönottopaikkana turvapaikkamenettelyissä]

Kysymykset ovat merkityksellisiä, jos turvapaikkamenettely on toiseen kysymykseen annetun vastauksen perusteella toimitettava.

| a) | Onko menettelydirektiivin 43 artiklaa tulkittava siten, että sen vastainen on jäsenvaltion lainsäädäntö, joka antaa mahdollisuuden siihen, että hakijaa pidetään yli neljän viikon ajan kauttakulkualueella? |
| --- | --- |

a)

Onko menettelydirektiivin 43 artiklaa tulkittava siten, että sen vastainen on jäsenvaltion lainsäädäntö, joka antaa mahdollisuuden siihen, että hakijaa pidetään yli neljän viikon ajan kauttakulkualueella?

| b) | Onko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33/EU (2) (jäljempänä vastaanottodirektiivi) 2 artiklan h alakohtaa tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kohdan kanssa siten, että sijoittaminen kauttakulkualueelle menettelydirektiivin 43 artiklassa tarkoitettua neljän viikon määräaikaa pidemmäksi ajaksi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa (vapaaehtoinen lähteminen alueelta mihinkään suuntaan ei ole lain mukaan mahdollista) on katsottava säilöönotoksi? |
| --- | --- |

b)

Onko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33/EU (2) (jäljempänä vastaanottodirektiivi) 2 artiklan h alakohtaa tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kohdan kanssa siten, että sijoittaminen kauttakulkualueelle menettelydirektiivin 43 artiklassa tarkoitettua neljän viikon määräaikaa pidemmäksi ajaksi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa (vapaaehtoinen lähteminen alueelta mihinkään suuntaan ei ole lain mukaan mahdollista) on katsottava säilöönotoksi?

| c) | Voidaanko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan vastaanottodirektiivin 8 artiklan mukaisena pitää sitä, että hakija pidetään säilössä yli neljän viikon ajan, jos näin toimitaan vain sen vuoksi, ettei hän kykene taloudellisten edellytysten puuttuessa itse huolehtimaan toimeentulostaan (majoituksestaan ja elatuksestaan)? |
| --- | --- |

c)

Voidaanko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan vastaanottodirektiivin 8 artiklan mukaisena pitää sitä, että hakija pidetään säilössä yli neljän viikon ajan, jos näin toimitaan vain sen vuoksi, ettei hän kykene taloudellisten edellytysten puuttuessa itse huolehtimaan toimeentulostaan (majoituksestaan ja elatuksestaan)?

| d) | Voidaanko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan vastaanottodirektiivin 8–9 artiklan mukaisena pitää sitä, että menettelydirektiivin 43 artiklassa tarkoitetut neljä viikkoa ylittävä de facto [-säilössä pitämiseksi] muodostuva sijoittaminen ei perustu säilöönottamisesta tehtyyn päätökseen, säilöönottomääräyksen ja säilössä pitämisen lainmukaisuutta ei voida saattaa oikeussuojakeinoin tuomioistuimen arvioitavaksi, eikä de facto -säilöönottamisen tarvetta ja oikeasuhteisuutta tai sen mahdollisia vaihtoehtoja tutkita eikä säilöönottamisen tarkkaa ajankohtaa ja sen päättymisajankohtaa vahvisteta? |
| --- | --- |

d)

Voidaanko menettelydirektiivin 26 artiklan perusteella sovellettavan vastaanottodirektiivin 8–9 artiklan mukaisena pitää sitä, että menettelydirektiivin 43 artiklassa tarkoitetut neljä viikkoa ylittävä de facto [-säilössä pitämiseksi] muodostuva sijoittaminen ei perustu säilöönottamisesta tehtyyn päätökseen, säilöönottomääräyksen ja säilössä pitämisen lainmukaisuutta ei voida saattaa oikeussuojakeinoin tuomioistuimen arvioitavaksi, eikä de facto -säilöönottamisen tarvetta ja oikeasuhteisuutta tai sen mahdollisia vaihtoehtoja tutkita eikä säilöönottamisen tarkkaa ajankohtaa ja sen päättymisajankohtaa vahvisteta?

| e) | Voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkita siten, että jos tapauksessa on ilmeistä, että kyseessä on lainvastainen [säilössäpitäminen], jäsenvaltion tuomioistuin voi välitoimimääräyksellä velvoittaa viranomaisen määräämään kolmannen valtion kansalaisen oleskelemaan hallintomenettelyn päättymiseen saakka kauttakulkualueen ulkopuolelle paikkaan, jota ei siis voida pitää säilöönottopaikkana? |
| --- | --- |

e)

Voidaanko perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkita siten, että jos tapauksessa on ilmeistä, että kyseessä on lainvastainen [säilössäpitäminen], jäsenvaltion tuomioistuin voi välitoimimääräyksellä velvoittaa viranomaisen määräämään kolmannen valtion kansalaisen oleskelemaan hallintomenettelyn päättymiseen saakka kauttakulkualueen ulkopuolelle paikkaan, jota ei siis voida pitää säilöönottopaikkana?

4)   [kauttakulkualue järjestyksenvalvonnallisena säilöönottopaikkana]

Kysymykset ovat merkityksellisiä, jos toiseen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella on turvapaikkamenettelyn sijasta toimitettava järjestyksenvalvonnallinen menettely.

| a) | Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (3) (jäljempänä palauttamisdirektiivi) johdanto-osan 17 ja 24 perustelukappaletta sekä 16 artiklaa tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kohdan kanssa siten, että sijoittaminen kauttakulkualueelle pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa (vapaaehtoinen lähteminen alueelta mihinkään suuntaan ei ole lain mukaan mahdollista) on katsottava niissä tarkoitetuksi yksilöön kohdistuvaksi vapaudenriistoksi? |
| --- | --- |

a)

Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (3) (jäljempänä palauttamisdirektiivi) johdanto-osan 17 ja 24 perustelukappaletta sekä 16 artiklaa tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kohdan kanssa siten, että sijoittaminen kauttakulkualueelle pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa (vapaaehtoinen lähteminen alueelta mihinkään suuntaan ei ole lain mukaan mahdollista) on katsottava niissä tarkoitetuksi yksilöön kohdistuvaksi vapaudenriistoksi?

| b) | Voidaanko palauttamisdirektiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ja15 artiklan 1 kohdan mukaisena, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kannalta, pitää sitä, että kolmannen valtion kansalainen otetaan säilöön vain, koska hänet on määrätty palautettavaksi eikä hän kykene taloudellisten edellytysten puuttuessa itse huolehtimaan toimeentulostaan (asumisestaan ja elatuksestaan)? |
| --- | --- |

b)

Voidaanko palauttamisdirektiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ja15 artiklan 1 kohdan mukaisena, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kannalta, pitää sitä, että kolmannen valtion kansalainen otetaan säilöön vain, koska hänet on määrätty palautettavaksi eikä hän kykene taloudellisten edellytysten puuttuessa itse huolehtimaan toimeentulostaan (asumisestaan ja elatuksestaan)?

| c) | Voidaanko palauttamisdirektiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ja 15 artiklan 1 kohdan mukaisena, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kannalta, pitää sitä, että de facto -säilössäpitämiseksi muodostuva sijoittaminen ei perustu säilöönottamisesta tehtyyn päätökseen, säilöönottamisen ja säilössä pitämisen lainmukaisuutta ei voida saattaa oikeussuojakeinoin tuomioistuimen arvioitavaksi, eikä de facto -säilöönottamisen tarvetta ja oikeasuhteisuutta tai sen mahdollisia vaihtoehtoja tutkita? |
| --- | --- |

c)

Voidaanko palauttamisdirektiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ja 15 artiklan 1 kohdan mukaisena, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 52 artiklan 3 kannalta, pitää sitä, että de facto -säilössäpitämiseksi muodostuva sijoittaminen ei perustu säilöönottamisesta tehtyyn päätökseen, säilöönottamisen ja säilössä pitämisen lainmukaisuutta ei voida saattaa oikeussuojakeinoin tuomioistuimen arvioitavaksi, eikä de facto -säilöönottamisen tarvetta ja oikeasuhteisuutta tai sen mahdollisia vaihtoehtoja tutkita?

| d) | Voidaanko palauttamisdirektiivin 15 artiklan 1 ja 4–6 kohtaa sekä sen johdanto-osan 16 perustelukappaletta tulkita, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 1, 4, 6 ja 47 artiklan kannalta, siten, että niiden vastaista on se, ettei säilöönottamisen tarkkaa kestoa eikä sen päättymisen tarkkaa ajankohtaa määritetä? |
| --- | --- |

d)

Voidaanko palauttamisdirektiivin 15 artiklan 1 ja 4–6 kohtaa sekä sen johdanto-osan 16 perustelukappaletta tulkita, kun niitä tarkastellaan perusoikeuskirjan 1, 4, 6 ja 47 artiklan kannalta, siten, että niiden vastaista on se, ettei säilöönottamisen tarkkaa kestoa eikä sen päättymisen tarkkaa ajankohtaa määritetä?

| e) | Voidaanko unionin oikeutta tulkita siten, että jos on ilmeistä, että kyse on lainvastaisesta [säilössäpitämisestä], jäsenvaltion tuomioistuin voi välitoimimääräyksellä velvoittaa viranomaisen määräämään kolmannen valtion kansalaisen oleskelemaan hallintomenettelyn päättymiseen saakka kauttakulkualueen ulkopuolelle paikkaan, jota ei voida pitää säilöönottopaikkana? |
| --- | --- |

e)

Voidaanko unionin oikeutta tulkita siten, että jos on ilmeistä, että kyse on lainvastaisesta [säilössäpitämisestä], jäsenvaltion tuomioistuin voi välitoimimääräyksellä velvoittaa viranomaisen määräämään kolmannen valtion kansalaisen oleskelemaan hallintomenettelyn päättymiseen saakka kauttakulkualueen ulkopuolelle paikkaan, jota ei voida pitää säilöönottopaikkana?

5)   [tehokkaat oikeussuojakeinot palauttamispäätöksessä ilmoitetun kohdemaan muuttamisesta tehtyyn päätökseen]

Onko palauttamisdirektiivin 13 artiklaa, joka koskee tehokkaiden oikeussuojakeinojen takaamista palauttamispäätöksen osalta, tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa siten, että muutoksenhaku kohdemaan muuttamispäätöksestä on käsiteltävä ainakin yhden kerran tuomioistuimessa siinä tapauksessa, ettei jäsenvaltion lainsäädännössä taattuja oikeussuojakeinoja voida pitää tehokkaina?

---

(1)  EUVL 2013, L 180, s. 60.

(2)  EUVL 2013, L 180, s. 96.

(3)  EUVL 2008, L 348, s. 98.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/22 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Győri Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 20.12.2019 – JZ v. OTP Jelzálogbank Zrt. ym.

(Asia C-932/19)

(2020/C 161/29)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Győri Ítélőtábla

Pääasian asianosaiset

Valittaja: JZ

Vastapuolet: OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt. ja OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohdan vastaiseksi katsottava kansallisen oikeuden säännös, jonka mukaan sellainen kuluttajan kanssa tehdyn sopimuksen ehto – erikseen neuvoteltuja sopimusehtoja lukuun ottamatta – on mitätön, jonka mukaan rahalaitos määrää ostokurssin soveltamisesta laina- tai rahoitusleasingsopimuksen kohteen hankintaa varten tarkoitettuja varoja luovutettaessa, kun velkaa lyhennettäessä sovelletaan myyntikurssia tai jonkin muun tyyppistä vaihtokurssia kuin se, jota sovellettiin varoja luovutettaessa, ja tämän mitättömän sopimusehdon sijasta sovelletaan sekä varojen luovuttamisen että lainan lyhentämisen osalta säännöstä Unkarin keskuspankin virallisen valuuttakurssin soveltamisesta kyseiseen valuuttaan, ottamatta huomioon sitä, suojaako säännös todella – kaikki sopimusehdot huomioon ottaen – kuluttajaa erityisen haitallisilta seurauksilta, ja antamatta kuluttajalle mahdollisuutta ilmoittaa, haluaako hän vaatia tällaisen säännöksen tarjoamaa suojaa?

---

(1)  EYVL 1993, L 95, s. 29.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 10.1.2020 – Flightright GmbH v. Eurowings GmbH

(Asia C-10/20)

(2020/C 161/30)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Flightright GmbH

Vastaaja: Eurowings GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko korvauksen maksamista koskevaa sääntelyä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklassa tarkoitetussa peruuttamistapauksessa, luettuna yhdessä 7 artiklan kanssa, tulkittava siten, että myös lentomatkustajilla, jotka kuljetetaan uudelleenreititetyllä lennolla lopulliseen määräpaikkaan yli tuntia ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa ja jotka näin saapuvat vaihtoehtoisella kuljetuksella tähän lopulliseen määräpaikkaan aikaisemmin kuin he olisivat sinne saapuneet aikataulunmukaisella (peruutetulla) lennolla, on asetuksen 7 artiklaa vastaavasti sovellettaessa oikeus korvaukseen? |
| --- | --- |

1)

Onko korvauksen maksamista koskevaa sääntelyä asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklassa tarkoitetussa peruuttamistapauksessa, luettuna yhdessä 7 artiklan kanssa, tulkittava siten, että myös lentomatkustajilla, jotka kuljetetaan uudelleenreititetyllä lennolla lopulliseen määräpaikkaan yli tuntia ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa ja jotka näin saapuvat vaihtoehtoisella kuljetuksella tähän lopulliseen määräpaikkaan aikaisemmin kuin he olisivat sinne saapuneet aikataulunmukaisella (peruutetulla) lennolla, on asetuksen 7 artiklaa vastaavasti sovellettaessa oikeus korvaukseen?

| 2) | a) | Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi: Voidaanko lähtökohtaisesti asetuksen N:o 261/2004 7 artiklan 1 kohdan nojalla maksettavaa korvausta sitten alentaa 7 artiklan 2 kohdan nojalla lennon pituuden perusteella, [alkup. s. 2] jos saapumisaika uudelleenreititetyllä lennolla on aikaisempi kuin alun perin varatun lennon aikataulun mukainen saapumisaika? |
| --- | --- | --- |

2)

a)

Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi: Voidaanko lähtökohtaisesti asetuksen N:o 261/2004 7 artiklan 1 kohdan nojalla maksettavaa korvausta sitten alentaa 7 artiklan 2 kohdan nojalla lennon pituuden perusteella, [alkup. s. 2] jos saapumisaika uudelleenreititetyllä lennolla on aikaisempi kuin alun perin varatun lennon aikataulun mukainen saapumisaika?

| b) | Jos kysymykseen 2 a vastataan myöntävästi: Onko mahdollisuus alentaa korvausta poissuljettu, jos uudelleenreititetyn lennon saapumisaika on liian etäällä alun perin varatun lennon aikataulun mukaisesta saapumisajasta, esimerkiksi yli kolme tuntia? |
| --- | --- |

b)

Jos kysymykseen 2 a vastataan myöntävästi: Onko mahdollisuus alentaa korvausta poissuljettu, jos uudelleenreititetyn lennon saapumisaika on liian etäällä alun perin varatun lennon aikataulun mukaisesta saapumisajasta, esimerkiksi yli kolme tuntia?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italia) on esittänyt 14.1.2020 – MC v. U.T.G. – Prefettura di Foggia

(Asia C-17/20)

(2020/C 161/31)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Pääasian asianosaiset

Kantaja: MC

Vastaaja: U.T.G. – Prefettura di Foggia

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko 6.9.2011 annetun asetuksen (Decreto Legislativo) nro 159 91, 92 ja 93 § siltä osin kuin niissä ei säädetä kontradiktorisesta käsittelystä oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä sellaisen henkilön hyväksi, johon viranomainen aikoo kohdistaa mafianvastaisen kieltotoimenpiteen (informativa antimafia interdittiva), yhteensopivia kontradiktorisen periaatteen kanssa, sellaisena kuin se on vahvistettu ja tunnustettu unionin oikeuden periaatteeksi?

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 16.1.2020 – XY v. Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

(Asia C-18/20)

(2020/C 161/32)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Revision-valittaja: XY

Vastapuolena oleva viranomainen: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Tarkoitetaanko kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) (uudelleenlaadittu) (jäljempänä menettelydirektiivi) 40 artiklan 2 ja 3 kohtaan sisältyvällä ilmaisulla ”sellaisia uusia seikkoja tai perusteita on ilmennyt tai – – hakija on esittänyt sellaisia uusia seikkoja tai perusteita” myös sellaisia seikkoja, jotka olivat olemassa jo ennen aikaisemman turvapaikkamenettelyn lainvoimaista päättämistä?
  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: |
| --- | --- |

1)

Tarkoitetaanko kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (1) (uudelleenlaadittu) (jäljempänä menettelydirektiivi) 40 artiklan 2 ja 3 kohtaan sisältyvällä ilmaisulla ”sellaisia uusia seikkoja tai perusteita on ilmennyt tai – – hakija on esittänyt sellaisia uusia seikkoja tai perusteita” myös sellaisia seikkoja, jotka olivat olemassa jo ennen aikaisemman turvapaikkamenettelyn lainvoimaista päättämistä?

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

| 2) | Jos asiassa ilmenee uusia tosiseikkoja tai todisteita, joihin ei ole voitu vedota aikaisemmassa menettelyssä ilman, että tämä johtuisi ulkomaalaisen omasta syystä, onko tällöin riittävää, että turvapaikanhakijalle annetaan mahdollisuus pyytää aikaisemmin lainvoimaisesti päätetyn menettelyn uudelleen aloittamista? |
| --- | --- |

2)

Jos asiassa ilmenee uusia tosiseikkoja tai todisteita, joihin ei ole voitu vedota aikaisemmassa menettelyssä ilman, että tämä johtuisi ulkomaalaisen omasta syystä, onko tällöin riittävää, että turvapaikanhakijalle annetaan mahdollisuus pyytää aikaisemmin lainvoimaisesti päätetyn menettelyn uudelleen aloittamista?

| 3) | Jos turvapaikanhakija on omasta syystään jättänyt esittämättä jo aikaisemmassa turvapaikkamenettelyssä ne seikat, joihin hän nyt vetoaa, onko viranomaisella oikeus kieltäytyä myöhemmän hakemuksen sisällöllisestä tutkimisesta sellaisen kansallisen säännöksen perusteella, jossa vahvistetaan hallintomenettelyssä yleisesti noudatettava periaate, vaikka jäsenvaltio ei erityissäännösten antamatta jättämisen vuoksi ole saattanut ainakaan asianmukaisesti menettelydirektiivin 40 artiklan 2 ja 3 kohdan säännöksiä osaksi kansallista oikeusjärjestystä eikä se tämän vuoksi ole myöskään nimenomaisesti käyttänyt menettelydirektiivin 40 artiklan 4 kohdassa annettua mahdollisuutta säätää poikkeusta myöhemmän hakemuksen sisällöllisestä tutkimisesta? |
| --- | --- |

3)

Jos turvapaikanhakija on omasta syystään jättänyt esittämättä jo aikaisemmassa turvapaikkamenettelyssä ne seikat, joihin hän nyt vetoaa, onko viranomaisella oikeus kieltäytyä myöhemmän hakemuksen sisällöllisestä tutkimisesta sellaisen kansallisen säännöksen perusteella, jossa vahvistetaan hallintomenettelyssä yleisesti noudatettava periaate, vaikka jäsenvaltio ei erityissäännösten antamatta jättämisen vuoksi ole saattanut ainakaan asianmukaisesti menettelydirektiivin 40 artiklan 2 ja 3 kohdan säännöksiä osaksi kansallista oikeusjärjestystä eikä se tämän vuoksi ole myöskään nimenomaisesti käyttänyt menettelydirektiivin 40 artiklan 4 kohdassa annettua mahdollisuutta säätää poikkeusta myöhemmän hakemuksen sisällöllisestä tutkimisesta?

---

(1)  EUVL 2013, L 180, s. 60.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n.o 2 de Madrid (Espanja) on esittänyt 22.1.2020 – RH v. AB Volvo ym.

(Asia C-30/20)

(2020/C 161/33)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Mercantil n.o 2 de Madrid

Pääasian asianosaiset

Kantaja: RH

Vastaajat: AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europe GmbH, Volvo Lastvagnar AB ja Volvo Group España SA

Ennakkoratkaisukysymys

Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) 7 artiklan 2 kohtaa, jossa säädetään, että jos henkilön kotipaikka on jäsenvaltiossa, häntä vastaan voidaan nostaa kanne toisessa jäsenvaltiossa ”sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä vahinko sattui tai saattaa sattua”, tulkittava siten, että siinä ainoastaan määritetään sen jäsenvaltion, jossa kyseinen paikkakunta sijaitsee, tuomioistuinten kansainvälinen toimivalta, ja että kyseisessä jäsenvaltiossa alueellisesti toimivaltaista kansallista tuomioistuinta määritettäessä on siten viitattava kansallisiin menettelysääntöihin, vai onko sitä tulkittava siten, että se on sekamuotoinen säännös, jossa määritetään suoraan sekä kansainvälinen toimivalta että kansallinen alueellinen toimivalta ilman, että on tarpeen viitata kansalliseen lainsäädäntöön?

---

(1)  EUVL 2012, L 351, s. 1.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Alicante (Espanja) on esittänyt 22.1.2020 – Bankia SA v. SI

(Asia C-31/20)

(2020/C 161/34)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Alicante

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Bankia SA

Vastapuoli: SI

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tuomioistuimen tulkinta (jonka mukaan kuluttajan kanssa tehtyyn kiinnelainasopimukseen sisältyvän kuluja koskevan ehdon perusteella perusteettomasti maksettujen määrien palauttaminen ei ole pätemättömyyden toteamisen vaikutus vaan erillinen vaatimus, joka vanhenee), joka mahdollistaa sen, että kuluttaja on lopullisesti sidottu kuluja koskevaan ehtoon niin, ettei hän voi saada niistä palautusta, jos kyseinen vaatimus on vanhentunut, yhdenmukainen direktiivin (1) 6 artiklan 1 kohdassa säädetyn sitomattomuuden periaatteen kanssa? |
| --- | --- |

1)

Onko tuomioistuimen tulkinta (jonka mukaan kuluttajan kanssa tehtyyn kiinnelainasopimukseen sisältyvän kuluja koskevan ehdon perusteella perusteettomasti maksettujen määrien palauttaminen ei ole pätemättömyyden toteamisen vaikutus vaan erillinen vaatimus, joka vanhenee), joka mahdollistaa sen, että kuluttaja on lopullisesti sidottu kuluja koskevaan ehtoon niin, ettei hän voi saada niistä palautusta, jos kyseinen vaatimus on vanhentunut, yhdenmukainen direktiivin (1) 6 artiklan 1 kohdassa säädetyn sitomattomuuden periaatteen kanssa?

| 2) | Onko kohtuuttomaksi todetun ehdon soveltamisen perusteella perusteettomasti maksetun määrän palautusvaatimuksen vanhentumista koskeva oikeudellinen väline yhdenmukainen kyseisen periaatteen kanssa siltä osin, että siitä voi seurata palautusoikeuden menettäminen ehdon pätemättömäksi toteamisesta huolimatta? |
| --- | --- |

2)

Onko kohtuuttomaksi todetun ehdon soveltamisen perusteella perusteettomasti maksetun määrän palautusvaatimuksen vanhentumista koskeva oikeudellinen väline yhdenmukainen kyseisen periaatteen kanssa siltä osin, että siitä voi seurata palautusoikeuden menettäminen ehdon pätemättömäksi toteamisesta huolimatta?

| 3) | Onko siinä tapauksessa, että kysymykseen vastataan myöntävästi, käsitettä ”kohtuullinen vanhentumisaika”, johon unionin tuomioistuin on viitannut, tulkittava yksinomaan kansallisilla kriteereillä, vai onko päinvastoin kohtuullisuuteen sovellettava jonkinlaista vaatimusta, jolla tarjotaan vähimmäistasoinen suoja lainanottajina oleville kuluttajille Euroopan unionin koko alueella eikä puututa sen oikeuden olennaiseen sisältöön, jonka mukaan kohtuuttomaksi todettu ehto ei sido kuluttajia? |
| --- | --- |

3)

Onko siinä tapauksessa, että kysymykseen vastataan myöntävästi, käsitettä ”kohtuullinen vanhentumisaika”, johon unionin tuomioistuin on viitannut, tulkittava yksinomaan kansallisilla kriteereillä, vai onko päinvastoin kohtuullisuuteen sovellettava jonkinlaista vaatimusta, jolla tarjotaan vähimmäistasoinen suoja lainanottajina oleville kuluttajille Euroopan unionin koko alueella eikä puututa sen oikeuden olennaiseen sisältöön, jonka mukaan kohtuuttomaksi todettu ehto ei sido kuluttajia?

| 4) | Voiko siinä tapauksessa, että katsotaan, että vanhentumisajan kohtuullisuuteen on sovellettava vähimmäisedellytyksiä, kohtuullisuus riippua ajankohdasta, jolloin vaatimus on kansallisen lainsäädännön mukaan esitettävä? Onko kohtuullista, että vanhentumisaika alkaa sopimuksen tekopäivästä, vai edellyttääkö päinvastoin kohtuuttomien ehtojen sitomattomuuden periaate edeltä käsin tai samanaikaisesti todettua kuluja koskevan ehdon pätemättömyyttä, jotta lainanottajalla on kohtuullinen määräaika vaatia perusteettomasti maksetun määrän palauttamista? |
| --- | --- |

4)

Voiko siinä tapauksessa, että katsotaan, että vanhentumisajan kohtuullisuuteen on sovellettava vähimmäisedellytyksiä, kohtuullisuus riippua ajankohdasta, jolloin vaatimus on kansallisen lainsäädännön mukaan esitettävä? Onko kohtuullista, että vanhentumisaika alkaa sopimuksen tekopäivästä, vai edellyttääkö päinvastoin kohtuuttomien ehtojen sitomattomuuden periaate edeltä käsin tai samanaikaisesti todettua kuluja koskevan ehdon pätemättömyyttä, jotta lainanottajalla on kohtuullinen määräaika vaatia perusteettomasti maksetun määrän palauttamista?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/26 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/26

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte di appello di Napoli (Italia) on esittänyt 22.1.2020 – TJ v. Balga Srl

(Asia C-32/20)

(2020/C 161/35)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte di appello di Napoli

Pääasian asianosaiset

Valittaja: TJ

Vastapuoli: Balga Srl

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko perusoikeuskirjan 30 artiklaa tulkittava siten, että siinä vahvistetaan perusteettomien joukkovähentämisten tapauksessa oikeus suojaan, jonka on oltava tehokas, vaikuttava, asianmukainen ja varoittava, koska unionin oikeudessa edellytetään tällaisia perusarvojen turvaamiseksi asetettavia seuraamuksia, ja kansallisen säännöksen – tai soveltamiskäytännön – jolla perusteettomiin irtisanomisiin sovellettavat seuraamukset pannaan käytännössä täytäntöön, on oltava yhteensopiva sen kanssa? Ovatko mainitut arviointiperusteet näin ollen sellainen merkityksellinen ulkoinen rajoitus, jota kansalliset tuomioistuimet voivat käyttää tuomioistuinmenettelyssä voidakseen sovittaa direktiivin 98/59/EY (1) täytäntöönpanoa koskevaa lainsäädäntöä tai soveltamiskäytäntöä yhteensopivaksi unionin oikeuden kanssa? |
| --- | --- |

1)

Onko perusoikeuskirjan 30 artiklaa tulkittava siten, että siinä vahvistetaan perusteettomien joukkovähentämisten tapauksessa oikeus suojaan, jonka on oltava tehokas, vaikuttava, asianmukainen ja varoittava, koska unionin oikeudessa edellytetään tällaisia perusarvojen turvaamiseksi asetettavia seuraamuksia, ja kansallisen säännöksen – tai soveltamiskäytännön – jolla perusteettomiin irtisanomisiin sovellettavat seuraamukset pannaan käytännössä täytäntöön, on oltava yhteensopiva sen kanssa? Ovatko mainitut arviointiperusteet näin ollen sellainen merkityksellinen ulkoinen rajoitus, jota kansalliset tuomioistuimet voivat käyttää tuomioistuinmenettelyssä voidakseen sovittaa direktiivin 98/59/EY (1) täytäntöönpanoa koskevaa lainsäädäntöä tai soveltamiskäytäntöä yhteensopivaksi unionin oikeuden kanssa?

| 2) | Onko unionin oikeudessa tarkoitettua perusteettomaan joukkovähentämiseen sovellettavan suojan tasoa määritettäessä perusoikeuskirjan 30 artiklaa tulkittava siten, että otetaan ”asianmukaisesti huomioon” ja siten pidetään merkityksellisenä tarkistetun Euroopan sosiaalisen peruskirjan, johon viitataan perusoikeuskirjan selityksissä, 24 artiklan aineellista merkitystä, sellaisena kuin se ilmenee Euroopan sosiaalisten oikeuksien komitean päätöksissä, ja onko unionin oikeus näin ollen esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle ja soveltamiskäytännölle, jolla suljetaan pois mahdollisuus työsuhteen palauttamiseen, ja rajoitetaan suoja siten pelkästään korvaukseen, jolle on asetettu enimmäismäärä, joka määritetään ensisijaisesti palvelusajan perusteella eikä työntekijän toimeentulonsa menetyksen vuoksi kärsimän vahingon korvaamisen perusteella? |
| --- | --- |

2)

Onko unionin oikeudessa tarkoitettua perusteettomaan joukkovähentämiseen sovellettavan suojan tasoa määritettäessä perusoikeuskirjan 30 artiklaa tulkittava siten, että otetaan ”asianmukaisesti huomioon” ja siten pidetään merkityksellisenä tarkistetun Euroopan sosiaalisen peruskirjan, johon viitataan perusoikeuskirjan selityksissä, 24 artiklan aineellista merkitystä, sellaisena kuin se ilmenee Euroopan sosiaalisten oikeuksien komitean päätöksissä, ja onko unionin oikeus näin ollen esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle ja soveltamiskäytännölle, jolla suljetaan pois mahdollisuus työsuhteen palauttamiseen, ja rajoitetaan suoja siten pelkästään korvaukseen, jolle on asetettu enimmäismäärä, joka määritetään ensisijaisesti palvelusajan perusteella eikä työntekijän toimeentulonsa menetyksen vuoksi kärsimän vahingon korvaamisen perusteella?

| 3) | Onko kansallisen tuomioistuimen, joka arvioi (valintaperusteiden noudattamatta jättämisen vuoksi) perusteettomien joukkovähentämisten yhteydessä sovellettavan suojan tasoa koskevan kansallisen täytäntöönpanosäännöksen tai toimen yhteensopivuutta, otettava näin ollen huomioon Euroopan sosiaalisen peruskirjan sisältö sellaisena kuin se ilmenee [unionin] toimielinten päätöksistä ja katsottava, että työsopimuksen menetyksestä johtuvia taloudellisia seurauksia vastaan tarkoitetun suojan on oltava tyydyttävä ja täysimääräinen tai ainakin lähes täysimääräinen? |
| --- | --- |

3)

Onko kansallisen tuomioistuimen, joka arvioi (valintaperusteiden noudattamatta jättämisen vuoksi) perusteettomien joukkovähentämisten yhteydessä sovellettavan suojan tasoa koskevan kansallisen täytäntöönpanosäännöksen tai toimen yhteensopivuutta, otettava näin ollen huomioon Euroopan sosiaalisen peruskirjan sisältö sellaisena kuin se ilmenee [unionin] toimielinten päätöksistä ja katsottava, että työsopimuksen menetyksestä johtuvia taloudellisia seurauksia vastaan tarkoitetun suojan on oltava tyydyttävä ja täysimääräinen tai ainakin lähes täysimääräinen?

| 4) | Ovatko perusoikeuskirjan 20, 21, 34 ja 47 artikla esteenä sellaiselle jäsenvaltion direktiivin 98/59/EY täytäntöönpanolainsäädännölle tai soveltamiskäytännölle, jonka mukaan samassa [joukkovähentämis]menettelyssä niihin työntekijöihin, joiden työsopimus on tehty 7.3.2015 jälkeen, toisin kuin niihin työntekijöihin, joiden työsopimus on tehty ennen mainittua päivää, sovelletaan järjestelmää, johon ei kuulu oikeutta työsuhteen palauttamiseen eikä muuhun ansiotulon ja sosiaaliturvan menetyksen seurausten korvaamiseen, ja myönnetään yksinomaan ensisijaisesti palvelusajan perusteella laskettava korvaus, jolloin seuraamukset vaihtelevat työsopimuksen tekemispäivän mukaan ja syntyy tilanne, jossa suojan taso perustuu mainittuun työsuhteen kestoon eikä perusteettoman toimeentulon menetyksen tosiasiallisiin seurauksiin? |
| --- | --- |

4)

Ovatko perusoikeuskirjan 20, 21, 34 ja 47 artikla esteenä sellaiselle jäsenvaltion direktiivin 98/59/EY täytäntöönpanolainsäädännölle tai soveltamiskäytännölle, jonka mukaan samassa [joukkovähentämis]menettelyssä niihin työntekijöihin, joiden työsopimus on tehty 7.3.2015 jälkeen, toisin kuin niihin työntekijöihin, joiden työsopimus on tehty ennen mainittua päivää, sovelletaan järjestelmää, johon ei kuulu oikeutta työsuhteen palauttamiseen eikä muuhun ansiotulon ja sosiaaliturvan menetyksen seurausten korvaamiseen, ja myönnetään yksinomaan ensisijaisesti palvelusajan perusteella laskettava korvaus, jolloin seuraamukset vaihtelevat työsopimuksen tekemispäivän mukaan ja syntyy tilanne, jossa suojan taso perustuu mainittuun työsuhteen kestoon eikä perusteettoman toimeentulon menetyksen tosiasiallisiin seurauksiin?

---

(1)  Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annettu neuvoston direktiivi 98/59/EY (EYVL 1998, L 225, s. 16).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/27 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/27

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Ravensburg (Saksa) on esittänyt 23.1.2020 – UK v. Volkswagen Bank GmbH

(Asia C-33/20)

(2020/C 161/36)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Ravensburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: UK

Vastaaja: Volkswagen Bank GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (1) 10 artiklan 2 kohdan l alakohtaa tulkittava siten, että luottosopimuksessa






  a) | luottosopimuksen tekohetkellä sovellettava viivästyskorko on ilmoitettava absoluuttisena lukuna ja että ainakin sovellettava viitekorko (käsiteltävässä asiassa BGB:n 247 §:n mukainen peruskorko), jonka perusteella sovellettava viivästyskorko määräytyy lisäämällä siihen tietty prosenttimäärä (käsiteltävässä asiassa BGB:n 288 §:n 1 momentin toisen virkkeen mukaisesti viisi prosenttiyksikköä), on ilmoitettava absoluuttisena lukuna? |
| --- | --- | --- |

1)

Onko kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (1) 10 artiklan 2 kohdan l alakohtaa tulkittava siten, että luottosopimuksessa

a)

luottosopimuksen tekohetkellä sovellettava viivästyskorko on ilmoitettava absoluuttisena lukuna ja että ainakin sovellettava viitekorko (käsiteltävässä asiassa BGB:n 247 §:n mukainen peruskorko), jonka perusteella sovellettava viivästyskorko määräytyy lisäämällä siihen tietty prosenttimäärä (käsiteltävässä asiassa BGB:n 288 §:n 1 momentin toisen virkkeen mukaisesti viisi prosenttiyksikköä), on ilmoitettava absoluuttisena lukuna?

| b) | viivästyskoron mukauttamista koskeva mekanismi on selitettävä konkreettisesti ja että on ainakin viitattava kansallisiin säännöksiin, joista viivästyskoron mukauttaminen voidaan päätellä (BGB:n 247 § ja 288 §:n 1 momentin toinen virke)? |
| --- | --- |

b)

viivästyskoron mukauttamista koskeva mekanismi on selitettävä konkreettisesti ja että on ainakin viitattava kansallisiin säännöksiin, joista viivästyskoron mukauttaminen voidaan päätellä (BGB:n 247 § ja 288 §:n 1 momentin toinen virke)?

| 2) | Onko direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan 2 kohdan r alakohtaa tulkittava siten, että luottosopimuksessa on mainittava konkreettinen, kuluttajalle ymmärrettävä laskentamenetelmä sen korvauksen määrittämiseksi, joka luotonantajalle on maksettava, jos luotto maksetaan takaisin ennenaikaisesti, jotta kuluttaja voi laskea ainakin likimain sen korvauksen suuruuden, joka hänen on maksettava luoton ennenaikaisesta takaisinmaksusta? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan 2 kohdan r alakohtaa tulkittava siten, että luottosopimuksessa on mainittava konkreettinen, kuluttajalle ymmärrettävä laskentamenetelmä sen korvauksen määrittämiseksi, joka luotonantajalle on maksettava, jos luotto maksetaan takaisin ennenaikaisesti, jotta kuluttaja voi laskea ainakin likimain sen korvauksen suuruuden, joka hänen on maksettava luoton ennenaikaisesta takaisinmaksusta?

| 3) | Onko direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan 2 kohdan s alakohtaa tulkittava siten, että luottosopimuksessa






  a) | on mainittava myös kansallisessa oikeudessa säädetyt luottosopimuksen osapuolten irtisanomisoikeudet, erityisesti myös BGB:n 314 §:n mukainen, määräaikaisiin luottosopimuksiin sovellettava luotonottajan oikeus irtisanoa sopimus painavasta syystä? |
| --- | --- | --- |

3)

Onko direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan 2 kohdan s alakohtaa tulkittava siten, että luottosopimuksessa

a)

on mainittava myös kansallisessa oikeudessa säädetyt luottosopimuksen osapuolten irtisanomisoikeudet, erityisesti myös BGB:n 314 §:n mukainen, määräaikaisiin luottosopimuksiin sovellettava luotonottajan oikeus irtisanoa sopimus painavasta syystä?

| b) | on viitattava luottosopimuksen osapuolten kaikkien irtisanomisoikeuksien yhteydessä irtisanomisoikeutta käytettäessä sovellettavaan määräaikaan ja irtisanomisilmoituksen muotoon? |
| --- | --- |

b)

on viitattava luottosopimuksen osapuolten kaikkien irtisanomisoikeuksien yhteydessä irtisanomisoikeutta käytettäessä sovellettavaan määräaikaan ja irtisanomisilmoituksen muotoon?

---

(1)  EUVL 2008, L 133, s. 66.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/28

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 27.1.2020 – AQ, BO ja CP v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR ja Università degli studi di Perugia

(Asia C-40/20)

(2020/C 161/37)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittajat: AQ, BO ja CP

Vastapuolet: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR ja Università degli studi di Perugia

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun direktiiviin 1999/70/EY (1) (Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta annettu neuvoston direktiivi, jäljempänä direktiivi) sisältyvän puitesopimuksen 5 lauseke, jonka otsikko on ”Väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet”, luetaan yhdessä direktiivin johdanto-osan kuudennen ja seitsemännen perustelukappaleen ja puitesopimuksen 4 lausekkeen (”Syrjimättömyyden periaate”) kanssa ja kun huomioon otetaan myös vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet ja [Euroopan unionin] oikeuden tehokkaan vaikutuksen periaate, onko kyseinen 5 lauseke esteenä kansalliselle lainsäädännölle (tässä tapauksessa lain nro 240/2010 24 §:n 3 momentin a kohdalle ja 22 §:n 9 momentille), jonka mukaan yliopistot voivat ilman määrällisiä rajoituksia tehdä määräaikaisia kolmivuotisia ja kahdella vuodella jatkettavissa olevia tutkijasopimuksia eikä näiden sopimusten tekeminen ja jatkaminen edellytä mitään sellaista objektiivista syytä, joka liittyisi tällaisia sopimuksia tekevän yliopiston tilapäisiin tai poikkeuksellisiin tarpeisiin, ja ainoana rajoituksena useiden määräaikaisten työsuhteiden solmimiselle saman henkilön kanssa on se, että niiden kesto saa olla enintään kaksitoista vuotta mutta keston ei tarvitse olla yhtäjaksoinen? |
| --- | --- |

1)

Kun direktiiviin 1999/70/EY (1) (Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta annettu neuvoston direktiivi, jäljempänä direktiivi) sisältyvän puitesopimuksen 5 lauseke, jonka otsikko on ”Väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet”, luetaan yhdessä direktiivin johdanto-osan kuudennen ja seitsemännen perustelukappaleen ja puitesopimuksen 4 lausekkeen (”Syrjimättömyyden periaate”) kanssa ja kun huomioon otetaan myös vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet ja [Euroopan unionin] oikeuden tehokkaan vaikutuksen periaate, onko kyseinen 5 lauseke esteenä kansalliselle lainsäädännölle (tässä tapauksessa lain nro 240/2010 24 §:n 3 momentin a kohdalle ja 22 §:n 9 momentille), jonka mukaan yliopistot voivat ilman määrällisiä rajoituksia tehdä määräaikaisia kolmivuotisia ja kahdella vuodella jatkettavissa olevia tutkijasopimuksia eikä näiden sopimusten tekeminen ja jatkaminen edellytä mitään sellaista objektiivista syytä, joka liittyisi tällaisia sopimuksia tekevän yliopiston tilapäisiin tai poikkeuksellisiin tarpeisiin, ja ainoana rajoituksena useiden määräaikaisten työsuhteiden solmimiselle saman henkilön kanssa on se, että niiden kesto saa olla enintään kaksitoista vuotta mutta keston ei tarvitse olla yhtäjaksoinen?

| 2) | Kun edellä mainittu puitesopimuksen 5 lauseke luetaan yhdessä direktiivin johdanto-osan kuudennen ja seitsemännen perustelukappaleen ja puitesopimuksen edellä mainitun 4 lausekkeen kanssa ja kun huomioon otetaan myös [Euroopan unionin] oikeuden tehokas vaikutus, onko kyseinen lauseke esteenä kansalliselle lainsäädännölle (tässä tapauksessa lain nro 240/2010 24 §:lle ja 29 §:n 1 momentille), jossa sallitaan, että yliopistot ottavat palvelukseensa yksinomaan määräaikaisia tutkijoita, asettamatta tätä koskevan päätöksen edellytykseksi, että kyse on tilapäisistä ja poikkeuksellisista tarpeista, sillä tällaisten yliopistojen tavanomaiset opetus- ja tutkimustarpeet eivät aseta tälle mitään rajoja vaan määräaikaisia työsopimuksia voidaan potentiaalisesti tehdä perättäin rajattomasti? |
| --- | --- |

2)

Kun edellä mainittu puitesopimuksen 5 lauseke luetaan yhdessä direktiivin johdanto-osan kuudennen ja seitsemännen perustelukappaleen ja puitesopimuksen edellä mainitun 4 lausekkeen kanssa ja kun huomioon otetaan myös [Euroopan unionin] oikeuden tehokas vaikutus, onko kyseinen lauseke esteenä kansalliselle lainsäädännölle (tässä tapauksessa lain nro 240/2010 24 §:lle ja 29 §:n 1 momentille), jossa sallitaan, että yliopistot ottavat palvelukseensa yksinomaan määräaikaisia tutkijoita, asettamatta tätä koskevan päätöksen edellytykseksi, että kyse on tilapäisistä ja poikkeuksellisista tarpeista, sillä tällaisten yliopistojen tavanomaiset opetus- ja tutkimustarpeet eivät aseta tälle mitään rajoja vaan määräaikaisia työsopimuksia voidaan potentiaalisesti tehdä perättäin rajattomasti?

| 3) | Onko saman puitesopimuksen 4 lauseke esteenä asetuksen nro 75/2017 20 §:n 1 momentin (sellaisena kuin se on tulkittuna edellä mainitussa ministerin antamassa soveltamisohjeessa nro 3/2017) kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa kyllä mahdollistetaan julkisten tutkimuslaitosten määräaikaisten tutkijoiden vakinaistaminen – tosin vain jos heille on 31.12.2017 mennessä kertynyt vähintään kolme vuotta palvelusaikaa –, mutta jonka mukaan tämä mahdollisuus ei koske yliopistojen määräaikaisia tutkijoita, mikä johtuu yksinomaan siitä, että asetuksen nro 75/2017 22 §:n 16 momentin mukaan heidän työsuhteensa, joka kylläkin lain nojalla perustuu työsopimukseen, kuuluu ”julkisoikeudellisen säännöstön” alaisuuteen, vaikka lain nro 240/2010 22 §:n 9 momentin mukaan tutkimuslaitosten ja yliopistojen tutkijoita koskee sama sääntö enimmäiskestosta, joka kyseisen lain 24 §:ssä tarkoitettujen sopimusten tai kyseisessä 22 §:ssä tarkoitettujen tutkimusapurahojen muodossa toteutetuilla yliopistojen ja tutkimuslaitosten määräaikaisilla palvelussuhteilla saa olla? |
| --- | --- |

3)

Onko saman puitesopimuksen 4 lauseke esteenä asetuksen nro 75/2017 20 §:n 1 momentin (sellaisena kuin se on tulkittuna edellä mainitussa ministerin antamassa soveltamisohjeessa nro 3/2017) kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa kyllä mahdollistetaan julkisten tutkimuslaitosten määräaikaisten tutkijoiden vakinaistaminen – tosin vain jos heille on 31.12.2017 mennessä kertynyt vähintään kolme vuotta palvelusaikaa –, mutta jonka mukaan tämä mahdollisuus ei koske yliopistojen määräaikaisia tutkijoita, mikä johtuu yksinomaan siitä, että asetuksen nro 75/2017 22 §:n 16 momentin mukaan heidän työsuhteensa, joka kylläkin lain nojalla perustuu työsopimukseen, kuuluu ”julkisoikeudellisen säännöstön” alaisuuteen, vaikka lain nro 240/2010 22 §:n 9 momentin mukaan tutkimuslaitosten ja yliopistojen tutkijoita koskee sama sääntö enimmäiskestosta, joka kyseisen lain 24 §:ssä tarkoitettujen sopimusten tai kyseisessä 22 §:ssä tarkoitettujen tutkimusapurahojen muodossa toteutetuilla yliopistojen ja tutkimuslaitosten määräaikaisilla palvelussuhteilla saa olla?

| 4) | Ovatko vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet ja Euroopan unionin oikeuden tehokkaan vaikutuksen periaate edellä mainitun puitesopimuksen osalta sekä puitesopimuksen 4 lausekkeeseen sisältyvä syrjimättömyysperiaate esteenä kansalliselle lainsäädännölle (lain nro 240/2010 24 §:n 3 momentin a kohta ja asetuksen nro 81/2015 29 §:n 2 momentin d kohta ja 4 momentti), jossa – siitä huolimatta, että on olemassa kaikkiin julkisen ja yksityisen sektorin työntekijöihin sovellettava säännöstö, josta on viimeksi säädetty kyseisessä asetuksessa nro 81/2015 ja jossa vahvistetaan (vuodesta 2018 lukien) määräaikaisen työsuhteen enimmäiskestoksi 24 kuukautta (työsuhteen jatkamiset ja uusimiset mukaan lukien) ja asetetaan tämän tyyppisten työsuhteiden käytön edellytykseksi julkishallinnon työntekijöiden osalta, että on olemassa ”tilapäisiä ja poikkeuksellisia tarpeita” – sallitaan, että yliopistot ottavat palvelukseensa tutkijoita kolmivuotisella määräaikaisella työsopimuksella, jota voidaan jatkaa kahdella vuodella, jos arvio kolmivuotiskautena harjoitetusta tutkimus- ja opetustoiminnasta on positiivinen, mutta jossa ei aseteta ensimmäisen työsopimuksen tekemisen eikä työsopimuksen jatkamisen edellytykseksi sitä, että yliopistolla on tällaisia tilapäisiä tai poikkeuksellisia tarpeita, vaan sallitaan, että yliopisto tekee viisivuotiskauden päättyessä saman henkilön tai muiden henkilöiden kanssa vielä toisen saman tyyppisen määräaikaisen työsopimuksen täyttääkseen samat opetus- ja tutkimustarpeet, jotka liittyivät aikaisempaan työsopimukseen? |
| --- | --- |

4)

Ovatko vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet ja Euroopan unionin oikeuden tehokkaan vaikutuksen periaate edellä mainitun puitesopimuksen osalta sekä puitesopimuksen 4 lausekkeeseen sisältyvä syrjimättömyysperiaate esteenä kansalliselle lainsäädännölle (lain nro 240/2010 24 §:n 3 momentin a kohta ja asetuksen nro 81/2015 29 §:n 2 momentin d kohta ja 4 momentti), jossa – siitä huolimatta, että on olemassa kaikkiin julkisen ja yksityisen sektorin työntekijöihin sovellettava säännöstö, josta on viimeksi säädetty kyseisessä asetuksessa nro 81/2015 ja jossa vahvistetaan (vuodesta 2018 lukien) määräaikaisen työsuhteen enimmäiskestoksi 24 kuukautta (työsuhteen jatkamiset ja uusimiset mukaan lukien) ja asetetaan tämän tyyppisten työsuhteiden käytön edellytykseksi julkishallinnon työntekijöiden osalta, että on olemassa ”tilapäisiä ja poikkeuksellisia tarpeita” – sallitaan, että yliopistot ottavat palvelukseensa tutkijoita kolmivuotisella määräaikaisella työsopimuksella, jota voidaan jatkaa kahdella vuodella, jos arvio kolmivuotiskautena harjoitetusta tutkimus- ja opetustoiminnasta on positiivinen, mutta jossa ei aseteta ensimmäisen työsopimuksen tekemisen eikä työsopimuksen jatkamisen edellytykseksi sitä, että yliopistolla on tällaisia tilapäisiä tai poikkeuksellisia tarpeita, vaan sallitaan, että yliopisto tekee viisivuotiskauden päättyessä saman henkilön tai muiden henkilöiden kanssa vielä toisen saman tyyppisen määräaikaisen työsopimuksen täyttääkseen samat opetus- ja tutkimustarpeet, jotka liittyivät aikaisempaan työsopimukseen?

| 5) | Onko puitesopimuksen 5 lauseke, kun huomioon otetaan myös tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet ja edellä mainittu 4 lauseke, esteenä sille, että kansallisessa lainsäädännössä (asetuksen nro 81/2015 29 §:n 2 momentin d kohta ja 4 momentti ja asetuksen nro 165/2001 36 §:n 2 ja 5 momentti) estetään se, että yliopistojen tutkijat, jotka on otettu palvelukseen (lain nro 240/2010 edellä mainitun 24 §:n 3 momentin a kohdassa tarkoitetulla) kolmivuotisella määräaikaisella työsopimuksella, jota voidaan jatkaa kahdella vuodella, voitaisiin tämän jälkeen ottaa toistaiseksi voimassa olevaan työsuhteeseen, sillä Italian oikeusjärjestykseen ei sisälly muita toimenpiteitä, joilla voitaisiin estää yliopistoja käyttämästä väärin perättäisiä määräaikaisia työsuhteita ja määrätä seuraamus tästä väärinkäytöstä? |
| --- | --- |

5)

Onko puitesopimuksen 5 lauseke, kun huomioon otetaan myös tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet ja edellä mainittu 4 lauseke, esteenä sille, että kansallisessa lainsäädännössä (asetuksen nro 81/2015 29 §:n 2 momentin d kohta ja 4 momentti ja asetuksen nro 165/2001 36 §:n 2 ja 5 momentti) estetään se, että yliopistojen tutkijat, jotka on otettu palvelukseen (lain nro 240/2010 edellä mainitun 24 §:n 3 momentin a kohdassa tarkoitetulla) kolmivuotisella määräaikaisella työsopimuksella, jota voidaan jatkaa kahdella vuodella, voitaisiin tämän jälkeen ottaa toistaiseksi voimassa olevaan työsuhteeseen, sillä Italian oikeusjärjestykseen ei sisälly muita toimenpiteitä, joilla voitaisiin estää yliopistoja käyttämästä väärin perättäisiä määräaikaisia työsuhteita ja määrätä seuraamus tästä väärinkäytöstä?

---

(1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL 1999, L 175, s. 43).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/29

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 27.1.2020 – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) v. PC ja RE

(Asia C-44/20)

(2020/C 161/38)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di Stato

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)

Vastapuolet: PC ja RE

Ennakkoratkaisukysymykset

| a) | Onko 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (1) liitteenä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseke ymmärrettävä siten, että se velvoittaa ottamaan huomioon määräaikaisen työntekijän viraston palveluksessa sellaisissa tehtävissä suorittaman palvelusajan, jotka vastaavat vakinaisen virkamiehen kyseisessä virka-asemassa tämän saman viraston palveluksessa suorittamia tehtäviä, ensin mainitun työntekijän virkaikää määritettäessä siinäkin tapauksessa, että tämän työntekijän vakinaistaminen on tapahtunut julkisen kilpailumenettelyn perusteella, ja huolimatta kilpailumenettelyn erityispiirteistä, joiden vuoksi kyse on täysin uudesta palvelussuhteesta [eli] sellaisen uuden palvelussuhteen syntymisestä edellisen katkettua kilpailumenettelyyn osallistuneen suostumuksella, jossa tehtävä täytetään viranomaisen päätöksellä ja johon liittyy erityisiä velvoitteita ja jolle on ominaista erityinen vakaus? |
| --- | --- |

a)

Onko 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (1) liitteenä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseke ymmärrettävä siten, että se velvoittaa ottamaan huomioon määräaikaisen työntekijän viraston palveluksessa sellaisissa tehtävissä suorittaman palvelusajan, jotka vastaavat vakinaisen virkamiehen kyseisessä virka-asemassa tämän saman viraston palveluksessa suorittamia tehtäviä, ensin mainitun työntekijän virkaikää määritettäessä siinäkin tapauksessa, että tämän työntekijän vakinaistaminen on tapahtunut julkisen kilpailumenettelyn perusteella, ja huolimatta kilpailumenettelyn erityispiirteistä, joiden vuoksi kyse on täysin uudesta palvelussuhteesta [eli] sellaisen uuden palvelussuhteen syntymisestä edellisen katkettua kilpailumenettelyyn osallistuneen suostumuksella, jossa tehtävä täytetään viranomaisen päätöksellä ja johon liittyy erityisiä velvoitteita ja jolle on ominaista erityinen vakaus?

| b) | Jos edellä a kohdassa muotoiltuun kysymykseen vastataan myöntävästi: onko aiemmin kertynyt palvelusaika tunnustettava kokonaisuudessaan vai onko olemassa asiallisia syitä, joiden vuoksi tunnustamiskriteerit ovat edellä mainittujen erityispiirteiden vuoksi erilaiset, kun kyse on tällaisesta täysimääräisestä tunnustamisesta? |
| --- | --- |

b)

Jos edellä a kohdassa muotoiltuun kysymykseen vastataan myöntävästi: onko aiemmin kertynyt palvelusaika tunnustettava kokonaisuudessaan vai onko olemassa asiallisia syitä, joiden vuoksi tunnustamiskriteerit ovat edellä mainittujen erityispiirteiden vuoksi erilaiset, kun kyse on tällaisesta täysimääräisestä tunnustamisesta?

| c) | Jos edellä b kohdassa muotoiltuun kysymykseen vastataan kieltävästi: minkä kriteerien mukaisesti on laskettava huomioon otettava palvelusaika, jotta tätä ei katsottaisi syrjiväksi? |
| --- | --- |

c)

Jos edellä b kohdassa muotoiltuun kysymykseen vastataan kieltävästi: minkä kriteerien mukaisesti on laskettava huomioon otettava palvelusaika, jotta tätä ei katsottaisi syrjiväksi?

---

(1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL 1999, L 175, s. 43).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/30

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 28.1.2020 – F. v. Stadt Karlsruhe

(Asia C-47/20)

(2020/C 161/39)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: F.

Vastapuoli: Stadt Karlsruhe

Ennakkoratkaisukysymys

Estetäänkö direktiivin 2006/126/EY (1) 2 artiklan 1 kohdassa ja 11 artiklan 4 kohdan toisessa kohdassa jäsenvaltiota, jonka alueella toisessa jäsenvaltiossa myönnetyn A- ja B-luokan ajoneuvoja koskevan EU-ajokortin haltijalta on rattijuopumuksen takia poistettu oikeus kuljettaa ensin mainitussa jäsenvaltiossa tällä ajokortilla moottoriajoneuvoa, epäämästä sellaisen kyseiseen luokkaan kuuluvan ajokortin tunnustamista, jonka toinen jäsenvaltio on myöntänyt kyseessä olevalle henkilölle ajokortin pois ottamisen jälkeen uusimalla se direktiivin 2006/126/EY 7 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti?

---

(1)  Ajokorteista 20.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/126/EY (EUVL 2006, L 403, s. 18).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/31

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 3.2.2020 – Hengstenberg GmbH & Co. KG v. Spreewaldverein e.V.

(Asia C-53/20)

(2020/C 161/40)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Hengstenberg GmbH & Co. KG

Vastapuoli: Spreewaldverein e.V.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voiko mikä tahansa luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön kohdistuva tosiasiallinen tai mahdollinen taloudellinen vaikutus, joka ei ole täysin epätodennäköinen, riittää muuta kuin vähäistä tuote-eritelmän muutosta koskevassa menettelyssä perusteeksi katsoa, että kyse on maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa sekä 49 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta oikeutetusta edusta, joka on edellytyksenä hakemusta koskevan vastaväitteen esittämiselle tai muutoksen hakemiselle hakemuksen johdosta tehtyyn myönteiseen päätökseen? |
| --- | --- |

1)

Voiko mikä tahansa luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön kohdistuva tosiasiallinen tai mahdollinen taloudellinen vaikutus, joka ei ole täysin epätodennäköinen, riittää muuta kuin vähäistä tuote-eritelmän muutosta koskevassa menettelyssä perusteeksi katsoa, että kyse on maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa sekä 49 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta oikeutetusta edusta, joka on edellytyksenä hakemusta koskevan vastaväitteen esittämiselle tai muutoksen hakemiselle hakemuksen johdosta tehtyyn myönteiseen päätökseen?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
  Onko muuta kuin vähäistä tuote-eritelmän muutosta koskevassa menettelyssä kyse asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa sekä 49 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä kohdassa ja 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta (vain) niiden talouden toimijoiden oikeutetusta edusta, jotka valmistavat vastaavia tuotteita tai elintarvikkeita kuin ne toimijat, joiden hyväksi suojattu maantieteellinen merkintä on rekisteröity? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

Onko muuta kuin vähäistä tuote-eritelmän muutosta koskevassa menettelyssä kyse asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa sekä 49 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä kohdassa ja 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta (vain) niiden talouden toimijoiden oikeutetusta edusta, jotka valmistavat vastaavia tuotteita tai elintarvikkeita kuin ne toimijat, joiden hyväksi suojattu maantieteellinen merkintä on rekisteröity?

| 3) | Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:






  a) | Onko asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua oikeutettua etua koskevien edellytysten suhteen erotettava toisistaan tilanteet, joissa on kyse yhtäältä mainitun asetuksen 49–52 artiklan mukaisesta rekisteröintimenettelystä ja toisaalta sen 53 artiklan mukaisesta tuote-eritelmän muutosta koskevasta menettelystä, ja |
| --- | --- | --- |

3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

a)

Onko asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua oikeutettua etua koskevien edellytysten suhteen erotettava toisistaan tilanteet, joissa on kyse yhtäältä mainitun asetuksen 49–52 artiklan mukaisesta rekisteröintimenettelystä ja toisaalta sen 53 artiklan mukaisesta tuote-eritelmän muutosta koskevasta menettelystä, ja

| b) | onko sen johdosta muuta kuin vähäistä tuote-eritelmän muutosta koskevassa menettelyssä kyse asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa sekä 49 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä kohdassa ja 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta vain niiden tuottajien oikeutetusta edusta, jotka tuottavat kyseisellä maantieteellisellä alueella tuote-eritelmää vastaavia tuotteita tai joilla on konkreettinen aikomus tällaisen tuotannon aloittamiseen, joten oikeutettuun etuun vetoaminen on alueen ulkopuolisten toimijoiden osalta jo lähtökohtaisesti poissuljettu? |
| --- | --- |

b)

onko sen johdosta muuta kuin vähäistä tuote-eritelmän muutosta koskevassa menettelyssä kyse asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa sekä 49 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä kohdassa ja 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta vain niiden tuottajien oikeutetusta edusta, jotka tuottavat kyseisellä maantieteellisellä alueella tuote-eritelmää vastaavia tuotteita tai joilla on konkreettinen aikomus tällaisen tuotannon aloittamiseen, joten oikeutettuun etuun vetoaminen on alueen ulkopuolisten toimijoiden osalta jo lähtökohtaisesti poissuljettu?

---

(1)  Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1151/2012 (EUVL 2012, L 343, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/31

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administratīvā apgabaltiesa (Latvia) on esittänyt 5.2.2020 – VAS ”Latvijas Dzelzceļš” v. Valsts dzelzceļa administrācija

(Asia C-60/20)

(2020/C 161/41)

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administratīvā apgabaltiesa

Pääasian asianosaiset

Kantaja: VAS ”Latvijas Dzelzceļš”

Vastaaja: Valsts dzelzceļa administrācija

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko direktiivin 2012/34 (1) 13 artiklan 2 ja 6 kohtaa (asetuksen 2017/2177 (2) 15 artiklan 5 ja 6 kohtaa) soveltaa siten, että sääntelyelin voi määrätä infrastruktuurin omistajalle, joka ei ole palvelupaikan ylläpitäjä, velvoitteen taata palvelujen käyttöoikeus? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko direktiivin 2012/34 (1) 13 artiklan 2 ja 6 kohtaa (asetuksen 2017/2177 (2) 15 artiklan 5 ja 6 kohtaa) soveltaa siten, että sääntelyelin voi määrätä infrastruktuurin omistajalle, joka ei ole palvelupaikan ylläpitäjä, velvoitteen taata palvelujen käyttöoikeus?

| 2) | Onko direktiivin 2012/34 13 artiklan 6 artiklaa (asetuksen 2017/2177 15 artiklan 5 ja 6 kohtaa) tulkittava siten, että siinä sallitaan rakennuksen omistajan lopettavan vuokrasuhteen ja aloittavan palvelupaikan muuntamisprosessin? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2012/34 13 artiklan 6 artiklaa (asetuksen 2017/2177 15 artiklan 5 ja 6 kohtaa) tulkittava siten, että siinä sallitaan rakennuksen omistajan lopettavan vuokrasuhteen ja aloittavan palvelupaikan muuntamisprosessin?

| 3) | Onko direktiivin 2012/34 13 artiklan 6 artiklaa (asetuksen 2017/2177 15 artiklan 5 ja 6 kohtaa) tulkittava siten, että siinä velvoitetaan sääntelyelin tutkimaan yksinomaan se, onko palvelupaikan ylläpitäjä (tässä tapauksessa palvelupaikan omistaja) tosiasiallisesti päättänyt sen muuntamisesta? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 2012/34 13 artiklan 6 artiklaa (asetuksen 2017/2177 15 artiklan 5 ja 6 kohtaa) tulkittava siten, että siinä velvoitetaan sääntelyelin tutkimaan yksinomaan se, onko palvelupaikan ylläpitäjä (tässä tapauksessa palvelupaikan omistaja) tosiasiallisesti päättänyt sen muuntamisesta?

---

(1)  Yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta 21.11.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/34/EU (EUVL 2012, L 343, s. 32).

(2)  Palvelupaikkojen ja rautatieliikenteeseen liittyvien palvelujen käyttöoikeudesta 22.11.2017 annettu Euroopan komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/2177 (EUVL 2017, L 307, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/32 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/32

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 10.2.2020 – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) v. M.

(Asia C-67/20)

(2020/C 161/42)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour du travail de Liège

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

Vastapuoli: M.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko turvapaikanhakijan, jota on kehotettu pyytämään kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa käsittelyä toisessa jäsenvaltiossa, käytettävissä oleva kansallisessa lainsäädännössä säädetty oikeussuojakeino, jolla ei ole lykkäävää vaikutusta ja jolla voi olla lykkäävä vaikutus vain siinä tapauksessa, että välittömästi uhkaavan siirron vuoksi kyseessä on vapaudenmenetys, Dublin III -asetuksen (1) 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino? |
| --- | --- |

1)

Onko turvapaikanhakijan, jota on kehotettu pyytämään kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa käsittelyä toisessa jäsenvaltiossa, käytettävissä oleva kansallisessa lainsäädännössä säädetty oikeussuojakeino, jolla ei ole lykkäävää vaikutusta ja jolla voi olla lykkäävä vaikutus vain siinä tapauksessa, että välittömästi uhkaavan siirron vuoksi kyseessä on vapaudenmenetys, Dublin III -asetuksen (1) 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino?

| 2) | Onko Dublin III -asetuksen 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino ymmärrettävä siten, että sillä estetään ainoastaan siirtopäätöstä koskevan muutoksenhaun käsittelyn ajaksi määrätyn siirtotoimenpiteen pakkotäytäntöönpano, vai kielletäänkö sillä kaikki maastapoistamista valmistelevat toimenpiteet, kuten siirtäminen sellaisten turvapaikanhakijoiden, joita on pyydetty käsittelemään turvapaikkahakemuksensa jossakin toisessa Euroopan maassa, paluumatkan järjestävään keskukseen? |
| --- | --- |

2)

Onko Dublin III -asetuksen 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino ymmärrettävä siten, että sillä estetään ainoastaan siirtopäätöstä koskevan muutoksenhaun käsittelyn ajaksi määrätyn siirtotoimenpiteen pakkotäytäntöönpano, vai kielletäänkö sillä kaikki maastapoistamista valmistelevat toimenpiteet, kuten siirtäminen sellaisten turvapaikanhakijoiden, joita on pyydetty käsittelemään turvapaikkahakemuksensa jossakin toisessa Euroopan maassa, paluumatkan järjestävään keskukseen?

---

(1)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/33

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 10.2.2020 – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) v. C.

(Asia C-68/20)

(2020/C 161/43)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour du travail de Liège

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

Vastapuoli: C.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko turvapaikanhakijan, jota on kehotettu pyytämään kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa käsittelyä toisessa jäsenvaltiossa, käytettävissä oleva kansallisessa lainsäädännössä säädetty oikeussuojakeino, jolla ei ole lykkäävää vaikutusta ja jolla voi olla lykkäävä vaikutus vain siinä tapauksessa, että välittömästi uhkaavan siirron vuoksi kyseessä on vapaudenmenetys, Dublin III -asetuksen (1) 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino? |
| --- | --- |

1)

Onko turvapaikanhakijan, jota on kehotettu pyytämään kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa käsittelyä toisessa jäsenvaltiossa, käytettävissä oleva kansallisessa lainsäädännössä säädetty oikeussuojakeino, jolla ei ole lykkäävää vaikutusta ja jolla voi olla lykkäävä vaikutus vain siinä tapauksessa, että välittömästi uhkaavan siirron vuoksi kyseessä on vapaudenmenetys, Dublin III -asetuksen (1) 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino?

| 2) | Onko Dublin III -asetuksen 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino ymmärrettävä siten, että sillä estetään ainoastaan siirtopäätöstä koskevan muutoksenhaun käsittelyn ajaksi määrätyn siirtotoimenpiteen pakkotäytäntöönpano, vai kielletäänkö sillä kaikki maastapoistamista valmistelevat toimenpiteet, kuten siirtäminen sellaisten turvapaikanhakijoiden, joita on pyydetty käsittelemään turvapaikkahakemuksensa jossakin toisessa Euroopan maassa, paluumatkan järjestävään keskukseen? |
| --- | --- |

2)

Onko Dublin III -asetuksen 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino ymmärrettävä siten, että sillä estetään ainoastaan siirtopäätöstä koskevan muutoksenhaun käsittelyn ajaksi määrätyn siirtotoimenpiteen pakkotäytäntöönpano, vai kielletäänkö sillä kaikki maastapoistamista valmistelevat toimenpiteet, kuten siirtäminen sellaisten turvapaikanhakijoiden, joita on pyydetty käsittelemään turvapaikkahakemuksensa jossakin toisessa Euroopan maassa, paluumatkan järjestävään keskukseen?

---

(1)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/33

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 10.2.2020 – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) v. C.

(Asia C-69/20)

(2020/C 161/44)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour du travail de Liège

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

Vastapuoli: C.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko turvapaikanhakijan, jota on kehotettu pyytämään kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa käsittelyä toisessa jäsenvaltiossa, käytettävissä oleva kansallisessa lainsäädännössä säädetty oikeussuojakeino, jolla ei ole lykkäävää vaikutusta ja jolla voi olla lykkäävä vaikutus vain siinä tapauksessa, että välittömästi uhkaavan siirron vuoksi kyseessä on vapaudenmenetys, Dublin III -asetuksen (1) 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino? |
| --- | --- |

1)

Onko turvapaikanhakijan, jota on kehotettu pyytämään kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa käsittelyä toisessa jäsenvaltiossa, käytettävissä oleva kansallisessa lainsäädännössä säädetty oikeussuojakeino, jolla ei ole lykkäävää vaikutusta ja jolla voi olla lykkäävä vaikutus vain siinä tapauksessa, että välittömästi uhkaavan siirron vuoksi kyseessä on vapaudenmenetys, Dublin III -asetuksen (1) 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino?

| 2) | Onko Dublin III -asetuksen 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino ymmärrettävä siten, että sillä estetään ainoastaan siirtopäätöstä koskevan muutoksenhaun käsittelyn ajaksi määrätyn siirtotoimenpiteen pakkotäytäntöönpano, vai kielletäänkö sillä kaikki maastapoistamista valmistelevat toimenpiteet, kuten siirtäminen sellaisten turvapaikanhakijoiden, joita on pyydetty käsittelemään turvapaikkahakemuksensa jossakin toisessa Euroopan maassa, paluumatkan järjestävään keskukseen? |
| --- | --- |

2)

Onko Dublin III -asetuksen 27 artiklassa tarkoitettu tehokas oikeussuojakeino ymmärrettävä siten, että sillä estetään ainoastaan siirtopäätöstä koskevan muutoksenhaun käsittelyn ajaksi määrätyn siirtotoimenpiteen pakkotäytäntöönpano, vai kielletäänkö sillä kaikki maastapoistamista valmistelevat toimenpiteet, kuten siirtäminen sellaisten turvapaikanhakijoiden, joita on pyydetty käsittelemään turvapaikkahakemuksensa jossakin toisessa Euroopan maassa, paluumatkan järjestävään keskukseen?

---

(1)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/34 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/34

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 12.2.2020 – ”Balev Bio” EOOD v. Agentsia ”Mitnitsi”, Teritorialna Direktsia Severna Morska

(Asia C-76/20)

(2020/C 161/45)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Varna

Pääasian asianosaiset

Valittaja:”Balev Bio” EOOD

Vastapuoli: Agentsia ”Mitnitsi”, Teritorialna Direktsia Severna Morska

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 6.10.2015 annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2015/1754 (1) säädetyn yhdistetyn nimikkeistön 3 yleisen tulkintasäännön a alakohtaa tulkittava siten, että luokiteltaessa pääasian kohteena olevien kaltaisia tuotteita, jotka koostuvat eri aineista, nimike, johon paljoudeltaan (tilavuudeltaan) pääasiallinen aine kuuluu, on aina ”tavaran kuvaukseltaan yksityiskohtaisin nimike”, vai onko tämä tulkinta mahdollinen vain silloin, jos itse nimikkeessä määrätään paljous (tilavuus) perusteeksi, jolla kuvataan tavara yksityiskohtaisimmin ja kuvaillaan sitä selkeämmin ja täydellisemmin? |
| --- | --- |

1)

Onko tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 6.10.2015 annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2015/1754 (1) säädetyn yhdistetyn nimikkeistön 3 yleisen tulkintasäännön a alakohtaa tulkittava siten, että luokiteltaessa pääasian kohteena olevien kaltaisia tuotteita, jotka koostuvat eri aineista, nimike, johon paljoudeltaan (tilavuudeltaan) pääasiallinen aine kuuluu, on aina ”tavaran kuvaukseltaan yksityiskohtaisin nimike”, vai onko tämä tulkinta mahdollinen vain silloin, jos itse nimikkeessä määrätään paljous (tilavuus) perusteeksi, jolla kuvataan tavara yksityiskohtaisimmin ja kuvaillaan sitä selkeämmin ja täydellisemmin?

| 2) | Ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella ja [harmonoidun järjestelmän] nimikkeitä 4410 ja 4419 koskevien selitysten yhteydessä: Onko täytäntöönpanoasetusta (EU) 2015/1754 tulkittava siten, että nimike 4419 ei käsitä mitään lastulevystä (kuidut) valmistettuja tuotteita, joissa sideaineen (lämpökovettuva hartsi) osuus ylittää 15 prosenttia levyn painosta? |
| --- | --- |

2)

Ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella ja [harmonoidun järjestelmän] nimikkeitä 4410 ja 4419 koskevien selitysten yhteydessä: Onko täytäntöönpanoasetusta (EU) 2015/1754 tulkittava siten, että nimike 4419 ei käsitä mitään lastulevystä (kuidut) valmistettuja tuotteita, joissa sideaineen (lämpökovettuva hartsi) osuus ylittää 15 prosenttia levyn painosta?

| 3) | Onko täytäntöönpanoasetusta (EU) 2015/1754 tulkittava siten, että pääasian kohteena olevan kaltaiset tavarat eli mukit, jotka valmistetaan yhdistelmäaineesta, josta kasviperäisen lignoselluloosakuidun osuus on 72,33 prosenttia ja sideaineiden (melamiinihartsi) 25,2 prosenttia, on luokiteltava liitteen I alanimikkeeseen 3924 10 00? |
| --- | --- |

3)

Onko täytäntöönpanoasetusta (EU) 2015/1754 tulkittava siten, että pääasian kohteena olevan kaltaiset tavarat eli mukit, jotka valmistetaan yhdistelmäaineesta, josta kasviperäisen lignoselluloosakuidun osuus on 72,33 prosenttia ja sideaineiden (melamiinihartsi) 25,2 prosenttia, on luokiteltava liitteen I alanimikkeeseen 3924 10 00?

---

(1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 6.10.2015 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1754 (EUVL 2015, L 285, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/35 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/35

---

Valitus, jonka Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou ja Charalampos Andralis ovat tehneet 14.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-547/19, Sarantos ym. v. parlamentti, neuvosto ja komissio, 11.12.2019 antamasta määräyksestä

(Asia C-84/20 P)

(2020/C 161/46)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Valittajat: Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou ja Charalampos Andralis (edustaja: C. Papasotiriou, dikigóros)

Muut osapuolet: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

| — | ratkaisee heidän 31.7.2019 nostamansa kanteen palauttamatta valituksenalaista määräystä unionin yleiseen tuomioistuimeen |
| --- | --- |

—

ratkaisee heidän 31.7.2019 nostamansa kanteen palauttamatta valituksenalaista määräystä unionin yleiseen tuomioistuimeen

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen yhdeksännen jaoston 11.12.2019 edellä mainitusta kanteesta antaman määräyksen, jonka asianumero on T-547/19, ja hyväksyy kanteen kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen yhdeksännen jaoston 11.12.2019 edellä mainitusta kanteesta antaman määräyksen, jonka asianumero on T-547/19, ja hyväksyy kanteen kokonaisuudessaan

| — | kumoaa 20.6.2019 annetun asetuksen (EU) 2019/1157 (1) |
| --- | --- |

—

kumoaa 20.6.2019 annetun asetuksen (EU) 2019/1157 (1)

| — | velvoittaa muut osapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa muut osapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksensa tueksi valittajat vetoavat kahteen valitusperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen valitusperuste
  , jossa vedotaan siihen, että kun valituksenalaisessa määräyksessä jätetään kantajien kanne tutkimatta ja todetaan erityisesti, että ”– – riidanalainen asetus ei vaikuta kantajiin, jotka ovat luonnollisia henkilöitä, näille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella he erottuvat kaikista muista, vaan heidän sellaisten vakaumustensa takia, joita tosiasiallisesti tai mahdollisesti tunnustaa rajoittamaton määrä henkilöitä. Niinpä riidanalainen asetus ei koske kantajia erikseen SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla”, siinä sovelletaan virheellisesti SEUT 263 artiklan neljättä kohtaa, Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklaa, suhteellisuusperiaatetta, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2000/C 364/01) johdanto-osaa sekä 47 artiklaa ja 52 artiklan 1 kohtaa, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklaa (yksinään ja yhdessä suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 2) määrätyn kanssa) sekä asiaa koskevaa oikeuskäytäntöä. Asia on näin, koska valituksessaan valittajat väittävät, että riidanalaisella asetuksella loukataan heidän ihmisoikeuksiaan ja niiden joukossa myös Euroopan unionin perusoikeuskirjassa määrättyjä perusoikeuksia (ihmisarvo, uskonnollinen vakaumus, uskonnonvapaudesta johtuva oikeus vastustaa kyseessä olevan henkilökortin hankkimista, yksityiselämä ja vapaus, henkilötiedot, oikeus siihen, että kaikki näiden tietojen käsittely edellyttää nimenomaista suostumusta siihen), joten asetus koskee heitä suoraan ja erikseen ja näillä on
  loukattujen oikeuksien eli perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien luonteenkin vuoksi
  oikeus nostaa SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettu kumoamiskanne unionin yleisessä tuomioistuimessa, joka on unionin tuomioistuimista se, joka on suoraan velvollinen tutkimaan, onko kyseessä oleva asetus pätemätön tilanteessa, jossa perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia on loukattu. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen valitusperuste
  , jossa vedotaan siihen, että kun valituksenalaisessa määräyksessä jätetään kantajien kanne tutkimatta ja todetaan erityisesti, että ”– – riidanalainen asetus ei vaikuta kantajiin, jotka ovat luonnollisia henkilöitä, näille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella he erottuvat kaikista muista, vaan heidän sellaisten vakaumustensa takia, joita tosiasiallisesti tai mahdollisesti tunnustaa rajoittamaton määrä henkilöitä. Niinpä riidanalainen asetus ei koske kantajia erikseen SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla”, siinä sovelletaan virheellisesti SEUT 263 artiklan neljättä kohtaa, Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklaa, suhteellisuusperiaatetta, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2000/C 364/01) johdanto-osaa sekä 47 artiklaa ja 52 artiklan 1 kohtaa, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklaa (yksinään ja yhdessä suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 2) määrätyn kanssa) sekä asiaa koskevaa oikeuskäytäntöä. Asia on näin, koska valituksessaan valittajat väittävät, että riidanalaisella asetuksella loukataan heidän ihmisoikeuksiaan ja niiden joukossa myös Euroopan unionin perusoikeuskirjassa määrättyjä perusoikeuksia (ihmisarvo, uskonnollinen vakaumus, uskonnonvapaudesta johtuva oikeus vastustaa kyseessä olevan henkilökortin hankkimista, yksityiselämä ja vapaus, henkilötiedot, oikeus siihen, että kaikki näiden tietojen käsittely edellyttää nimenomaista suostumusta siihen), joten asetus koskee heitä suoraan ja erikseen ja näillä on
  loukattujen oikeuksien eli perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien luonteenkin vuoksi
  oikeus nostaa SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettu kumoamiskanne unionin yleisessä tuomioistuimessa, joka on unionin tuomioistuimista se, joka on suoraan velvollinen tutkimaan, onko kyseessä oleva asetus pätemätön tilanteessa, jossa perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia on loukattu.

| 2. | Toinen valitusperuste
  , jossa vedotaan siihen, että kun valituksenalaisen määräyksen antanut unionin yleinen tuomioistuin ei ole hyväksynyt kuudennen kantajan eli asianajaja Christos Papasotirioun oikeudenkäyntiedustusta unionin yleisessä tuomioistuimessa, koska ”– – kuudes kantaja ei ole käyttänyt ulkoisen asianajajan palveluja

  oikeudenkäyntiedustuksensa järjestämiseksi
  vaan on toiminut omissa nimissään allekirjoittamalla kannekirjelmän itse ja vetoamalla asianajajan asemaansa työjärjestyksen 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sen todistuksen perusteella, joka osoittaa hänen kelpoisuutensa esiintyä tuomioistuimessa – –”, se on tulkinnut virheellisesti – contra legem – Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan määräystä ja soveltanut virheellisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja suhteellisuusperiaatetta sekä tämän takaamisen kannalta merkityksellisiä unionin lainsäädännön säännöksiä. |
| --- | --- |

2.

Toinen valitusperuste
  , jossa vedotaan siihen, että kun valituksenalaisen määräyksen antanut unionin yleinen tuomioistuin ei ole hyväksynyt kuudennen kantajan eli asianajaja Christos Papasotirioun oikeudenkäyntiedustusta unionin yleisessä tuomioistuimessa, koska ”– – kuudes kantaja ei ole käyttänyt ulkoisen asianajajan palveluja

  oikeudenkäyntiedustuksensa järjestämiseksi
  vaan on toiminut omissa nimissään allekirjoittamalla kannekirjelmän itse ja vetoamalla asianajajan asemaansa työjärjestyksen 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sen todistuksen perusteella, joka osoittaa hänen kelpoisuutensa esiintyä tuomioistuimessa – –”, se on tulkinnut virheellisesti – contra legem – Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan määräystä ja soveltanut virheellisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja suhteellisuusperiaatetta sekä tämän takaamisen kannalta merkityksellisiä unionin lainsäädännön säännöksiä.

---

(1)  Unionin kansalaisten henkilökorttien sekä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen käyttäville unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen myönnettävien oleskeluasiakirjojen turvallisuuden lisäämisestä 20.6.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1157 (EUVL 2019, L 188, s. 67).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/36 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/36

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal correctionnel de Bordeaux (Ranska) on esittänyt 20.2.2020 – Procureur de la République v. ENR Grenelle Habitat sàrl, EP ja FQ

(Asia C-88/20)

(2020/C 161/47)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal correctionnel de Bordeaux

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Procureur de la République

Vastaajat: ENR Grenelle Habitat sàrl, EP ja FQ

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Estääkö Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artikla, kun sitä tulkitaan yhdessä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan ja sitä koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, rikosvastuun toteamiseen tähtäävän menettelyn ja luonteeltaan repressiivisen hallintomenettelyn kumulaation, kun menettelyissä on aineellisesti kyse samasta teosta (puhelinmyynnistä) kahden eri tunnusmerkistön perusteella? |
| --- | --- |

1)

Estääkö Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artikla, kun sitä tulkitaan yhdessä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan ja sitä koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, rikosvastuun toteamiseen tähtäävän menettelyn ja luonteeltaan repressiivisen hallintomenettelyn kumulaation, kun menettelyissä on aineellisesti kyse samasta teosta (puhelinmyynnistä) kahden eri tunnusmerkistön perusteella?

| 2) | Jos tähän vastataan myöntävästi eli siten, että samaan tekoon voidaan kohdistaa vain yksi lainvastaisuuden toteamiseen tähtäävä menettely, eikö Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artikla, jossa määrätään rikosten ja rangaistusten laillisuusperiaatteesta ja oikeasuhteisuuden periaatteesta, sellaisena kuin sitä on tulkittu Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistettujen oikeuksien ja vapauksien sekä näitä koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön valossa, edellytä, että tällaista lainvastaisuuden toteamiseen tähtäävää yhtä menettelyä koskevat edellytykset ja arviointiperusteet on ennalta määritelty ja että niissä otetaan huomioon laiminlyönnin vakavuus? |
| --- | --- |

2)

Jos tähän vastataan myöntävästi eli siten, että samaan tekoon voidaan kohdistaa vain yksi lainvastaisuuden toteamiseen tähtäävä menettely, eikö Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artikla, jossa määrätään rikosten ja rangaistusten laillisuusperiaatteesta ja oikeasuhteisuuden periaatteesta, sellaisena kuin sitä on tulkittu Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistettujen oikeuksien ja vapauksien sekä näitä koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön valossa, edellytä, että tällaista lainvastaisuuden toteamiseen tähtäävää yhtä menettelyä koskevat edellytykset ja arviointiperusteet on ennalta määritelty ja että niissä otetaan huomioon laiminlyönnin vakavuus?

| 3) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi eli että menettelyt voivat kumuloitua, eikö Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artikla, jossa määrätään rikosten ja rangaistusten laillisuusperiaatteesta ja oikeasuhteisuuden periaatteesta, sellaisena kuin sitä on tulkittu Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistettujen oikeuksien ja vapauksien sekä näitä koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön valossa, edellytä, että rikosvastuun toteamiseen tähtäävän menettelyn ja luonteeltaan repressiivisen hallintomenettelyn kumulaatio, kun menettelyissä on aineellisesti kyse samasta teosta (puhelinmyynnistä), on sallittava vain vakavimpien lainvastaisuuksien osalta ja sitä että tässä tapauksessa vakavuuden arviointiperusteet on ennalta määritelty? |
| --- | --- |

3)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi eli että menettelyt voivat kumuloitua, eikö Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artikla, jossa määrätään rikosten ja rangaistusten laillisuusperiaatteesta ja oikeasuhteisuuden periaatteesta, sellaisena kuin sitä on tulkittu Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistettujen oikeuksien ja vapauksien sekä näitä koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön valossa, edellytä, että rikosvastuun toteamiseen tähtäävän menettelyn ja luonteeltaan repressiivisen hallintomenettelyn kumulaatio, kun menettelyissä on aineellisesti kyse samasta teosta (puhelinmyynnistä), on sallittava vain vakavimpien lainvastaisuuksien osalta ja sitä että tässä tapauksessa vakavuuden arviointiperusteet on ennalta määritelty?

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/37

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 24.2.2020 – Apcoa Parking Danmark A/S v. Skatteministeriet

(Asia C-90/20)

(2020/C 161/48)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Højesteret

Pääasian asianosaiset

Muutoksenhakija: Apcoa Parking Danmark A/S

Vastapuoli: Skatteministeriet

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että pysäköintiä yksityisellä alueella koskevien määräysten rikkomisesta perittävät valvontamaksut ovat vastiketta palvelun suorituksesta siten, että kyseessä on arvonlisäverollinen liiketoimi?

---

(1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/37

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du travail de Nivelles (Ranska) on esittänyt 27.2.2020 – SD v. Habitations sociales du Roman Païs SCRL ja TE, Régie des Quartiers de Tubize ASBL:n konkurssipesän pesänhoitajana

(Asia C-104/20)

(2020/C 161/49)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal du travail de Nivelles

Pääasian asianosaiset

Kantaja: SD

Vastaajat: Habitations sociales du Roman Païs SCRL ja TE, Régie des Quartiers de Tubize ASBL:n konkurssipesän pesänhoitajana

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 3, 5 ja 6 kohtaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdan valossa, sekä toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12.6.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY (2) 4 artiklan 1 kohtaa, 11 artiklan 3 kohtaa ja 16 artiklan 3 kohtaa – siltä osin kuin ne ovat esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa ei velvoiteta työnantajia ottamaan käyttöön järjestelmää, jonka avulla kunkin työntekijän päivittäin suorittama työaika voidaan mitata (tuomio C-55/18, 14.5.2019) – tulkittava sillä tavoin, että ne ovat esteenä sille, että kansallisessa lainsäädännössä, käsiteltävässä asiassa Belgian siviililain 1315 §:ssä, jonka mukaan sen, joka vaatii velvoitteen täytäntöönpanoa, on näytettävä se toteen velvoitteen, ei säädetä käänteisestä todistustaakasta, kun työntekijä vetoaa tavanomaisen työaikansa ylittämiseen, kun:

| — | tässä samassa kansallisessa lainsäädännössä, joka on käsiteltävässä asiassa Belgian lainsäädäntö, ei velvoiteta työnantajia ottamaan käyttöön luotettavaa järjestelmää, jonka avulla kunkin työntekijän päivittäin suorittama työaika voidaan mitata, |
| --- | --- |

—

tässä samassa kansallisessa lainsäädännössä, joka on käsiteltävässä asiassa Belgian lainsäädäntö, ei velvoiteta työnantajia ottamaan käyttöön luotettavaa järjestelmää, jonka avulla kunkin työntekijän päivittäin suorittama työaika voidaan mitata,

| — | työnantaja ei ole oma-aloitteisesti ottanut käyttöön tällaista järjestelmää, ja |
| --- | --- |

—

työnantaja ei ole oma-aloitteisesti ottanut käyttöön tällaista järjestelmää, ja

| — | työntekijä näin ollen saatetaan tilanteeseen, jossa hänen on käytännössä mahdotonta osoittaa työajan ylittyminen? |
| --- | --- |

—

työntekijä näin ollen saatetaan tilanteeseen, jossa hänen on käytännössä mahdotonta osoittaa työajan ylittyminen?

---

(1)  EUVL 2003, L 299, s. 9.

(2)  EYVL 1989, L 183, s. 1.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/38 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/38

---

Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 25.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-14/18, Kreikka v. komissio, 19.12.2019 antamasta tuomiosta

(Asia C-106/20 P)

(2020/C 161/50)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: E. Tsaousi, E. Leftheriotou ja A. Vasilopoulou)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

| — | Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta ottamaan valituksen tutkittavaksi ja kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 19.12.2019 asiassa Τ-14/18 antaman tuomion, jolla hylättiin Helleenien tasavallan 16.1.2018 nostama kanne, jolla vaadittiin kumoamaan komission 8.11.2017 antama täytäntöönpanopäätös (EU) 2017/2014, hyväksymään edellä mainitun kanteen ja kumoamaan komission päätöksen siltä osin kuin unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettiin Helleenien tasavallan varainhoitovuotta 2014 koskevat pinta-alatukien alan menot, jotka vastaavat 5 prosentin osuutta laiduntuista aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä ja joiden nettomäärä on 12 482 555,68 euroa. Lisäksi vaaditaan komission velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta ottamaan valituksen tutkittavaksi ja kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 19.12.2019 asiassa Τ-14/18 antaman tuomion, jolla hylättiin Helleenien tasavallan 16.1.2018 nostama kanne, jolla vaadittiin kumoamaan komission 8.11.2017 antama täytäntöönpanopäätös (EU) 2017/2014, hyväksymään edellä mainitun kanteen ja kumoamaan komission päätöksen siltä osin kuin unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettiin Helleenien tasavallan varainhoitovuotta 2014 koskevat pinta-alatukien alan menot, jotka vastaavat 5 prosentin osuutta laiduntuista aiheutuneiden menojen kokonaismäärästä ja joiden nettomäärä on 12 482 555,68 euroa. Lisäksi vaaditaan komission velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.

Ensimmäinen valitusperuste koskee sitä valituksenalaisen tuomion osaa, jossa hylätään Helleenien tasavallan unionin yleisessä tuomioistuimessa järjestetyssä suullisessa käsittelyssä esittämä perustelu, jonka tueksi se vetosi unionin tuomioistuimen 15.5.2019 antamaan tuomioon Kreikka v. komissio (C-341/17 P, EU:C:2019:409). Valitusperusteen ensimmäisessä osassa väitetään, että valituksenalaisella tuomiolla rikottiin menettelysääntöjä ja loukattiin oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimessa siltä osin kuin edellä mainittu Helleenien tasavallan perustelu jätettiin tutkimatta riittämättömin ja ristiriitaisin perusteluin. Toinen osa koskee asetuksen 796/2004 2 artiklan virheellistä tulkintaa ja soveltamista sekä valituksenalaisen tuomion perustelujen ristiriitaisuutta ja puutteellisuutta sillä perusteella, että Helleenien tasavallan väite todettiin tehottomaksi.

Toinen ja kolmas valitusperuste koskevat sitä valituksenalaisen tuomion osaa, jossa hylättiin muut kumoamisperusteet. Toisella valitusperusteella väitetään, että valituksenalaisessa tuomiossa otettiin oikeudenkäynnissä esitetty näyttö, erityisesti kokonaislaskelmaa koskeva taulukko, joka sisältää 79 664 tukea saaneen laidunviljelijän tietojen arvioinnin ja Helleenien tasavallan perusteettomasti maksamat ja takaisinperimät määrät, huomioon vääristyneessä muodossa, mikä on lainvastaista ja perusteltiin ristiriitaisesti ja riittämättömästi.

Kolmannella valitusperusteella väitetään, että valituksenalainen tuomio on kumottava, koska asetuksen 1290/2005 31 artiklan 1 ja 2 kohtaa, asetuksen 1306/2013 52 artiklan 2 ja 3 kohtaa ja delegoidun asetuksen N:o 907/2014 12 artiklan 1–6 kohtaa tulkittiin ja sovellettiin virheellisesti ja koska komission asiakirjoista VI/5330797 ja C(2015) 3675 final/8-6-2015 ilmeneviä suuntaviivoja ei noudatettu, koska perusteluvelvollisuus laiminlyötiin (SEUT 296 artikla), koska näytön esittämistä koskevia säännöksiä sovellettiin virheellisesti (sellainen todistustaakan jako, josta seurasi Helleenien tasavallalle ylivoimainen näyttövelvollisuus (probatio diabolica)), ja koska venire contra factum proprium -periaatetta (kielto toimia oman aiemman menettelyn vastaisesti), ne bis in idem -periaatetta ja yleistä suhteellisuusperiaatetta tulkittiin ja sovellettiin virheellisesti. Lisäksi valituksenalaisen tuomion perustelut olivat valittajan mukaan riittämättömät ja ristiriitaiset.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/39 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/39

---

Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 26.2.2020 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-295/18, Kreikka v. komissio, 19.12.2019 antamasta tuomiosta

(Asia C-107/20 P)

(2020/C 161/51)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: E. Tsaousi, A. Vasilopoulou ja E. Krompa)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

| — | valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin ottaa sen valituksen tutkittavaksi ja kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 19.12.2019 asiassa T-295/18 antaman tuomion, jolla hylättiin Helleenien tasavallan 7.5.2018 nostama kanne 27.2.2018 annetusta täytäntöönpanopäätöksestä 2018/304/EU, hyväksyy edellä mainitun kanteen ja kumoaa komission päätöksen siltä osin kuin unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettiin varainhoitovuosia 2011–2014 koskevien valvontatoimenpiteiden seurauksena Helleenien tasavallan (bruttomäärältään) yhteensä 17 869 131,75 euron menot (rahoitusvaikutus 14 857 076,98 euroa), jotka aiheutuivat ja ilmoitettiin maatalousrahaston osalta toimenpiteiden 125A, 321 ja 322 (bruttomäärä 15 631 043,52 euroa ja rahoitusvaikutus 12 618 988,75 euroa) sekä toimenpiteen 123A (määrä 2 238 088,23 euroa) yhteydessä, ja maataloustukirahaston osalta aiheutuneet 588 103,59 euron menot. |
| --- | --- |

—

valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin ottaa sen valituksen tutkittavaksi ja kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 19.12.2019 asiassa T-295/18 antaman tuomion, jolla hylättiin Helleenien tasavallan 7.5.2018 nostama kanne 27.2.2018 annetusta täytäntöönpanopäätöksestä 2018/304/EU, hyväksyy edellä mainitun kanteen ja kumoaa komission päätöksen siltä osin kuin unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettiin varainhoitovuosia 2011–2014 koskevien valvontatoimenpiteiden seurauksena Helleenien tasavallan (bruttomäärältään) yhteensä 17 869 131,75 euron menot (rahoitusvaikutus 14 857 076,98 euroa), jotka aiheutuivat ja ilmoitettiin maatalousrahaston osalta toimenpiteiden 125A, 321 ja 322 (bruttomäärä 15 631 043,52 euroa ja rahoitusvaikutus 12 618 988,75 euroa) sekä toimenpiteen 123A (määrä 2 238 088,23 euroa) yhteydessä, ja maataloustukirahaston osalta aiheutuneet 588 103,59 euron menot.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kuuteen valitusperusteeseen. Ensimmäiset viisi valitusperustetta koskevat maaseuturahastosta myönnettävään rahoitukseen tehtyjä oikaisuja.

Ensimmäinen valitusperuste liittyy asetuksen (EU) 1306/2013 52 artiklan 4 kohdan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen, kanteen kohdetta ja kannekirjelmän liitettä A23 koskevaan väärinymmärrykseen ja valituksenalaisen tuomion perustelujen puutteellisuuteen ja virheellisyyteen.

Toisella valitusperusteella väitetään, että valituksenalainen tuomio on kumottava perustelujen puutteellisuuden, ne bis in idem -periaatteen virheellisen tulkitsemisen ja soveltamisen ja sen, ettei unionin yleinen tuomioistuin työjärjestyksen 76 artiklan vastaisesti lausunut Helleenien tasavallan perustelusta, jonka mukaan komissio oli loukannut oikeusvarmuuden periaatetta, hyvän hallinnon periaatetta, luottamuksensuojan periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.

Kolmannella valitusperusteella väitetään, että valituksenalaisessa tuomiossa sovellettiin virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1698/2005 71 artiklan 2 ja 3 kohtaa ja 75 artiklaa, asetuksen (EY) N:o 1974/2006 43 artiklaa sekä asetuksen (EY) N:o 65/2011 artiklaa, koska kolmas kanneperuste hylättiin riittämättömin ja virheellisin perustein.

Neljäs valitusperuste koskee SEUT 296 artiklan, luettuna yhdessä täytäntöönpanoasetuksen 908/2014 36 ja 40 artiklan kanssa, virheellistä tulkintaa ja soveltamista sekä valituksenalaisen tuomion perustelujen puutteellisuutta, virheellisyyttä ja ristiriitaisuutta komission väitettyä suhteellisuusperusteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista koskevan väitteen hylkäämisen osalta.

Viidennellä valitusperusteella moititaan sitä, ettei unionin yleinen tuomioistuin työjärjestyksen 76 artiklan vastaisesti lausunut Helleenien tasavallan väitteestä, jonka mukaan komissio oli loukannut suhteellisuusperiaatetta toimenpiteitä 321, 322 ja 123A koskevien rahoitusoikaisujen soveltamisen osalta.

Maataloustukirahastosta rahoitettaviin menoihin sovellettua oikaisua koskevien perustelujen hylkäämisen osalta valittaja esittää kuudennen valitusperusteen, joka koskee SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä, tiivistelmäraportin ottamista huomioon vääristyneessä muodossa ja perustelujen puutteellisuutta.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/40

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 27.2.2020 – Puolan tasavalta v. PL Holdings Sàrl

(Asia C-109/20)

(2020/C 161/52)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Högsta domstolen

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja vastaaja: Puolan tasavalta

Kantaja ja vastaaja: PL Holdings Sàrl

Ennakkoratkaisukysymys

Seuraako SEUT 267 ja SEUT 344 artiklasta, siten kuin niitä on tulkittu asiassa Achmea, (1) että jäsenvaltion ja investoijan välinen välityssopimus on pätemätön – kun investointisopimuksessa on välityslauseke, joka on pätemätön sen perusteella, että sopimuksen on tehnyt kaksi jäsenvaltiota –, kun jäsenvaltio luopuu vapaaehtoisesti esittämästä väitteitä toimivallasta sen jälkeen, kun investoija on pannut vireille välimiesmenettelyn?

---

(1)  Tuomio 6.3.2018 (asia C-284/16, Achmea, EU:C:2018:158).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/40

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 28.2.2020 – M. A. v. Belgian valtio

(Asia C-112/20)

(2020/C 161/53)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: M. A.

Vastapuoli: Belgian valtio

Ennakkoratkaisukysymys

Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (1) 5 artiklaa, jossa edellytetään, että jäsenvaltiot ottavat direktiiviä täytäntöön pannessaan huomioon lapsen edun, luettuna yhdessä saman direktiivin 13 artiklan ja Euroopan unionin peruskirjan 24 ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että niissä vaaditaan, että lapsen, joka on unionin kansalainen, etu otetaan huomioon myös silloin, kun palauttamispäätös on tehty yksinomaan lapsen vanhemmasta?

---

(1)  EUVL 2008, L 348, s. 98.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/41 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/41

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 3.3.2020 – bpost SA v. Autorité belge de la concurrence

(Asia C-117/20)

(2020/C 161/54)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour d’appel de Bruxelles

Pääasian asianosaiset

Valittaja: bpost SA

Vastapuoli: Autorité belge de la concurrence

Muut osapuolet: Publimail SA ja Euroopan komissio

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko non bis in idem -periaatetta, sellaisena kuin siitä määrätään perusoikeuskirjan 50 artiklassa, tulkittava siten, että se ei estä jäsenvaltion toimivaltaista hallintoviranomaista määräämästä sakkoa unionin kilpailuoikeuden rikkomisesta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa sama oikeushenkilö on jo lopullisella lainkäyttöratkaisulla vapautettu postialan sääntelyviranomaisen sille postialan lainsäädännön väitetyn rikkomisen vuoksi samojen tai samankaltaisten tekojen perusteella määräämästä hallinnollisesta sakkoseuraamuksesta, siltä osin kuin suojatun oikeudellisen intressin identtisyyttä koskeva vaatimus ei täyty siitä syystä, että käsiteltävässä asiassa on kyse kahdelle eri oikeudenalalle kuuluvan kahden eri lainsäädännön kahdesta erilaisesta rikkomisesta? |
| --- | --- |

1)

Onko non bis in idem -periaatetta, sellaisena kuin siitä määrätään perusoikeuskirjan 50 artiklassa, tulkittava siten, että se ei estä jäsenvaltion toimivaltaista hallintoviranomaista määräämästä sakkoa unionin kilpailuoikeuden rikkomisesta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa sama oikeushenkilö on jo lopullisella lainkäyttöratkaisulla vapautettu postialan sääntelyviranomaisen sille postialan lainsäädännön väitetyn rikkomisen vuoksi samojen tai samankaltaisten tekojen perusteella määräämästä hallinnollisesta sakkoseuraamuksesta, siltä osin kuin suojatun oikeudellisen intressin identtisyyttä koskeva vaatimus ei täyty siitä syystä, että käsiteltävässä asiassa on kyse kahdelle eri oikeudenalalle kuuluvan kahden eri lainsäädännön kahdesta erilaisesta rikkomisesta?

| 2) | Onko non bis in idem -periaatetta, sellaisena kuin siitä määrätään perusoikeuskirjan 50 artiklassa, tulkittava siten, että se ei estä jäsenvaltion toimivaltaista hallintoviranomaista määräämästä sakkoa unionin kilpailuoikeuden rikkomisesta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa sama oikeushenkilö on jo lopullisella lainkäyttöratkaisulla vapautettu postialan sääntelyviranomaisen sille postialan lainsäädännön väitetyn rikkomisen vuoksi samojen tai samankaltaisten tekojen perusteella määräämästä hallinnollisesta sakkoseuraamuksesta, siitä syystä, että non bis in idem -periaatteen soveltamisen rajoittaminen voitaisiin oikeuttaa sillä, että kilpailulainsäädännöllä pyritään muuhun täydentävään yleisen edun mukaiseen päämäärään eli turvaamaan ja ylläpitämään sisämarkkinoilla järjestelmä, jossa kilpailu ei ole vääristynyt, eikä sillä ylitetä sitä, mikä on asianmukaista ja tarpeen tällä lainsäädännöllä perustellusti tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi; ja/tai muiden toimijoiden elinkeinonvapauden turvaamiseksi perusoikeuskirjan 16 artiklan mukaisesti? |
| --- | --- |

2)

Onko non bis in idem -periaatetta, sellaisena kuin siitä määrätään perusoikeuskirjan 50 artiklassa, tulkittava siten, että se ei estä jäsenvaltion toimivaltaista hallintoviranomaista määräämästä sakkoa unionin kilpailuoikeuden rikkomisesta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa sama oikeushenkilö on jo lopullisella lainkäyttöratkaisulla vapautettu postialan sääntelyviranomaisen sille postialan lainsäädännön väitetyn rikkomisen vuoksi samojen tai samankaltaisten tekojen perusteella määräämästä hallinnollisesta sakkoseuraamuksesta, siitä syystä, että non bis in idem -periaatteen soveltamisen rajoittaminen voitaisiin oikeuttaa sillä, että kilpailulainsäädännöllä pyritään muuhun täydentävään yleisen edun mukaiseen päämäärään eli turvaamaan ja ylläpitämään sisämarkkinoilla järjestelmä, jossa kilpailu ei ole vääristynyt, eikä sillä ylitetä sitä, mikä on asianmukaista ja tarpeen tällä lainsäädännöllä perustellusti tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi; ja/tai muiden toimijoiden elinkeinonvapauden turvaamiseksi perusoikeuskirjan 16 artiklan mukaisesti?

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/42 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/42

---

Kanne 14.2.2020 – Fryč v. komissio

(Asia T-92/20)

(2020/C 161/55)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Asianosaiset

Kantaja: Petr Fryč (Pardubice, Tšekki) (edustaja: asianajaja Š. Oharková)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että Euroopan unionin toimielimet vakavasti rikkoivat velvollisuuksiaan ja aiheuttivat kantajalle vahinkoa sillä perusteella, että






  — | Euroopan komissio antoi 6.8.2008 asetuksen (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) sellaisessa muodossa, joka muun muassa ylittää komission perussopimuksiin perustuvan oikeudellisen toimivallan rajat, siltä osin kuin siinä ei varmistuta sellaisten oikeudellisten periaatteiden noudattamisesta, joiden mukaan kilpailuun yhteismarkkinoilla on puututtava vain poikkeuksellisesti ja puuttumisen on oltava perusteltua ja lainvastaisesti sallittiin valtiontuen myöntäminen tukiohjelman yhteydessä (Operační program Podnikání a inovace (Yritys ja innovaatio -toimintaohjelma; ”OPEI”)), mikä vahingoitti kantajan yrityksen liiketoimintaa |
| --- | --- | --- |

—

toteamaan, että Euroopan unionin toimielimet vakavasti rikkoivat velvollisuuksiaan ja aiheuttivat kantajalle vahinkoa sillä perusteella, että

—

Euroopan komissio antoi 6.8.2008 asetuksen (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) sellaisessa muodossa, joka muun muassa ylittää komission perussopimuksiin perustuvan oikeudellisen toimivallan rajat, siltä osin kuin siinä ei varmistuta sellaisten oikeudellisten periaatteiden noudattamisesta, joiden mukaan kilpailuun yhteismarkkinoilla on puututtava vain poikkeuksellisesti ja puuttumisen on oltava perusteltua ja lainvastaisesti sallittiin valtiontuen myöntäminen tukiohjelman yhteydessä (Operační program Podnikání a inovace (Yritys ja innovaatio -toimintaohjelma; ”OPEI”)), mikä vahingoitti kantajan yrityksen liiketoimintaa

| — | Euroopan komissio hyväksyi perussopimuksia ja perusoikeuskirjaa loukkaavan toimintaohjelman 3.12.2007 tekemällään päätöksellä eikä julkaissut kyseistä päätöstä |
| --- | --- |

—

Euroopan komissio hyväksyi perussopimuksia ja perusoikeuskirjaa loukkaavan toimintaohjelman 3.12.2007 tekemällään päätöksellä eikä julkaissut kyseistä päätöstä

| — | Euroopan komissio ei menetellyt asianmukaisesti käsitellessään kantajan kantelua OPEIn lainvastaisuudesta, koska se ei ensinnäkään tarkastanut OPEIn perustamisen ja toteuttamisen olosuhteita ja toiseksi, koska se ei asianmukaisesti perustellut sitä, että se hylkäsi kantajan kantelun |
| --- | --- |

—

Euroopan komissio ei menetellyt asianmukaisesti käsitellessään kantajan kantelua OPEIn lainvastaisuudesta, koska se ei ensinnäkään tarkastanut OPEIn perustamisen ja toteuttamisen olosuhteita ja toiseksi, koska se ei asianmukaisesti perustellut sitä, että se hylkäsi kantajan kantelun

| — | Euroopan unionin tuomioistuin ei suostunut tutkimaan aineellista kysymystä yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen kumoamiskanteen yhteydessä ja jätti kanteen tutkimatta ilmeisen perusteettomana ja rikkoi näin perustuslaillista velvollisuuttaan soveltaa suhteellisuusperiaatetta ja liian muodollisella yksipuolisella lähestymistavallaan loukkasi kantajan perustuslaillista oikeutta tosiasialliseen oikeussuojaan ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin |
| --- | --- |

—

Euroopan unionin tuomioistuin ei suostunut tutkimaan aineellista kysymystä yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen kumoamiskanteen yhteydessä ja jätti kanteen tutkimatta ilmeisen perusteettomana ja rikkoi näin perustuslaillista velvollisuuttaan soveltaa suhteellisuusperiaatetta ja liian muodollisella yksipuolisella lähestymistavallaan loukkasi kantajan perustuslaillista oikeutta tosiasialliseen oikeussuojaan ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin

| — | toteamaan, että vastaajan on maksettava kantajalle 4 800 000 euroa korvauksena edellä mainitusta aiheutuneesta vahingosta kolmen päivän kuluessa päivästä, jolloin tuomio on lopullinen |
| --- | --- |

—

toteamaan, että vastaajan on maksettava kantajalle 4 800 000 euroa korvauksena edellä mainitusta aiheutuneesta vahingosta kolmen päivän kuluessa päivästä, jolloin tuomio on lopullinen

| — | velvoitettava vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoitettava vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vahinko on aiheutettu kantajalle EU:n sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 340 artiklan toisen kohdan nojalla.
  Kantajan kilpailijoille SEUT:n vastaisesti myönnetyn julkisen tuen johdosta kantajan yrityksen kilpailuedellytyksiä vahingoitettiin niin, että se ensinnäkin johti sen vuotuisen liikevaihdon laskemiseen ja sen vuotuisen liikevoiton laskemiseen usealla miljoonalla Tšekin korunalla (CZK). Koska julkisen tuen kesto ja siis siihen liittyvän yhtiön epätyydyttävän taloudellisen tilanteen kesto oli useita vuosia, toimivaltainen tuomioistuin Tšekin tasavallassa teki päätöksen maksukyvyttömyyden toteamisesta.
  Siinä tapauksessa, että komission asetus (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) oli lainmukainen, tuki, joka myönnettiin valikoivasti ja syrjivällä perusteella OPEI-tukiohjelman yhteydessä aiheutti kantajalle erityistä ja poikkeuksellista vahinkoa, joka täysin ylitti sen taloudellisen riskin rajat, joka liittyi kantajan yhtiön taloudelliseen toimintaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vahinko on aiheutettu kantajalle EU:n sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 340 artiklan toisen kohdan nojalla.

Kantajan kilpailijoille SEUT:n vastaisesti myönnetyn julkisen tuen johdosta kantajan yrityksen kilpailuedellytyksiä vahingoitettiin niin, että se ensinnäkin johti sen vuotuisen liikevaihdon laskemiseen ja sen vuotuisen liikevoiton laskemiseen usealla miljoonalla Tšekin korunalla (CZK). Koska julkisen tuen kesto ja siis siihen liittyvän yhtiön epätyydyttävän taloudellisen tilanteen kesto oli useita vuosia, toimivaltainen tuomioistuin Tšekin tasavallassa teki päätöksen maksukyvyttömyyden toteamisesta.

Siinä tapauksessa, että komission asetus (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) oli lainmukainen, tuki, joka myönnettiin valikoivasti ja syrjivällä perusteella OPEI-tukiohjelman yhteydessä aiheutti kantajalle erityistä ja poikkeuksellista vahinkoa, joka täysin ylitti sen taloudellisen riskin rajat, joka liittyi kantajan yhtiön taloudelliseen toimintaan.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio antoi 6.8.2008 annetun asetuksen (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) muodossa, joka ei takaa SEUT 107 artiklan noudattamista
  SEUT 109 artiklan mukaan neuvostolla on oikeus asetuksella täsmentää alat, joilla normaalia menettelyä, jonka mukaan komissio arvioi ehdotukset valtiontueksi ja tarkastaa, että ne ovat SEUT 107 artiklan mukaisia, ei noudateta. Neuvosto antoi asetuksen N:o 659/1999, jolla se antoi (SEUT 108 artiklan 4 kohdan mukaisesti) komissiolle valtuudet antaa asetus, jolla vahvistetaan valtiontukien myöntämisedellytykset normaalin hyväksymisjärjestelmän ulkopuolella ad hoc. Komissio antoi asetuksen N:o 70/2001, sitten asetuksen N:o 800/2008 ja asetuksen N:o 651/2014 (yleiset ryhmäpoikkeusasetukset).
  Asetuksillaan neuvosto eikä komissio ei kuitenkaan voinut ylittää SEUT 107 artiklassa säädettyä, koska niiden rooli on vahvistaa valtiontukien edellytykset siten, että jäsenvaltiot, jotka panevat täytäntöön valtiontukia poikkeusaloilla, eivät voi panna täytäntöön valtiontukea, joka on vääristymättömän kilpailun periaatteen vastainen, vaikka se on vapautettu komission normaalista menettelystä. Tästä syystä komissio valvoo (kuten SEUT-sopimuksessa on määrätty ja taattu) edelleen tukijärjestelmiä, myös poikkeusten kattamilla aloilla, tästä syystä on olemassa (ainakin teoriassa) menettely sääntöjenvastaisten tukien takaisinperimiseksi ja tästä syystä unioni luokittelee edelleen itsensä markkinataloudeksi, eli taloudeksi, jossa tuotetaan tavaroita ja palveluja, joita asiakkaat hankkivat omasta tahdostaan haluten optimoida tulo/kustannussuhteen eikä tavaroita ja palveluja, jotka poliittinen valta ja hallinto ovat määrittäneet. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio antoi 6.8.2008 annetun asetuksen (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) muodossa, joka ei takaa SEUT 107 artiklan noudattamista

SEUT 109 artiklan mukaan neuvostolla on oikeus asetuksella täsmentää alat, joilla normaalia menettelyä, jonka mukaan komissio arvioi ehdotukset valtiontueksi ja tarkastaa, että ne ovat SEUT 107 artiklan mukaisia, ei noudateta. Neuvosto antoi asetuksen N:o 659/1999, jolla se antoi (SEUT 108 artiklan 4 kohdan mukaisesti) komissiolle valtuudet antaa asetus, jolla vahvistetaan valtiontukien myöntämisedellytykset normaalin hyväksymisjärjestelmän ulkopuolella ad hoc. Komissio antoi asetuksen N:o 70/2001, sitten asetuksen N:o 800/2008 ja asetuksen N:o 651/2014 (yleiset ryhmäpoikkeusasetukset).

Asetuksillaan neuvosto eikä komissio ei kuitenkaan voinut ylittää SEUT 107 artiklassa säädettyä, koska niiden rooli on vahvistaa valtiontukien edellytykset siten, että jäsenvaltiot, jotka panevat täytäntöön valtiontukia poikkeusaloilla, eivät voi panna täytäntöön valtiontukea, joka on vääristymättömän kilpailun periaatteen vastainen, vaikka se on vapautettu komission normaalista menettelystä. Tästä syystä komissio valvoo (kuten SEUT-sopimuksessa on määrätty ja taattu) edelleen tukijärjestelmiä, myös poikkeusten kattamilla aloilla, tästä syystä on olemassa (ainakin teoriassa) menettely sääntöjenvastaisten tukien takaisinperimiseksi ja tästä syystä unioni luokittelee edelleen itsensä markkinataloudeksi, eli taloudeksi, jossa tuotetaan tavaroita ja palveluja, joita asiakkaat hankkivat omasta tahdostaan haluten optimoida tulo/kustannussuhteen eikä tavaroita ja palveluja, jotka poliittinen valta ja hallinto ovat määrittäneet.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että 3.12.2007 tekemällään päätöksellä komissio on hyväksynyt toimintaohjelman (OPEI) perussopimusten ja perusoikeuskirjan vastaisesti ja ettei se ole julkaissut mainittua päätöstä.
  Komissio on ainoa unionin toimielin, jolla on toimivalta valvoa, että valtiontuet pannaan täytäntöön SEUT 107 artiklan mukaisesti.
  Kun on kyse hyväksytystä toimintaohjelmasta, komissio ei ole pyrkinyt selvittämään, oliko ja millä tavalla olemassa markkinoiden toimintahäiriö, joka on edellytys valtiontuen täytäntöönpanolle. Se ei myöskään pyytänyt Tšekin tasavallalta kustannus-hyöty-analyysiä (cost-benefit analysis, CBA), objektiisia indikaattoreita, analyysia kilpailuvaikutuksista eikä muitakaan tietoja, jotka kantajan mukaan ovat edellytyksenä valtiontuen täytääntöönpanolle. Näin ollen komission päätös oli lainvastainen ja ristiriidassa sen tehtävän kanssa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että 3.12.2007 tekemällään päätöksellä komissio on hyväksynyt toimintaohjelman (OPEI) perussopimusten ja perusoikeuskirjan vastaisesti ja ettei se ole julkaissut mainittua päätöstä.

Komissio on ainoa unionin toimielin, jolla on toimivalta valvoa, että valtiontuet pannaan täytäntöön SEUT 107 artiklan mukaisesti.

Kun on kyse hyväksytystä toimintaohjelmasta, komissio ei ole pyrkinyt selvittämään, oliko ja millä tavalla olemassa markkinoiden toimintahäiriö, joka on edellytys valtiontuen täytäntöönpanolle. Se ei myöskään pyytänyt Tšekin tasavallalta kustannus-hyöty-analyysiä (cost-benefit analysis, CBA), objektiisia indikaattoreita, analyysia kilpailuvaikutuksista eikä muitakaan tietoja, jotka kantajan mukaan ovat edellytyksenä valtiontuen täytääntöönpanolle. Näin ollen komission päätös oli lainvastainen ja ristiriidassa sen tehtävän kanssa.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on saanut kantajalta lukuisia pyyntöjä, mukaan lukien yksityiskohtaisen analyysin, josta ilmenee OPEIn nojalla täytäntöönpannun tuen lainvastaisuus, eikä se ole toiminut neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 mukaisesti eikä noudattanut hyvän hallinnon periaatetta, joka on taattu kantajalle perusoikeuskirjassa. Komissio on kieltäytynyt vastaamasta kantajan pyyntöihin ryhtymättä valvontatoimiin ja pyytämättä muita tositteita ja ilmoittanut, että ensi näkemältä se ei nähnyt virheitä OPEI-tukiohjelman toteuttamisessa. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on saanut kantajalta lukuisia pyyntöjä, mukaan lukien yksityiskohtaisen analyysin, josta ilmenee OPEIn nojalla täytäntöönpannun tuen lainvastaisuus, eikä se ole toiminut neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 mukaisesti eikä noudattanut hyvän hallinnon periaatetta, joka on taattu kantajalle perusoikeuskirjassa. Komissio on kieltäytynyt vastaamasta kantajan pyyntöihin ryhtymättä valvontatoimiin ja pyytämättä muita tositteita ja ilmoittanut, että ensi näkemältä se ei nähnyt virheitä OPEI-tukiohjelman toteuttamisessa.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että Euroopan unionin tuomioistuin ei ole antanut oikeutta tiukan muodollisen soveltamisen vuoksi
  Kantaja on saattanut unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi kolmen ryhmäpoikkeusasetuksen kumoamiskanteen sillä perusteella, että ne eivät ole perussopimusten ja perusoikeuskirjan mukaisia. Molemmissa oikeusasteissa unionin tuomioistuin jätti kantajan ryhmäpoikkeusasetusta koskevan kumoamiskanteen tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat. Tutkimatta jättämisen peruste oli SEUT 263 artiklassa asetetun kahden kuukauden objektiivisen määräajan päättyminen. Unionin tuomioistuin ei tutkinut aineellisia kysymyksiä ja sovelsi puhtaan muodollisesti kanteen nostamisen määräaikaa. Kantaja tuo esiin, että komission syyksi luettava valvontamekanismin toimimattomuus paljastui vasta komission kantajan kanteluun antaman vastauksen pohjalta. Kannekirjelmässään kantaja ilmoitti, että vanhentumisaika alkoi kulua juuri komission vastauksesta, jossa kieltäydyttiin käsittelemästä kantajan pyyntöjä/kantelua yksityiskohtaisemmin. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että Euroopan unionin tuomioistuin ei ole antanut oikeutta tiukan muodollisen soveltamisen vuoksi

Kantaja on saattanut unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi kolmen ryhmäpoikkeusasetuksen kumoamiskanteen sillä perusteella, että ne eivät ole perussopimusten ja perusoikeuskirjan mukaisia. Molemmissa oikeusasteissa unionin tuomioistuin jätti kantajan ryhmäpoikkeusasetusta koskevan kumoamiskanteen tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat. Tutkimatta jättämisen peruste oli SEUT 263 artiklassa asetetun kahden kuukauden objektiivisen määräajan päättyminen. Unionin tuomioistuin ei tutkinut aineellisia kysymyksiä ja sovelsi puhtaan muodollisesti kanteen nostamisen määräaikaa. Kantaja tuo esiin, että komission syyksi luettava valvontamekanismin toimimattomuus paljastui vasta komission kantajan kanteluun antaman vastauksen pohjalta. Kannekirjelmässään kantaja ilmoitti, että vanhentumisaika alkoi kulua juuri komission vastauksesta, jossa kieltäydyttiin käsittelemästä kantajan pyyntöjä/kantelua yksityiskohtaisemmin.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/44

---

Kanne 20.2.2020 – Sciessent v. komissio

(Asia T-123/20)

(2020/C 161/56)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Sciessent LLC (Beverly, Massachusetts, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja P. Sellar sekä solicitor V. McElwee)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa kuparizeoliitin hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmiin 2 ja 7 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena 27.11.2019 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2019/1973 (1) ja |
| --- | --- |

—

kumoaa kuparizeoliitin hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmiin 2 ja 7 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena 27.11.2019 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2019/1973 (1) ja

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perustamissopimuksia ja asetuksen (EU) N:o 528/2012 (2) 4 ja 19 artiklaa sovellettaessa on tehty oikeudellinen virhe






  — | Vastaaja tukeutui biosidivalmistekomitean lausuntoihin vaikuttavan aineen kuparizeoliitti hyväksymisestä käytettäväksi valmisteryhmiin 2 ja 7 kuuluvissa biosidivalmisteissa ja totesi, ettei kyseistä ainetta voida hyväksyä, koska riittävää tehokkuutta ei ollut osoitettu. Kantajan mielestä tehokkuusarviointi oli toteutettu lainvastaisesti suhteessa valmisteeseen, jossa kuparizeoliittia käytetään. Väitteen mukaan vastaaja on valmisteen tehokkuuden arvioinnissa ja siitä tekemässään johtopäätöksessä tulkinnut ja soveltanut virheellisesti asiassa sovellettavaa lainsäädäntöä arvioidessaan kuparizeoliitin tehokkuutta. |
| --- | --- | --- |

1)

—

Vastaaja tukeutui biosidivalmistekomitean lausuntoihin vaikuttavan aineen kuparizeoliitti hyväksymisestä käytettäväksi valmisteryhmiin 2 ja 7 kuuluvissa biosidivalmisteissa ja totesi, ettei kyseistä ainetta voida hyväksyä, koska riittävää tehokkuutta ei ollut osoitettu. Kantajan mielestä tehokkuusarviointi oli toteutettu lainvastaisesti suhteessa valmisteeseen, jossa kuparizeoliittia käytetään. Väitteen mukaan vastaaja on valmisteen tehokkuuden arvioinnissa ja siitä tekemässään johtopäätöksessä tulkinnut ja soveltanut virheellisesti asiassa sovellettavaa lainsäädäntöä arvioidessaan kuparizeoliitin tehokkuutta.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu toimivallan puuttumiseen – SEUT 290 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 528/2012 4 ja 19 artiklan rikkominen






  — | Syynä sille, ettei kuparizeoliittia hyväksytty riidanalaisessa toimessa, on väitetty valmisteen, jossa sitä on käytetty, riittämätön tehokkuus. Kantaja väittää kuitenkin, että ainoat arviointiperusteet, jotka vastaaja voi lain mukaan ottaa huomioon, ovat asetuksen (EU) N:o 528/2012 4 ja 19 artiklassa mainitut arviointiperusteet. Niihin ei sisälly sellaisen valmisteen tehokkuus, jonka arviointi tapahtuu biosidivalmisteen hyväksyntämenettelyn myöhemmässä vaiheessa jäsenvaltiossa. Kun otetaan huomioon se, että vastaaja on ryhtynyt juuri tähän arviointiin perustellakseen kuparizeoliitin hyväksymättä jättämistä, mikä merkitsee sitä, että vastaaja on mennyt paljon pidemmälle kuin se, mihin sille on annettu toimivalta asetuksessa (EU) N:o 528/2012, vastaaja rikkoi perustamissopimuksen 290 artiklaa ja kyseisen asetuksen 4 ja 19 artiklaa. |
| --- | --- | --- |

2)

—

Syynä sille, ettei kuparizeoliittia hyväksytty riidanalaisessa toimessa, on väitetty valmisteen, jossa sitä on käytetty, riittämätön tehokkuus. Kantaja väittää kuitenkin, että ainoat arviointiperusteet, jotka vastaaja voi lain mukaan ottaa huomioon, ovat asetuksen (EU) N:o 528/2012 4 ja 19 artiklassa mainitut arviointiperusteet. Niihin ei sisälly sellaisen valmisteen tehokkuus, jonka arviointi tapahtuu biosidivalmisteen hyväksyntämenettelyn myöhemmässä vaiheessa jäsenvaltiossa. Kun otetaan huomioon se, että vastaaja on ryhtynyt juuri tähän arviointiin perustellakseen kuparizeoliitin hyväksymättä jättämistä, mikä merkitsee sitä, että vastaaja on mennyt paljon pidemmälle kuin se, mihin sille on annettu toimivalta asetuksessa (EU) N:o 528/2012, vastaaja rikkoi perustamissopimuksen 290 artiklaa ja kyseisen asetuksen 4 ja 19 artiklaa.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan perustamissopimuksia sovellettaessa on tehty oikeudellinen virhe – syrjimättömyysperiaate






  — | Kantajan ainetta on käsitelty eri tavalla kuin muita aineita, joita käytetään samoissa valmisteryhmissä 2 ja 7, ilman että vastaaja olisi perustellut objektiivisesti, miksi kuparizeoliittia pitäisi käsitellä eri tavoin kuin aineita, joihin kaikkiin sovellettiin samoja asetuksessa (EU) N:o 528/2012 (ja direktiivissä 98/8/EC (3)) säädettyjä arviointisääntöjä samojen valmisteryhmien osalta. |
| --- | --- | --- |

3)

—

Kantajan ainetta on käsitelty eri tavalla kuin muita aineita, joita käytetään samoissa valmisteryhmissä 2 ja 7, ilman että vastaaja olisi perustellut objektiivisesti, miksi kuparizeoliittia pitäisi käsitellä eri tavoin kuin aineita, joihin kaikkiin sovellettiin samoja asetuksessa (EU) N:o 528/2012 (ja direktiivissä 98/8/EC (3)) säädettyjä arviointisääntöjä samojen valmisteryhmien osalta.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan perustamissopimuksia sovellettaessa on tehty oikeudellinen virhe – oikeusvarmuuden periaate






  — | Vastaaja osoitti biosidivalmistekomitean puheenjohtajalle avoimen kirjeen, jolla oli tarkoitus selventää, miten asetuksen (EU) N:o 528/2012 tehokkuusarviointia ja valmisteita koskevia säännöksiä on tulkittava ja sovellettava. Kantaja tukeutui tämän kirjeen sisältöön, jossa vahvistettiin lainsäädännön selkeys, ja kantajalla oli perusteltu luottamus aineen hyväksymisen osalta. Tämän seurauksena riidanalaisella toimella on loukattu luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita. |
| --- | --- | --- |

4)

—

Vastaaja osoitti biosidivalmistekomitean puheenjohtajalle avoimen kirjeen, jolla oli tarkoitus selventää, miten asetuksen (EU) N:o 528/2012 tehokkuusarviointia ja valmisteita koskevia säännöksiä on tulkittava ja sovellettava. Kantaja tukeutui tämän kirjeen sisältöön, jossa vahvistettiin lainsäädännön selkeys, ja kantajalla oli perusteltu luottamus aineen hyväksymisen osalta. Tämän seurauksena riidanalaisella toimella on loukattu luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita.

---

(1)  EUVL 2019 L 307, s. 58.

(2)  Biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä 22.5.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012 (EUVL 2012, L 167, s. 1).

(3)  Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16.2.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/8/EY (EYVL 1998, L 123, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/45 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/45

---

Kanne 27.2.2020 – IR v. komissio

(Asia T-131/20)

(2020/C 161/57)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: IR (edustajat: asianajajat S. Pappas ja A. Pappas)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan komission työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston pääjohtajan päätöksen, joka sisältyy toimivaltaisen henkilöstöasioiden liiketoimintakumppanin 2.7.2019 lähettämään sähköpostiviestiin ja jolla hylättiin Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen (Cedefop) hakemus kantajan lähetettynä työntekijänä toimimista koskevan sopimuksen kolmannesta uudistamisesta |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan komission työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston pääjohtajan päätöksen, joka sisältyy toimivaltaisen henkilöstöasioiden liiketoimintakumppanin 2.7.2019 lähettämään sähköpostiviestiin ja jolla hylättiin Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen (Cedefop) hakemus kantajan lähetettynä työntekijänä toimimista koskevan sopimuksen kolmannesta uudistamisesta

| — | kumoamaan nimittävän viranomaisen 23.1.2020 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä valitus |
| --- | --- |

—

kumoamaan nimittävän viranomaisen 23.1.2020 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä valitus

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn, jossa nimittävä viranomainen ei arvioinut asianmukaisesti 2.7.2019 tehtyä riidanalaista päätöstä, sääntöjenvastaisuuteen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn, jossa nimittävä viranomainen ei arvioinut asianmukaisesti 2.7.2019 tehtyä riidanalaista päätöstä, sääntöjenvastaisuuteen.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu henkilöstösääntöjen 38 artiklan virheelliseen soveltamiseen aineellisesti ja menettelyllisesti. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu henkilöstösääntöjen 38 artiklan virheelliseen soveltamiseen aineellisesti ja menettelyllisesti.

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu yleisen huolenpitovelvollisuuden, joka kuuluu hyvän hallinnon periaatteeseen, loukkaamiseen sillä perusteella, että tapauksen tosiseikastoa ei tarkasteltu täysimääräisesti ja että perustelut olivat puutteelliset. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu yleisen huolenpitovelvollisuuden, joka kuuluu hyvän hallinnon periaatteeseen, loukkaamiseen sillä perusteella, että tapauksen tosiseikastoa ei tarkasteltu täysimääräisesti ja että perustelut olivat puutteelliset.

| 4) | Neljäs kanneperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 33 artiklassa tarkoitetun perheen suojan loukkaamiseen. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 33 artiklassa tarkoitetun perheen suojan loukkaamiseen.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/46 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/46

---

Kanne 28.2.2020 – NEC Oncoimmunity v. EASME

(Asia T-132/20)

(2020/C 161/58)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: NEC Oncoimmunity A/S (Oslo, Norja) (edustajat: asianajajat T. Nordby, R. Bråthen ja O. Brouwer)

Vastaaja: Pienistä ja keskisuurista yrityksistä vastaava toimeenpanovirasto (EASME)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | SEUT 263 artiklan nojalla ensisijaisesti






  — | kumoamaan riidanalaisen päätöksen (16.12.2019 tehty päätös lopettaa kantajan osallistuminen menettelyyn H2020/EIC/SMEInst-2018-2020-2 projektin MEDIVAC(850078) osalta), |
| --- | --- | --- |

—

SEUT 263 artiklan nojalla ensisijaisesti

—

kumoamaan riidanalaisen päätöksen (16.12.2019 tehty päätös lopettaa kantajan osallistuminen menettelyyn H2020/EIC/SMEInst-2018-2020-2 projektin MEDIVAC(850078) osalta),

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan ja mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan ja mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

| — | SEUT 272 artiklan nojalla toissijaisesti






  — | toteamaan, että riidanalainen päätös on ristiriidassa vastaajan sopimusvelvoitteiden kanssa, |
| --- | --- | --- |

—

SEUT 272 artiklan nojalla toissijaisesti

—

toteamaan, että riidanalainen päätös on ristiriidassa vastaajan sopimusvelvoitteiden kanssa,

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan ja mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan ja mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen SEUT 263 artiklaan perustuvien vaatimusten osalta ja yhteen kanneperusteeseen SEUT 272 artiklaan perustuvien vaatimusten osalta.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 263 artiklaan ja jonka mukaan vastaaja on tehnyt oikeudellisen virheen ja soveltanut virheellisesti pk-yrityksille suunnattujen avustusten myöntämisperusteita, jotka vahvistetaan asetuksessa N:o 1290/2013 (1). |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 263 artiklaan ja jonka mukaan vastaaja on tehnyt oikeudellisen virheen ja soveltanut virheellisesti pk-yrityksille suunnattujen avustusten myöntämisperusteita, jotka vahvistetaan asetuksessa N:o 1290/2013 (1).

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 263 artiklaan ja jonka mukaan vastaaja on tehnyt oikeudellisen virheen, koska riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 263 artiklaan ja jonka mukaan vastaaja on tehnyt oikeudellisen virheen, koska riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 263 artiklaan ja jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 263 artiklaan ja jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta.

| 4) | Ainoa kanneperuste, joka perustuu SEUT 272 artiklaan ja jonka mukaan riidanalainen päätös johtaa myös sopimusvelvoitteiden virheelliseen tulkintaan ja rikkomiseen suhteessa kantajaan erityisesti sovellettavan lain tulkinnassa havaitun virheen ja syrjivän käytännön vuoksi. |
| --- | --- |

4)

Ainoa kanneperuste, joka perustuu SEUT 272 artiklaan ja jonka mukaan riidanalainen päätös johtaa myös sopimusvelvoitteiden virheelliseen tulkintaan ja rikkomiseen suhteessa kantajaan erityisesti sovellettavan lain tulkinnassa havaitun virheen ja syrjivän käytännön vuoksi.

---

(1)  Tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman Horisontti 2020 (2014–2020) osallistumista ja tulosten levittämistä koskevista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 1906/2006 kumoamisesta 11.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1290/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 81).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/47 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/47

---

Kanne 27.2.2020 – Huhtamaki v. komissio

(Asia T-134/20)

(2020/C 161/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Huhtamaki Sàrl (Senningerberg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat M. Struys ja F. Pili)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) täytäntöönpanosääntöjen 4 artiklan mukaisesti 18.12.2019 annetun Euroopan komission päätöksen, jolla hylättiin kantajan 13.11.2019 päivätty uudistettu pyyntö saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin kyseisen asetuksen nojalla |
| --- | --- |

—

kumoamaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) täytäntöönpanosääntöjen 4 artiklan mukaisesti 18.12.2019 annetun Euroopan komission päätöksen, jolla hylättiin kantajan 13.11.2019 päivätty uudistettu pyyntö saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin kyseisen asetuksen nojalla

| — | velvoittamaan Euroopan komissio antamaan kantajalle oikeus saada tutustua ei-luottamuksellisiin versioihin asiakirjasta, jossa luetellaan veropäätösten adressaatit ja jonka Luxemburg toimitti 22.12.2014 vastauksena komission 19.6.2013 päivättyyn kirjeeseen, joka mainitaan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta valtiontukien alalla tapauksessa valtiontuki SA.50400 (2019/NN-2) – Luxemburg – mahdollinen valtiontuki, 7.3.2019 annetun komission päätöksen 4 kohdassa, sekä Luxemburgin verohallinnon antamiin veropäätöksiin, joihin Euroopan komissio viittaa mainitun 7.3.2019 annetun komission päätöksen 4 ja 7 kohdassa |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komissio antamaan kantajalle oikeus saada tutustua ei-luottamuksellisiin versioihin asiakirjasta, jossa luetellaan veropäätösten adressaatit ja jonka Luxemburg toimitti 22.12.2014 vastauksena komission 19.6.2013 päivättyyn kirjeeseen, joka mainitaan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta valtiontukien alalla tapauksessa valtiontuki SA.50400 (2019/NN-2) – Luxemburg – mahdollinen valtiontuki, 7.3.2019 annetun komission päätöksen 4 kohdassa, sekä Luxemburgin verohallinnon antamiin veropäätöksiin, joihin Euroopan komissio viittaa mainitun 7.3.2019 annetun komission päätöksen 4 ja 7 kohdassa

| — | velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että oikeuskäytännössä vahvistettua luottamuksellisuutta koskevaa yleistä olettamaa sovelletaan kantajan pyyntöön saada tutustua pyydettyihin asiakirjoihin. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että oikeuskäytännössä vahvistettua luottamuksellisuutta koskevaa yleistä olettamaa sovelletaan kantajan pyyntöön saada tutustua pyydettyihin asiakirjoihin.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan siinä tapauksessa, että luottamuksellisuutta koskeva olettama olisi sovellettavissa käsiteltävässä asiassa (mitä se ei ole), se, ettei asetuksen 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa suojatuille eduille aiheudu minkäänlaista haittaa, estäisi kyseisen olettaman soveltamisen (toisen perusteen ensimmäinen osa). Kantaja väittää lisäksi, että kyseisen olettaman soveltaminen kumottaisiin joka tapauksessa, koska on olemassa yleisen edun mukaisia pakottavia syitä, joiden perusteella pyydettyjen asiakirjojen ilmaiseminen on perusteltua (toisen perusteen toinen osa). |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan siinä tapauksessa, että luottamuksellisuutta koskeva olettama olisi sovellettavissa käsiteltävässä asiassa (mitä se ei ole), se, ettei asetuksen 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa suojatuille eduille aiheudu minkäänlaista haittaa, estäisi kyseisen olettaman soveltamisen (toisen perusteen ensimmäinen osa). Kantaja väittää lisäksi, että kyseisen olettaman soveltaminen kumottaisiin joka tapauksessa, koska on olemassa yleisen edun mukaisia pakottavia syitä, joiden perusteella pyydettyjen asiakirjojen ilmaiseminen on perusteltua (toisen perusteen toinen osa).

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi SEUT 296 artiklassa määrättyä perusteluvelvollisuutta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrättyä kantajan oikeutta hyvään hallintoon. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio loukkasi SEUT 296 artiklassa määrättyä perusteluvelvollisuutta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa määrättyä kantajan oikeutta hyvään hallintoon.

---

(1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/48 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/48

---

Kanne 28.2.2020 – Vulkano Research and Development v. EUIPO – Ega (EGA Master)

(Asia T-135/20)

(2020/C 161/60)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Vulkano Research and Development, SL (Vitoria-Gasteiz, Espanja) (edustajat: asianajajat V. Wellens ja C. Schellekens)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ega sp. z o. o. sp.k. (Starogard Gdański, Puola)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki EGA Master – EU-tavaramerkki nro 5 835 558

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 13.12.2019 asiassa R 1038/2018-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen lukuun ottamatta toteamusta siitä, että riidanalainen tavaramerkki on pysytettävä luokkaan 6 kuuluvien tavaroiden ”epäjalot metallit ja niiden seokset” osalta |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen lukuun ottamatta toteamusta siitä, että riidanalainen tavaramerkki on pysytettävä luokkaan 6 kuuluvien tavaroiden ”epäjalot metallit ja niiden seokset” osalta

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa on yhdessä 60 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa on yhdessä 60 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa rikottu.

| — | Riidanalaisen päätöksen perustelut ovat ilmeisen puutteelliset. |
| --- | --- |

—

Riidanalaisen päätöksen perustelut ovat ilmeisen puutteelliset.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/49 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/49

---

Kanne 2.3.2020 – Ardex v. EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS)

(Asia T-136/20)

(2020/C 161/61)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Ardex GmbH (Witten, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Becker)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Lian Chen (Seseña Nuevo, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin ArtiX PAINTS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 825 614

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 18.11.2019 asiassa R 2503/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/626 24 artiklaan perustuvien menettelyä koskevien sääntöjen rikkominen |
| --- | --- |

—

Komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/626 24 artiklaan perustuvien menettelyä koskevien sääntöjen rikkominen

| — | Komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/62 7 artiklan 1 kohtaan perustuvien menettelyä koskevien sääntöjen rikkominen |
| --- | --- |

—

Komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/62 7 artiklan 1 kohtaan perustuvien menettelyä koskevien sääntöjen rikkominen

| — | Oikeutta tulla kuulluksi koskevan periaatteen loukkaaminen |
| --- | --- |

—

Oikeutta tulla kuulluksi koskevan periaatteen loukkaaminen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/49 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/49

---

Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio

(Asia T-139/20)

(2020/C 161/62)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (edustajat: asianajajat Y. Desmedt, L. Salernitano ja K. Olsthoorn)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa seuraavat osat riitautetusta säädöksestä: i) liitteessä VI olevan 1 artiklan b alakohta ja 2 artiklan b alakohta siltä osin, kuin niissä todetaan, että ”näitä arvoja pidetään liitteen IX mukaista tarkastusmenettelyä varten ilmoitettuina arvoina”; ii) liitteessä IX olevan 2 kohdan a alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”ilmoitetut arvot” vastaavat ”teknisessä dokumentaatiossa – – annettuja arvoja”; iii) liitteessä IX olevan 2 kohdan b alakohta |
| --- | --- |

—

kumoaa seuraavat osat riitautetusta säädöksestä: i) liitteessä VI olevan 1 artiklan b alakohta ja 2 artiklan b alakohta siltä osin, kuin niissä todetaan, että ”näitä arvoja pidetään liitteen IX mukaista tarkastusmenettelyä varten ilmoitettuina arvoina”; ii) liitteessä IX olevan 2 kohdan a alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”ilmoitetut arvot” vastaavat ”teknisessä dokumentaatiossa – – annettuja arvoja”; iii) liitteessä IX olevan 2 kohdan b alakohta

| — | kumoaa tarkastuksissa sallittuja poikkeamia koskevan taulukon 9 siltä osin kuin siinä on liitteeseen VI sisällytettyjä parametrejä, joita ei ole mainittu liitteessä V: ”EW, full, EW,1⁄2, EW,1⁄4, EWD, full, EWD,1⁄2’ and ‘WW, full, WW,1⁄2 WW, 1⁄4, WWD, full, WWD,1⁄2”, ja |
| --- | --- |

—

kumoaa tarkastuksissa sallittuja poikkeamia koskevan taulukon 9 siltä osin kuin siinä on liitteeseen VI sisällytettyjä parametrejä, joita ei ole mainittu liitteessä V: ”EW, full, EW,1⁄2, EW,1⁄4, EWD, full, EWD,1⁄2’ and ‘WW, full, WW,1⁄2 WW, 1⁄4, WWD, full, WWD,1⁄2”, ja

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii, että komission delegoitu asetus (EU) 2019/2014 (1) kumotaan.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä rikotaan puiteasetuksen (2) 3, 12 ja 16 artiklaa ja komissio on ylittänyt toimivaltansa ottamalla käyttöön epäjohdonmukaisia vaatimuksia niiden teknisten asiakirjojen osalta, jotka tavarantoimittajien on syötettävä tuotetietokantaan, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jonka suorittamiseen valvontaviranomaisilla on valtuutus. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä rikotaan puiteasetuksen (2) 3, 12 ja 16 artiklaa ja komissio on ylittänyt toimivaltansa ottamalla käyttöön epäjohdonmukaisia vaatimuksia niiden teknisten asiakirjojen osalta, jotka tavarantoimittajien on syötettävä tuotetietokantaan, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jonka suorittamiseen valvontaviranomaisilla on valtuutus.

| 2. | Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska sillä ei ole kyetty ottamaan käyttöön selviä ja johdonmukaisia säännöksiä, ja koska näin tavarantoimittajat on asetettu tilanteeseen, jossa niiden on mahdotonta tietää velvoitteistaan niiden tietojen osalta, jotka niiden on ilmoitettava teknisissä asiakirjoissa, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jossa tietojen paikkansapitävyys arvioidaan. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska sillä ei ole kyetty ottamaan käyttöön selviä ja johdonmukaisia säännöksiä, ja koska näin tavarantoimittajat on asetettu tilanteeseen, jossa niiden on mahdotonta tietää velvoitteistaan niiden tietojen osalta, jotka niiden on ilmoitettava teknisissä asiakirjoissa, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jossa tietojen paikkansapitävyys arvioidaan.

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1369 täydentämisestä kotitalouksien pyykinpesukoneiden ja kotitalouksien kuivaavien pyykinpesukoneiden energiamerkinnän osalta ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1061/2010 kumoamisesta 11.3.2019 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2019/2014 (EUVL 2019, L 315, s. 29).

(2)  Energiamerkintää koskevien puitteiden vahvistamisesta ja direktiivin 2010/30/EU kumoamisesta 4.7.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1369 (EUVL 2017, L 198, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/50

---

Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio

(Asia T-140/20)

(2020/C 161/63)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (edustajat: asianajajat Y. Desmedt, L. Salernitano ja K. Olsthoorn)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa seuraavat osat riitautetusta säädöksestä: i) liitteessä I olevan 1 artiklan 42 kohta siltä osin, kuin siinä säädetään ”ilmoitetun arvon” määritelmästä; ii) liitteessä IX olevan 2 kohdan 2 alakohdan a alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”ilmoitetut arvot” vastaavat ”teknisessä dokumentaatiossa – – annettuja arvoja”; iii) liitteessä IX olevan 2 kohdan 2 alakohdan b alakohta |
| --- | --- |

—

kumoaa seuraavat osat riitautetusta säädöksestä: i) liitteessä I olevan 1 artiklan 42 kohta siltä osin, kuin siinä säädetään ”ilmoitetun arvon” määritelmästä; ii) liitteessä IX olevan 2 kohdan 2 alakohdan a alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”ilmoitetut arvot” vastaavat ”teknisessä dokumentaatiossa – – annettuja arvoja”; iii) liitteessä IX olevan 2 kohdan 2 alakohdan b alakohta

| — | kumoaa tarkastuksissa sallittuja poikkeamia koskevan taulukon 9 siltä osin kuin siinä on liitteeseen VI sisällytettyjä parametrejä, joita ei ole mainittu liitteessä V: ”verkkojännitteinen kokonaistehokkuus ηTM (lm/W), valovirran alenemakerroin (FL- ja HID-valonlähteillä), eloonjäämiskerroin (FL- ja HID-valonlähteillä) ja spektrinen puhtaus”: |
| --- | --- |

—

kumoaa tarkastuksissa sallittuja poikkeamia koskevan taulukon 9 siltä osin kuin siinä on liitteeseen VI sisällytettyjä parametrejä, joita ei ole mainittu liitteessä V: ”verkkojännitteinen kokonaistehokkuus ηTM (lm/W), valovirran alenemakerroin (FL- ja HID-valonlähteillä), eloonjäämiskerroin (FL- ja HID-valonlähteillä) ja spektrinen puhtaus”:

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii, että komission delegoitu asetus (EU) 2019/2015 (1) kumotaan.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä rikotaan puiteasetuksen (2) 3, 12 ja 16 artiklaa ja komissio on ylittänyt toimivaltansa ottamalla käyttöön epäjohdonmukaisia vaatimuksia niiden teknisten asiakirjojen osalta, jotka tavarantoimittajien on syötettävä tuotetietokantaan, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jonka suorittamiseen valvontaviranomaisilla on valtuutus. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä rikotaan puiteasetuksen (2) 3, 12 ja 16 artiklaa ja komissio on ylittänyt toimivaltansa ottamalla käyttöön epäjohdonmukaisia vaatimuksia niiden teknisten asiakirjojen osalta, jotka tavarantoimittajien on syötettävä tuotetietokantaan, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jonka suorittamiseen valvontaviranomaisilla on valtuutus.

| 2. | Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska sillä ei ole kyetty ottamaan käyttöön selviä ja johdonmukaisia säännöksiä, ja koska näin tavarantoimittajat on asetettu tilanteeseen, jossa niiden on mahdotonta tietää velvoitteistaan niiden tietojen osalta, jotka niiden on ilmoitettava teknisissä asiakirjoissa, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jossa tietojen paikkansapitävyys arvioidaan. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska sillä ei ole kyetty ottamaan käyttöön selviä ja johdonmukaisia säännöksiä, ja koska näin tavarantoimittajat on asetettu tilanteeseen, jossa niiden on mahdotonta tietää velvoitteistaan niiden tietojen osalta, jotka niiden on ilmoitettava teknisissä asiakirjoissa, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jossa tietojen paikkansapitävyys arvioidaan.

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1369 täydentämisestä valonlähteiden energiamerkinnän osalta ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 874/2012 kumoamisesta 11.3.2019 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2019/2015 (EUVL 2019, L 315, s. 68).

(2)  Energiamerkintää koskevien puitteiden vahvistamisesta ja direktiivin 2010/30/EU kumoamisesta 4.7.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1369 (EUVL 2017, L 198, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/51

---

Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio

(Asia T-141/20)

(2020/C 161/64)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (edustajiat: asianajajat Y. Desmedt, L. Salernitano ja K. Olsthoorn)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa seuraavat osat riitautetusta säädöksestä: i) liitteessä IX olevan 3 kohdan 2 alakohdan a alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”ilmoitetut arvot” vastaavat ”teknisessä dokumentaatiossa – – annettuja arvoja”; iii) liitteessä IX olevan 3 kohdan 2 alakohdan b alakohta |
| --- | --- |

—

kumoaa seuraavat osat riitautetusta säädöksestä: i) liitteessä IX olevan 3 kohdan 2 alakohdan a alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”ilmoitetut arvot” vastaavat ”teknisessä dokumentaatiossa – – annettuja arvoja”; iii) liitteessä IX olevan 3 kohdan 2 alakohdan b alakohta

| — | kumoaa mitattujen parametrien tarkastuksissa sallittuja poikkeamia koskevan taulukon 8 siltä osin kuin siinä on liitteeseen VI sisällytettyjä parametrejä, joita ei ole mainittu liitteessä V: ”E16, E32” and ”Eaux” |
| --- | --- |

—

kumoaa mitattujen parametrien tarkastuksissa sallittuja poikkeamia koskevan taulukon 8 siltä osin kuin siinä on liitteeseen VI sisällytettyjä parametrejä, joita ei ole mainittu liitteessä V: ”E16, E32” and ”Eaux”

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii, että komission delegoitu asetus (EU) 2019/2016 (1) kumotaan.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä rikotaan puiteasetuksen (2) 3, 12 ja 16 artiklaa ja komissio on ylittänyt toimivaltansa ottamalla käyttöön epäjohdonmukaisia vaatimuksia niiden teknisten asiakirjojen osalta, jotka tavarantoimittajien on syötettävä tuotetietokantaan, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jonka suorittamiseen valvontaviranomaisilla on valtuutus. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä rikotaan puiteasetuksen (2) 3, 12 ja 16 artiklaa ja komissio on ylittänyt toimivaltansa ottamalla käyttöön epäjohdonmukaisia vaatimuksia niiden teknisten asiakirjojen osalta, jotka tavarantoimittajien on syötettävä tuotetietokantaan, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jonka suorittamiseen valvontaviranomaisilla on valtuutus.

| 2. | Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska sillä ei ole kyetty ottamaan käyttöön selviä ja johdonmukaisia säännöksiä, ja koska näin tavarantoimittajat on asetettu tilanteeseen, jossa niiden on mahdotonta tietää velvoitteistaan niiden tietojen osalta, jotka niiden on ilmoitettava teknisissä asiakirjoissa, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jossa tietojen paikkansapitävyys arvioidaan. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska sillä ei ole kyetty ottamaan käyttöön selviä ja johdonmukaisia säännöksiä, ja koska näin tavarantoimittajat on asetettu tilanteeseen, jossa niiden on mahdotonta tietää velvoitteistaan niiden tietojen osalta, jotka niiden on ilmoitettava teknisissä asiakirjoissa, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jossa tietojen paikkansapitävyys arvioidaan.

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1369 täydentämisestä kylmäsäilytyslaitteiden energiamerkinnän osalta ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 874/2012 kumoamisesta 11.3.2019 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2019/2016 (EUVL 2019, L 315, s. 102).

(2)  Energiamerkintää koskevien puitteiden vahvistamisesta ja direktiivin 2010/30/EU kumoamisesta 4.7.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1369 (EUVL 2017, L 198, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/52 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/52

---

Kanne 26.2.2020 – Applia v. komissio

(Asia T-142/20)

(2020/C 161/65)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (edustajat: asianajajat Y. Desmedt, L. Salernitano ja K. Olsthoorn)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa seuraavat osat riitautetusta säädöksestä: i) liitteessä VI olevan 1 artiklan b alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”näitä arvoja pidetään liitteen IX mukaisessa tarkastusmenettelyssä ilmoitettuina arvoina”; ii) liitteessä IX olevan 3 kohdan 2 alakohdan a alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”ilmoitetut arvot” vastaavat ”teknisissä asiakirjoissa – – annettuja arvoja”; iii) liitteessä IX olevan 3 kohdan 2 alakohdan b alakohta |
| --- | --- |

—

kumoaa seuraavat osat riitautetusta säädöksestä: i) liitteessä VI olevan 1 artiklan b alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”näitä arvoja pidetään liitteen IX mukaisessa tarkastusmenettelyssä ilmoitettuina arvoina”; ii) liitteessä IX olevan 3 kohdan 2 alakohdan a alakohta siltä osin, kuin siinä todetaan, että ”ilmoitetut arvot” vastaavat ”teknisissä asiakirjoissa – – annettuja arvoja”; iii) liitteessä IX olevan 3 kohdan 2 alakohdan b alakohta

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii, että komission delegoitu asetus (EU) 2019/2017 (1) kumotaan.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä rikotaan puiteasetuksen (2) 3, 12 ja 16 artiklaa ja komissio on ylittänyt toimivaltansa ottamalla käyttöön epäjohdonmukaisia vaatimuksia niiden teknisten asiakirjojen osalta, jotka tavarantoimittajien on syötettävä tuotetietokantaan, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jonka valvontaviranomaiset voivat suorittaa. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä rikotaan puiteasetuksen (2) 3, 12 ja 16 artiklaa ja komissio on ylittänyt toimivaltansa ottamalla käyttöön epäjohdonmukaisia vaatimuksia niiden teknisten asiakirjojen osalta, jotka tavarantoimittajien on syötettävä tuotetietokantaan, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jonka valvontaviranomaiset voivat suorittaa.

| 2. | Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska sillä ei ole kyetty ottamaan käyttöön selviä ja johdonmukaisia säännöksiä, ja koska näin tavarantoimittajat on asetettu tilanteeseen, jossa niiden on mahdotonta tietää velvoitteistaan niiden tietojen osalta, jotka niiden on ilmoitettava teknisissä asiakirjoissa, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jossa tietojen paikkansapitävyys arvioidaan. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautetulla säädöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita, koska sillä ei ole kyetty ottamaan käyttöön selviä ja johdonmukaisia säännöksiä, ja koska näin tavarantoimittajat on asetettu tilanteeseen, jossa niiden on mahdotonta tietää velvoitteistaan niiden tietojen osalta, jotka niiden on ilmoitettava teknisissä asiakirjoissa, ja sen tarkastusmenettelyn osalta, jossa tietojen paikkansapitävyys arvioidaan.

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1369 täydentämisestä kotitalouksien astianpesukoneiden energiamerkinnän osalta ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1059/2010 kumoamisesta 11.3.2019 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2019/2017 (EUVL 2019, L 315, s. 134).

(2)  Energiamerkintää koskevien puitteiden vahvistamisesta ja direktiivin 2010/30/EU kumoamisesta 4.7.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1369 (EUVL 2017, L 198, s. 1).

---

| 11.5.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 161/53 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 161/53

---

Kanne 5.3.2020 – Guangxi Xin Fu Yuan v. komissio

(Asia T-144/20)

(2020/C 161/66)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Guangxi Xin Fu Yuan Co. Ltd (Bobai, Kiina) (edustajat: asianajajat J. Cornelis ja T. Zuber)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1198 muuttamisesta 28.11.2019 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/2131 |
| --- | --- |

—

kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1198 muuttamisesta 28.11.2019 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/2131

| — | velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että komissio on rikkonut polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (perusasetus) 13 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä 5 artiklan 10 kohdan ja 5 artiklan 11 kohdan kanssa, verrattuna Maailman kauppajärjestön (WTO) polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.1, 6.2 ja 12.1 artiklaan, sekä loukannut syrjintäkiellon periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, koska se ei sisällyttänyt kantajaa toimenpiteiden kiertämistä koskevan tutkimuksen aloittamista koskevassa asetuksessa olevaan tyhjentävään luetteloon tutkimuksen kohteena olevista viejistä mutta laajensi myöhemmin tutkimuksen koskemaan myös kantajaa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että komissio on rikkonut polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (perusasetus) 13 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä 5 artiklan 10 kohdan ja 5 artiklan 11 kohdan kanssa, verrattuna Maailman kauppajärjestön (WTO) polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.1, 6.2 ja 12.1 artiklaan, sekä loukannut syrjintäkiellon periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, koska se ei sisällyttänyt kantajaa toimenpiteiden kiertämistä koskevan tutkimuksen aloittamista koskevassa asetuksessa olevaan tyhjentävään luetteloon tutkimuksen kohteena olevista viejistä mutta laajensi myöhemmin tutkimuksen koskemaan myös kantajaa.

| 2) | Toinen kanneperuste, jossa väitetään, että komissiolla ei ole ollut laillista perustetta sisällyttää kantajaa riidanalaiseen asetukseen, koska perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdassa ei säädetä kiertämisen vastaisten toimenpiteiden toteuttamisesta pelkän riskin perusteella ja siinä edellytetään myös kaikkien toimenpiteen kohteena olevien tuontien kirjaamista sitä ennen. Sen lisäksi komission esittämä päätelmä on loogisesti virheellinen ja perustelematon ja siinä jätetään huomiotta keskeistä näyttöä, joten päätelmä merkitsee ilmeistä arviointivirhettä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jossa väitetään, että komissiolla ei ole ollut laillista perustetta sisällyttää kantajaa riidanalaiseen asetukseen, koska perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdassa ei säädetä kiertämisen vastaisten toimenpiteiden toteuttamisesta pelkän riskin perusteella ja siinä edellytetään myös kaikkien toimenpiteen kohteena olevien tuontien kirjaamista sitä ennen. Sen lisäksi komission esittämä päätelmä on loogisesti virheellinen ja perustelematon ja siinä jätetään huomiotta keskeistä näyttöä, joten päätelmä merkitsee ilmeistä arviointivirhettä.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jossa väitetään, että komissio on loukannut kantajan puolustautumisoikeuksia ja syrjintäkiellon periaatetta, koska se on perustanut lopullisen päätöksensä kahteen tosiseikastoa koskevaan uuteen seikkaan, joista kantajalla ei ole ollut tilaisuutta lausua mielipidettään tarkastelututkimuksen aikana. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jossa väitetään, että komissio on loukannut kantajan puolustautumisoikeuksia ja syrjintäkiellon periaatetta, koska se on perustanut lopullisen päätöksensä kahteen tosiseikastoa koskevaan uuteen seikkaan, joista kantajalla ei ole ollut tilaisuutta lausua mielipidettään tarkastelututkimuksen aikana.

---