# Úřední věstník C 161/11.

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 161 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6311. května 2020 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 161

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6311. května 2020

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2020/C 161/01 | Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie | 1 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2020/C 161/01

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

Úředním věstníku Evropské unie

1

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | Soudní dvůr |
| 2020/C 161/02 | Věc C-10/18 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2020 – Mowi ASA, dříve Marine Harvest ASA v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kontrola spojování podniků – Nařízení (ES) č. 139/2004 – Článek 4 odst. 1 – Povinnost předchozího oznamování spojení – Článek 7 odst. 1 – Povinnost odkladu – Článek 7 odst. 2 – Výjimka – Pojem jediné spojení – Článek 14 odst. 2 – Rozhodnutí, kterým byly uloženy pokuty za uskutečnění spojení před jeho oznámením a povolením – Zásada ne bis in idem – Zásada započtení sankcí – Souběh protiprávních jednání) | 2 |
| 2020/C 161/03 | Věc C-125/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona – Španělsko) – Marc Gómez del Moral Guasch v. Bankia SA (Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Smlouva o hypotečním úvěru – Pohyblivá úroková sazba – Referenční index pro hypoteční úvěry spořitelen – Index vyplývající z právního nebo správního ustanovení – Jednostranné vložení takového ujednání prodávajícím nebo poskytovatelem – Přezkum požadavku transparentnosti vnitrostátním soudem – Důsledky určení zneužívající povahy ujednání) | 2 |
| 2020/C 161/04 | Spojené věci C-155/18 až C-158/18P P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2020 – Tulliallan Burlington Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Burlington Fashion GmbH (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Slovní a obrazové ochranné známky BURLINGTON – Námitky majitele starších slovních a obrazových ochranných známek BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE – Článek 8 odstavec 1 písm. b) – Nebezpečí záměny – Niceská dohoda – Třída 35 – Pojem služby maloobchodního prodeje – Článek 8 odst. 4 – Neoprávněné užívání – Článek 8 odst. 5 – Dobré jméno – Kritéria pro posouzení – Podobnost mezi výrobky a službami – Zamítnutí námitek) | 3 |
| 2020/C 161/05 | Věc C-183/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku – Polsko) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) v. Bank BGŻ BNP Paribas S.A. (Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Justiční spolupráce v trestních věcech – Rámcové rozhodnutí 2005/214/SVV – Uznávání a výkon peněžitých trestů a pokut uložených právnickým osobám – Neúplné provedení rámcového rozhodnutí – Povinnost konformního výkladu vnitrostátního práva – Rozsah) | 4 |
| 2020/C 161/06 | Věc C-211/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Idealmed III – Serviços de Saúde SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira (Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 132 odst. 1 písm. b) – Osvobození od daně – Poskytnutí nemocniční a lékařské péče – Nemocnice – Služby poskytované za sociálních podmínek srovnatelných s podmínkami veřejnoprávních subjektů – Články 377 a 391 – Odchylky – Možnost rozhodnout se pro zdanění – Zachování zdanění – Změna podmínek výkonu činnosti) | 5 |
| 2020/C 161/07 | Věc C-240/18 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. února 2020 – Constantin Film Produktion GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 7 odst. 1 písm. f) – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Ochranná známka v rozporu s dobrými mravy – Slovní označení Fack Ju Göhte) – Zamítnutí přihlášky k zápisu) | 6 |
| 2020/C 161/08 | Věc C-328/18 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2020 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Equivalenza Manufactory, SL (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 8 odst. 1 písm. b) – Nebezpečí záměny – Posouzení podobnosti kolidujících označení – Globální posouzení nebezpečí záměny – Zohlednění podmínek uvádění na trh – Neutralizace fonetické podobnosti vzhledovými a pojmovými rozdíly – Podmínky pro neutralizaci) | 6 |
| 2020/C 161/09 | Věc C-586/18 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. března 2020 – Buonotourist Srl v. Evropská komise, Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Státní podpory – Společnost provozující autobusové linky v regionu Kampánie (Itálie) – Vyrovnávací platby za závazky veřejné služby vyplacené italskými orgány na základě rozhodnutí Consiglio di Stato (Státní rada, Itálie) – Rozhodnutí Evropské komise prohlašující tuto podporu za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem) | 7 |
| 2020/C 161/10 | Věc C-587/18 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. března 2020 – CSTP Azienda della Mobilità SpA v. Evropská komise, Asstra Associazione Trasporti (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Státní podpory – Společnost provozující autobusové linky v regionu Kampánie (Itálie) – Vyrovnávací platby za závazky veřejné služby vyplacené italskými orgány na základě rozhodnutí Consiglio di Stato (Státní rada, Itálie) – Rozhodnutí Evropské komise prohlašující tuto podporu za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem) | 7 |
| 2020/C 161/11 | Věc C-655/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – Teritorialna direkcia Severna morska kam Agencia Mitnici, právní nástupce Mitnica Varna v. Schenker EOOD (Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Nařízení (EU) č. 952/2013 – Vyjmutí z celního dohledu – Krádež zboží nacházejícího se v režimu uskladnění v celním skladu – Článek 242 – Osoba odpovědná za vyjmutí – Držitel povolení k provozování celního skladu – Sankce za porušení celní právní úpravy – Článek 42 – Povinnost zaplatit částku odpovídající hodnotě chybějícího zboží – Kumulace s peněžitou sankcí – Přiměřenost) | 8 |
| 2020/C 161/12 | Věc C-766/18 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. března 2020 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), M. J. Dairies EOOD (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Námitky – Článek 8 odst. 1 písm. b) – Nebezpečí záměny – Kritéria pro posouzení – Použitelnost v případě starší kolektivní ochranné známky – Vzájemná závislost mezi podobností kolidujících ochranných známek a podobností výrobků nebo služeb, na které se tyto ochranné známky vztahují) | 9 |
| 2020/C 161/13 | Věc C-34/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Telecom Italia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Telekomunikační služby – Zavedení otevřeného přístupu k telekomunikační síti – Směrnice 97/13/ES – Daně a poplatky použitelné na individuální licence – Přechodný režim zavádějící poplatek nad rámec poplatků povolených směrnicí 97/13/ES – Překážka věci pravomocně rozsouzené pojící se k rozsudku vyššího soudu, v souvislosti s nímž se má za to, že je v rozporu s unijním právem) | 9 |
| 2020/C 161/14 | Věc C-48/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – X-GmbH v. Finanzamt Z (Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty – Směrnice 2006/112/ES – Článek 132 odst. 1 písm. c) – Osvobození – Poskytnutí lékařské péče při výkonu lékařských a nelékařských zdravotnických povolání – Telefonické služby – Služby poskytované zdravotními ošetřovateli a zdravotními asistenty) | 10 |
| 2020/C 161/15 | Věc C-69/19 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 5. března 2020 – Credito Fondiario SpA v. Jednotný výbor pro řešení krizí, Italská republika, Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Hospodářská a měnová unie – Bankovní unie – Ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků – Jednotný mechanismus pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků – Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB) – Jednotný fond pro řešení krizí (SRF) – Určení příspěvku předem na rok 2016 – Žaloba na neplatnost – Lhůta k podání žaloby – Opožděnost – Námitka protiprávnosti – Zjevná nepřípustnost) | 11 |
| 2020/C 161/16 | Věc C-135/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Pensionsversicherungsanstalt v. CW (Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení migrujících pracovníků – Koordinace systémů sociálního zabezpečení – Nařízení (ES) č. 883/2004 – Články 3 a 11 – Věcná oblast působnosti – Dávky spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení – Kvalifikace – Dávky v nemoci – Dávky v invaliditě – Dávky v nezaměstnanosti – Osoba, která přestala být pojištěna v systému sociálního zabezpečení členského státu poté, co v tomto státě ukončila výdělečnou činnost a přesunula své bydliště do jiného členského státu – Žádost o přiznání rehabilitačního příspěvku v bývalém státě bydliště a zaměstnání – Zamítnutí – Určení použitelných právních předpisů) | 12 |
| 2020/C 161/17 | Věc C-298/19: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 27. února 2020 – Evropská komise v. Řecká republika (Nesplnění povinnosti státem – Směrnice 91/676//EHS – Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů – Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti – Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku – Článek 260 odst. 2 SFEU – Peněžité sankce – Paušální částka) | 12 |
| 2020/C 161/18 | Věc C-75/19: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 6. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Specializat Mureş – Rumunsko) – MF v. BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Směrnice 93/13/EHS – Spotřebitelské smlouvy – Spotřebitelské úvěry – Nucený výkon rozhodnutí – Lhůta patnácti dnů od oznámení nuceného výkonu rozhodnutí pro uplatnění zneužívající povahy ujednání) | 13 |
| 2020/C 161/19 | Věc C-376/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rayonen sad Blagoevgrad (Bulharsko) dne 13. května 2019 – MAK TURS AD v. Direktor na Direktsia Inspektsia po truda | 14 |
| 2020/C 161/20 | Věc C-571/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. července 2019 EMB Consulting SE proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 23. května 2019 ve věci T-107/17, Frank Steinhoff a další v. Evropská centrální banka | 14 |
| 2020/C 161/21 | Věc C-670/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 10. září 2019 – Gardinia Home Decor GmbH v. Hauptzollamt Ulm | 14 |
| 2020/C 161/22 | Věc C-835/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 18. listopadu 2019 – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di bacino del Po | 15 |
| 2020/C 161/23 | Věc C-886/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2019 Pink Lady America LLC proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 24. září 2019 ve věci T-112/18, Pink Lady America v. CPVO | 16 |
| 2020/C 161/24 | Věc C-892/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. listopadu 2019 Camelií Manéa proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 12. září 2019 ve věci T-225/18, Manéa v. CdT | 16 |
| 2020/C 161/25 | Věc C-902/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2019 Esim Chemicals GmbH proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. října 2019 ve věci T-713/18, Esim Chemicals v. EUIPO | 17 |
| 2020/C 161/26 | Věc C-920/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 16. prosince 2019 – Fluctus s.r.o. a další | 17 |
| 2020/C 161/27 | Věc C-924/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 18. prosince 2019 – FMS a FNZ v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság a Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 18 |
| 2020/C 161/28 | Věc C-925/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 18. prosince 2019 – SA a SA junior v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság a Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 20 |
| 2020/C 161/29 | Věc C-932/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Győri Ítélőtábla (Maďarsko) dne 20. prosince 2019 – JZ v. OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt. | 22 |
| 2020/C 161/30 | Věc C-10/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 10. ledna 2020 – Flightright GmbH v. Eurowings GmbH | 23 |
| 2020/C 161/31 | Věc C-17/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Itálie) dne 14. ledna 2020 – MC v. U.T.G. – Prefettura di Foggia | 24 |
| 2020/C 161/32 | Věc C-18/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 16. ledna 2020 – XY | 24 |
| 2020/C 161/33 | Věc C-30/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Španělsko) dne 22. ledna 2020 – RH v. AB Volvo a další | 25 |
| 2020/C 161/34 | Věc C-31/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Alicante (Španělsko) dne 22. ledna 2020 – Bankia S.A. v. SI | 25 |
| 2020/C 161/35 | Věc C-32/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte di appello di Napoli (Itálie) dne 22. ledna 2020 – TJ v. Balga Srl | 26 |
| 2020/C 161/36 | Věc C-33/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Ravensburg (Německo) dne 23. ledna 2020 – UK v. Volkswagen Bank GmbH | 27 |
| 2020/C 161/37 | Věc C-40/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 27. ledna 2020 – AQ, BO, CP v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia | 28 |
| 2020/C 161/38 | Věc C-44/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 27. ledna 2020 – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) v. PC, RE | 29 |
| 2020/C 161/39 | Věc C-47/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 28. ledna 2020 – F v. Stadt Karlsruhe | 30 |
| 2020/C 161/40 | Věc C-53/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 3. února 2020 – Hengstenberg GmbH & Co. KG v. Spreewaldverein e.V. | 31 |
| 2020/C 161/41 | Věc C-60/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšsko) dne 5. února 2020 – VAS Latvijas dzelzceļš v. Valsts dzelzceļa administrācija | 31 |
| 2020/C 161/42 | Věc C-67/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Liège (Belgie) dne 10. února 2020 – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. M.M. | 32 |
| 2020/C 161/43 | Věc C-68/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Liège (Belgie) dne 10. února 2020 – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. C. | 33 |
| 2020/C 161/44 | Věc C-69/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Liège (Belgie) dne 10. února 2020 – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. C. | 33 |
| 2020/C 161/45 | Věc C-76/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Varna (Bulharsko) dne 12. února 2020 – Balev Bio EOOD v. Agencia Mitnici, Teritorialna Direkcija Severna Morska | 34 |
| 2020/C 161/46 | Věc C-84/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. února 2020 Archimandritis Sarantis Sarantosem, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulosem, Protopresvyteros Antonios Bousdekisem, Protopresvyteros Vasileios Kokolakisem, Estiou Paterikon Meleton, Christos Papasotiriouem, Charalampos Andralisem proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 11. prosince 2019 ve věci T-547/19, Sarantis Sarantos v. Evropský parlament, Rada Evropské unie a Evropská komise | 35 |
| 2020/C 161/47 | Věc C-88/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal correctionnel de Bordeaux (Francie) dne 20. února 2020 – Procureur de la République v. ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ | 36 |
| 2020/C 161/48 | Věc C-90/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Højesteret (Dánsko) dne 24. února 2020 – Apcoa Parking Danmark A/S v. Skatteministeriet | 37 |
| 2020/C 161/49 | Věc C-104/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal du travail de Nivelles (Belgie) dne 27. února 2020 – SD v. Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE, jednající jako insolvenční správce Régie des Quartiers de Tubize ASBL | 37 |
| 2020/C 161/50 | Věc C-106/20P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2020 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-14/18, Řecká republika v. Evropská komise | 38 |
| 2020/C 161/51 | Věc C-107/20P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. února 2020 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-295/18, Řecká republika v. Evropská komise | 39 |
| 2020/C 161/52 | Věc C-109/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 27. února 2020 – Polská republika v. PL Holdings Sàrl | 40 |
| 2020/C 161/53 | Věc C-112/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 28. února 2020 – M. A. v. État belge | 40 |
| 2020/C 161/54 | Věc C-117/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) dne 3. března 2020 – bpost SA v. Autorité belge de la concurrence | 41 |
| | Tribunál |
| 2020/C 161/55 | Věc T-92/20: Žaloba podaná dne 14. února 2020 – Fryč v. komise | 42 |
| 2020/C 161/56 | Věc T-123/20: Žaloba podaná dne 20. února 2020 – Sciessent v. Komise | 44 |
| 2020/C 161/57 | Věc T-131/20: Žaloba podaná dne 27. února 2020 – IR v. Komise | 45 |
| 2020/C 161/58 | Věc T-132/20: Žaloba podaná dne 28. února 2020 – NEC Oncoimmunity v. EASME | 46 |
| 2020/C 161/59 | Věc T-134/20: Žaloba podaná dne 27. února 2020 – Huhtamaki v. Komise | 47 |
| 2020/C 161/60 | Věc T-135/20: Žaloba podaná dne 28. února 2020 – Vulkano Research and Development v. EUIPO – Ega (EGA Master) | 48 |
| 2020/C 161/61 | Věc T-136/20: Žaloba podaná dne 2. března 2020 – Ardex v. EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS) | 49 |
| 2020/C 161/62 | Věc T-139/20: Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise | 49 |
| 2020/C 161/63 | Věc T-140/20: Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise | 50 |
| 2020/C 161/64 | Věc T-141/20: Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise | 51 |
| 2020/C 161/65 | Věc T-142/20: Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise | 52 |
| 2020/C 161/66 | Věc T-144/20: Žaloba podaná dne 5. března 2020 – Guangxi Xin Fu Yuan v. Komise | 53 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

2020/C 161/02

Věc C-10/18 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2020 – Mowi ASA, dříve Marine Harvest ASA v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kontrola spojování podniků – Nařízení (ES) č. 139/2004 – Článek 4 odst. 1 – Povinnost předchozího oznamování spojení – Článek 7 odst. 1 – Povinnost odkladu – Článek 7 odst. 2 – Výjimka – Pojem jediné spojení – Článek 14 odst. 2 – Rozhodnutí, kterým byly uloženy pokuty za uskutečnění spojení před jeho oznámením a povolením – Zásada ne bis in idem – Zásada započtení sankcí – Souběh protiprávních jednání)

2

2020/C 161/03

Věc C-125/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona – Španělsko) – Marc Gómez del Moral Guasch v. Bankia SA (Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Smlouva o hypotečním úvěru – Pohyblivá úroková sazba – Referenční index pro hypoteční úvěry spořitelen – Index vyplývající z právního nebo správního ustanovení – Jednostranné vložení takového ujednání prodávajícím nebo poskytovatelem – Přezkum požadavku transparentnosti vnitrostátním soudem – Důsledky určení zneužívající povahy ujednání)

o

2

2020/C 161/04

Spojené věci C-155/18 až C-158/18P P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2020 – Tulliallan Burlington Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Burlington Fashion GmbH (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Slovní a obrazové ochranné známky BURLINGTON – Námitky majitele starších slovních a obrazových ochranných známek BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE – Článek 8 odstavec 1 písm. b) – Nebezpečí záměny – Niceská dohoda – Třída 35 – Pojem služby maloobchodního prodeje – Článek 8 odst. 4 – Neoprávněné užívání – Článek 8 odst. 5 – Dobré jméno – Kritéria pro posouzení – Podobnost mezi výrobky a službami – Zamítnutí námitek)

3

2020/C 161/05

Věc C-183/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku – Polsko) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) v. Bank BGŻ BNP Paribas S.A. (Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Justiční spolupráce v trestních věcech – Rámcové rozhodnutí 2005/214/SVV – Uznávání a výkon peněžitých trestů a pokut uložených právnickým osobám – Neúplné provedení rámcového rozhodnutí – Povinnost konformního výkladu vnitrostátního práva – Rozsah)

4

2020/C 161/06

Věc C-211/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Idealmed III – Serviços de Saúde SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira (Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 132 odst. 1 písm. b) – Osvobození od daně – Poskytnutí nemocniční a lékařské péče – Nemocnice – Služby poskytované za sociálních podmínek srovnatelných s podmínkami veřejnoprávních subjektů – Články 377 a 391 – Odchylky – Možnost rozhodnout se pro zdanění – Zachování zdanění – Změna podmínek výkonu činnosti)

5

2020/C 161/07

Věc C-240/18 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. února 2020 – Constantin Film Produktion GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 7 odst. 1 písm. f) – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Ochranná známka v rozporu s dobrými mravy – Slovní označení Fack Ju Göhte) – Zamítnutí přihlášky k zápisu)

6

2020/C 161/08

Věc C-328/18 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2020 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Equivalenza Manufactory, SL (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 8 odst. 1 písm. b) – Nebezpečí záměny – Posouzení podobnosti kolidujících označení – Globální posouzení nebezpečí záměny – Zohlednění podmínek uvádění na trh – Neutralizace fonetické podobnosti vzhledovými a pojmovými rozdíly – Podmínky pro neutralizaci)

6

2020/C 161/09

Věc C-586/18 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. března 2020 – Buonotourist Srl v. Evropská komise, Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Státní podpory – Společnost provozující autobusové linky v regionu Kampánie (Itálie) – Vyrovnávací platby za závazky veřejné služby vyplacené italskými orgány na základě rozhodnutí Consiglio di Stato (Státní rada, Itálie) – Rozhodnutí Evropské komise prohlašující tuto podporu za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem)

7

2020/C 161/10

Věc C-587/18 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. března 2020 – CSTP Azienda della Mobilità SpA v. Evropská komise, Asstra Associazione Trasporti (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Státní podpory – Společnost provozující autobusové linky v regionu Kampánie (Itálie) – Vyrovnávací platby za závazky veřejné služby vyplacené italskými orgány na základě rozhodnutí Consiglio di Stato (Státní rada, Itálie) – Rozhodnutí Evropské komise prohlašující tuto podporu za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem)

7

2020/C 161/11

Věc C-655/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – Teritorialna direkcia Severna morska kam Agencia Mitnici, právní nástupce Mitnica Varna v. Schenker EOOD (Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Nařízení (EU) č. 952/2013 – Vyjmutí z celního dohledu – Krádež zboží nacházejícího se v režimu uskladnění v celním skladu – Článek 242 – Osoba odpovědná za vyjmutí – Držitel povolení k provozování celního skladu – Sankce za porušení celní právní úpravy – Článek 42 – Povinnost zaplatit částku odpovídající hodnotě chybějícího zboží – Kumulace s peněžitou sankcí – Přiměřenost)

8

2020/C 161/12

Věc C-766/18 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. března 2020 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), M. J. Dairies EOOD (Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Námitky – Článek 8 odst. 1 písm. b) – Nebezpečí záměny – Kritéria pro posouzení – Použitelnost v případě starší kolektivní ochranné známky – Vzájemná závislost mezi podobností kolidujících ochranných známek a podobností výrobků nebo služeb, na které se tyto ochranné známky vztahují)

9

2020/C 161/13

Věc C-34/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Telecom Italia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Telekomunikační služby – Zavedení otevřeného přístupu k telekomunikační síti – Směrnice 97/13/ES – Daně a poplatky použitelné na individuální licence – Přechodný režim zavádějící poplatek nad rámec poplatků povolených směrnicí 97/13/ES – Překážka věci pravomocně rozsouzené pojící se k rozsudku vyššího soudu, v souvislosti s nímž se má za to, že je v rozporu s unijním právem)

9

2020/C 161/14

Věc C-48/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – X-GmbH v. Finanzamt Z (Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty – Směrnice 2006/112/ES – Článek 132 odst. 1 písm. c) – Osvobození – Poskytnutí lékařské péče při výkonu lékařských a nelékařských zdravotnických povolání – Telefonické služby – Služby poskytované zdravotními ošetřovateli a zdravotními asistenty)

10

2020/C 161/15

Věc C-69/19 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 5. března 2020 – Credito Fondiario SpA v. Jednotný výbor pro řešení krizí, Italská republika, Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Hospodářská a měnová unie – Bankovní unie – Ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků – Jednotný mechanismus pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků – Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB) – Jednotný fond pro řešení krizí (SRF) – Určení příspěvku předem na rok 2016 – Žaloba na neplatnost – Lhůta k podání žaloby – Opožděnost – Námitka protiprávnosti – Zjevná nepřípustnost)

11

2020/C 161/16

Věc C-135/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Pensionsversicherungsanstalt v. CW (Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení migrujících pracovníků – Koordinace systémů sociálního zabezpečení – Nařízení (ES) č. 883/2004 – Články 3 a 11 – Věcná oblast působnosti – Dávky spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení – Kvalifikace – Dávky v nemoci – Dávky v invaliditě – Dávky v nezaměstnanosti – Osoba, která přestala být pojištěna v systému sociálního zabezpečení členského státu poté, co v tomto státě ukončila výdělečnou činnost a přesunula své bydliště do jiného členského státu – Žádost o přiznání rehabilitačního příspěvku v bývalém státě bydliště a zaměstnání – Zamítnutí – Určení použitelných právních předpisů)

12

2020/C 161/17

Věc C-298/19: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 27. února 2020 – Evropská komise v. Řecká republika (Nesplnění povinnosti státem – Směrnice 91/676//EHS – Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů – Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti – Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku – Článek 260 odst. 2 SFEU – Peněžité sankce – Paušální částka)

12

2020/C 161/18

Věc C-75/19: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 6. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Specializat Mureş – Rumunsko) – MF v. BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Směrnice 93/13/EHS – Spotřebitelské smlouvy – Spotřebitelské úvěry – Nucený výkon rozhodnutí – Lhůta patnácti dnů od oznámení nuceného výkonu rozhodnutí pro uplatnění zneužívající povahy ujednání)

13

2020/C 161/19

Věc C-376/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rayonen sad Blagoevgrad (Bulharsko) dne 13. května 2019 – MAK TURS AD v. Direktor na Direktsia Inspektsia po truda

14

2020/C 161/20

Věc C-571/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. července 2019 EMB Consulting SE proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 23. května 2019 ve věci T-107/17, Frank Steinhoff a další v. Evropská centrální banka

14

2020/C 161/21

Věc C-670/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 10. září 2019 – Gardinia Home Decor GmbH v. Hauptzollamt Ulm

14

2020/C 161/22

Věc C-835/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 18. listopadu 2019 – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di bacino del Po

15

2020/C 161/23

Věc C-886/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2019 Pink Lady America LLC proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 24. září 2019 ve věci T-112/18, Pink Lady America v. CPVO

16

2020/C 161/24

Věc C-892/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. listopadu 2019 Camelií Manéa proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 12. září 2019 ve věci T-225/18, Manéa v. CdT

16

2020/C 161/25

Věc C-902/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2019 Esim Chemicals GmbH proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. října 2019 ve věci T-713/18, Esim Chemicals v. EUIPO

17

2020/C 161/26

Věc C-920/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 16. prosince 2019 – Fluctus s.r.o. a další

17

2020/C 161/27

Věc C-924/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 18. prosince 2019 – FMS a FNZ v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság a Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

18

2020/C 161/28

Věc C-925/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 18. prosince 2019 – SA a SA junior v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság a Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

20

2020/C 161/29

Věc C-932/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Győri Ítélőtábla (Maďarsko) dne 20. prosince 2019 – JZ v. OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

22

2020/C 161/30

Věc C-10/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 10. ledna 2020 – Flightright GmbH v. Eurowings GmbH

23

2020/C 161/31

Věc C-17/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Itálie) dne 14. ledna 2020 – MC v. U.T.G. – Prefettura di Foggia

24

2020/C 161/32

Věc C-18/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 16. ledna 2020 – XY

24

2020/C 161/33

Věc C-30/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Španělsko) dne 22. ledna 2020 – RH v. AB Volvo a další

o

25

2020/C 161/34

Věc C-31/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Alicante (Španělsko) dne 22. ledna 2020 – Bankia S.A. v. SI

25

2020/C 161/35

Věc C-32/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte di appello di Napoli (Itálie) dne 22. ledna 2020 – TJ v. Balga Srl

26

2020/C 161/36

Věc C-33/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Ravensburg (Německo) dne 23. ledna 2020 – UK v. Volkswagen Bank GmbH

27

2020/C 161/37

Věc C-40/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 27. ledna 2020 – AQ, BO, CP v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

28

2020/C 161/38

Věc C-44/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 27. ledna 2020 – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) v. PC, RE

29

2020/C 161/39

Věc C-47/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 28. ledna 2020 – F v. Stadt Karlsruhe

30

2020/C 161/40

Věc C-53/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 3. února 2020 – Hengstenberg GmbH & Co. KG v. Spreewaldverein e.V.

31

2020/C 161/41

Věc C-60/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšsko) dne 5. února 2020 – VAS Latvijas dzelzceļš v. Valsts dzelzceļa administrācija

31

2020/C 161/42

Věc C-67/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Liège (Belgie) dne 10. února 2020 – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. M.M.

32

2020/C 161/43

Věc C-68/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Liège (Belgie) dne 10. února 2020 – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. C.

33

2020/C 161/44

Věc C-69/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Liège (Belgie) dne 10. února 2020 – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. C.

33

2020/C 161/45

Věc C-76/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Varna (Bulharsko) dne 12. února 2020 – Balev Bio EOOD v. Agencia Mitnici, Teritorialna Direkcija Severna Morska

34

2020/C 161/46

Věc C-84/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. února 2020 Archimandritis Sarantis Sarantosem, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulosem, Protopresvyteros Antonios Bousdekisem, Protopresvyteros Vasileios Kokolakisem, Estiou Paterikon Meleton, Christos Papasotiriouem, Charalampos Andralisem proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 11. prosince 2019 ve věci T-547/19, Sarantis Sarantos v. Evropský parlament, Rada Evropské unie a Evropská komise

35

2020/C 161/47

Věc C-88/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal correctionnel de Bordeaux (Francie) dne 20. února 2020 – Procureur de la République v. ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

36

2020/C 161/48

Věc C-90/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Højesteret (Dánsko) dne 24. února 2020 – Apcoa Parking Danmark A/S v. Skatteministeriet

37

2020/C 161/49

Věc C-104/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal du travail de Nivelles (Belgie) dne 27. února 2020 – SD v. Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE, jednající jako insolvenční správce Régie des Quartiers de Tubize ASBL

37

2020/C 161/50

Věc C-106/20P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2020 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-14/18, Řecká republika v. Evropská komise

38

2020/C 161/51

Věc C-107/20P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. února 2020 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-295/18, Řecká republika v. Evropská komise

39

2020/C 161/52

Věc C-109/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 27. února 2020 – Polská republika v. PL Holdings Sàrl

40

2020/C 161/53

Věc C-112/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 28. února 2020 – M. A. v. État belge

40

2020/C 161/54

Věc C-117/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) dne 3. března 2020 – bpost SA v. Autorité belge de la concurrence

41

Tribunál

2020/C 161/55

Věc T-92/20: Žaloba podaná dne 14. února 2020 – Fryč v. komise

42

2020/C 161/56

Věc T-123/20: Žaloba podaná dne 20. února 2020 – Sciessent v. Komise

44

2020/C 161/57

Věc T-131/20: Žaloba podaná dne 27. února 2020 – IR v. Komise

45

2020/C 161/58

Věc T-132/20: Žaloba podaná dne 28. února 2020 – NEC Oncoimmunity v. EASME

46

2020/C 161/59

Věc T-134/20: Žaloba podaná dne 27. února 2020 – Huhtamaki v. Komise

47

2020/C 161/60

Věc T-135/20: Žaloba podaná dne 28. února 2020 – Vulkano Research and Development v. EUIPO – Ega (EGA Master)

48

2020/C 161/61

Věc T-136/20: Žaloba podaná dne 2. března 2020 – Ardex v. EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS)

49

2020/C 161/62

Věc T-139/20: Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise

49

2020/C 161/63

Věc T-140/20: Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise

50

2020/C 161/64

Věc T-141/20: Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise

51

2020/C 161/65

Věc T-142/20: Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise

52

2020/C 161/66

Věc T-144/20: Žaloba podaná dne 5. března 2020 – Guangxi Xin Fu Yuan v. Komise

53

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2020/C 161/01)

Poslední publikace

Úř. věst. C 137, 27.4.2020

Dřívější publikace

Úř. věst. C 129, 20.4.2020

Úř. věst. C 114, 6.4.2020

Úř. věst. C 103, 30.3.2020

Úř. věst. C 95, 23.3.2020

Úř. věst. C 87, 16.3.2020

Úř. věst. C 77, 9.3.2020

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/2

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2020 – Mowi ASA, dříve Marine Harvest ASA v. Evropská komise

(Věc C-10/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kontrola spojování podniků - Nařízení (ES) č. 139/2004 - Článek 4 odst. 1 - Povinnost předchozího oznamování spojení - Článek 7 odst. 1 - Povinnost odkladu - Článek 7 odst. 2 - Výjimka - Pojem ‚jediné spojení‘ - Článek 14 odst. 2 - Rozhodnutí, kterým byly uloženy pokuty za uskutečnění spojení před jeho oznámením a povolením - Zásada ne bis in idem - Zásada započtení sankcí - Souběh protiprávních jednání“)

(2020/C 161/02)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Mowi ASA, dříve Marine Harvest ASA (zástupce: R. Subiotto, QC)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Farley a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Společnosti Mowi ASA se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Mowi ASA se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/2

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona – Španělsko) – Marc Gómez del Moral Guasch v. Bankia SA

(Věc C-125/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Smlouva o hypotečním úvěru - Pohyblivá úroková sazba - Referenční index pro hypoteční úvěry spořitelen - Index vyplývající z právního nebo správního ustanovení - Jednostranné vložení takového ujednání prodávajícím nebo poskytovatelem - Přezkum požadavku transparentnosti vnitrostátním soudem - Důsledky určení zneužívající povahy ujednání“)

(2020/C 161/03)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona

Účastníci původního řízení

Žalobce: Marc Gómez del Moral Guasch

Žalovaná: Bankia SA

Výrok

| 1) | Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že ujednání obsažené ve smlouvě o hypotečním úvěru uzavřené mezi spotřebitelem a prodávajícím nebo poskytovatelem, které stanoví, že úroková sazba použitelná na úvěr je založena na jednom z oficiálních referenčních indexů stanovených vnitrostátní právní úpravou, které mohou úvěrové instituce použít na hypoteční úvěry, pokud tato právní úprava nestanoví imperativní použití tohoto indexu bez ohledu na volbu těchto stran ani jeho dispozitivní použití v případě neexistence odlišného ujednání mezi týmiž smluvními stranami, spadá do oblasti působnosti této směrnice. |
| --- | --- |

1)

Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že ujednání obsažené ve smlouvě o hypotečním úvěru uzavřené mezi spotřebitelem a prodávajícím nebo poskytovatelem, které stanoví, že úroková sazba použitelná na úvěr je založena na jednom z oficiálních referenčních indexů stanovených vnitrostátní právní úpravou, které mohou úvěrové instituce použít na hypoteční úvěry, pokud tato právní úprava nestanoví imperativní použití tohoto indexu bez ohledu na volbu těchto stran ani jeho dispozitivní použití v případě neexistence odlišného ujednání mezi týmiž smluvními stranami, spadá do oblasti působnosti této směrnice.

| 2) | Směrnice 93/13, a zejména čl. 4 odst. 2 a článek 8, musí být vykládána v tom smyslu, že soud členského státu je povinen přezkoumat, zda je smluvní ujednání týkající se hlavního předmětu smlouvy sepsáno jasně a srozumitelně, a to bez ohledu na to, zda byl čl. 4 odst. 2 této směrnice proveden do právního řádu tohoto členského státu. |
| --- | --- |

2)

Směrnice 93/13, a zejména čl. 4 odst. 2 a článek 8, musí být vykládána v tom smyslu, že soud členského státu je povinen přezkoumat, zda je smluvní ujednání týkající se hlavního předmětu smlouvy sepsáno jasně a srozumitelně, a to bez ohledu na to, zda byl čl. 4 odst. 2 této směrnice proveden do právního řádu tohoto členského státu.

| 3) | Směrnice 93/13, a zejména čl. 4 odst. 2 a článek 5, musí být vykládána v tom smyslu, že za účelem dodržení požadavku transparentnosti smluvního ujednání, kterým je ve smlouvě o hypotečním úvěru stanovena pohyblivá úroková sazba, musí být toto ujednání nejen srozumitelné z formálního a gramatického hlediska, ale musí rovněž průměrnému, běžně informovanému a přiměřeně pozornému a obezřetnému spotřebiteli umožnit, aby porozuměl konkrétnímu fungování způsobu výpočtu této sazby a posoudil tak na základě přesných a srozumitelných kritérií potenciálně významné ekonomické důsledky tohoto ujednání pro jeho finanční závazky. Pro účely posouzení, které musí vnitrostátní soud v tomto ohledu provést, jsou obzvláště relevantními údaji jednak okolnost, zda jsou hlavní prvky výpočtu této sazby snadno přístupné každé osobě, která hodlá uzavřít smlouvu o hypotečním úvěru s ohledem na zveřejnění způsobu výpočtu uvedené sazby, a jednak poskytnutí informací o dosavadním vývoji indexu, na jehož základě se tato sazba vypočítá. |
| --- | --- |

3)

Směrnice 93/13, a zejména čl. 4 odst. 2 a článek 5, musí být vykládána v tom smyslu, že za účelem dodržení požadavku transparentnosti smluvního ujednání, kterým je ve smlouvě o hypotečním úvěru stanovena pohyblivá úroková sazba, musí být toto ujednání nejen srozumitelné z formálního a gramatického hlediska, ale musí rovněž průměrnému, běžně informovanému a přiměřeně pozornému a obezřetnému spotřebiteli umožnit, aby porozuměl konkrétnímu fungování způsobu výpočtu této sazby a posoudil tak na základě přesných a srozumitelných kritérií potenciálně významné ekonomické důsledky tohoto ujednání pro jeho finanční závazky. Pro účely posouzení, které musí vnitrostátní soud v tomto ohledu provést, jsou obzvláště relevantními údaji jednak okolnost, zda jsou hlavní prvky výpočtu této sazby snadno přístupné každé osobě, která hodlá uzavřít smlouvu o hypotečním úvěru s ohledem na zveřejnění způsobu výpočtu uvedené sazby, a jednak poskytnutí informací o dosavadním vývoji indexu, na jehož základě se tato sazba vypočítá.

| 4) | Článek 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 93/13 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby v případě neplatnosti zneužívajícího smluvního ujednání, kterým se stanoví referenční index pro výpočet pohyblivých úroků úvěru, vnitrostátní soud nahradil tento index zákonným indexem použitelným v případě, že neexistuje opačná dohoda smluvních stran, pokud by dotčená smlouva o hypotečním úvěru nemohla v případě zrušení uvedeného zneužívajícího ujednání přetrvat a pokud by zrušení této smlouvy jako celku vystavilo spotřebitele zvláště nepříznivým důsledkům. |
| --- | --- |

4)

Článek 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 93/13 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby v případě neplatnosti zneužívajícího smluvního ujednání, kterým se stanoví referenční index pro výpočet pohyblivých úroků úvěru, vnitrostátní soud nahradil tento index zákonným indexem použitelným v případě, že neexistuje opačná dohoda smluvních stran, pokud by dotčená smlouva o hypotečním úvěru nemohla v případě zrušení uvedeného zneužívajícího ujednání přetrvat a pokud by zrušení této smlouvy jako celku vystavilo spotřebitele zvláště nepříznivým důsledkům.

---

(1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/3

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2020 – Tulliallan Burlington Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Burlington Fashion GmbH

(Spojené věci C-155/18 až C-158/18P P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Slovní a obrazové ochranné známky ‚BURLINGTON‘ - Námitky majitele starších slovních a obrazových ochranných známek ‚BURLINGTON‘ a ‚BURLINGTON ARCADE‘ - Článek 8 odstavec 1 písm. b) - Nebezpečí záměny - Niceská dohoda - Třída 35 - Pojem ‚služby maloobchodního prodeje‘ - Článek 8 odst. 4 - Neoprávněné užívání - Článek 8 odst. 5 - Dobré jméno - Kritéria pro posouzení - Podobnost mezi výrobky a službami - Zamítnutí námitek“)

(2020/C 161/04)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Tulliallan Burlington Ltd (zástupce: A. Norris, Barrister)

Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: M. Fischer a D. Botis, zmocněnci), Burlington Fashion GmbH (zástupkyně: A. Parr, Rechtsanwältin)

Výrok

| 1) | Rozsudky Tribunálu Evropské unie ze dne 6. prosince 2017, Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-120/16, EU:T:2017:873), ze dne 6. prosince 2017, Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) (T-121/16, nezveřejněný, EU:T:2017:872), ze dne 6. prosince 2017, Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-122/16, nezveřejněný, EU:T:2017:871), a ze dne 6. prosince 2017, Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) (T-123/16, nezveřejněný, EU:T:2017:870), se zrušují. |
| --- | --- |

1)

Rozsudky Tribunálu Evropské unie ze dne 6. prosince 2017, Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-120/16, EU:T:2017:873), ze dne 6. prosince 2017, Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) (T-121/16, nezveřejněný, EU:T:2017:872), ze dne 6. prosince 2017, Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (T-122/16, nezveřejněný, EU:T:2017:871), a ze dne 6. prosince 2017, Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) (T-123/16, nezveřejněný, EU:T:2017:870), se zrušují.

| 2) | Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 11. ledna 2016 (věci R 94/2014-4, R 2501/2013-4, R 2409/2013-4 a R 1635/2013-4), týkající se čtyř námitkových řízení mezi společnostmi Tulliallan Burlington Ltd a Burlington Fashion GmbH, se zrušují. |
| --- | --- |

2)

Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 11. ledna 2016 (věci R 94/2014-4, R 2501/2013-4, R 2409/2013-4 a R 1635/2013-4), týkající se čtyř námitkových řízení mezi společnostmi Tulliallan Burlington Ltd a Burlington Fashion GmbH, se zrušují.

| 3) | Společnost Burlington Fashion GmbH a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponesou vlastní náklady řízení a kromě toho rovným dílem nahradí náklady řízení vynaložené společností Tulliallan Burlington Ltd jak v řízeních v prvním stupni ve věcech T-120/16 až T-123/16, tak v řízeních o kasačních opravných prostředcích. |
| --- | --- |

3)

Společnost Burlington Fashion GmbH a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponesou vlastní náklady řízení a kromě toho rovným dílem nahradí náklady řízení vynaložené společností Tulliallan Burlington Ltd jak v řízeních v prvním stupni ve věcech T-120/16 až T-123/16, tak v řízeních o kasačních opravných prostředcích.

---

(1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/4 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/4

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku – Polsko) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) v. Bank BGŻ BNP Paribas S.A.

(Věc C-183/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Justiční spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2005/214/SVV - Uznávání a výkon peněžitých trestů a pokut uložených právnickým osobám - Neúplné provedení rámcového rozhodnutí - Povinnost konformního výkladu vnitrostátního práva - Rozsah“)

(2020/C 161/05)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku

Účastníci původního řízení

Žalobce: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

Žalovaná: Bank BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku

za přítomnosti: Prokuratura Rejonowa Gdańsk-Śródmieście w Gdańsku

Výrok

| 1) | Pojem „právnická osoba“ uvedený zejména v čl. 1 písm. a) a čl. 9 odst. 3 rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládán podle práva státu, který vydal rozhodnutí o uložení peněžité sankce. |
| --- | --- |

1)

Pojem „právnická osoba“ uvedený zejména v čl. 1 písm. a) a čl. 9 odst. 3 rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládán podle práva státu, který vydal rozhodnutí o uložení peněžité sankce.

| 2) | Rámcové rozhodnutí 2005/214, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, musí být vykládáno v tom smyslu, že nevyžaduje, aby soud členského státu nepoužil ustanovení vnitrostátního práva, které je neslučitelné s čl. 9 odst. 3 rámcového rozhodnutí 2005/214, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, jelikož toto ustanovení nemá přímý účinek. Předkládající soud však musí v co možná největším rozsahu podat konformní výklad vnitrostátního práva, aby byl zajištěn výsledek slučitelný s cílem sledovaným rámcovým rozhodnutím 2005/214, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299. |
| --- | --- |

2)

Rámcové rozhodnutí 2005/214, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, musí být vykládáno v tom smyslu, že nevyžaduje, aby soud členského státu nepoužil ustanovení vnitrostátního práva, které je neslučitelné s čl. 9 odst. 3 rámcového rozhodnutí 2005/214, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, jelikož toto ustanovení nemá přímý účinek. Předkládající soud však musí v co možná největším rozsahu podat konformní výklad vnitrostátního práva, aby byl zajištěn výsledek slučitelný s cílem sledovaným rámcovým rozhodnutím 2005/214, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299.

---

(1)  Úř. věst. C 221, 25.6.2018.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/5 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/5

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Idealmed III – Serviços de Saúde SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Věc C-211/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 132 odst. 1 písm. b) - Osvobození od daně - Poskytnutí nemocniční a lékařské péče - Nemocnice - Služby poskytované za sociálních podmínek srovnatelných s podmínkami veřejnoprávních subjektů - Články 377 a 391 - Odchylky - Možnost rozhodnout se pro zdanění - Zachování zdanění - Změna podmínek výkonu činnosti“)

(2020/C 161/06)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Idealmed III – Serviços de Saúde SA

Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

Výrok

| 1) | Článek 132 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že pro určení, zda služby péče poskytované soukromou nemocnicí, které jsou ve veřejném zájmu, jsou zajišťovány za sociálních podmínek srovnatelných s podmínkami veřejnoprávních subjektů ve smyslu téhož ustanovení, mohou příslušné orgány členského státu zohlednit skutečnost, že jsou tyto služby poskytovány v rámci smluv uzavřených s orgány veřejné moci tohoto členského státu za ceny stanovené těmito smlouvami, přičemž náklady nesou zčásti instituce sociálního zabezpečení tohoto členského státu. |
| --- | --- |

1)

Článek 132 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že pro určení, zda služby péče poskytované soukromou nemocnicí, které jsou ve veřejném zájmu, jsou zajišťovány za sociálních podmínek srovnatelných s podmínkami veřejnoprávních subjektů ve smyslu téhož ustanovení, mohou příslušné orgány členského státu zohlednit skutečnost, že jsou tyto služby poskytovány v rámci smluv uzavřených s orgány veřejné moci tohoto členského státu za ceny stanovené těmito smlouvami, přičemž náklady nesou zčásti instituce sociálního zabezpečení tohoto členského státu.

| 2) | Článek 391 směrnice 2006/112, ve spojení s jejím článkem 377 a se zásadami legitimního očekávání, právní jistoty a daňové neutrality, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby služby péče poskytované soukromou nemocnicí, na něž se vztahuje čl. 132 odst. 1 písm. b) této směrnice, byly z důvodu změny podmínek výkonu jejích činností, k níž došlo poté, co se nemocnice rozhodla pro režim zdanění stanovený vnitrostátní právní úpravou dotyčného členského státu, podle níž je každá osoba povinná k dani, která učinila takovou volbu, povinna setrvat v tomto režimu po určitou dobu, osvobozeny od DPH v okamžiku, kdy ještě tato lhůta neuplynula. |
| --- | --- |

2)

Článek 391 směrnice 2006/112, ve spojení s jejím článkem 377 a se zásadami legitimního očekávání, právní jistoty a daňové neutrality, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby služby péče poskytované soukromou nemocnicí, na něž se vztahuje čl. 132 odst. 1 písm. b) této směrnice, byly z důvodu změny podmínek výkonu jejích činností, k níž došlo poté, co se nemocnice rozhodla pro režim zdanění stanovený vnitrostátní právní úpravou dotyčného členského státu, podle níž je každá osoba povinná k dani, která učinila takovou volbu, povinna setrvat v tomto režimu po určitou dobu, osvobozeny od DPH v okamžiku, kdy ještě tato lhůta neuplynula.

---

(1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/6

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. února 2020 – Constantin Film Produktion GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

(Věc C-240/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. f) - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Ochranná známka v rozporu s dobrými mravy - Slovní označení ‚Fack Ju Göhte‘) - Zamítnutí přihlášky k zápisu“)

(2020/C 161/07)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Constantin Film Produktion GmbH (zástupci: E. Saarmann a P. Baronikians, Rechtsanwälte)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 24. ledna 2018, Constantin Film Produktion v. EUIPO (Fack Ju Göhte) (T-69/17, nezveřejněný, EU:T:2018:27), se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 24. ledna 2018, Constantin Film Produktion v. EUIPO (Fack Ju Göhte) (T-69/17, nezveřejněný, EU:T:2018:27), se zrušuje.

| 2) | Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví ze dne 1. prosince 2016 (věc R 2205/2015-5), týkající se přihlášky slovního označení „Fack Ju Göhte“ jako ochranné známky Evropské unie, se zrušuje. |
| --- | --- |

2)

Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví ze dne 1. prosince 2016 (věc R 2205/2015-5), týkající se přihlášky slovního označení „Fack Ju Göhte“ jako ochranné známky Evropské unie, se zrušuje.

| 3) | Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených společností Constantin Film Produktion GmbH, týkajících se jak řízení v prvním stupni ve věci T-69/17, tak řízení o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

3)

Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených společností Constantin Film Produktion GmbH, týkajících se jak řízení v prvním stupni ve věci T-69/17, tak řízení o kasačním opravném prostředku.

---

(1)  Úř. věst. C 249, 16.7.2018.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/6

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. března 2020 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Equivalenza Manufactory, SL

(Věc C-328/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Nebezpečí záměny - Posouzení podobnosti kolidujících označení - Globální posouzení nebezpečí záměny - Zohlednění podmínek uvádění na trh - Neutralizace fonetické podobnosti vzhledovými a pojmovými rozdíly - Podmínky pro neutralizaci“)

(2020/C 161/08)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: J. F. Crespo Carrillo, zmocněnec)

Další účastnice řízení: Equivalenza Manufactory, SL (zástupci: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, abogados)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 7. března 2018, Equivalenza Manufactory v. EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (T-6/17, nezveřejněný, EU:T:2018:119), se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 7. března 2018, Equivalenza Manufactory v. EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (T-6/17, nezveřejněný, EU:T:2018:119), se zrušuje.

| 2) | Žaloba na neplatnost podaná společností Equivalenza Manufactory SL u Tribunálu Evropské unie ve věci T-6/17 se zamítá. |
| --- | --- |

2)

Žaloba na neplatnost podaná společností Equivalenza Manufactory SL u Tribunálu Evropské unie ve věci T-6/17 se zamítá.

| 3) | Společnost Equivalenza Manufactory SL ponese vlastní náklady řízení týkající se jak řízení v prvním stupni ve věci T-6/17, tak řízení o kasačním opravném prostředku a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) týkající se těchto řízení. |
| --- | --- |

3)

Společnost Equivalenza Manufactory SL ponese vlastní náklady řízení týkající se jak řízení v prvním stupni ve věci T-6/17, tak řízení o kasačním opravném prostředku a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) týkající se těchto řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 341, 24.9.2018.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/7

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. března 2020 – Buonotourist Srl v. Evropská komise, Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV)

(Věc C-586/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Státní podpory - Společnost provozující autobusové linky v regionu Kampánie (Itálie) - Vyrovnávací platby za závazky veřejné služby vyplacené italskými orgány na základě rozhodnutí Consiglio di Stato (Státní rada, Itálie) - Rozhodnutí Evropské komise prohlašující tuto podporu za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem“)

(2020/C 161/09)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Buonotourist Srl (zástupci: M. D'Alberti a L. Visone, avvocati)

Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: G. Conte, P.-J. Loewenthal a L. Armati, zmocněnci), Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (zástupce: M. Malena, avvocato)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Společnosti Buonotourist Srl se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Buonotourist Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 399, 5.11.2018.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/7

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. března 2020 – CSTP Azienda della Mobilità SpA v. Evropská komise, Asstra Associazione Trasporti

(Věc C-587/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Státní podpory - Společnost provozující autobusové linky v regionu Kampánie (Itálie) - Vyrovnávací platby za závazky veřejné služby vyplacené italskými orgány na základě rozhodnutí Consiglio di Stato (Státní rada, Itálie) - Rozhodnutí Evropské komise prohlašující tuto podporu za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem“)

(2020/C 161/10)

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: CSTP Azienda della Mobilità SpA (zástupci: G. Capo a L. Visone, avvocati)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: G. Conte, P. J. Loewenthal a L. Armati, zmocněnci), Asstra Associazione Trasporti (zástupce: M. Malena, avvocato)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Společnosti CSTP Azienda della Mobilità SpA se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti CSTP Azienda della Mobilità SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 399, 5.11.2018.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/8

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – Teritorialna direkcia „Severna morska“ kam Agencia Mitnici, právní nástupce Mitnica Varna v. „Schenker“ EOOD

(Věc C-655/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Nařízení (EU) č. 952/2013 - Vyjmutí z celního dohledu - Krádež zboží nacházejícího se v režimu uskladnění v celním skladu - Článek 242 - Osoba odpovědná za vyjmutí - Držitel povolení k provozování celního skladu - Sankce za porušení celní právní úpravy - Článek 42 - Povinnost zaplatit částku odpovídající hodnotě chybějícího zboží - Kumulace s peněžitou sankcí - Přiměřenost“)

(2020/C 161/11)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Administrativen sad – Varna

Účastníci původního řízení

Žalobce: Teritorialna direkcia „Severna morska“ kam Agencia Mitnici, právní nástupce Mitnica Varna

Žalovaná:„Schenker“ EOOD

za přítomnosti: Okražna prokuratura – Varna

Výrok

| 1) | Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž je v případě krádeže zboží nacházejícího se v režimu uskladnění v celním skladu uložena držiteli povolení k provozování celního skladu peněžitá sankce za porušení celní právní úpravy. |
| --- | --- |

1)

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž je v případě krádeže zboží nacházejícího se v režimu uskladnění v celním skladu uložena držiteli povolení k provozování celního skladu peněžitá sankce za porušení celní právní úpravy.

| 2) | Článek 42 odst. 1 nařízení č. 952/2013 musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, na základě níž je v případě vyjmutí zboží nacházejícího se v režimu uskladnění v celním skladu z celního dohledu držitel povolení k provozování celního skladu povinen zaplatit kromě peněžité sankce také částku odpovídající hodnotě tohoto zboží. |
| --- | --- |

2)

Článek 42 odst. 1 nařízení č. 952/2013 musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, na základě níž je v případě vyjmutí zboží nacházejícího se v režimu uskladnění v celním skladu z celního dohledu držitel povolení k provozování celního skladu povinen zaplatit kromě peněžité sankce také částku odpovídající hodnotě tohoto zboží.

---

(1)  Úř. věst. C 4, 7.1.2019.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/9

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. března 2020 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), M. J. Dairies EOOD

(Věc C-766/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Námitky - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Nebezpečí záměny - Kritéria pro posouzení - Použitelnost v případě starší kolektivní ochranné známky - Vzájemná závislost mezi podobností kolidujících ochranných známek a podobností výrobků nebo služeb, na které se tyto ochranné známky vztahují“)

(2020/C 161/12)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (zástupci: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor a K. K. Kleanthous)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: D. Gája, zmocněnec), M. J. Dairies EOOD (zástupkyně: D. Dimitrova a I. Pakidanska, advokátky)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 25. září 2018, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (T-328/17, nezveřejněný, EU:T:2018:594), se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 25. září 2018, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (T-328/17, nezveřejněný, EU:T:2018:594), se zrušuje.

| 2) | Věc se vrací Tribunálu Evropské unie. |
| --- | --- |

2)

Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

| 3) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

3)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

(1)  Úř. věst. C 82, 4.3.2019.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/9

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Telecom Italia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Věc C-34/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Telekomunikační služby - Zavedení otevřeného přístupu k telekomunikační síti - Směrnice 97/13/ES - Daně a poplatky použitelné na individuální licence - Přechodný režim zavádějící poplatek nad rámec poplatků povolených směrnicí 97/13/ES - Překážka věci pravomocně rozsouzené pojící se k rozsudku vyššího soudu, v souvislosti s nímž se má za to, že je v rozporu s unijním právem“)

(2020/C 161/13)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Telecom Italia SpA

Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

Výrok

| 1) | Článek 22 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/13/ES ze dne 10. dubna 1997 o společném rámci pro obecná povolení a individuální licence v oblasti telekomunikačních služeb musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která prodlužuje pro rok 1998 povinnost uloženou telekomunikačnímu podniku, který je držitelem povolení platného ke dni vstupu této směrnice v platnost, zaplatit poplatek vypočtený v závislosti na obratu, a nikoli pouze na administrativních nákladech spojených s udělováním, správou, kontrolou a uplatňováním režimu obecných povolení a individuálních licencí. |
| --- | --- |

1)

Článek 22 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/13/ES ze dne 10. dubna 1997 o společném rámci pro obecná povolení a individuální licence v oblasti telekomunikačních služeb musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která prodlužuje pro rok 1998 povinnost uloženou telekomunikačnímu podniku, který je držitelem povolení platného ke dni vstupu této směrnice v platnost, zaplatit poplatek vypočtený v závislosti na obratu, a nikoli pouze na administrativních nákladech spojených s udělováním, správou, kontrolou a uplatňováním režimu obecných povolení a individuálních licencí.

| 2) | Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že vnitrostátnímu soudu neukládá povinnost nepoužít vnitrostátní procesní pravidla, která stanoví, že určité soudní rozhodnutí zakládá překážku věci pravomocně rozsouzené, i když by to umožnilo napravit porušení ustanovení unijního práva, což nevylučuje možnost, aby dotyčné osoby uplatnily odpovědnost státu, aby se tímto postupem domohly právní ochrany svých práv uznaných unijním právem. |
| --- | --- |

2)

Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že vnitrostátnímu soudu neukládá povinnost nepoužít vnitrostátní procesní pravidla, která stanoví, že určité soudní rozhodnutí zakládá překážku věci pravomocně rozsouzené, i když by to umožnilo napravit porušení ustanovení unijního práva, což nevylučuje možnost, aby dotyčné osoby uplatnily odpovědnost státu, aby se tímto postupem domohly právní ochrany svých práv uznaných unijním právem.

---

(1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/10

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – X-GmbH v. Finanzamt Z

(Věc C-48/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Článek 132 odst. 1 písm. c) - Osvobození - Poskytnutí lékařské péče při výkonu lékařských a nelékařských zdravotnických povolání - Telefonické služby - Služby poskytované zdravotními ošetřovateli a zdravotními asistenty“)

(2020/C 161/14)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesfinanzhof

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: X-GmbH

Žalovaný: Finanzamt Z

Výrok

| 1) | Článek 132 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že se na telefonicky poskytované poradenské služby v oblasti zdraví a nemocí může vztahovat osvobození od daně upravené v tomto ustanovení, pokud mají terapeutický účel, což musí ověřit předkládající soud. |
| --- | --- |

1)

Článek 132 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že se na telefonicky poskytované poradenské služby v oblasti zdraví a nemocí může vztahovat osvobození od daně upravené v tomto ustanovení, pokud mají terapeutický účel, což musí ověřit předkládající soud.

| 2) | Článek 132 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že nevyžaduje, aby zdravotní ošetřovatelé a zdravotní asistenti, kteří poskytují služby lékařské péče, podléhali z důvodu skutečnosti, že jsou tyto služby poskytovány telefonicky, dodatečným požadavkům na odbornou kvalifikaci, k tomu, aby se na tyto služby mohlo vztahovat osvobození od daně podle tohoto ustanovení, pokud lze mít za to, že mají kvalitativní úroveň rovnocennou s úrovní služeb poskytovaných stejným způsobem jinými poskytovateli, což musí ověřit předkládající soud. |
| --- | --- |

2)

Článek 132 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že nevyžaduje, aby zdravotní ošetřovatelé a zdravotní asistenti, kteří poskytují služby lékařské péče, podléhali z důvodu skutečnosti, že jsou tyto služby poskytovány telefonicky, dodatečným požadavkům na odbornou kvalifikaci, k tomu, aby se na tyto služby mohlo vztahovat osvobození od daně podle tohoto ustanovení, pokud lze mít za to, že mají kvalitativní úroveň rovnocennou s úrovní služeb poskytovaných stejným způsobem jinými poskytovateli, což musí ověřit předkládající soud.

---

(1)  Úř. věst. C 148, 29.4.2019.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/11

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 5. března 2020 – Credito Fondiario SpA v. Jednotný výbor pro řešení krizí, Italská republika, Evropská komise

(Věc C-69/19 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Hospodářská a měnová unie - Bankovní unie - Ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků - Jednotný mechanismus pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků - Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB) - Jednotný fond pro řešení krizí (SRF) - Určení příspěvku předem na rok 2016 - Žaloba na neplatnost - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Námitka protiprávnosti - Zjevná nepřípustnost“)

(2020/C 161/15)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Credito Fondiario SpA (zástupci: původně F. Sciaudone, S. Frazzani, A. Neri a F. Iacovone, avvocati, poté F.Sciaudone, A. Neri a F. Iacovone, avvocati)

Další účastníci řízení: Jednotný výbor pro řešení krizí (zástupci: H. Ehlers, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Iancem, B. Meyringem, T. Klupschem a S. Schelem, Rechtsanwälte, M. Caccialanzem a A. Villanim, avvocati), Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato), Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, K.-Ph. Wojcik a A. Steiblytė, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Credito Fondiario SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Jednotným výborem pro řešení krizí. |
| --- | --- |

2)

Credito Fondiario SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Jednotným výborem pro řešení krizí.

| 3) | Italská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Italská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 103, 18.3.2019.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/12

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Pensionsversicherungsanstalt v. CW

(Věc C-135/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Koordinace systémů sociálního zabezpečení - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Články 3 a 11 - Věcná oblast působnosti - Dávky spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení - Kvalifikace - Dávky v nemoci - Dávky v invaliditě - Dávky v nezaměstnanosti - Osoba, která přestala být pojištěna v systému sociálního zabezpečení členského státu poté, co v tomto státě ukončila výdělečnou činnost a přesunula své bydliště do jiného členského státu - Žádost o přiznání rehabilitačního příspěvku v bývalém státě bydliště a zaměstnání - Zamítnutí - Určení použitelných právních předpisů“)

(2020/C 161/16)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Pensionsversicherungsanstalt

Žalovaná: CW

Výrok

| 1) | Taková dávka, jako je rehabilitační příspěvek dotčený v původním řízení, představuje dávku v nemoci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 465/2012 ze dne 22. května 2012. |
| --- | --- |

1)

Taková dávka, jako je rehabilitační příspěvek dotčený v původním řízení, představuje dávku v nemoci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 465/2012 ze dne 22. května 2012.

| 2) | Nařízení č. 883/2004, ve znění nařízení č. 465/2012, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání takové situaci, v níž příslušný orgán členského státu původu odmítl přiznat takovou dávku, jako je rehabilitační příspěvek ve věci v původním řízení, osobě, která přestala být pojištěna v systému sociálního zabezpečení členského státu svého původu poté, co zde ukončila výdělečnou činnost a přenesla své bydliště do jiného členského státu, v němž pracovala a nabyla převážnou část dob pojištění, neboť na tuto osobu se nevztahují právní předpisy státu původu, ale právní předpisy státu, v němž se nachází její bydliště. |
| --- | --- |

2)

Nařízení č. 883/2004, ve znění nařízení č. 465/2012, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání takové situaci, v níž příslušný orgán členského státu původu odmítl přiznat takovou dávku, jako je rehabilitační příspěvek ve věci v původním řízení, osobě, která přestala být pojištěna v systému sociálního zabezpečení členského státu svého původu poté, co zde ukončila výdělečnou činnost a přenesla své bydliště do jiného členského státu, v němž pracovala a nabyla převážnou část dob pojištění, neboť na tuto osobu se nevztahují právní předpisy státu původu, ale právní předpisy státu, v němž se nachází její bydliště.

---

(1)  Úř. věst. C 172, 20.5.2019.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/12

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 27. února 2020 – Evropská komise v. Řecká republika

(Věc C-298/19) (1)

(„Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/676//EHS - Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů - Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti - Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku - Článek 260 odst. 2 SFEU - Peněžité sankce - Paušální částka“)

(2020/C 161/17)

Jednací jazyk: řečtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Konstantinidis a E. Manhaeve, zmocněnci)

Žalovaná: Řecká republika (zástupkyně: E. Skandalou, zmocněnkyně)

Výrok

| 1) | Řecká republika tím, že ke dni, kdy uplynula lhůta stanovená ve výzvě dopisem vydané Evropskou komisí, tedy ke dni 5. prosince 2017, nepřijala opatření nezbytná ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku ze dne 23. dubna 2015, Komise v. Řecko (C-149/14, nezveřejněný, EU:C:2015:264), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

1)

Řecká republika tím, že ke dni, kdy uplynula lhůta stanovená ve výzvě dopisem vydané Evropskou komisí, tedy ke dni 5. prosince 2017, nepřijala opatření nezbytná ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku ze dne 23. dubna 2015, Komise v. Řecko (C-149/14, nezveřejněný, EU:C:2015:264), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU.

| 2) | Řecké republice se ukládá povinnost zaplatit Evropské komisi paušální částku ve výši 3 500 000 eur, a to na účet určený Evropskou komisí. |
| --- | --- |

2)

Řecké republice se ukládá povinnost zaplatit Evropské komisi paušální částku ve výši 3 500 000 eur, a to na účet určený Evropskou komisí.

| 3) | Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

3)

Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 213, 24.6.2019.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/13

---

Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 6. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Specializat Mureş – Rumunsko) – MF v. BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl

(Věc C-75/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Směrnice 93/13/EHS - Spotřebitelské smlouvy - Spotřebitelské úvěry - Nucený výkon rozhodnutí - Lhůta patnácti dnů od oznámení nuceného výkonu rozhodnutí pro uplatnění zneužívající povahy ujednání“)

(2020/C 161/18)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Tribunalul Specializat Mureş

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: MF

Žalované: BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl

Výrok

Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládána v tom smyslu, že brání takovému ustanovení vnitrostátního práva, podle kterého došlo k prekluzi nároku spotřebitele, který uzavřel smlouvu o úvěru s úvěrovou institucí a proti němuž tento obchodník podal návrh na nucený výkon rozhodnutí, dovolávat se existence zneužívajících ujednání, aby se bránil uvedenému výkonu rozhodnutí, po uplynutí lhůty patnácti dnů od oznámení prvních aktů nuceného výkonu rozhodnutí, a to i když má tento spotřebitel podle vnitrostátního práva k dispozici žalobu na určení existence zneužívajících ujednání, jejíž podání nepodléhá žádné lhůtě, přičemž však rozhodnutí v řízení o této žalobě nemá žádný vliv na rozhodnutí v řízení o nuceném výkonu rozhodnutí, které může být vůči spotřebiteli vykonáno před ukončením řízení o žalobě na určení existence zneužívajících ujednání.

---

(1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/14

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rayonen sad Blagoevgrad (Bulharsko) dne 13. května 2019 – „MAK TURS“ AD v. Direktor na Direktsia „Inspektsia po truda“

(Věc C-376/19)

(2020/C 161/19)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Rayonen sad Blagoevgrad

Účastníci původního řízení

Žalobkyně:„MAK TURS“ AD

Žalovaný: Direktor na Direktsia „Inspektsia po truda“, Blagoevgrad

Soudní dvůr (šestý senát) usnesením ze dne 13. února 2020 konstatoval, že přezkum věci nespadá do pravomoci Soudního dvora Evropské unie.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/14

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 24. července 2019 EMB Consulting SE proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 23. května 2019 ve věci T-107/17, Frank Steinhoff a další v. Evropská centrální banka

(Věc C-571/19 P)

(2020/C 161/20)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: EMB Consulting SE (zástupci: O. Hoepner a D. Unrau, advokáti)

Další účastníci řízení: Frank Steinhoff, Ewald Filbry, Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG, Werner Bäcker, Evropská centrální banka

Soudní dvůr Evropské unie (sedmý senát) usnesením ze dne 12. března 2020 zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/14

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 10. září 2019 – Gardinia Home Decor GmbH v. Hauptzollamt Ulm

(Věc C-670/19)

(2020/C 161/21)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Finanzgericht Baden-Württemberg

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Gardinia Home Decor GmbH

Žalovaný: Hauptzollamt Ulm

Usnesením ze dne 27. února 2020 Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl takto:

Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1) ve znění nařízení Komise (EU) č. 861/2010 ze dne 5. října 2010 (2), musí být vykládána v tom smyslu, že tyče na závěsy z obecných kovů patří do podpoložky 8032 41 90, ledaže by tyto tyče sestávaly z profilů, trubek a lišt, jednoduše řezaných na požadovanou délku, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu, aby následně sám rozhodl o zařazení výrobků dotčených ve věci v původním řízení do sazebníku s ohledem na informace poskytnuté Soudním dvorem v rámci odpovědi na tuto otázku

---

(1)  Úř. věst. 1987, L 256, s. 1

(2)  Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 284, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/15 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/15

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 18. listopadu 2019 – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di bacino del Po

(Věc C-835/19)

(2020/C 161/22)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A.

Odpůrci: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di bacino del Po

Předběžná otázka

Brání unijní právo a zejména zásady stanovené směrnicí 2014/23/EU (1), konkrétně volnost při výběru postupů udělování [koncesí], při dodržení zásad transparentnosti a [rovného] zacházení, které jsou uvedeny v bodě 68 odůvodnění a článku 30, v rámci udělování koncesí vnitrostátnímu ustanovení uvedenému v čl. 178 odst. 8a legislativního nařízení č. 50 ze dne 18. dubna 2016, které zadavatelům bezpodmínečně zakazuje udělovat dálniční koncese, jejichž doba platnosti skončila nebo brzy skončí, s využitím postupů podle článku 183 [téhož nařízení], který upravuje projektové financování?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014 o udělování koncesí (Úř. věst. 2014, L 94, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/16

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2019 Pink Lady America LLC proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 24. září 2019 ve věci T-112/18, Pink Lady America v. CPVO

(Věc C-886/19 P)

(2020/C 161/23)

Jednací jazyk: Angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pink Lady America LLC (zástupci): R. Manno, S. Sernia, avvocati)

Další účastníci řízení: Odrůdový úřad Společenství (CPVO), Western Australian Agriculture Authority (WAAA)

Usnesením ze dne 3. března 2020 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný je nepřijatelný a že společnost Pink Lady America LLC ponese vlastní náklady řízení.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/16

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 29. listopadu 2019 Camelií Manéa proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 12. září 2019 ve věci T-225/18, Manéa v. CdT

(Věc C-892/19 P)

(2020/C 161/24)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Camelia Manéa (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

Další účastník řízení: Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie (CdT)

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek ze dne 12. září 2019 (T-225/18); |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek ze dne 12. září 2019 (T-225/18);

| — | rozhodl znovu o žalobě a vyhověl návrhovým žádáním žalobkyně v řízení v prvním stupni; |
| --- | --- |

—

rozhodl znovu o žalobě a vyhověl návrhovým žádáním žalobkyně v řízení v prvním stupni;

| — | uložil CdT náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil CdT náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatelka sedm důvodů kasačního opravného prostředku.

První důvod kasačního opravného prostředku, týkající se bodů 36 až 38 napadeného rozsudku, vychází ze zkreslení skutkového a právního základu prvního žalobního důvodu.

Druhý důvod kasačního opravného prostředku, týkající se bodu 43 napadeného rozsudku, vychází z porušení pravidel v oblasti dokazování, věcně nesprávného posouzení založeného na neúplném přezkumu spisu, zkreslení důkazů, jakož i zkreslení dokumentů ve spisu.

Třetí důvod kasačního opravného prostředku, týkající se bodu 44 napadeného rozsudku, vychází z rozporného odůvodnění, zkreslení nebo věcně nesprávného posouzení rozhodnutí ze dne 10. června 2016 způsobeného z neúplného přezkumu spisu, jakož i nesplnění povinností obnovit předchozí stav s ohledem na legalitu.

Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku, týkající se bodu 55 napadeného rozsudku, vychází ze zkreslení odůvodnění rozhodnutí ze dne 29. května 2017.

Pátý důvod kasačního opravného prostředku, týkající se bodu 56 napadeného rozsudku, vychází ze zkreslení žalobního důvodu týkajícího se nesplnění povinnosti uvést odůvodnění.

Šestý důvod kasačního opravného prostředku vychází z rozporu mezi body 81 a 83 napadeného rozsudku.

Sedmý důvod kasačního opravného prostředku, týkající se bodu 84 napadeného rozsudku, vychází ze zkreslení argumentace, věcně nesprávného posouzení způsobeného neúplným přezkumem spisu, jakož i nedostatečné odpovědi Tribunálu na argumentaci žalobkyně.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/17

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2019 Esim Chemicals GmbH proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. října 2019 ve věci T-713/18, Esim Chemicals v. EUIPO

(Věc C-902/19 P)

(2020/C 161/25)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Esim Chemicals GmbH (zástupci: I. Rungg, Rechtsanwalt, I. Innerhofer, Rechtsanwältin)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Soudní dvůr Evropské unie (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) usnesením ze dne 3. března 2020 kasační opravný prostředek neuznal jako přijatelný a uložil společnosti Esim Chemicals GmbH náhradu vlastních nákladů řízení.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/17

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 16. prosince 2019 – Fluctus s.r.o. a další

(Věc C-920/19)

(2020/C 161/26)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landesverwaltungsgericht Steiermark

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI

Žalovaný orgán: Landespolizeidirektion Steiermark

Vedlejší účastník: Finanzpolizei Team 96 für das Finanzamt Deutschlandsberg Leibnitz Voitsberg

Předběžné otázky

| 1. | Je třeba článek 56 SFEU vykládat v tom smyslu, že při posuzování nepřípustných reklamních praktik držitele koncese formulovaných v ustálené judikatuře Soudního dvora týkající se státního monopolu na hazardní hry je relevantní, zda v příslušném období skutečně obecně došlo k růstu trhu hazardních her, nebo zda stačí již okolnost, že tato reklama směřuje k podněcování k aktivní účasti na hře, například tím, že zlehčuje nepříznivé následky hry, vytváří její pozitivní obraz použitím příjmů z ní na činnosti, které jsou v obecném zájmu, nebo tím, že je její přitažlivost zvyšována poutavými reklamními sděleními, která vyvolávají lákavé představy o vysokých výhrách? |
| --- | --- |

1.

Je třeba článek 56 SFEU vykládat v tom smyslu, že při posuzování nepřípustných reklamních praktik držitele koncese formulovaných v ustálené judikatuře Soudního dvora týkající se státního monopolu na hazardní hry je relevantní, zda v příslušném období skutečně obecně došlo k růstu trhu hazardních her, nebo zda stačí již okolnost, že tato reklama směřuje k podněcování k aktivní účasti na hře, například tím, že zlehčuje nepříznivé následky hry, vytváří její pozitivní obraz použitím příjmů z ní na činnosti, které jsou v obecném zájmu, nebo tím, že je její přitažlivost zvyšována poutavými reklamními sděleními, která vyvolávají lákavé představy o vysokých výhrách?

| 2. | Je třeba článek 56 SFEU vykládat v tom smyslu, že nepřípustné reklamní praktiky držitele monopolu, pokud k nim dochází, v každém případě vylučují soudržnost právní úpravy monopolu, nebo držitel monopolu může v případě obdobných propagačních činností soukromých poskytovatelů rovněž podněcovat k aktivní účasti na hře, například tím, že zlehčuje nepříznivé následky hry, vytváří její pozitivní obraz použitím příjmů z ní na činnosti, které jsou v obecném zájmu, nebo tím, že je její přitažlivost zvyšována poutavými reklamními sděleními, která vyvolávají lákavé představy o vysokých výhrách? |
| --- | --- |

2.

Je třeba článek 56 SFEU vykládat v tom smyslu, že nepřípustné reklamní praktiky držitele monopolu, pokud k nim dochází, v každém případě vylučují soudržnost právní úpravy monopolu, nebo držitel monopolu může v případě obdobných propagačních činností soukromých poskytovatelů rovněž podněcovat k aktivní účasti na hře, například tím, že zlehčuje nepříznivé následky hry, vytváří její pozitivní obraz použitím příjmů z ní na činnosti, které jsou v obecném zájmu, nebo tím, že je její přitažlivost zvyšována poutavými reklamními sděleními, která vyvolávají lákavé představy o vysokých výhrách?

| 3. | Musí vnitrostátní soud pověřený v rámci své působnosti uplatňováním článku 56 SFEU na základě své vlastní pravomoci zajistit plný účinek těchto norem tak, že upustí od použití každého ustanovení vnitrostátního práva, které je s nimi podle jeho názoru v rozporu, a to i tehdy, když byl soulad takového ustanovení s unijním právem potvrzen ústavním postupem? |
| --- | --- |

3.

Musí vnitrostátní soud pověřený v rámci své působnosti uplatňováním článku 56 SFEU na základě své vlastní pravomoci zajistit plný účinek těchto norem tak, že upustí od použití každého ustanovení vnitrostátního práva, které je s nimi podle jeho názoru v rozporu, a to i tehdy, když byl soulad takového ustanovení s unijním právem potvrzen ústavním postupem?

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/18

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 18. prosince 2019 – FMS a FNZ v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság a Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(Věc C-924/19)

(2020/C 161/27)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Účastníci původního řízení

Žalobci: FMS a FNZ

Žalovaní: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság a Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Předběžné otázky

1.   [nový důvod nepřípustnosti]

Lze ustanovení týkající se nepřípustných žádostí podle článku 33 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění) (dále jen „procedurální směrnice“) (1) vykládat v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, podle které je v azylovém řízení žádost nepřípustná, pokud žadatel přicestoval přes zemi, ve které není vystaven pronásledování či riziku vážné újmy nebo ve které je zaručena dostatečná úroveň ochrany?

2.   [provedení azylového řízení]

| a) | Musí být článek 6 a čl. 38 odst. 4 procedurální směrnice, stejně jako její bod 34 odůvodnění, ukládající povinnost posoudit žádosti o mezinárodní ochranu, vykládány vzhledem k článku 18 Listiny základních práv (dále jen „Listina“) v tom smyslu, že příslušný azylový orgán členského státu musí v případě, že žádost o azyl nebyla s odvoláním na důvod nepřípustnosti zmíněný v první předběžné otázce věcně přezkoumána a bylo následně rozhodnuto o navrácení žadatele do třetí země, která jej ovšem odmítla přijmout, zajistit žadateli možnost zahájit azylové řízení? |
| --- | --- |

a)

Musí být článek 6 a čl. 38 odst. 4 procedurální směrnice, stejně jako její bod 34 odůvodnění, ukládající povinnost posoudit žádosti o mezinárodní ochranu, vykládány vzhledem k článku 18 Listiny základních práv (dále jen „Listina“) v tom smyslu, že příslušný azylový orgán členského státu musí v případě, že žádost o azyl nebyla s odvoláním na důvod nepřípustnosti zmíněný v první předběžné otázce věcně přezkoumána a bylo následně rozhodnuto o navrácení žadatele do třetí země, která jej ovšem odmítla přijmout, zajistit žadateli možnost zahájit azylové řízení?

| b) | V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku 2 a), jaký je přesně obsah této povinnosti? Znamená tato povinnost zajistit možnost podat novou žádost o azyl a vyloučit pro takový případ negativní důsledky následných žádostí podle čl. 33 odst. 2 písm. d) a článku 40 procedurální směrnice, nebo znamená spíše zahájení či provedení azylového řízení z úřední povinnosti? |
| --- | --- |

b)

V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku 2 a), jaký je přesně obsah této povinnosti? Znamená tato povinnost zajistit možnost podat novou žádost o azyl a vyloučit pro takový případ negativní důsledky následných žádostí podle čl. 33 odst. 2 písm. d) a článku 40 procedurální směrnice, nebo znamená spíše zahájení či provedení azylového řízení z úřední povinnosti?

| c) | V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku 2 a) a s ohledem také na čl. 38 odst. 4 procedurální směrnice, může členský stát, aniž se změnila skutková situace, znovu posuzovat nepřípustnost žádosti v rámci tohoto nového řízení (v němž by měl možnost použít kterýkoli typ řízení obsažený v kapitole III, například znovu uplatnit důvod nepřípustnosti) nebo musí žádost o azyl posoudit věcně ve vztahu k zemi původu? |
| --- | --- |

c)

V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku 2 a) a s ohledem také na čl. 38 odst. 4 procedurální směrnice, může členský stát, aniž se změnila skutková situace, znovu posuzovat nepřípustnost žádosti v rámci tohoto nového řízení (v němž by měl možnost použít kterýkoli typ řízení obsažený v kapitole III, například znovu uplatnit důvod nepřípustnosti) nebo musí žádost o azyl posoudit věcně ve vztahu k zemi původu?

| d) | Vyplývá z čl. 33 odst. 1 a 2 písm. b) a c), jakož i z článků 35 a 38 procedurální směrnice vzhledem k článku 18 Listiny, že zpětné přijetí třetí zemí je kumulativní podmínkou pro uplatnění důvodu nepřípustnosti, to znamená pro přijetí rozhodnutí založeného na tomto důvodu, nebo postačí ověřit splnění této podmínky v okamžiku výkonu rozhodnutí? |
| --- | --- |

d)

Vyplývá z čl. 33 odst. 1 a 2 písm. b) a c), jakož i z článků 35 a 38 procedurální směrnice vzhledem k článku 18 Listiny, že zpětné přijetí třetí zemí je kumulativní podmínkou pro uplatnění důvodu nepřípustnosti, to znamená pro přijetí rozhodnutí založeného na tomto důvodu, nebo postačí ověřit splnění této podmínky v okamžiku výkonu rozhodnutí?

3.   [tranzitní prostor jako místo zajištění v rámci azylového řízení]

Následující otázky jsou relevantní v případě, že je v souladu s odpovědí na druhou předběžnou otázku třeba provést azylové řízení.

| a) | Musí být článek 43 procedurální směrnice vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, která umožňuje zajištění žadatele v tranzitním prostoru po dobu delší než čtyři týdny? |
| --- | --- |

a)

Musí být článek 43 procedurální směrnice vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, která umožňuje zajištění žadatele v tranzitním prostoru po dobu delší než čtyři týdny?

| b) | Musí být čl. 2 písm. h) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (přepracované znění) (dále jen „přijímací směrnice“) (2), použitelný na základě článku 26 procedurální směrnice, vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny vykládán v tom smyslu, že ubytování v tranzitním prostoru za okolností, jaké jsou dány v původním řízení (prostor, který legálně nelze dobrovolně opustit v žádném směru) po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, představuje zajištění? |
| --- | --- |

b)

Musí být čl. 2 písm. h) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (přepracované znění) (dále jen „přijímací směrnice“) (2), použitelný na základě článku 26 procedurální směrnice, vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny vykládán v tom smyslu, že ubytování v tranzitním prostoru za okolností, jaké jsou dány v původním řízení (prostor, který legálně nelze dobrovolně opustit v žádném směru) po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, představuje zajištění?

| c) | Je slučitelná s článkem 8 přijímací směrnice, použitelném na základě článku 26 procedurální směrnice, skutečnost, že k zajištění žadatele po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, došlo pouze proto, že z důvodu nedostatku nezbytných materiálních prostředků nemá možnost uspokojovat své potřeby (ubytování a výživu)? |
| --- | --- |

c)

Je slučitelná s článkem 8 přijímací směrnice, použitelném na základě článku 26 procedurální směrnice, skutečnost, že k zajištění žadatele po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, došlo pouze proto, že z důvodu nedostatku nezbytných materiálních prostředků nemá možnost uspokojovat své potřeby (ubytování a výživu)?

| d) | Je s články 8 a 9 přijímací směrnice, použitelnými na základě článku 26 procedurální směrnice, slučitelná skutečnost, že ubytování představující zajištění de facto po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, nebylo nařízeno žádným rozhodnutím o zajištění, není zaručen žádný prostředek k napadení zákonnosti zajištění a jeho trvání, zajištění de facto probíhá, aniž byla posouzena jeho nezbytnost či jeho přiměřenost nebo jeho možné alternativy, a probíhá bez určení přesné délky trvání a okamžiku, kdy bude ukončeno? |
| --- | --- |

d)

Je s články 8 a 9 přijímací směrnice, použitelnými na základě článku 26 procedurální směrnice, slučitelná skutečnost, že ubytování představující zajištění de facto po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, nebylo nařízeno žádným rozhodnutím o zajištění, není zaručen žádný prostředek k napadení zákonnosti zajištění a jeho trvání, zajištění de facto probíhá, aniž byla posouzena jeho nezbytnost či jeho přiměřenost nebo jeho možné alternativy, a probíhá bez určení přesné délky trvání a okamžiku, kdy bude ukončeno?

| e) | Může být článek 47 Listiny vykládán v tom smyslu, že když soud členského státu odhalí evidentně nezákonné zajištění, může jako předběžné opatření do okamžiku, kdy bude ukončeno správní řízení, uložit orgánu veřejné správy, aby státnímu příslušníkovi třetí země určil místo pobytu mimo tranzitní prostor, které nebude místem zajištění? |
| --- | --- |

e)

Může být článek 47 Listiny vykládán v tom smyslu, že když soud členského státu odhalí evidentně nezákonné zajištění, může jako předběžné opatření do okamžiku, kdy bude ukončeno správní řízení, uložit orgánu veřejné správy, aby státnímu příslušníkovi třetí země určil místo pobytu mimo tranzitní prostor, které nebude místem zajištění?

4.   [tranzitní zóna jako místo zajištění v působnosti cizinecké policie]

Následující otázky jsou relevantní v případě, že v souladu s odpovědí na druhou předběžnou otázku pokud není třeba provést azylové řízení, nýbrž řízení v oblasti spadající do pravomoci cizinecké policie.

| a) | Musí být body 17 a 24 odůvodnění, jakož i článek 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (dále jen „návratová směrnice“) (3), vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny, vykládány v tom smyslu, že ubytování v tranzitním prostoru za okolností, jaké jsou dány v původním řízení (prostor, který legálně nelze dobrovolně opustit v žádném směru), představuje zbavení svobody ve smyslu těchto ustanovení? |
| --- | --- |

a)

Musí být body 17 a 24 odůvodnění, jakož i článek 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (dále jen „návratová směrnice“) (3), vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny, vykládány v tom smyslu, že ubytování v tranzitním prostoru za okolností, jaké jsou dány v původním řízení (prostor, který legálně nelze dobrovolně opustit v žádném směru), představuje zbavení svobody ve smyslu těchto ustanovení?

| b) | Je s bodem 16 odůvodnění a s čl. 15 odst. 1 návratové směrnice, vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny, slučitelná skutečnost, že zajištění žadatele ze třetí země trvá pouze z toho důvodu, že vůči němu bylo přijato rozhodnutí o navrácení a nemá dostatek materiálních prostředků k uspokojování svých potřeb (ubytování a výživy)? |
| --- | --- |

b)

Je s bodem 16 odůvodnění a s čl. 15 odst. 1 návratové směrnice, vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny, slučitelná skutečnost, že zajištění žadatele ze třetí země trvá pouze z toho důvodu, že vůči němu bylo přijato rozhodnutí o navrácení a nemá dostatek materiálních prostředků k uspokojování svých potřeb (ubytování a výživy)?

| c) | Je s bodem 16 odůvodnění a s čl. 15 odst. 2 návratové směrnice, vzhledem k článkům 6 a 47 a čl. 52 odst. 3 Listiny, slučitelná skutečnost, že ubytování představující zajištění de facto nebylo nařízeno žádným rozhodnutím o zajištění, není zaručen žádný prostředek k napadení zákonnosti zajištění a jeho trvání a zajištění de facto probíhá, aniž byla posouzena jeho nezbytnost či jeho přiměřenost nebo jeho možné alternativy? |
| --- | --- |

c)

Je s bodem 16 odůvodnění a s čl. 15 odst. 2 návratové směrnice, vzhledem k článkům 6 a 47 a čl. 52 odst. 3 Listiny, slučitelná skutečnost, že ubytování představující zajištění de facto nebylo nařízeno žádným rozhodnutím o zajištění, není zaručen žádný prostředek k napadení zákonnosti zajištění a jeho trvání a zajištění de facto probíhá, aniž byla posouzena jeho nezbytnost či jeho přiměřenost nebo jeho možné alternativy?

| d) | Může být čl. 15 odst. 1 a 4, až 6, jakož i bod 16 odůvodnění návratové směrnice vykládán vzhledem k článkům 1, 4, 6 a 47 Listiny v tom smyslu, že brání tomu, aby zajištění probíhalo bez určení jeho přesné délky trvání a bez určení okamžiku, kdy bude ukončeno? |
| --- | --- |

d)

Může být čl. 15 odst. 1 a 4, až 6, jakož i bod 16 odůvodnění návratové směrnice vykládán vzhledem k článkům 1, 4, 6 a 47 Listiny v tom smyslu, že brání tomu, aby zajištění probíhalo bez určení jeho přesné délky trvání a bez určení okamžiku, kdy bude ukončeno?

| e) | Může být unijní právo vykládáno v tom smyslu, že když soud členského státu odhalí evidentně nezákonné zajištění, může jako předběžné opatření do okamžiku, kdy bude ukončeno správní řízení, uložit orgánu veřejné správy, aby státnímu příslušníkovi třetí země určil místo pobytu mimo tranzitní prostor, které by nebylo místem zajištění? |
| --- | --- |

e)

Může být unijní právo vykládáno v tom smyslu, že když soud členského státu odhalí evidentně nezákonné zajištění, může jako předběžné opatření do okamžiku, kdy bude ukončeno správní řízení, uložit orgánu veřejné správy, aby státnímu příslušníkovi třetí země určil místo pobytu mimo tranzitní prostor, které by nebylo místem zajištění?

5.   [účinná právní ochrana v souvislosti s rozhodnutím, jímž se mění země návratu]

Musí být článek 13 návratové směrnice, podle něhož se státnímu příslušníkovi třetí země poskytne možnost využít účinný prostředek právní nápravy ve formě odvolání proti „rozhodnutí týkajícímu se navrácení“, vykládán vzhledem k článku 47 Listiny v tom smyslu, že pokud opravný prostředek stanovený vnitrostátními právními předpisy postrádá účinnost, musí soud alespoň jednou přezkoumat žalobu podanou proti rozhodnutí, jímž se mění země návratu?

---

(1)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 60.

(2)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 96.

(3)  Úř. věst. 2008, L 348, s. 98.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/20 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/20

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 18. prosince 2019 – SA a SA junior v. Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság a Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(Věc C-925/19)

(2020/C 161/28)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Účastníci původního řízení

Žalobci: SA a SA junior

Žalovaní: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság a Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Předběžné otázky

1.   [nový důvod nepřípustnosti]

Lze ustanovení týkající se nepřípustných žádostí podle článku 33 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění) (dále jen „procedurální směrnice“) (1) vykládat v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, podle které je v azylovém řízení žádost nepřípustná, pokud žadatel přicestoval přes zemi, ve které není vystaven pronásledování či riziku vážné újmy nebo ve které je zaručena dostatečná úroveň ochrany?

2.   [provedení azylového řízení]

| a) | Musí být článek 6 a čl. 38 odst. 4 procedurální směrnice, stejně jako její bod 34 odůvodnění, ukládající povinnost posoudit žádosti o mezinárodní ochranu, vykládány vzhledem k článku 18 Listiny základních práv (dále jen „Listina“) v tom smyslu, že příslušný azylový orgán členského státu musí v případě, že žádost o azyl nebyla s odvoláním na důvod nepřípustnosti zmíněný v první předběžné otázce věcně přezkoumána a bylo následně rozhodnuto o navrácení žadatele do třetí země, která jej ovšem odmítla přijmout, zajistit žadateli možnost zahájit azylové řízení? |
| --- | --- |

a)

Musí být článek 6 a čl. 38 odst. 4 procedurální směrnice, stejně jako její bod 34 odůvodnění, ukládající povinnost posoudit žádosti o mezinárodní ochranu, vykládány vzhledem k článku 18 Listiny základních práv (dále jen „Listina“) v tom smyslu, že příslušný azylový orgán členského státu musí v případě, že žádost o azyl nebyla s odvoláním na důvod nepřípustnosti zmíněný v první předběžné otázce věcně přezkoumána a bylo následně rozhodnuto o navrácení žadatele do třetí země, která jej ovšem odmítla přijmout, zajistit žadateli možnost zahájit azylové řízení?

| b) | V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku 2 a), jaký je přesně obsah této povinnosti? Znamená tato povinnost zajistit možnost podat novou žádost o azyl a vyloučit pro takový případ negativní důsledky následných žádostí podle čl. 33 odst. 2 písm. d) a článku 40 procedurální směrnice, nebo znamená spíše zahájení či provedení azylového řízení z úřední povinnosti? |
| --- | --- |

b)

V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku 2 a), jaký je přesně obsah této povinnosti? Znamená tato povinnost zajistit možnost podat novou žádost o azyl a vyloučit pro takový případ negativní důsledky následných žádostí podle čl. 33 odst. 2 písm. d) a článku 40 procedurální směrnice, nebo znamená spíše zahájení či provedení azylového řízení z úřední povinnosti?

| c) | V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku 2 a) a s ohledem také na čl. 38 odst. 4 procedurální směrnice, může členský stát, aniž se změnila skutková situace, znovu posuzovat nepřípustnost žádosti v rámci tohoto nového řízení (v němž by měl možnost použít kterýkoli typ řízení obsažený v kapitole III, například znovu uplatnit důvod nepřípustnosti) nebo musí žádost o azyl posoudit věcně ve vztahu k zemi původu? |
| --- | --- |

c)

V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku 2 a) a s ohledem také na čl. 38 odst. 4 procedurální směrnice, může členský stát, aniž se změnila skutková situace, znovu posuzovat nepřípustnost žádosti v rámci tohoto nového řízení (v němž by měl možnost použít kterýkoli typ řízení obsažený v kapitole III, například znovu uplatnit důvod nepřípustnosti) nebo musí žádost o azyl posoudit věcně ve vztahu k zemi původu?

| d) | Vyplývá z čl. 33 odst. 1 a 2 písm. b) a c), jakož i z článků 35 a 38 procedurální směrnice vzhledem k článku 18 Listiny, že zpětné přijetí třetí zemí je kumulativní podmínkou pro uplatnění důvodu nepřípustnosti, to znamená pro přijetí rozhodnutí založeného na tomto důvodu, nebo postačí ověřit splnění této podmínky v okamžiku výkonu rozhodnutí? |
| --- | --- |

d)

Vyplývá z čl. 33 odst. 1 a 2 písm. b) a c), jakož i z článků 35 a 38 procedurální směrnice vzhledem k článku 18 Listiny, že zpětné přijetí třetí zemí je kumulativní podmínkou pro uplatnění důvodu nepřípustnosti, to znamená pro přijetí rozhodnutí založeného na tomto důvodu, nebo postačí ověřit splnění této podmínky v okamžiku výkonu rozhodnutí?

3.   [tranzitní prostor jako místo zajištění v rámci azylového řízení]

Následující otázky jsou relevantní v případě, že je v souladu s odpovědí na druhou předběžnou otázku třeba provést azylové řízení.

| a) | Musí být článek 43 procedurální směrnice vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, která umožňuje zajištění žadatele v tranzitním prostoru po dobu delší než čtyři týdny? |
| --- | --- |

a)

Musí být článek 43 procedurální směrnice vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, která umožňuje zajištění žadatele v tranzitním prostoru po dobu delší než čtyři týdny?

| b) | Musí být čl. 2 písm. h) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (přepracované znění) (dále jen „přijímací směrnice“) (2), použitelný na základě článku 26 procedurální směrnice, vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny vykládán v tom smyslu, že ubytování v tranzitním prostoru za okolností, jaké jsou dány v původním řízení (prostor, který legálně nelze dobrovolně opustit v žádném směru) po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, představuje zajištění? |
| --- | --- |

b)

Musí být čl. 2 písm. h) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (přepracované znění) (dále jen „přijímací směrnice“) (2), použitelný na základě článku 26 procedurální směrnice, vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny vykládán v tom smyslu, že ubytování v tranzitním prostoru za okolností, jaké jsou dány v původním řízení (prostor, který legálně nelze dobrovolně opustit v žádném směru) po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, představuje zajištění?

| c) | Je slučitelná s článkem 8 přijímací směrnice, použitelném na základě článku 26 procedurální směrnice, skutečnost, že k zajištění žadatele po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, došlo pouze proto, že z důvodu nedostatku nezbytných materiálních prostředků nemá možnost uspokojovat své potřeby (ubytování a výživu)? |
| --- | --- |

c)

Je slučitelná s článkem 8 přijímací směrnice, použitelném na základě článku 26 procedurální směrnice, skutečnost, že k zajištění žadatele po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, došlo pouze proto, že z důvodu nedostatku nezbytných materiálních prostředků nemá možnost uspokojovat své potřeby (ubytování a výživu)?

| d) | Je s články 8 a 9 přijímací směrnice, použitelnými na základě článku 26 procedurální směrnice, slučitelná skutečnost, že ubytování představující zajištění de facto po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, nebylo nařízeno žádným rozhodnutím o zajištění, není zaručen žádný prostředek k napadení zákonnosti zajištění a jeho trvání, zajištění de facto probíhá, aniž byla posouzena jeho nezbytnost či jeho přiměřenost nebo jeho možné alternativy, a probíhá bez určení přesné délky trvání a okamžiku, kdy bude ukončeno? |
| --- | --- |

d)

Je s články 8 a 9 přijímací směrnice, použitelnými na základě článku 26 procedurální směrnice, slučitelná skutečnost, že ubytování představující zajištění de facto po dobu delší než čtyři týdny, o nichž se zmiňuje článek 43 procedurální směrnice, nebylo nařízeno žádným rozhodnutím o zajištění, není zaručen žádný prostředek k napadení zákonnosti zajištění a jeho trvání, zajištění de facto probíhá, aniž byla posouzena jeho nezbytnost či jeho přiměřenost nebo jeho možné alternativy, a probíhá bez určení přesné délky trvání a okamžiku, kdy bude ukončeno?

| e) | Může být článek 47 Listiny vykládán v tom smyslu, že když soud členského státu odhalí evidentně nezákonné zajištění, může jako předběžné opatření do okamžiku, kdy bude ukončeno správní řízení, uložit orgánu veřejné správy, aby státnímu příslušníkovi třetí země určil místo pobytu mimo tranzitní prostor, které nebude místem zajištění? |
| --- | --- |

e)

Může být článek 47 Listiny vykládán v tom smyslu, že když soud členského státu odhalí evidentně nezákonné zajištění, může jako předběžné opatření do okamžiku, kdy bude ukončeno správní řízení, uložit orgánu veřejné správy, aby státnímu příslušníkovi třetí země určil místo pobytu mimo tranzitní prostor, které nebude místem zajištění?

4.   [tranzitní zóna jako místo zajištění v působnosti cizinecké policie]

Následující otázky jsou relevantní v případě, že v souladu s odpovědí na druhou předběžnou otázku pokud není třeba provést azylové řízení, nýbrž řízení v oblasti spadající do pravomoci cizinecké policie.

| a) | Musí být body 17 a 24 odůvodnění, jakož i článek 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (dále jen „návratová směrnice“) (3), vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny, vykládány v tom smyslu, že ubytování v tranzitním prostoru za okolností, jaké jsou dány v původním řízení (prostor, který legálně nelze dobrovolně opustit v žádném směru), představuje zbavení svobody ve smyslu těchto ustanovení? |
| --- | --- |

a)

Musí být body 17 a 24 odůvodnění, jakož i článek 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (dále jen „návratová směrnice“) (3), vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny, vykládány v tom smyslu, že ubytování v tranzitním prostoru za okolností, jaké jsou dány v původním řízení (prostor, který legálně nelze dobrovolně opustit v žádném směru), představuje zbavení svobody ve smyslu těchto ustanovení?

| b) | Je s bodem 16 odůvodnění a s čl. 15 odst. 1 návratové směrnice, vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny, slučitelná skutečnost, že zajištění žadatele ze třetí země trvá pouze z toho důvodu, že vůči němu bylo přijato rozhodnutí o navrácení a nemá dostatek materiálních prostředků k uspokojování svých potřeb (ubytování a výživy)? |
| --- | --- |

b)

Je s bodem 16 odůvodnění a s čl. 15 odst. 1 návratové směrnice, vzhledem k článku 6 a čl. 52 odst. 3 Listiny, slučitelná skutečnost, že zajištění žadatele ze třetí země trvá pouze z toho důvodu, že vůči němu bylo přijato rozhodnutí o navrácení a nemá dostatek materiálních prostředků k uspokojování svých potřeb (ubytování a výživy)?

| c) | Je s bodem 16 odůvodnění a s čl. 15 odst. 2 návratové směrnice, vzhledem k článkům 6 a 47 a čl. 52 odst. 3 Listiny, slučitelná skutečnost, že ubytování představující zajištění de facto nebylo nařízeno žádným rozhodnutím o zajištění, není zaručen žádný prostředek k napadení zákonnosti zajištění a jeho trvání a zajištění de facto probíhá, aniž byla posouzena jeho nezbytnost či jeho přiměřenost nebo jeho možné alternativy? |
| --- | --- |

c)

Je s bodem 16 odůvodnění a s čl. 15 odst. 2 návratové směrnice, vzhledem k článkům 6 a 47 a čl. 52 odst. 3 Listiny, slučitelná skutečnost, že ubytování představující zajištění de facto nebylo nařízeno žádným rozhodnutím o zajištění, není zaručen žádný prostředek k napadení zákonnosti zajištění a jeho trvání a zajištění de facto probíhá, aniž byla posouzena jeho nezbytnost či jeho přiměřenost nebo jeho možné alternativy?

| d) | Může být čl. 15 odst. 1 a 4, až 6, jakož i bod 16 odůvodnění návratové směrnice vykládán vzhledem k článkům 1, 4, 6 a 47 Listiny v tom smyslu, že brání tomu, aby zajištění probíhalo bez určení jeho přesné délky trvání a bez určení okamžiku, kdy bude ukončeno? |
| --- | --- |

d)

Může být čl. 15 odst. 1 a 4, až 6, jakož i bod 16 odůvodnění návratové směrnice vykládán vzhledem k článkům 1, 4, 6 a 47 Listiny v tom smyslu, že brání tomu, aby zajištění probíhalo bez určení jeho přesné délky trvání a bez určení okamžiku, kdy bude ukončeno?

| e) | Může být unijní právo vykládáno v tom smyslu, že když soud členského státu odhalí evidentně nezákonné zajištění, může jako předběžné opatření do okamžiku, kdy bude ukončeno správní řízení, uložit orgánu veřejné správy, aby státnímu příslušníkovi třetí země určil místo pobytu mimo tranzitní prostor, které by nebylo místem zajištění? |
| --- | --- |

e)

Může být unijní právo vykládáno v tom smyslu, že když soud členského státu odhalí evidentně nezákonné zajištění, může jako předběžné opatření do okamžiku, kdy bude ukončeno správní řízení, uložit orgánu veřejné správy, aby státnímu příslušníkovi třetí země určil místo pobytu mimo tranzitní prostor, které by nebylo místem zajištění?

5.   [účinná právní ochrana v souvislosti s rozhodnutím, jímž se mění země návratu]

Musí být článek 13 návratové směrnice, podle něhož se státnímu příslušníkovi třetí země poskytne možnost využít účinný prostředek právní nápravy ve formě odvolání proti „rozhodnutí týkajícímu se navrácení“, vykládán vzhledem k článku 47 Listiny v tom smyslu, že pokud opravný prostředek stanovený vnitrostátními právními předpisy postrádá účinnost, musí soud alespoň jednou přezkoumat žalobu podanou proti rozhodnutí, jímž se mění země návratu?

---

(1)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 60.

(2)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 96.

(3)  Úř. věst. 2008, L 348, s. 98.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/22 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/22

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Győri Ítélőtábla (Maďarsko) dne 20. prosince 2019 – JZ v. OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

(Věc C-932/19)

(2020/C 161/29)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Győri Ítélőtábla

Účastníci původního řízení

Žalobce: JZ

Žalované: OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

Předběžná otázka

Brání čl. 6 odst. 1 [směrnice Rady 93/13/EHS o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách] (1) takovému ustanovení vnitrostátního práva, podle kterého se za neplatná považují ujednání obsažená ve smlouvách o spotřebitelském úvěru – s výjimkou smluvních ujednání, která byla sjednána individuálně – na jejichž základě může úvěrová instituce uplatnit za účelem uvolnění finančních prostředků poskytnutých na pořízení předmětu úvěrování nebo finančního leasingu směnný kurz pro nákup a za účelem splácení dluhu směnný kurz pro prodej nebo jakýkoli jiný směnný kurz, než který byl uplatněn za účelem uvolnění finančních prostředků, a neplatná ujednání nahrazuje pro uvolnění finančních prostředků i splácení dluhu ustanovením, podle kterého se uplatní úřední směnný kurz vyhlášený Maďarskou národní bankou pro příslušnou cizí měnu, a to bez posouzení, zda uvedené ustanovení – s ohledem na všechna ujednání dané smlouvy – skutečně chrání spotřebitele před zvláště nepříznivými důsledky, a bez poskytnutí možnosti spotřebiteli projevit svou vůli ohledně svého zájmu využít ochrany zaručené tímto zákonným ustanovením?

---

(1)  Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288, oprava Úř. věst. 2016, L 303, s. 26.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/23

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 10. ledna 2020 – Flightright GmbH v. Eurowings GmbH

(Věc C-10/20)

(2020/C 161/30)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Düsseldorf

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Flightright GmbH

Žalovaná: Eurowings GmbH

Předběžné otázky

| 1. | Musí být režim náhrady v případě zrušení letu podle článku 5 ve spojení s článkem 7 nařízení (ES) č. 261/2004 (1) vykládán v tom smyslu, že náhradu na základě analogického použití článku 7 uvedeného nařízení obdrží také cestující, kteří byli do cílového místa určení přepraveni náhradním letem více než hodinu před plánovaným časem odletu a byli tak do tohoto místa přepraveni alternativním letem dříve, než by tomu bylo u plánovaného (zrušeného) letu? |
| --- | --- |

1.

Musí být režim náhrady v případě zrušení letu podle článku 5 ve spojení s článkem 7 nařízení (ES) č. 261/2004 (1) vykládán v tom smyslu, že náhradu na základě analogického použití článku 7 uvedeného nařízení obdrží také cestující, kteří byli do cílového místa určení přepraveni náhradním letem více než hodinu před plánovaným časem odletu a byli tak do tohoto místa přepraveni alternativním letem dříve, než by tomu bylo u plánovaného (zrušeného) letu?

| 2. | a) | V případě kladné odpovědi na první otázku: Může být pak tato náhrada, která musí být v zásadě přiznána na základě čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 261/2004, snížena podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 261/2004 v závislosti na délce letu, pokud čas příletu náhradního letu předchází plánovanému příletu původně zarezervovaného letu? |
| --- | --- | --- |

2.

a)

V případě kladné odpovědi na první otázku: Může být pak tato náhrada, která musí být v zásadě přiznána na základě čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 261/2004, snížena podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 261/2004 v závislosti na délce letu, pokud čas příletu náhradního letu předchází plánovanému příletu původně zarezervovaného letu?

| b) | V případě kladné odpovědi na otázku v bodě 2 a): Existuje v případě, že čas příletu náhradního letu daleko předchází plánovanému času příletu původně zarezervovaného letu, a to více než tři hodiny, důvod pro vyloučení možnosti snížení? |
| --- | --- |

b)

V případě kladné odpovědi na otázku v bodě 2 a): Existuje v případě, že čas příletu náhradního letu daleko předchází plánovanému času příletu původně zarezervovaného letu, a to více než tři hodiny, důvod pro vyloučení možnosti snížení?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91T (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Itálie) dne 14. ledna 2020 – MC v. U.T.G. – Prefettura di Foggia

(Věc C-17/20)

(2020/C 161/31)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Účastníci původního řízení

Žalobce: MC

Žalovaný: U.T.G. – Prefettura di Foggia

Předběžná otázka

Jsou články 91, 92 a 93 legislativního nařízení č. 159 ze dne 6. září 2011 v rozsahu, v němž nestanoví kontradiktorní projednání věci ve správním řízení ve prospěch osoby, vůči níž správní orgán hodlá vydat informazione interdittiva antimafia (informační zpráva o zapojení do zločinného spolčení), slučitelné se zásadou kontradiktornosti, jak je vytýčena a uznána jako zásada unijního práva?

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 16. ledna 2020 – XY

(Věc C-18/20)

(2020/C 161/32)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Verwaltungsgerichtshof

Účastníci původního řízení

Navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: XY

Žalovaný orgán: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

Předběžné otázky

| 1. | Zahrnují slovní obraty „nové skutečnosti nebo zjištění“, které „se objevily nebo byly žadatelem předloženy“, jež obsahuje čl. 40 odst. 2 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (1), i takové okolnosti, které existovaly již před pravomocným ukončením předchozího azylového řízení?
  V případě kladné odpovědi na první otázku: |
| --- | --- |

1.

Zahrnují slovní obraty „nové skutečnosti nebo zjištění“, které „se objevily nebo byly žadatelem předloženy“, jež obsahuje čl. 40 odst. 2 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (1), i takové okolnosti, které existovaly již před pravomocným ukončením předchozího azylového řízení?

V případě kladné odpovědi na první otázku:

| 2. | Je v případě, kdy se objeví nové skutečnosti nebo důkazní prostředky, které nebylo možno bez zavinění třetí osoby uplatnit v předchozím řízení, postačující, že je žadateli o azyl umožněno požadovat obnovu řízení, které bylo předtím pravomocně ukončeno? |
| --- | --- |

2.

Je v případě, kdy se objeví nové skutečnosti nebo důkazní prostředky, které nebylo možno bez zavinění třetí osoby uplatnit v předchozím řízení, postačující, že je žadateli o azyl umožněno požadovat obnovu řízení, které bylo předtím pravomocně ukončeno?

| 3. | Může orgán, pokud žadatel o azyl nese vinu na tom, že nově uplatněné důvody nebyly použity již v předchozím azylovém řízení, zamítnout obsahové posouzení následné žádosti v důsledku vnitrostátního ustanovení, které stanoví zásadu obecně platnou ve správním řízení, ačkoliv členský stát z důvodu nepřijetí zvláštních právních norem řádně neprovedl ustanovení čl. 40 odst. 2 a 3 směrnice 2013/32 a v důsledku toho ani nepoužil možnost výslovně stanovenou v čl. 40 odst. 4 směrnice 2013/32, a sice stanovit výjimku z obsahového posuzování následné žádosti? |
| --- | --- |

3.

Může orgán, pokud žadatel o azyl nese vinu na tom, že nově uplatněné důvody nebyly použity již v předchozím azylovém řízení, zamítnout obsahové posouzení následné žádosti v důsledku vnitrostátního ustanovení, které stanoví zásadu obecně platnou ve správním řízení, ačkoliv členský stát z důvodu nepřijetí zvláštních právních norem řádně neprovedl ustanovení čl. 40 odst. 2 a 3 směrnice 2013/32 a v důsledku toho ani nepoužil možnost výslovně stanovenou v čl. 40 odst. 4 směrnice 2013/32, a sice stanovit výjimku z obsahového posuzování následné žádosti?

---

(1)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 60.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Španělsko) dne 22. ledna 2020 – RH v. AB Volvo a další

(Věc C-30/20)

(2020/C 161/33)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: RH

Žalované: AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europ GmbH, Volvo Lastvagnar AB y Volvo Group España S.A.

Předběžná otázka

Musí být čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (1) (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, který stanoví, že osoba, která má bydliště v některém členském státě, může být v jiném členském státě žalována: „[...] ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti u soudu místa, kde došlo nebo může dojít ke škodné události“, vykládán v tom smyslu, že stanoví pouze mezinárodní příslušnost soudů členského státu, v němž se uvedené místo nachází, takže pro určení místně příslušného vnitrostátního soudu v rámci tohoto státu je odkazováno na vnitrostátní procesní normy, nebo musí být vykládán jako smíšená norma, která určuje přímo jak mezinárodní příslušnost, tak vnitrostátní místní příslušnost, bez nutnosti použít vnitrostátní právní úpravu?

---

(1)  Úř. věst. 2012, L 351, s. 1

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Alicante (Španělsko) dne 22. ledna 2020 – Bankia S.A. v. SI

(Věc C-31/20)

(2020/C 161/34)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Audiencia Provincial de Alicante

Účastnice původního řízení

Odvolatelka: Bankia S.A

Žalobkyně (odpůrkyně v odvolacím řízení): SI

Předběžné otázky

| 1) | Je se zásadou nezávaznosti zakotvenou v čl. 6 odst. 1 směrnice (1) slučitelný soudní výklad (spočívající v tom, že vrácení bezdůvodně uhrazených částek na základě ujednání týkajícího se nákladů obsaženého ve spotřebitelské smlouvě o hypotečním úvěru není účinkem určení neplatnosti, nýbrž předmětem samostatné žaloby s tím, že právo podat tuto žalobu podléhá promlčení), který umožňuje, aby spotřebitel zůstal definitivně vázán ujednáním týkajícím se nákladů, jakmile nebude moci dosáhnout vrácení uhrazených částek, pokud je uvedené právo podat žalobu promlčeno? |
| --- | --- |

1)

Je se zásadou nezávaznosti zakotvenou v čl. 6 odst. 1 směrnice (1) slučitelný soudní výklad (spočívající v tom, že vrácení bezdůvodně uhrazených částek na základě ujednání týkajícího se nákladů obsaženého ve spotřebitelské smlouvě o hypotečním úvěru není účinkem určení neplatnosti, nýbrž předmětem samostatné žaloby s tím, že právo podat tuto žalobu podléhá promlčení), který umožňuje, aby spotřebitel zůstal definitivně vázán ujednáním týkajícím se nákladů, jakmile nebude moci dosáhnout vrácení uhrazených částek, pokud je uvedené právo podat žalobu promlčeno?

| 2) | Je s uvedenou zásadou slučitelný institut promlčení práva na vrácení částek bezdůvodně uhrazených na základě použití ujednání, jehož neplatnost byla určena, když by mohl znamenat pozbytí práva na vrácení částek navzdory určení neplatnosti ujednání? |
| --- | --- |

2)

Je s uvedenou zásadou slučitelný institut promlčení práva na vrácení částek bezdůvodně uhrazených na základě použití ujednání, jehož neplatnost byla určena, když by mohl znamenat pozbytí práva na vrácení částek navzdory určení neplatnosti ujednání?

| 3) | V případě, že bude odpovězeno kladně, musí být pojem „přiměřená promlčecí lhůta“, o němž se zmiňuje SDEU, vykládán výlučně pomocí vnitrostátních kritérií, anebo naopak musí přiměřenost splňovat určité nároky za účelem zajištění nejnižšího stupně ochrany úvěrovaných spotřebitelů v celé Evropské unii a neohrožení podstatného obsahu práva nebýt vázán ujednáním, které bylo prohlášeno za zneužívající? |
| --- | --- |

3)

V případě, že bude odpovězeno kladně, musí být pojem „přiměřená promlčecí lhůta“, o němž se zmiňuje SDEU, vykládán výlučně pomocí vnitrostátních kritérií, anebo naopak musí přiměřenost splňovat určité nároky za účelem zajištění nejnižšího stupně ochrany úvěrovaných spotřebitelů v celé Evropské unii a neohrožení podstatného obsahu práva nebýt vázán ujednáním, které bylo prohlášeno za zneužívající?

| 4) | V případě, že bude rozhodnuto tak, že přiměřenost promlčecí lhůty musí splňovat určité minimální nároky, může přiměřenost záviset na okamžiku, kdy může být podle vnitrostátní právní úpravy podána žaloba? Je přiměřené, aby promlčecí lhůta počala běžet v den uzavření smlouvy, anebo naopak zásada nezávaznosti zneužívajících ujednání vyžaduje předchozí či současné určení neplatnosti ujednání týkajícího se nákladů, aby měl úvěrovaný přiměřenou lhůtu k tomu požadovat vrácení bezdůvodně zaplacených částek? |
| --- | --- |

4)

V případě, že bude rozhodnuto tak, že přiměřenost promlčecí lhůty musí splňovat určité minimální nároky, může přiměřenost záviset na okamžiku, kdy může být podle vnitrostátní právní úpravy podána žaloba? Je přiměřené, aby promlčecí lhůta počala běžet v den uzavření smlouvy, anebo naopak zásada nezávaznosti zneužívajících ujednání vyžaduje předchozí či současné určení neplatnosti ujednání týkajícího se nákladů, aby měl úvěrovaný přiměřenou lhůtu k tomu požadovat vrácení bezdůvodně zaplacených částek?

---

(1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288, oprava Úř. věst. 2016, L 303, s. 26).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/26 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/26

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte di appello di Napoli (Itálie) dne 22. ledna 2020 – TJ v. Balga Srl

(Věc C-32/20)

(2020/C 161/35)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Corte di appello di Napoli

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: TJ

Odpůrkyně: Balga Srl

Předběžné otázky

| 1) | Musí být článek 30 [Listiny základních práv Evropské unie] vykládán v tom smyslu, že v případě neoprávněných hromadných propouštění uznává právo na ochranu, která je kvalifikována parametry účinnosti, efektivity, přiměřenosti a odrazujícího účinku, jelikož tyto požadavky tvoří povahu sankcí stanovených „unijním právem“ k zajištění dodržování základních hodnot, které vnitrostátní předpisy – nebo aplikační praxe – jež zajišťují konkrétní sankční opatření proti neoprávněnému propuštění, musí dodržovat? Představují v důsledku toho výše uvedené parametry vnější omezení, které je relevantní a použitelné v soudním řízení pro účely pravomocí přiznaných vnitrostátnímu soudu za účelem sladění vnitrostátní právní úpravy nebo vnitrostátní praxe provádějící směrnici 98/59/ES (1) s unijním právem? |
| --- | --- |

1)

Musí být článek 30 [Listiny základních práv Evropské unie] vykládán v tom smyslu, že v případě neoprávněných hromadných propouštění uznává právo na ochranu, která je kvalifikována parametry účinnosti, efektivity, přiměřenosti a odrazujícího účinku, jelikož tyto požadavky tvoří povahu sankcí stanovených „unijním právem“ k zajištění dodržování základních hodnot, které vnitrostátní předpisy – nebo aplikační praxe – jež zajišťují konkrétní sankční opatření proti neoprávněnému propuštění, musí dodržovat? Představují v důsledku toho výše uvedené parametry vnější omezení, které je relevantní a použitelné v soudním řízení pro účely pravomocí přiznaných vnitrostátnímu soudu za účelem sladění vnitrostátní právní úpravy nebo vnitrostátní praxe provádějící směrnici 98/59/ES (1) s unijním právem?

| 2) | Musí být článek 30 [Listiny základních práv Evropské unie] za účelem vymezení úrovně ochrany uložené unijním právním řádem v případě neoprávněného hromadného propouštění vykládán s „náležitým zřetelem“ a tedy s relevantním zohledněním hmotněprávního významu článku 24 revidované Evropské sociální charty, na kterou je odkazováno ve vysvětleních [k Listině základních práv Evropské unie], tak jak vyplývá z rozhodnutí Evropského výboru pro sociální práva, a brání tedy unijní právo takové vnitrostátní právní úpravě a aplikační praxi, která vyloučením opatření spočívajícího v opětovném přijetí do zaměstnání omezuje ochranu pouze na nápravu spočívající v odškodnění, které je charakterizováno horní hranicí vypočtenou podle prioritního kritéria odpracovaných let a nikoli podle náhrady škody, která byla pracovníkovi způsobena z důvodu ztráty jeho zdroje příjmů? |
| --- | --- |

2)

Musí být článek 30 [Listiny základních práv Evropské unie] za účelem vymezení úrovně ochrany uložené unijním právním řádem v případě neoprávněného hromadného propouštění vykládán s „náležitým zřetelem“ a tedy s relevantním zohledněním hmotněprávního významu článku 24 revidované Evropské sociální charty, na kterou je odkazováno ve vysvětleních [k Listině základních práv Evropské unie], tak jak vyplývá z rozhodnutí Evropského výboru pro sociální práva, a brání tedy unijní právo takové vnitrostátní právní úpravě a aplikační praxi, která vyloučením opatření spočívajícího v opětovném přijetí do zaměstnání omezuje ochranu pouze na nápravu spočívající v odškodnění, které je charakterizováno horní hranicí vypočtenou podle prioritního kritéria odpracovaných let a nikoli podle náhrady škody, která byla pracovníkovi způsobena z důvodu ztráty jeho zdroje příjmů?

| 3) | Musí tedy vnitrostátní soud při posuzování slučitelnosti vnitrostátních předpisů, které provádí nebo zavádí opatření ochrany v případě neoprávněného hromadného propouštění (z důvodu porušení výběrových kritérií), zohlednit obsah Evropské sociální charty vyplývající z rozhodnutí [Evropského výboru pro sociální práva] a v každém případě považovat za nezbytnou plnou ochranu spočívající v náhradě škody plynoucí z hospodářských důsledků vyplývajících ze ztráty pracovní smlouvy nebo v zásadě obdobnou ochranu? |
| --- | --- |

3)

Musí tedy vnitrostátní soud při posuzování slučitelnosti vnitrostátních předpisů, které provádí nebo zavádí opatření ochrany v případě neoprávněného hromadného propouštění (z důvodu porušení výběrových kritérií), zohlednit obsah Evropské sociální charty vyplývající z rozhodnutí [Evropského výboru pro sociální práva] a v každém případě považovat za nezbytnou plnou ochranu spočívající v náhradě škody plynoucí z hospodářských důsledků vyplývajících ze ztráty pracovní smlouvy nebo v zásadě obdobnou ochranu?

| 4) | Brání články 20, 21, 34 a 47 [Listiny základních práv Evropské unie] zavedení takové právní úpravy nebo aplikační praxe ze strany členského státu, jež provádí směrnici 98/59/ES, která stanoví pouze pro pracovníky přijaté do zaměstnání po 7. březnu 2015, kteří jsou zahrnuti do tohoto postupu [hromadného propouštění], sankční systém, který vylučuje, na rozdíl od toho, co je zajištěno pracovníkům podřízeným stejnému postupu, ale přijatým do zaměstnání před tímto datem, opětovné přijetí do zaměstnání a v každém případě nápravu důsledků vyplývajících ze ztráty příjmu a ztráty sociálního zabezpečení, přičemž přiznává výhradně odškodnění charakterizované částkou určenou primárně na základě kritéria odpracovaných let, čímž tedy na základě data přijetí do zaměstnání rozlišuje sankci, a to takovým způsobem, že vytváří rozdíl v úrovních ochrany založených na výše uvedeném kritériu a nikoli na skutečných důsledcích, které byly způsobeny nespravedlivou ztrátou zdroje příjmů? |
| --- | --- |

4)

Brání články 20, 21, 34 a 47 [Listiny základních práv Evropské unie] zavedení takové právní úpravy nebo aplikační praxe ze strany členského státu, jež provádí směrnici 98/59/ES, která stanoví pouze pro pracovníky přijaté do zaměstnání po 7. březnu 2015, kteří jsou zahrnuti do tohoto postupu [hromadného propouštění], sankční systém, který vylučuje, na rozdíl od toho, co je zajištěno pracovníkům podřízeným stejnému postupu, ale přijatým do zaměstnání před tímto datem, opětovné přijetí do zaměstnání a v každém případě nápravu důsledků vyplývajících ze ztráty příjmu a ztráty sociálního zabezpečení, přičemž přiznává výhradně odškodnění charakterizované částkou určenou primárně na základě kritéria odpracovaných let, čímž tedy na základě data přijetí do zaměstnání rozlišuje sankci, a to takovým způsobem, že vytváří rozdíl v úrovních ochrany založených na výše uvedeném kritériu a nikoli na skutečných důsledcích, které byly způsobeny nespravedlivou ztrátou zdroje příjmů?

---

(1)  Směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. 1998, L 225, s. 16).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/27 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/27

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Ravensburg (Německo) dne 23. ledna 2020 – UK v. Volkswagen Bank GmbH

(Věc C-33/20)

(2020/C 161/36)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Ravensburg

Účastníci původního řízení

Žalobce: UK

Žalovaná: Volkswagen Bank GmbH

Předběžné otázky

| 1. | Musí být čl. 10 odst. 2 písm. l) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (1) vykládán v tom smyslu, že v úvěrové smlouvě






  a) | musí být úroková sazba použitelná v případě opožděných plateb platná při uzavření úvěrové smlouvy sdělena jako absolutní číslo, přinejmenším ale musí být jako absolutní číslo uvedena platná referenční úroková sazba (v tomto případě základní úroková sazba podle § 247 [Bürgerliches Gesetzbuch (občanský zákoník, dále jen „BGB“)]), ze které se navýšením (v tomto případě o pět procentních bodů podle § 288 odst. 1 druhé věty BGB) vypočte platná úroková sazba použitelná v případě opožděných plateb? |
| --- | --- | --- |

1.

Musí být čl. 10 odst. 2 písm. l) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (1) vykládán v tom smyslu, že v úvěrové smlouvě

a)

musí být úroková sazba použitelná v případě opožděných plateb platná při uzavření úvěrové smlouvy sdělena jako absolutní číslo, přinejmenším ale musí být jako absolutní číslo uvedena platná referenční úroková sazba (v tomto případě základní úroková sazba podle § 247 [Bürgerliches Gesetzbuch (občanský zákoník, dále jen „BGB“)]), ze které se navýšením (v tomto případě o pět procentních bodů podle § 288 odst. 1 druhé věty BGB) vypočte platná úroková sazba použitelná v případě opožděných plateb?

| b) | musí být konkrétně objasněn mechanismus úpravy úrokové sazby použitelné v případě opožděných plateb, přinejmenším však musí být odkázáno na vnitrostátní normy, z nichž lze [mechanismus] úpravy této úrokové sazby dovodit (§ 247, § 288 odst. 1 druhá věta BGB)? |
| --- | --- |

b)

musí být konkrétně objasněn mechanismus úpravy úrokové sazby použitelné v případě opožděných plateb, přinejmenším však musí být odkázáno na vnitrostátní normy, z nichž lze [mechanismus] úpravy této úrokové sazby dovodit (§ 247, § 288 odst. 1 druhá věta BGB)?

| 2. | Musí být čl. 10 odst. 2 písm. r) směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že v úvěrové smlouvě musí být za účelem stanovení odškodnění za předčasné splacení hrazeného při předčasném splacení úvěru uvedena konkrétní, pro spotřebitele pochopitelná metodika výpočtu, aby spotřebitel mohl alespoň přibližně vypočítat výši odškodnění hrazeného při předčasném ukončení platnosti smlouvy? |
| --- | --- |

2.

Musí být čl. 10 odst. 2 písm. r) směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že v úvěrové smlouvě musí být za účelem stanovení odškodnění za předčasné splacení hrazeného při předčasném splacení úvěru uvedena konkrétní, pro spotřebitele pochopitelná metodika výpočtu, aby spotřebitel mohl alespoň přibližně vypočítat výši odškodnění hrazeného při předčasném ukončení platnosti smlouvy?

| 3. | Musí být čl. 10 odst. 2 písm. s) směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že v úvěrové smlouvě






  a) | musí být uvedena rovněž práva stran úvěrové smlouvy na ukončení platnosti smlouvy upravená ve vnitrostátním právu, zejména též právo dlužníka na výpověď smlouvy ze závažného důvodu podle § 314 BGB u úvěrových smluv na dobu určitou? |
| --- | --- | --- |

3.

Musí být čl. 10 odst. 2 písm. s) směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že v úvěrové smlouvě

a)

musí být uvedena rovněž práva stran úvěrové smlouvy na ukončení platnosti smlouvy upravená ve vnitrostátním právu, zejména též právo dlužníka na výpověď smlouvy ze závažného důvodu podle § 314 BGB u úvěrových smluv na dobu určitou?

| b) | je třeba u veškerých práv stran úvěrové smlouvy na ukončení platnosti smlouvy upozornit na lhůtu a formu, které jsou v případě uplatnění práva na ukončení platnosti smlouvy stanoveny pro oznámení o ukončení platnosti smlouvy? |
| --- | --- |

b)

je třeba u veškerých práv stran úvěrové smlouvy na ukončení platnosti smlouvy upozornit na lhůtu a formu, které jsou v případě uplatnění práva na ukončení platnosti smlouvy stanoveny pro oznámení o ukončení platnosti smlouvy?

---

(1)  Úř. věst. 2008, L 133, s. 66.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/28

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 27. ledna 2020 – AQ, BO, CP v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

(Věc C-40/20)

(2020/C 161/37)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: AQ, BO, CP

Odpůrci: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

Předběžné otázky

| 1) | Brání ustanovení 5 rámcové dohody uvedené ve směrnici 1999/70/ES (směrnice Rady o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, dále jen „směrnice“) (1), nadepsané „Opatření k předcházení zneužití“, ve spojení s body 6 a 7 odůvodnění a s ustanovením 4 rámcové dohody („Zásada zákazu diskriminace“), jakož i ve světle zásad rovnocennosti, efektivity a užitečného účinku [unijního] práva, takové vnitrostátní právní úpravě, v projednávané věci čl. 24 odst. 3 písm. a) a čl. 22 odst. 9 zákona 240/2010, která umožňuje univerzitám využívat, bez kvantitativních limitů, ve vztahu k vědeckým pracovníkům smlouvy na dobu určitou v délce tří let a prodloužitelné o dva roky, aniž by uzavření a prodloužení bylo podřízeno jakémukoli objektivnímu důvodu spojenému s dočasnými nebo výjimečnými potřebami univerzity, která je uzavírá, a která stanoví jako jediné omezení využití vícero pracovních poměrů na dobu určitou se stejnou osobou pouze délku nepřesahující dvanáct let, a to i nesouvisejících? |
| --- | --- |

1)

Brání ustanovení 5 rámcové dohody uvedené ve směrnici 1999/70/ES (směrnice Rady o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, dále jen „směrnice“) (1), nadepsané „Opatření k předcházení zneužití“, ve spojení s body 6 a 7 odůvodnění a s ustanovením 4 rámcové dohody („Zásada zákazu diskriminace“), jakož i ve světle zásad rovnocennosti, efektivity a užitečného účinku [unijního] práva, takové vnitrostátní právní úpravě, v projednávané věci čl. 24 odst. 3 písm. a) a čl. 22 odst. 9 zákona 240/2010, která umožňuje univerzitám využívat, bez kvantitativních limitů, ve vztahu k vědeckým pracovníkům smlouvy na dobu určitou v délce tří let a prodloužitelné o dva roky, aniž by uzavření a prodloužení bylo podřízeno jakémukoli objektivnímu důvodu spojenému s dočasnými nebo výjimečnými potřebami univerzity, která je uzavírá, a která stanoví jako jediné omezení využití vícero pracovních poměrů na dobu určitou se stejnou osobou pouze délku nepřesahující dvanáct let, a to i nesouvisejících?

| 2) | Brání uvedené ustanovení 5 rámcové dohody ve spojení s body 6 a 7 odůvodnění směrnice a s uvedeným ustanovením 4 rámcové dohody, jakož i s ohledem na užitečný účinek [unijního] práva, takové vnitrostátní právní úpravě (v projednávané věci článek 24 a čl. 29 odst. 1 zákona 240/2010) v rozsahu, v němž univerzitám umožňuje přijímat pouze vědecké pracovníky na dobu určitou, aniž by příslušné rozhodnutí záviselo na existenci dočasných nebo výjimečných potřeb a aniž by stanovila jakékoli limity, prostřednictvím potenciálně neomezených po sobě jdoucích smluv na dobu určitou, běžných potřeb výuky a výzkumu těchto univerzit? |
| --- | --- |

2)

Brání uvedené ustanovení 5 rámcové dohody ve spojení s body 6 a 7 odůvodnění směrnice a s uvedeným ustanovením 4 rámcové dohody, jakož i s ohledem na užitečný účinek [unijního] práva, takové vnitrostátní právní úpravě (v projednávané věci článek 24 a čl. 29 odst. 1 zákona 240/2010) v rozsahu, v němž univerzitám umožňuje přijímat pouze vědecké pracovníky na dobu určitou, aniž by příslušné rozhodnutí záviselo na existenci dočasných nebo výjimečných potřeb a aniž by stanovila jakékoli limity, prostřednictvím potenciálně neomezených po sobě jdoucích smluv na dobu určitou, běžných potřeb výuky a výzkumu těchto univerzit?

| 3) | Brání ustanovení 4 rámcové dohody takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 20 odst. 1 legislativního nařízení 75/2017 (jak je vykládán ve výše uvedeném ministerském oběžníku č. 3/2017), která sice uznává možnost stabilizovat vědecké pracovníky na dobu určitou zaměstnané ve veřejných výzkumných institucích – ale pouze pokud byli zaměstnáni ve službě alespoň tři roky do 31. prosince 2017 – nicméně tuto možnost neposkytuje univerzitním vědeckým pracovníkům na dobu určitou, a to pouze z důvodu, že čl. 22 odst. 16 legislativního nařízení 75/2017 navrátil pracovní poměr, byť zákonem založený na pracovní smlouvě, do „režimu podle veřejného práva“, navzdory tomu, že čl. 22 odst. 9 zákona 240/2010 podřizuje vědecké pracovníky výzkumných institucí a univerzit stejnému pravidlu maximální délky trvání, kterou mohou mít pracovní poměry na dobu určitou uzavřené, ve formě smluv uvedených v následujícím článku 24 nebo výzkumných grantů uvedených v tomtéž článku 22, s univerzitami a výzkumnými institucemi? |
| --- | --- |

3)

Brání ustanovení 4 rámcové dohody takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 20 odst. 1 legislativního nařízení 75/2017 (jak je vykládán ve výše uvedeném ministerském oběžníku č. 3/2017), která sice uznává možnost stabilizovat vědecké pracovníky na dobu určitou zaměstnané ve veřejných výzkumných institucích – ale pouze pokud byli zaměstnáni ve službě alespoň tři roky do 31. prosince 2017 – nicméně tuto možnost neposkytuje univerzitním vědeckým pracovníkům na dobu určitou, a to pouze z důvodu, že čl. 22 odst. 16 legislativního nařízení 75/2017 navrátil pracovní poměr, byť zákonem založený na pracovní smlouvě, do „režimu podle veřejného práva“, navzdory tomu, že čl. 22 odst. 9 zákona 240/2010 podřizuje vědecké pracovníky výzkumných institucí a univerzit stejnému pravidlu maximální délky trvání, kterou mohou mít pracovní poměry na dobu určitou uzavřené, ve formě smluv uvedených v následujícím článku 24 nebo výzkumných grantů uvedených v tomtéž článku 22, s univerzitami a výzkumnými institucemi?

| 4) | Brání zásady rovnocennosti, efektivity a užitečného účinku unijního práva, s ohledem na výše uvedenou rámcovou dohodu, jakož i zásada zákazu diskriminace obsažená v ustanovení 4 této dohody, takové vnitrostátní právní úpravě [čl. 24 odst. 3 písm. a) zákona 240/2010 a čl. 29 odst. 2 písm. d) a čl. 29 odst. 4 legislativního nařízení 81/2015], která, i při existenci právní úpravy použitelné na všechny veřejné a soukromé pracovníky, jež byla naposledy zahrnuta do tohoto nařízení č. 81 a která stanoví (počínaje rokem 2018) maximální délku trvání pracovního poměru na dobu 24 měsíců (včetně prodloužení a obnovení) a podřizuje využití tohoto typu zaměstnaneckého poměru u veřejné správy existencí „dočasných a výjimečných potřeb“, umožňuje univerzitám přijímat vědecké pracovníky na základě pracovní smlouvy na dobu určitou v délce tří let, která může být prodloužena o dva roky v případě pozitivního hodnocení výukových a vědeckých činností vykonaných v tomto tříletém období, aniž by uzavření první smlouvy nebo prodloužení podřizovala existenci těchto dočasných nebo výjimečných potřeb univerzity, přičemž jí dokonce umožňuje na konci pětiletého období uzavřít s touto nebo jinými osobami ještě jinou smlouvu na dobu určitou stejného typu, a to za účelem naplnění těchto výukových a vědeckých potřeb souvisejících s předchozí smlouvou? |
| --- | --- |

4)

Brání zásady rovnocennosti, efektivity a užitečného účinku unijního práva, s ohledem na výše uvedenou rámcovou dohodu, jakož i zásada zákazu diskriminace obsažená v ustanovení 4 této dohody, takové vnitrostátní právní úpravě [čl. 24 odst. 3 písm. a) zákona 240/2010 a čl. 29 odst. 2 písm. d) a čl. 29 odst. 4 legislativního nařízení 81/2015], která, i při existenci právní úpravy použitelné na všechny veřejné a soukromé pracovníky, jež byla naposledy zahrnuta do tohoto nařízení č. 81 a která stanoví (počínaje rokem 2018) maximální délku trvání pracovního poměru na dobu 24 měsíců (včetně prodloužení a obnovení) a podřizuje využití tohoto typu zaměstnaneckého poměru u veřejné správy existencí „dočasných a výjimečných potřeb“, umožňuje univerzitám přijímat vědecké pracovníky na základě pracovní smlouvy na dobu určitou v délce tří let, která může být prodloužena o dva roky v případě pozitivního hodnocení výukových a vědeckých činností vykonaných v tomto tříletém období, aniž by uzavření první smlouvy nebo prodloužení podřizovala existenci těchto dočasných nebo výjimečných potřeb univerzity, přičemž jí dokonce umožňuje na konci pětiletého období uzavřít s touto nebo jinými osobami ještě jinou smlouvu na dobu určitou stejného typu, a to za účelem naplnění těchto výukových a vědeckých potřeb souvisejících s předchozí smlouvou?

| 5) | Brání ustanovení 5 výše uvedené rámcové dohody, také s ohledem na zásady efektivity a rovnocennosti a výše uvedené ustanovení 4, aby takováto vnitrostátní právní úprava [čl. 29 odst. 2 písm. d) a čl. 29 odst. 4 legislativního nařízení 81/2015 a čl. 36 odst. 2 a 5 legislativního nařízení 165/2001] neumožňovala univerzitním vědeckým pracovníkům přijatým do zaměstnání prostřednictvím smlouvy na dobu určitou v délce tří let, kterou lze prodloužit o další dva roky [podle výše uvedeného čl. 24 odst. 3 písm. a) zákona 240/2010], následné založení pracovního poměru na dobu neurčitou, přičemž v italském právním řádu neexistuje jiné účinné opatření způsobilé zabránit a sankcionovat zneužití využívání po sobě jdoucích pracovních poměrů na dobu určitou ze strany univerzity? |
| --- | --- |

5)

Brání ustanovení 5 výše uvedené rámcové dohody, také s ohledem na zásady efektivity a rovnocennosti a výše uvedené ustanovení 4, aby takováto vnitrostátní právní úprava [čl. 29 odst. 2 písm. d) a čl. 29 odst. 4 legislativního nařízení 81/2015 a čl. 36 odst. 2 a 5 legislativního nařízení 165/2001] neumožňovala univerzitním vědeckým pracovníkům přijatým do zaměstnání prostřednictvím smlouvy na dobu určitou v délce tří let, kterou lze prodloužit o další dva roky [podle výše uvedeného čl. 24 odst. 3 písm. a) zákona 240/2010], následné založení pracovního poměru na dobu neurčitou, přičemž v italském právním řádu neexistuje jiné účinné opatření způsobilé zabránit a sankcionovat zneužití využívání po sobě jdoucích pracovních poměrů na dobu určitou ze strany univerzity?

---

(1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, 10.7.1999, s. 43).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/29

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 27. ledna 2020 – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) v. PC, RE

(Věc C-44/20)

(2020/C 161/38)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)

Odpůrci: PC, RE

Předběžné otázky

| a) | Musí být ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999 a připojené ke směrnici Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 (1) vykládáno v tom smyslu, že ukládá, aby doby služby vykonávané pracovníkem zaměstnaným na dobu určitou u Úřadu na služebním místě, které se shoduje se služebním místem stálého zaměstnance zařazeného do příslušné kategorie u téhož Úřadu, byly zohledněny při určování odpracovaných let, a to i v případě, že k jeho následnému přijetí do zaměstnání na dobu neurčitou dojde v důsledku veřejného výběrového řízení, navzdory zvláštnostem výběrového řízení, které zakládá, jak již bylo uvedeno, celkovou novaci pracovního poměru a založení, s přerušením, které účastník výběrového řízení akceptoval, nového pracovního poměru charakterizovaného existencí autoritativního aktu spočívajícího v zařazení na služební místo a zvláštními povinnostmi a specifickou zvýšenou stabilitou? |
| --- | --- |

a)

Musí být ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999 a připojené ke směrnici Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 (1) vykládáno v tom smyslu, že ukládá, aby doby služby vykonávané pracovníkem zaměstnaným na dobu určitou u Úřadu na služebním místě, které se shoduje se služebním místem stálého zaměstnance zařazeného do příslušné kategorie u téhož Úřadu, byly zohledněny při určování odpracovaných let, a to i v případě, že k jeho následnému přijetí do zaměstnání na dobu neurčitou dojde v důsledku veřejného výběrového řízení, navzdory zvláštnostem výběrového řízení, které zakládá, jak již bylo uvedeno, celkovou novaci pracovního poměru a založení, s přerušením, které účastník výběrového řízení akceptoval, nového pracovního poměru charakterizovaného existencí autoritativního aktu spočívajícího v zařazení na služební místo a zvláštními povinnostmi a specifickou zvýšenou stabilitou?

| b) | V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku uvedenou v písmenu a) výše: musí být předchozí odpracovaná léta uznána v plném rozsahu nebo existuje objektivní důvod rozlišovat kritéria uznání ve vztahu k uznání v plném rozsahu z důvodu výše uvedených zvláštností? |
| --- | --- |

b)

V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku uvedenou v písmenu a) výše: musí být předchozí odpracovaná léta uznána v plném rozsahu nebo existuje objektivní důvod rozlišovat kritéria uznání ve vztahu k uznání v plném rozsahu z důvodu výše uvedených zvláštností?

| c) | V případě záporné odpovědi na otázku uvedenou v písmenu b) výše: na základě jakých kritérií musí být vypočtena uznatelná délka odpracovaných let, aby nebyla diskriminační? |
| --- | --- |

c)

V případě záporné odpovědi na otázku uvedenou v písmenu b) výše: na základě jakých kritérií musí být vypočtena uznatelná délka odpracovaných let, aby nebyla diskriminační?

---

(1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. 1999, L 175, s. 43).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/30

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 28. ledna 2020 – F v. Stadt Karlsruhe

(Věc C-47/20)

(2020/C 161/39)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesverwaltungsgericht

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: F

Odpůrkyně: Stadt Karlsruhe

Předběžná otázka

Brání čl. 2 odst. 1 a čl. 11 odst. 4 druhý pododstavec směrnice 2006/126/ES (1) členskému státu, na jehož území bylo držiteli evropského řidičského průkazu skupin A a B, který byl vydán v jiném členském státě, z důvodu jízdy pod vlivem návykové látky odňato právo řídit v prvně uvedeném členském státě motorová vozidla, odmítnout uznání řidičského průkazu pro tyto skupiny vozidel, který byl po odnětí práva dotčené osobě v druhém uvedeném státě vydán cestou prodloužení platnosti podle čl. 7 odst. 3 druhý pododstavec směrnice 2006/126/ES?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech (Úř. věst. L 403, 30.12.2006, s. 18).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/31

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 3. února 2020 – Hengstenberg GmbH & Co. KG v. Spreewaldverein e.V.

(Věc C-53/20)

(2020/C 161/40)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesgerichtshof

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: Hengstenberg GmbH & Co. KG

Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Spreewaldverein e.V.

Předběžné otázky

| 1. | Může v rámci postupu při podstatnější změně specifikace každé stávající nebo možné hospodářské dotčení fyzické nebo právnické osoby, které není zcela nepravděpodobné, postačovat k tomu, aby odůvodnilo oprávněný zájem ve smyslu čl. 53 odst. 2 prvního pododstavce ve spojení s čl. 49 odst. 3 prvním pododstavcem a odst. 4 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1151/2012 (1), který je nezbytný pro podání námitky proti žádosti nebo odvolání proti rozhodnutí, kterým bylo žádosti vyhověno? |
| --- | --- |

1.

Může v rámci postupu při podstatnější změně specifikace každé stávající nebo možné hospodářské dotčení fyzické nebo právnické osoby, které není zcela nepravděpodobné, postačovat k tomu, aby odůvodnilo oprávněný zájem ve smyslu čl. 53 odst. 2 prvního pododstavce ve spojení s čl. 49 odst. 3 prvním pododstavcem a odst. 4 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1151/2012 (1), který je nezbytný pro podání námitky proti žádosti nebo odvolání proti rozhodnutí, kterým bylo žádosti vyhověno?

| 2. | Pro případ záporné odpovědi na první otázku:
  Mají v rámci postupu při podstatnější změně specifikace oprávněný zájem ve smyslu čl. 53 odst. 2 prvního pododstavce ve spojení s čl. 49 odst. 3 prvním pododstavcem a odst. 4 druhým pododstavcem nařízení č. 1151/2012 (pouze) ty hospodářské subjekty, které vyrábí srovnatelné produkty nebo potraviny jako hospodářské subjekty, pro něž je chráněné zeměpisné označení zapsáno? |
| --- | --- |

2.

Pro případ záporné odpovědi na první otázku:

Mají v rámci postupu při podstatnější změně specifikace oprávněný zájem ve smyslu čl. 53 odst. 2 prvního pododstavce ve spojení s čl. 49 odst. 3 prvním pododstavcem a odst. 4 druhým pododstavcem nařízení č. 1151/2012 (pouze) ty hospodářské subjekty, které vyrábí srovnatelné produkty nebo potraviny jako hospodářské subjekty, pro něž je chráněné zeměpisné označení zapsáno?

| 3. | Pro případ záporné odpovědi na druhou otázku:






  a) | Je v případě požadavků na oprávněný zájem ve smyslu čl. 49 odst. 3 prvního pododstavce a odst. 4 druhého pododstavce nařízení č. 1151/2012 nutno rozlišovat mezi postupem při provádění zápisu podle článků 49 až 52 nařízení č. 1151/2012 na straně jedné a postupem při změně specifikace podle článku 53 téhož nařízení na straně druhé, a |
| --- | --- | --- |

3.

Pro případ záporné odpovědi na druhou otázku:

a)

Je v případě požadavků na oprávněný zájem ve smyslu čl. 49 odst. 3 prvního pododstavce a odst. 4 druhého pododstavce nařízení č. 1151/2012 nutno rozlišovat mezi postupem při provádění zápisu podle článků 49 až 52 nařízení č. 1151/2012 na straně jedné a postupem při změně specifikace podle článku 53 téhož nařízení na straně druhé, a

| b) | mají proto v rámci postupu při podstatnější změně specifikace oprávněný zájem ve smyslu čl. 53 odst. 2 prvního pododstavce ve spojení s čl. 49 odst. 3 prvním pododstavcem a odst. 4 druhým pododstavcem nařízení č. 1151/2012 pouze ti producenti, kteří v zeměpisné oblasti vyrábějí produkty odpovídající specifikaci produktu, nebo takovouto výrobu konkrétně zamýšlí, takže subjekty, které v dané oblasti „nejsou usazeny“, jsou a priori z uplatnění oprávněného zájmu vyloučeny? |
| --- | --- |

b)

mají proto v rámci postupu při podstatnější změně specifikace oprávněný zájem ve smyslu čl. 53 odst. 2 prvního pododstavce ve spojení s čl. 49 odst. 3 prvním pododstavcem a odst. 4 druhým pododstavcem nařízení č. 1151/2012 pouze ti producenti, kteří v zeměpisné oblasti vyrábějí produkty odpovídající specifikaci produktu, nebo takovouto výrobu konkrétně zamýšlí, takže subjekty, které v dané oblasti „nejsou usazeny“, jsou a priori z uplatnění oprávněného zájmu vyloučeny?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. 2012, L 343, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/31

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšsko) dne 5. února 2020 – VAS „Latvijas dzelzceļš“ v. Valsts dzelzceļa administrācija

(Věc C-60/20)

(2020/C 161/41)

Jednací jazyk: lotyština

Předkládající soud

Administratīvā apgabaltiesa

Účastníci původního řízení

Odvolatelka: VAS „Latvijas dzelzceļš“

Odpůrkyně: Valsts dzelzceļa administrācija

Předběžné otázky

| 1) | Může být čl. 13 odst. 2 a 6 směrnice 2012/34 (1) (čl. 15 odst. 5 a 6 nařízení 2017/2177) (2) uplatněn takovým způsobem, aby regulační orgán mohl uložit vlastníkovi infrastruktury, který není provozovatelem zařízení služeb, povinnost zajistit přístup ke službám? |
| --- | --- |

1)

Může být čl. 13 odst. 2 a 6 směrnice 2012/34 (1) (čl. 15 odst. 5 a 6 nařízení 2017/2177) (2) uplatněn takovým způsobem, aby regulační orgán mohl uložit vlastníkovi infrastruktury, který není provozovatelem zařízení služeb, povinnost zajistit přístup ke službám?

| 2) | Musí být čl. 13 odst. 6 směrnice 2012/34 (čl. 15 odst. 5 a 6 nařízení 2017/2177) vykládán v tom smyslu, že umožňuje vlastníkovi budovy ukončit nájemní vztah a provést přeměnu zařízení služeb? |
| --- | --- |

2)

Musí být čl. 13 odst. 6 směrnice 2012/34 (čl. 15 odst. 5 a 6 nařízení 2017/2177) vykládán v tom smyslu, že umožňuje vlastníkovi budovy ukončit nájemní vztah a provést přeměnu zařízení služeb?

| 3) | Musí být čl. 13 odst. 6 směrnice 2012/34 (čl. 15 odst. 5 a 6 nařízení č. 2017/2177) vykládán v tom smyslu, že regulačnímu orgánu ukládá, aby ověřil pouze to, zda se provozovatel zařízení služeb (v daném případě vlastník zařízení služeb) skutečně rozhodl o přeměně zařízení? |
| --- | --- |

3)

Musí být čl. 13 odst. 6 směrnice 2012/34 (čl. 15 odst. 5 a 6 nařízení č. 2017/2177) vykládán v tom smyslu, že regulačnímu orgánu ukládá, aby ověřil pouze to, zda se provozovatel zařízení služeb (v daném případě vlastník zařízení služeb) skutečně rozhodl o přeměně zařízení?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (Úř. věst. 2012, L 343, s. 32).

(2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2177 ze dne 22. listopadu 2017 o přístupu k zařízením služeb a k službám souvisejícím s železniční dopravou (Úř. věst. 2017, L 307, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/32 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/32

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Liège (Belgie) dne 10. února 2020 – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. M.M.

(Věc C-67/20)

(2020/C 161/42)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour du travail de Liège

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

Žalovaný: M.M.

Předběžné otázky

| 1) | Představuje opravný prostředek stanovený ve vnitrostátním právu pro žadatele o azyl, který byl vyzván, aby požádal o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném členském státě, jenž nemá odkladný účinek a takový účinek mu může být přiznán pouze v případě zbavení svobody za účelem okamžitého přemístění, účinný opravný prostředek ve smyslu článku 27 nařízení Dublin III (1)? |
| --- | --- |

1)

Představuje opravný prostředek stanovený ve vnitrostátním právu pro žadatele o azyl, který byl vyzván, aby požádal o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném členském státě, jenž nemá odkladný účinek a takový účinek mu může být přiznán pouze v případě zbavení svobody za účelem okamžitého přemístění, účinný opravný prostředek ve smyslu článku 27 nařízení Dublin III (1)?

| 2) | Je nutné chápat účinný opravný prostředek upravený v článku 27 nařízení Dublin III v tom smyslu, že brání pouze výkonu rozhodnutí o nuceném přemístění během přezkumu opravného prostředku podaného proti uvedenému rozhodnutí o přemístění, nebo že vylučuje jakékoli přípravné kroky směřující k vyhoštění, jako je přesun do střediska, které zajišťuje přípravu plánu návratu pro žadatele o azyl, kteří byli vyzváni, aby požádali o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném evropském státě? |
| --- | --- |

2)

Je nutné chápat účinný opravný prostředek upravený v článku 27 nařízení Dublin III v tom smyslu, že brání pouze výkonu rozhodnutí o nuceném přemístění během přezkumu opravného prostředku podaného proti uvedenému rozhodnutí o přemístění, nebo že vylučuje jakékoli přípravné kroky směřující k vyhoštění, jako je přesun do střediska, které zajišťuje přípravu plánu návratu pro žadatele o azyl, kteří byli vyzváni, aby požádali o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném evropském státě?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013 , kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. 2013, L 180, s. 31).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/33

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Liège (Belgie) dne 10. února 2020 – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. C.

(Věc C-68/20)

(2020/C 161/43)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour du travail de Liège

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

Žalovaná: C.

Předběžné otázky

| 1) | Představuje opravný prostředek stanovený ve vnitrostátním právu pro žadatele o azyl, kterým se má přezkoumat jeho žádost o mezinárodní ochranu v jiném členském státě, který nemá odkladný účinek a takový účinek mu může být přiznán pouze v případě zbavení svobody za účelem okamžitého přemístění, účinný opravný prostředek ve smyslu článku 27 nařízení Dublin III (1)? |
| --- | --- |

1)

Představuje opravný prostředek stanovený ve vnitrostátním právu pro žadatele o azyl, kterým se má přezkoumat jeho žádost o mezinárodní ochranu v jiném členském státě, který nemá odkladný účinek a takový účinek mu může být přiznán pouze v případě zbavení svobody za účelem okamžitého přemístění, účinný opravný prostředek ve smyslu článku 27 nařízení Dublin III (1)?

| 2) | Je nutné chápat účinný opravný prostředek upravený v článku 27 nařízení Dublin III v tom smyslu, že brání pouze výkonu rozhodnutí o nuceném přemístění během přezkumu opravného prostředku podaného proti uvedenému rozhodnutí o přemístění, nebo že vylučuje jakékoli přípravné kroky směřující k vyhoštění, jako je přesun do střediska, které zajišťuje přípravu plánu návratu pro žadatele o azyl, kteří byli vyzváni, aby požádali o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném evropském státě? |
| --- | --- |

2)

Je nutné chápat účinný opravný prostředek upravený v článku 27 nařízení Dublin III v tom smyslu, že brání pouze výkonu rozhodnutí o nuceném přemístění během přezkumu opravného prostředku podaného proti uvedenému rozhodnutí o přemístění, nebo že vylučuje jakékoli přípravné kroky směřující k vyhoštění, jako je přesun do střediska, které zajišťuje přípravu plánu návratu pro žadatele o azyl, kteří byli vyzváni, aby požádali o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném evropském státě?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013 , kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 31).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/33

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Liège (Belgie) dne 10. února 2020 – Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) v. C.

(Věc C-69/20)

(2020/C 161/44)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour du travail de Liège

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

Žalovaná: C.

Předběžné otázky

| 1) | Představuje opravný prostředek stanovený ve vnitrostátním právu pro žadatele o azyl, který byl vyzván, aby požádal o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném členském státě, jenž nemá odkladný účinek a takový účinek mu může být přiznán pouze v případě zbavení svobody za účelem okamžitého přemístění, účinný opravný prostředek ve smyslu článku 27 nařízení Dublin III (1)? |
| --- | --- |

1)

Představuje opravný prostředek stanovený ve vnitrostátním právu pro žadatele o azyl, který byl vyzván, aby požádal o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném členském státě, jenž nemá odkladný účinek a takový účinek mu může být přiznán pouze v případě zbavení svobody za účelem okamžitého přemístění, účinný opravný prostředek ve smyslu článku 27 nařízení Dublin III (1)?

| 2) | Je nutné chápat účinný opravný prostředek upravený v článku 27 nařízení Dublin III v tom smyslu, že brání pouze výkonu rozhodnutí o nuceném přemístění během přezkumu opravného prostředku podaného proti uvedenému rozhodnutí o přemístění, nebo že vylučuje jakékoli přípravné kroky směřující k vyhoštění, jako je přesun do střediska, které zajišťuje přípravu plánu návratu pro žadatele o azyl, kteří byli vyzváni, aby požádali o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném evropském státě? |
| --- | --- |

2)

Je nutné chápat účinný opravný prostředek upravený v článku 27 nařízení Dublin III v tom smyslu, že brání pouze výkonu rozhodnutí o nuceném přemístění během přezkumu opravného prostředku podaného proti uvedenému rozhodnutí o přemístění, nebo že vylučuje jakékoli přípravné kroky směřující k vyhoštění, jako je přesun do střediska, které zajišťuje přípravu plánu návratu pro žadatele o azyl, kteří byli vyzváni, aby požádali o přezkum své žádosti o mezinárodní ochranu v jiném evropském státě?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013 , kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. 2013, L 180, s. 31).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/34 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/34

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Varna (Bulharsko) dne 12. února 2020 – „Balev Bio“ EOOD v. Agencia „Mitnici“, Teritorialna Direkcija Severna Morska

(Věc C-76/20)

(2020/C 161/45)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Administrativen sad Varna

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka:„Balev Bio“ EOOD

Odpůrkyně: Agencija „Mitnici“, Teritorialna Direkcija Severna Morska

Předběžné otázky

| 1. | Musí být pravidlo 3 a) Všeobecných pravidel pro výklad [kombinované nomenklatury] obsažených v prováděcím nařízení Komise (EU) 2015/1754 (1) ze dne 6. října 2015, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku vykládáno v tom smyslu, že pro účely zařazení takových výrobků, jako jsou výrobky dotčené v původním řízení, které jsou složeny z různých materiálů, je „číslem, které obsahuje specifičtější popis“ vždy to číslo, do kterého spadá materiál, jenž svým množstvím (objemem) převažuje, nebo je tento výklad možný pouze tehdy, pokud samotné číslo stanoví množství (objem) jako kritérium, které posuzované zboží identifikuje jasněji a popisuje jej přesnějším a úplnějším způsobem? |
| --- | --- |

1.

Musí být pravidlo 3 a) Všeobecných pravidel pro výklad [kombinované nomenklatury] obsažených v prováděcím nařízení Komise (EU) 2015/1754 (1) ze dne 6. října 2015, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku vykládáno v tom smyslu, že pro účely zařazení takových výrobků, jako jsou výrobky dotčené v původním řízení, které jsou složeny z různých materiálů, je „číslem, které obsahuje specifičtější popis“ vždy to číslo, do kterého spadá materiál, jenž svým množstvím (objemem) převažuje, nebo je tento výklad možný pouze tehdy, pokud samotné číslo stanoví množství (objem) jako kritérium, které posuzované zboží identifikuje jasněji a popisuje jej přesnějším a úplnějším způsobem?

| 2. | V závislosti na odpovědi na první otázku a v kontextu vysvětlivek k [Harmonizovanému systému] k číslům 4410 a 4419: Musí být prováděcí nařízení (EU) 2015/1754 vykládáno v tom smyslu, že číslo 4419 nezahrnuje výrobky z třískových desek (vláken), u nichž hmotnost pojiva (pryskyřice vytvrzované teplem) překračuje 15 % hmotnosti desky? |
| --- | --- |

2.

V závislosti na odpovědi na první otázku a v kontextu vysvětlivek k [Harmonizovanému systému] k číslům 4410 a 4419: Musí být prováděcí nařízení (EU) 2015/1754 vykládáno v tom smyslu, že číslo 4419 nezahrnuje výrobky z třískových desek (vláken), u nichž hmotnost pojiva (pryskyřice vytvrzované teplem) překračuje 15 % hmotnosti desky?

| 3. | Musí být prováděcí nařízení (EU) 2015/1754 vykládáno v tom smyslu, že takové zboží, jako je zboží dotčené v původním řízení, a sice kelímky vyráběné ze 72,33 % z rostlinných lignocelulózových vláken a z 25,2 % z pojiv (melaminová pryskyřice), musí být zařazeno do podpoložky 3924 10 00 přílohy I? |
| --- | --- |

3.

Musí být prováděcí nařízení (EU) 2015/1754 vykládáno v tom smyslu, že takové zboží, jako je zboží dotčené v původním řízení, a sice kelímky vyráběné ze 72,33 % z rostlinných lignocelulózových vláken a z 25,2 % z pojiv (melaminová pryskyřice), musí být zařazeno do podpoložky 3924 10 00 přílohy I?

---

(1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1754 ze dne 6. října 2015, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 285, 30.10.2015, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/35 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/35

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 14. února 2020 Archimandritis Sarantis Sarantosem, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulosem, Protopresvyteros Antonios Bousdekisem, Protopresvyteros Vasileios Kokolakisem, Estiou Paterikon Meleton, Christos Papasotiriouem, Charalampos Andralisem proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 11. prosince 2019 ve věci T-547/19, Sarantis Sarantos v. Evropský parlament, Rada Evropské unie a Evropská komise

(Věc C-84/20 P)

(2020/C 161/46)

Jednací jazyk: řečtina

Účastníci řízení

Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou, Charalampos Andralis, (zástupce: C. Papasotiriou, advokát)

Další účastníci řízení: Evropský parlament, Rada Evropské unie

Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelé“) navrhují, aby Soudní dvůr:

| — | rozhodl o jejich žalobě ze dne 31. července 2019, aniž by vrátil Tribunálu zpět napadené usnesení; |
| --- | --- |

—

rozhodl o jejich žalobě ze dne 31. července 2019, aniž by vrátil Tribunálu zpět napadené usnesení;

| — | zrušil usnesení devátého senátu Tribunálu Evropské unie, které se týká výše uvedené žaloby, ze dne 11. prosince 2019 zapsané do rejstříku pod číslem 923557, a vyhověl žalobě v plném rozsahu; |
| --- | --- |

—

zrušil usnesení devátého senátu Tribunálu Evropské unie, které se týká výše uvedené žaloby, ze dne 11. prosince 2019 zapsané do rejstříku pod číslem 923557, a vyhověl žalobě v plném rozsahu;

| — | zrušil nařízení (ΕU) 2019/1157 (1) ze dne 20. června 2019; |
| --- | --- |

—

zrušil nařízení (ΕU) 2019/1157 (1) ze dne 20. června 2019;

| — | uložil odpůrcům náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil odpůrcům náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé dva důvody:

| 1. | První důvod kasačního opravného prostředku
  , v rámci kterého tvrdí, že napadené usnesení tím, že jím byla odmítnuta jejich žaloba jako nepřípustná a bylo jím zejména rozhodnuto, že „napadené nařízení nemá dopad na žalobce, kteří jsou fyzickými osobami, kvůli určitým vlastnostem, které jsou pro ně typické, nebo kvůli faktické situaci, která je ve srovnání s jakoukoli jinou osobou charakterizuje, nýbrž kvůli jejich víře, která je vyznávána ve skutečnosti nebo potenciálně neurčitým počtem lidí. Uvedení žalobci proto nejsou napadeným nařízením osobně dotčeni ve smyslu čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU“, porušilo čl. 263 čtvrtý pododstavec SFEU, článek 19 statutu Soudního dvora Evropské unie, zásadu proporcionality, preambuli, jakož i článek 47 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (2000/C 364/01), čl. 5 odst. 1 a 4 Smlouvy o Evropské unii (samostatně a ve spojení s protokolem č. 2 s ohledem na uplatnění zásady proporcionality), jakož i příslušnou judikaturu. To z toho důvodu, že žalobci ve své žalobě tvrdí, že napadené nařízení porušuje jejich lidská práva, včetně základních práv zakotvených v Listině základních práv Evropské unie (lidská důstojnost, náboženské přesvědčení, právu vznést námitku v souvislosti se svobodou náboženského vyznání, osobní život a svoboda, osobní údaje, právo na výslovný souhlas s jakýmkoli jejich zpracováním), takže nařízení se jich dotýká bezprostředně a osobně a 
  z důvodu samotné povahy práv, do kterých bylo zasaženo, jako základních lidských práv
  , jsou žalobci oprávněni podat žalobu na neplatnost u Tribunálu ve smyslu čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU, který má mezi unijními soudy přímo povinnost kontrolovat neplatnost nařízení v případě porušení základních lidských práv. |
| --- | --- |

1.

První důvod kasačního opravného prostředku
  , v rámci kterého tvrdí, že napadené usnesení tím, že jím byla odmítnuta jejich žaloba jako nepřípustná a bylo jím zejména rozhodnuto, že „napadené nařízení nemá dopad na žalobce, kteří jsou fyzickými osobami, kvůli určitým vlastnostem, které jsou pro ně typické, nebo kvůli faktické situaci, která je ve srovnání s jakoukoli jinou osobou charakterizuje, nýbrž kvůli jejich víře, která je vyznávána ve skutečnosti nebo potenciálně neurčitým počtem lidí. Uvedení žalobci proto nejsou napadeným nařízením osobně dotčeni ve smyslu čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU“, porušilo čl. 263 čtvrtý pododstavec SFEU, článek 19 statutu Soudního dvora Evropské unie, zásadu proporcionality, preambuli, jakož i článek 47 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (2000/C 364/01), čl. 5 odst. 1 a 4 Smlouvy o Evropské unii (samostatně a ve spojení s protokolem č. 2 s ohledem na uplatnění zásady proporcionality), jakož i příslušnou judikaturu. To z toho důvodu, že žalobci ve své žalobě tvrdí, že napadené nařízení porušuje jejich lidská práva, včetně základních práv zakotvených v Listině základních práv Evropské unie (lidská důstojnost, náboženské přesvědčení, právu vznést námitku v souvislosti se svobodou náboženského vyznání, osobní život a svoboda, osobní údaje, právo na výslovný souhlas s jakýmkoli jejich zpracováním), takže nařízení se jich dotýká bezprostředně a osobně a 
  z důvodu samotné povahy práv, do kterých bylo zasaženo, jako základních lidských práv
  , jsou žalobci oprávněni podat žalobu na neplatnost u Tribunálu ve smyslu čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU, který má mezi unijními soudy přímo povinnost kontrolovat neplatnost nařízení v případě porušení základních lidských práv.

| 2. | Druhý důvod kasačního opravného prostředku
  , v rámci kterého tvrdí, že Tribunál, který vydal napadené usnesení, tím, že rozhodl, že zastoupení šestého žalobce, tj. advokáta Christose Papasotirioua, před Tribunálem je nepřípustné, a to proto, že „šestý žalobce nevyužil služeb advokáta, který je třetí osobou,
  aby ho zastupoval
  , nýbrž jednal svým jménem, když sám podepsal žalobu, a využil svého postavení advokáta na základě potvrzení uvedeného v čl. 51 odst. 2 jednacího řádu“, podal nesprávný výklad contra legem článku 19 statutu Soudního dvora Evropské unie a porušil článek 47 Listiny základních práv Evropské unie a zásadu proporcionality, jakož i příslušná ustanovení unijních právních předpisů, která tuto zásadu zaručují. |
| --- | --- |

2.

Druhý důvod kasačního opravného prostředku
  , v rámci kterého tvrdí, že Tribunál, který vydal napadené usnesení, tím, že rozhodl, že zastoupení šestého žalobce, tj. advokáta Christose Papasotirioua, před Tribunálem je nepřípustné, a to proto, že „šestý žalobce nevyužil služeb advokáta, který je třetí osobou,
  aby ho zastupoval
  , nýbrž jednal svým jménem, když sám podepsal žalobu, a využil svého postavení advokáta na základě potvrzení uvedeného v čl. 51 odst. 2 jednacího řádu“, podal nesprávný výklad contra legem článku 19 statutu Soudního dvora Evropské unie a porušil článek 47 Listiny základních práv Evropské unie a zásadu proporcionality, jakož i příslušná ustanovení unijních právních předpisů, která tuto zásadu zaručují.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1157 ze dne 20. června 2019 o posílení zabezpečení průkazů totožnosti občanů Unie a povolení k pobytu vydávaných občanům Unie a jejich rodinným příslušníkům, kteří vykonávají své právo volného pohybu (Úř. věst. L 188, 12.7.2019, s. 67).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/36 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/36

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal correctionnel de Bordeaux (Francie) dne 20. února 2020 – Procureur de la République v. ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

(Věc C-88/20)

(2020/C 161/47)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Tribunal correctionnel de Bordeaux

Účastníci původního řízení

Žalobce: Procureur de la République

Obžalovaní: ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

Předběžné otázky

| 1) | Brání ustanovení článku 50 Listiny základních práv Evropské unie, vykládané ve světle článku 4 protokolu č. 7 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod a související judikatury Evropského soudu pro lidská práva, kumulaci trestního stíhání a správního postihu trestní povahy, jejichž předmětem je jeden skutek (prodej po telefonu) stíhaný pod dvěma různými kvalifikacemi? |
| --- | --- |

1)

Brání ustanovení článku 50 Listiny základních práv Evropské unie, vykládané ve světle článku 4 protokolu č. 7 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod a související judikatury Evropského soudu pro lidská práva, kumulaci trestního stíhání a správního postihu trestní povahy, jejichž předmětem je jeden skutek (prodej po telefonu) stíhaný pod dvěma různými kvalifikacemi?

| 2) | V případě kladné odpovědi, která předpokládá jedno stíhání pro jeden skutek, vyžaduje článek 49 Listiny základních práv Evropské unie zakotvující zásadu zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů, vykládaný ve světle práv a svobod Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a související judikatury Evropského soudu pro lidská práva, aby podmínky a kritéria jednoho stíhání byly předem definovány, zejména s ohledem na závažnost pochybení? |
| --- | --- |

2)

V případě kladné odpovědi, která předpokládá jedno stíhání pro jeden skutek, vyžaduje článek 49 Listiny základních práv Evropské unie zakotvující zásadu zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů, vykládaný ve světle práv a svobod Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a související judikatury Evropského soudu pro lidská práva, aby podmínky a kritéria jednoho stíhání byly předem definovány, zejména s ohledem na závažnost pochybení?

| 3) | V případě záporné odpovědi, která předpokládá kumulaci postihů, vyžaduje článek 49 Listiny základních práv Evropské unie zakotvující zásadu zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů, vykládaný ve světle práv a svobod Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a související judikatury Evropského soudu pro lidská práva, aby tato kumulace trestního stíhání a správního postihu trestní povahy za jeden skutek (prodej po telefonu) byla omezena na nejzávažnější případy a aby v tomto případě byla kritéria závažnosti předem definovaná? |
| --- | --- |

3)

V případě záporné odpovědi, která předpokládá kumulaci postihů, vyžaduje článek 49 Listiny základních práv Evropské unie zakotvující zásadu zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů, vykládaný ve světle práv a svobod Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a související judikatury Evropského soudu pro lidská práva, aby tato kumulace trestního stíhání a správního postihu trestní povahy za jeden skutek (prodej po telefonu) byla omezena na nejzávažnější případy a aby v tomto případě byla kritéria závažnosti předem definovaná?

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/37

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Højesteret (Dánsko) dne 24. února 2020 – Apcoa Parking Danmark A/S v. Skatteministeriet

(Věc C-90/20)

(2020/C 161/48)

Jednací jazyk: dánština

Předkládající soud

Højesteret

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: Apcoa Parking Danmark A/S

Odpůrce: Skatteministeriet

Předběžná otázka

Je třeba čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) vykládat tak, že kontrolní poplatky za porušení provozního řádu parkoviště na soukromém pozemku představují úplatu za poskytnutou službu, a že tedy došlo k uskutečnění plnění, které je předmětem DPH?

---

(1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/37

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal du travail de Nivelles (Belgie) dne 27. února 2020 – SD v. Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE, jednající jako insolvenční správce Régie des Quartiers de Tubize ASBL

(Věc C-104/20)

(2020/C 161/49)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Tribunal du travail de Nivelles

Účastníci původního řízení

Žalobce: SD

Žalovaní: Habitations sociales du Roman Païs SCRL a TE, jednající jako insolvenční správce Régie des Quartiers de Tubize ASBL

Předběžné otázky

Je třeba články 3, 5 a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (1), ve spojení s čl. 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i s čl. 4 odst. 1, čl. 11 odst. 3 a čl. 16 odst. 3 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (2), a to vzhledem k tomu, že brání právní úpravě členského státu, která neukládá zaměstnavatelům povinnost zavést systém umožňující měřit délku denní pracovní doby odpracované každým zaměstnancem (rozsudek ve věci C-55/18 ze dne 14. května 2019), vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, v projednávané věci článku 1315 belgického občanského zákoníku ukládajícímu povinnost prokázat existenci závazku tomu, kdo se domáhá jeho splnění, která nestanoví obrácení důkazního břemene, namítá-li zaměstnanec překročení své běžné pracovní doby, a to za situace, kdy:

| — | ta samá vnitrostátní právní úprava, v projednávané věci belgická právní úprava, neukládá zaměstnavatelům povinnost zavést spolehlivý systém umožňující měřit délku denní pracovní doby odpracované každým pracovníkem; |
| --- | --- |

—

ta samá vnitrostátní právní úprava, v projednávané věci belgická právní úprava, neukládá zaměstnavatelům povinnost zavést spolehlivý systém umožňující měřit délku denní pracovní doby odpracované každým pracovníkem;

| — | a zaměstnavatel z vlastní iniciativy takový systém nezavedl; |
| --- | --- |

—

a zaměstnavatel z vlastní iniciativy takový systém nezavedl;

| — | čímž zaměstnanci fakticky znemožňuje prokázat takové překročení? |
| --- | --- |

—

čímž zaměstnanci fakticky znemožňuje prokázat takové překročení?

---

(1)  Úř. věst. 2003, L 299, s. 9.

(2)  Úř. věst. 1989, L 183, s. 1.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/38 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/38

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2020 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-14/18, Řecká republika v. Evropská komise

(Věc C-106/20P)

(2020/C 161/50)

Jednací jazyk: řečtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Řecká republika (zástupkyně: E. Tsaousi, E. Leftheriotou a A. Vasilopoulou)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr vyhověl kasačnímu opravnému prostředku a zrušil napadený rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 19. prosince 2019 ve věci T-14/18, kterým byla zamítnuta žaloba podaná Řeckou republikou dne 16. ledna 2018 na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2017/2014 ze dne 8. listopadu 2017, vyhověl uvedené žalobě a zrušil rozhodnutí Komise v rozsahu, v němž z financování Evropskou unií vylučuje výdaje vynaložené Řeckou republikou na podpory na plochu za rok žádosti 2014 a odpovídající 5 % celkové výše výdajů vynaložených na podpory týkající se pastvin v čisté výši 12 482 555,68 eur. Mimoto navrhuje uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá žalobkyně tři důvody.

Konkrétně první důvod kasačního opravného prostředku se týká té části napadeného rozsudku, v níž Tribunál zamítl žalobní důvod, který Řecká republika předložila na jednání, na základě ad hoc oznámení rozsudku Soudního dvora ve věci C-341/17 P dne 15. května 2019. První část prvního důvodu kasačního opravného prostředku vychází z porušení procesních pravidel a práva na účinnou soudní ochranu v rozsahu, v němž Tribunál v napadeném rozsudku odmítl uvedený žalobní důvod Řecké republiky jako nepřípustný, přičemž uvedl nedostatečné a rozporné odůvodnění. Druhá část prvního důvodu kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného výkladu a použití článku 2 nařízení Komise (ES) č. 796/2004, jakož i z rozporného a nedostatečného odůvodnění napadeného rozsudku v části, v níž Tribunál rozhodl, že argument Řecké republiky je irelevantní.

Druhý a třetí důvod kasačního opravného prostředku se týkají té části napadeného rozsudku, v níž Tribunál zamítl ostatní žalobní důvody znějící na zrušení. Konkrétně druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že napadený rozsudek zkreslil obsah důkazů předložených v řízení, zejména celkový přehled o odhadovaných údajích 79 664 zemědělců, kteří obdrželi podpory týkající se pastvin, neoprávněně vyplacené částky a sankční částky vybrané od Řecké republiky, takže je stižen protiprávností a rozporným a nedostatečným odůvodněním.

Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného výkladu a použití čl. 31 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1290/2005, čl. 52 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1306/2013, a čl. 12 odst. 1 až 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014, z porušení pokynů v dokumentech Komise VI533097 a C(2015) 3675, z porušení povinnosti uvést odůvodnění (článek 296 SFEU), z nesprávného uplatnění pravidel provádění důkazů (rozložení důkazního břemene tak, že bylo požadováno, aby Řecká republika předložila probatio diabolica), jakož i z nesprávného výkladu a uplatnění zásad non venire contra factum proprium, ne bis in idem a obecné zásady proporcionality. Mimoto je napadený rozsudek odůvodněn nedostatečně a rozporně.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/39 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/39

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 26. února 2020 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-295/18, Řecká republika v. Evropská komise

(Věc C-107/20P)

(2020/C 161/51)

Jednací jazyk: řečtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Řecká republika (zástupkyně: E. Tsaousi, A. Vasilopoulou a E. Krompa)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

| — | Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr vyhověl kasačnímu opravnému prostředku a zrušil napadený rozsudek Tribunálu ze dne 19. prosince 2019 ve věci T-295/18, kterým byla zamítnuta žaloba Řecké republiky ze dne 7. května 2018 proti prováděcímu rozhodnutí Komise (EU) 2018/304 ze dne 27. února 2018, za účelem vyhovění uvedené žalobě a zrušení rozhodnutí Komise v rozsahu, v němž z financování Evropskou unií byly vyloučeny některé výdaje Řecké republiky v celkové výši (hrubé) částky 17 869 131,75 eur (finanční dopad ve výši 14 857 076,98 eur), které byly vynaloženy a vykázány v rámci EZFRV ve vztahu k opatřením 125A, 321 a 322 (hrubá částka ve výši 15 631 043,52 eur a finanční dopad ve výši 12 618 988,75 eur) a opatření 123A (částka 2 238 088,23 eur), jakož i ve výši 588 103,59 eur (na výdaje) vynaložené v rámci EZZF v návaznosti na kontrolní opatření týkající se transakcí za rozpočtové roky 2011-2014. |
| --- | --- |

—

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr vyhověl kasačnímu opravnému prostředku a zrušil napadený rozsudek Tribunálu ze dne 19. prosince 2019 ve věci T-295/18, kterým byla zamítnuta žaloba Řecké republiky ze dne 7. května 2018 proti prováděcímu rozhodnutí Komise (EU) 2018/304 ze dne 27. února 2018, za účelem vyhovění uvedené žalobě a zrušení rozhodnutí Komise v rozsahu, v němž z financování Evropskou unií byly vyloučeny některé výdaje Řecké republiky v celkové výši (hrubé) částky 17 869 131,75 eur (finanční dopad ve výši 14 857 076,98 eur), které byly vynaloženy a vykázány v rámci EZFRV ve vztahu k opatřením 125A, 321 a 322 (hrubá částka ve výši 15 631 043,52 eur a finanční dopad ve výši 12 618 988,75 eur) a opatření 123A (částka 2 238 088,23 eur), jakož i ve výši 588 103,59 eur (na výdaje) vynaložené v rámci EZZF v návaznosti na kontrolní opatření týkající se transakcí za rozpočtové roky 2011-2014.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá žalobkyně šest důvodů. Prvních pět důvodů kasačního opravného prostředku se týká zamítnutí žalobních důvodů znějících na zrušení oprav uplatněných na výdaje EZFRV.

První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného výkladu a použití čl. 52 odst. 4 nařízení (EU) 1306/2013, ze zkreslení obsahu žaloby a přílohy A23 k žalobě, jakož i z nedostatečného a neadekvátního odůvodnění napadeného rozsudku.

Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nedostatku odůvodnění napadeného rozsudku, z nesprávného výkladu a uplatnění zásady ne bis in idem a z nerozhodnutí Tribunálu v rozporu s článkem 76 jednacího řádu o výtkách Řecké republiky vznesených v souvislosti s tím, že Komise porušila zásady právní jistoty, řádné správy, ochrany legitimního očekávání a proporcionality.

Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že napadený rozsudek je stižen nesprávným použitím a výkladem čl. 71 odst. 2 a 3 a článku 75 nařízení (ES) č. 1698/2005, článku 43 nařízení (ES) č. 1974/2006, jakož i čl. 24 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 65/2011, a že zamítnutí třetího žalobního důvodu obsahuje nedostatečné a neadekvátní odůvodnění.

Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného výkladu a použití článku 296 SFEU ve spojení s články 36 a 40 prováděcího nařízení 908/2014, jakož i z nedostatečného, neadekvátního a rozporného odůvodnění napadeného rozsudku, pokud jde o zamítnutí výtky, podle které Komise porušila zásady proporcionality a řádné správy.

Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál v rozporu s článkem 76 jednacího řádu nerozhodl o výtkách, v jejichž rámci Řecká republika tvrdí, že Komise porušila zásadu proporcionality, pokud jde o uplatnění finanční opravy na opatření 321, 322 a 123A.

Šestý důvod kasačního opravného prostředku, který se týká zamítnutí žalobních důvodů znějících na zrušení opravy uplatněné na výdaje z EZZF, vychází z nesprávného uplatnění povinnosti uvést odůvodnění ve smyslu článku 296 SFEU, ze zkreslení obsahu souhrnné zprávy a neadekvátního odůvodnění.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/40

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 27. února 2020 – Polská republika v. PL Holdings Sàrl

(Věc C-109/20)

(2020/C 161/52)

Jednací jazyk: švédština

Předkládající soud

Högsta domstolen

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka a odpůrkyně: Polská republika

Odpůrkyně a navrhovatelka: PL Holdings Sàrl

Předběžná otázka

Je význam článků 267 a 344 SFEU, jak je vykládán v rozsudku ve věci Achmea (1) takový, že rozhodčí smlouva je neplatná, pokud byla uzavřena mezi členským státem a investorem – pokud investiční smlouva obsahuje rozhodčí doložku, která je neplatná v důsledku skutečnosti, že smlouva byla uzavřena mezi dvěma členskými státy – navzdory skutečnosti, že členský stát po zahájení rozhodčího řízení investorem na základě své svobodné vůle nevznese námitky nepříslušnosti?

---

(1)  Rozsudek ze dne 6. března 2018 (C-284/16, Achmea, EU:C:2018:158)

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/40

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 28. února 2020 – M. A. v. État belge

(Věc C-112/20)

(2020/C 161/53)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Conseil d'État

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: M. A.

Odpůrce: État belge

Předběžná otázka

Musí být článek 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (1), který členským státům ukládá, aby při provádění směrnice zohlednily nejvlastnější zájem dítěte, ve spojení s článkem 13 téže směrnice a s články 24 a 47 Listiny základních práv Evropské unie, vykládán v tom smyslu, že požaduje, aby byl nejvlastnější zájem dítěte – občana Unie – zohledněn i v případě, kdy rozhodnutí o navrácení je vydáno pouze vůči samotnému rodiči dítěte?

---

(1)  Úř. věst. 2008, L 348, s. 98

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/41 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/41

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) dne 3. března 2020 – bpost SA v. Autorité belge de la concurrence

(Věc C-117/20)

(2020/C 161/54)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour d'appel de Bruxelles

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: bpost SA

Žalovaný: Autorité belge de la concurrence

Vedlejší účastnice řízení: Publimail SA, Evropská komise

Předběžné otázky

| 1) | Musí být zásada ne bis in idem, jak je zaručena článkem 50 Listiny základních práv Evropské unie, vykládána v tom smyslu, že nebrání příslušnému správnímu orgánu členského státu uložit pokutu za porušení unijního práva hospodářské soutěže v takové situaci, jako je situace v projednávaném případě, kdy tatáž právnická osoba byla pravomocně zproštěna povinnosti zaplatit správní pokutu, která jí byla vnitrostátním regulátorem poštovních služeb uložena za údajné porušení právního předpisu o poštovních službách s ohledem na totožné nebo obdobné skutky, vzhledem k tomu, že kritérium totožnosti chráněného právního zájmu není splněno, jelikož projednávaná věc se týká dvou odlišných porušení dvou různých právních předpisů, z nichž každý spadá do jiné právní oblasti? |
| --- | --- |

1)

Musí být zásada ne bis in idem, jak je zaručena článkem 50 Listiny základních práv Evropské unie, vykládána v tom smyslu, že nebrání příslušnému správnímu orgánu členského státu uložit pokutu za porušení unijního práva hospodářské soutěže v takové situaci, jako je situace v projednávaném případě, kdy tatáž právnická osoba byla pravomocně zproštěna povinnosti zaplatit správní pokutu, která jí byla vnitrostátním regulátorem poštovních služeb uložena za údajné porušení právního předpisu o poštovních službách s ohledem na totožné nebo obdobné skutky, vzhledem k tomu, že kritérium totožnosti chráněného právního zájmu není splněno, jelikož projednávaná věc se týká dvou odlišných porušení dvou různých právních předpisů, z nichž každý spadá do jiné právní oblasti?

| 2) | Musí být zásada ne bis in idem, jak je zaručena článkem 50 Listiny základních práv Evropské unie, vykládána v tom smyslu, že nebrání příslušnému správnímu orgánu členského státu uložit pokutu za porušení unijního práva hospodářské soutěže v takové situaci, jako je situace v projednávaném případě, kdy tatáž právnická osoba byla pravomocně zproštěna povinnosti zaplatit správní pokutu, která jí byla vnitrostátním regulátorem poštovních služeb uložena za údajné porušení právního předpisu o poštovních službách s ohledem na totožné nebo obdobné skutky, a to proto, že omezení zásady ne bis in idem je odůvodněno skutečností, že právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže sledují komplementární cíl obecného zájmu, kterým je zachovat a chránit nenarušený systém hospodářské soutěže na vnitřním trhu, a nepřekračují meze toho, co je vhodné a nezbytné pro dosažení legitimního účelu sledovaného těmito právními předpisy; a/nebo pro ochranu práva a svobody podnikání těchto subjektů na základě článku 16 Listiny základních práv Evropské unie? |
| --- | --- |

2)

Musí být zásada ne bis in idem, jak je zaručena článkem 50 Listiny základních práv Evropské unie, vykládána v tom smyslu, že nebrání příslušnému správnímu orgánu členského státu uložit pokutu za porušení unijního práva hospodářské soutěže v takové situaci, jako je situace v projednávaném případě, kdy tatáž právnická osoba byla pravomocně zproštěna povinnosti zaplatit správní pokutu, která jí byla vnitrostátním regulátorem poštovních služeb uložena za údajné porušení právního předpisu o poštovních službách s ohledem na totožné nebo obdobné skutky, a to proto, že omezení zásady ne bis in idem je odůvodněno skutečností, že právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže sledují komplementární cíl obecného zájmu, kterým je zachovat a chránit nenarušený systém hospodářské soutěže na vnitřním trhu, a nepřekračují meze toho, co je vhodné a nezbytné pro dosažení legitimního účelu sledovaného těmito právními předpisy; a/nebo pro ochranu práva a svobody podnikání těchto subjektů na základě článku 16 Listiny základních práv Evropské unie?

---

Tribunál

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/42 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/42

---

Žaloba podaná dne 14. února 2020 – Fryč v. komise

(Věc T-92/20)

(2020/C 161/55)

Jednací jazyk: čeština

Účastníci řízení

Žalobce: Petr Fryč (Pardubice, Česká republika) (zástupkyně: Š. Oharková, advokátka)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | rozhodl, že orgány Evropské unie závažným způsobem porušily své povinnosti a způsobily žalobci škodu tím, že:






  — | Evropská komise přijala nařízení (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008 (obecné nařízení o blokových výjimkách) v podobě, ve které mj. překračuje zákonné zmocnění ze Smluv, ve které nezajišťuje naplnění ústavních zásad pro výjimečnost a odůvodněnost zasahování do hospodářské soutěže ovlivňující společný trh a ve které protiprávně umožnila realizaci státní podpory v rámci dotačního programu (Operační program Podnikání a inovace, dále jen „OPPI“), která poškodila podnikání firmy žalobce; |
| --- | --- | --- |

—

rozhodl, že orgány Evropské unie závažným způsobem porušily své povinnosti a způsobily žalobci škodu tím, že:

—

Evropská komise přijala nařízení (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008 (obecné nařízení o blokových výjimkách) v podobě, ve které mj. překračuje zákonné zmocnění ze Smluv, ve které nezajišťuje naplnění ústavních zásad pro výjimečnost a odůvodněnost zasahování do hospodářské soutěže ovlivňující společný trh a ve které protiprávně umožnila realizaci státní podpory v rámci dotačního programu (Operační program Podnikání a inovace, dále jen „OPPI“), která poškodila podnikání firmy žalobce;

| — | Evropská komise přijala svým rozhodnutím ze dne 3. prosince 2007 Operační program odporující Smlouvám a Listině a toto rozhodnutí nezveřejnila; |
| --- | --- |

—

Evropská komise přijala svým rozhodnutím ze dne 3. prosince 2007 Operační program odporující Smlouvám a Listině a toto rozhodnutí nezveřejnila;

| — | Evropská komise nepostupovala řádně při vyřizování stížností žalobce na protiprávnost OPPI, a to tím, že jednak neprověřila okolnosti vzniku a realizace OPPI, jednak řádně neodůvodnila své zamítnutí stížnosti žalobce; |
| --- | --- |

—

Evropská komise nepostupovala řádně při vyřizování stížností žalobce na protiprávnost OPPI, a to tím, že jednak neprověřila okolnosti vzniku a realizace OPPI, jednak řádně neodůvodnila své zamítnutí stížnosti žalobce;

| — | Soudní dvůr Evropské unie se odmítl zabývat meritem věci v žalobě na zrušení obecného nařízení o blokových výjimkách a zamítl žalobu jako zjevně neopodstatněnou, čímž porušil svoji ústavní povinnost uplatňování zásady proporcionality a přehnaně formalistickým jednostranným přístupem porušil žalobcovo ústavní právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces; |
| --- | --- |

—

Soudní dvůr Evropské unie se odmítl zabývat meritem věci v žalobě na zrušení obecného nařízení o blokových výjimkách a zamítl žalobu jako zjevně neopodstatněnou, čímž porušil svoji ústavní povinnost uplatňování zásady proporcionality a přehnaně formalistickým jednostranným přístupem porušil žalobcovo ústavní právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces;

| — | určil, že žalovaná je povinna zaplatit žalobci peněžitou částku ve výši 4 800 000 EUR na náhradě škody způsobené výše uvedeným, a to do tří dnů od právní moci rozsudku; |
| --- | --- |

—

určil, že žalovaná je povinna zaplatit žalobci peněžitou částku ve výši 4 800 000 EUR na náhradě škody způsobené výše uvedeným, a to do tří dnů od právní moci rozsudku;

| — | žalobci přiznal náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

žalobci přiznal náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že žalobci byla způsobena škoda z mimosmluvní odpovědnosti EU dle čl. 340 odst. 2 Smlouvy o fungování EU (SFEU).
  V důsledku veřejné podpory, která byla poskytnuta konkurentům žalobce v rozporu se SFEU, byla společnost žalobce v hospodářské soutěži poškozena takovým způsobem, který nejprve vedl ke snížení ročního obratu a ke snížení ročního zisku v řádech milionů korun českých. S ohledem na několikaleté trvání veřejné podpory a s tím související neuspokojivou ekonomickou situaci společnosti bylo příslušným soudem v České republice rozhodnuto o prohlášení konkursu.
  V případě, že by nařízení Komise (ES) č. 800/2008 (obecné nařízení o blokových výjimkách) bylo po právu správné, pak podpora selektivně a diskriminačně uskutečňovaná v rámci dotačního programu OPPI způsobila žalobci škodu zvláštní a neobvyklou, zcela přesahující meze hospodářského rizika vztahující se na obchodní činnost Společnosti žalobce. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že žalobci byla způsobena škoda z mimosmluvní odpovědnosti EU dle čl. 340 odst. 2 Smlouvy o fungování EU (SFEU).

V důsledku veřejné podpory, která byla poskytnuta konkurentům žalobce v rozporu se SFEU, byla společnost žalobce v hospodářské soutěži poškozena takovým způsobem, který nejprve vedl ke snížení ročního obratu a ke snížení ročního zisku v řádech milionů korun českých. S ohledem na několikaleté trvání veřejné podpory a s tím související neuspokojivou ekonomickou situaci společnosti bylo příslušným soudem v České republice rozhodnuto o prohlášení konkursu.

V případě, že by nařízení Komise (ES) č. 800/2008 (obecné nařízení o blokových výjimkách) bylo po právu správné, pak podpora selektivně a diskriminačně uskutečňovaná v rámci dotačního programu OPPI způsobila žalobci škodu zvláštní a neobvyklou, zcela přesahující meze hospodářského rizika vztahující se na obchodní činnost Společnosti žalobce.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise přijala nařízení (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008 (obecné nařízení o blokových výjimkách) v podobě, která nezaručuje naplnění článku 107 SFEU.
  Rada je článkem 109 SFEU zmocněna určit svým nařízením oblasti, ve kterých není vyžadován standardní proces, kdy Komise posuzuje návrh státní podpory a testuje jej na soulad s článkem 107 SFEU. Rada přijala nařízení č. 659/1999 a zmocnila v něm (v souladu s čl. 108 odst. 4 SFEU) Komisi k vydání nařízení, kterým upraví podmínky pro poskytování státní podpory mimo standardní schvalovací režim „ad hoc“. Komise přijala nařízení č. 70/2001, resp. č. 800/2008, resp. č. 651/2014 (obecné nařízení o blokových výjimkách).
  Rada ani Komise však nemohly svým nařízením jít nad rámec článku 107 SFEU, jejich role má spočívat v nastavení podmínek státní podpory tak, aby členské státy, které státní podpory ve „vyjmutých“ oblastech realizují, nemohly realizovat státní podporu, která by byla v rozporu se zásadou nezasahování do hospodářské soutěže, i když je vyjmuta ze standardního řízení před Komisí. I proto stále trvá (SFEU ustanovený a garantovaný) dohled Komise nad režimy podpory i ve vyjmutých oblastech, i proto je k dispozici (alespoň teoreticky) řízení o navrácení protiprávní podpory, i proto se EU deklaruje stále jako tržní ekonomika, tedy ekonomika, která produkuje zboží a služby, které si dobrovolně opatřují zákazníci ve snaze optimalizovat poměr výnos/náklad, nikoliv zboží a služby, které určí politici a úředníci. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise přijala nařízení (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008 (obecné nařízení o blokových výjimkách) v podobě, která nezaručuje naplnění článku 107 SFEU.

Rada je článkem 109 SFEU zmocněna určit svým nařízením oblasti, ve kterých není vyžadován standardní proces, kdy Komise posuzuje návrh státní podpory a testuje jej na soulad s článkem 107 SFEU. Rada přijala nařízení č. 659/1999 a zmocnila v něm (v souladu s čl. 108 odst. 4 SFEU) Komisi k vydání nařízení, kterým upraví podmínky pro poskytování státní podpory mimo standardní schvalovací režim „ad hoc“. Komise přijala nařízení č. 70/2001, resp. č. 800/2008, resp. č. 651/2014 (obecné nařízení o blokových výjimkách).

Rada ani Komise však nemohly svým nařízením jít nad rámec článku 107 SFEU, jejich role má spočívat v nastavení podmínek státní podpory tak, aby členské státy, které státní podpory ve „vyjmutých“ oblastech realizují, nemohly realizovat státní podporu, která by byla v rozporu se zásadou nezasahování do hospodářské soutěže, i když je vyjmuta ze standardního řízení před Komisí. I proto stále trvá (SFEU ustanovený a garantovaný) dohled Komise nad režimy podpory i ve vyjmutých oblastech, i proto je k dispozici (alespoň teoreticky) řízení o navrácení protiprávní podpory, i proto se EU deklaruje stále jako tržní ekonomika, tedy ekonomika, která produkuje zboží a služby, které si dobrovolně opatřují zákazníci ve snaze optimalizovat poměr výnos/náklad, nikoliv zboží a služby, které určí politici a úředníci.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise přijala svým rozhodnutím ze dne 3. prosince 2007 Operační program (OPPI) v rozporu se Smlouvami a Listinou a toto rozhodnutí nezveřejnila.
  Komise je jediným orgánem EU kompetentním kontrolovat, že státní podpory jsou realizovány v souladu s článkem 107 SFEU.
  Komise u schváleného operačního programu nezkoumala, zda a čím došlo k selhání trhu, které je podmínkou uskutečnění státní podpory. Komise dále po České republice nepožadovala analýzu nákladů a přínosů (cost-benefit analysis, CBA), objektivně stanovené indikátory, analýzu vlivu na hospodářskou soutěž a další náležitosti, které dle žalobce podmiňují uskutečnění státní podpory. Rozhodnutí Komise tak bylo protiprávní a v rozporu s posláním Komise. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise přijala svým rozhodnutím ze dne 3. prosince 2007 Operační program (OPPI) v rozporu se Smlouvami a Listinou a toto rozhodnutí nezveřejnila.

Komise je jediným orgánem EU kompetentním kontrolovat, že státní podpory jsou realizovány v souladu s článkem 107 SFEU.

Komise u schváleného operačního programu nezkoumala, zda a čím došlo k selhání trhu, které je podmínkou uskutečnění státní podpory. Komise dále po České republice nepožadovala analýzu nákladů a přínosů (cost-benefit analysis, CBA), objektivně stanovené indikátory, analýzu vlivu na hospodářskou soutěž a další náležitosti, které dle žalobce podmiňují uskutečnění státní podpory. Rozhodnutí Komise tak bylo protiprávní a v rozporu s posláním Komise.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise od žalobce dostala řadu podnětů, včetně podrobné analýzy, ze které vyplývá protiprávnost podpory uskutečňované na základě OPPI, nekonala v souladu s nařízením Rady (ES) č. 659/1999 a nejednala v souladu se zásadou řádné správy garantované žalobci Listinou základních práv EU. Aniž by Komise zahájila nějaké kontrolní kroky či si vyžádala nějaké další podklady, odmítla se podnětem žalobce zabývat s tím, že „prima facie“ nevidí v realizaci dotačního programu OPPI pochybení. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise od žalobce dostala řadu podnětů, včetně podrobné analýzy, ze které vyplývá protiprávnost podpory uskutečňované na základě OPPI, nekonala v souladu s nařízením Rady (ES) č. 659/1999 a nejednala v souladu se zásadou řádné správy garantované žalobci Listinou základních práv EU. Aniž by Komise zahájila nějaké kontrolní kroky či si vyžádala nějaké další podklady, odmítla se podnětem žalobce zabývat s tím, že „prima facie“ nevidí v realizaci dotačního programu OPPI pochybení.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z odepření spravedlnosti Soudním dvorem EU (SDEU) z důvodu přepjatého formalismu.
  Žalobce se obrátil na SDEU s žalobou na zrušení 3 nařízení o blokových výjimkách z důvodu jejich rozporu se Smlouvami a Listinou. SDEU v obou instancích odmítl žalobu žalobce na neplatnost nařízení o blokových výjimkách pro zjevnou nepřípustnost. Důvodem odmítnutí bylo zmeškání objektivní lhůty dvou měsíců stanovené článkem 263 SFEU. SDEU se vůbec nezabýval meritem věci a pouze formalisticky uplatnil lhůtu k podání žaloby. Žalobce přitom argumentoval, že nefunkčnost kontrolního mechanismu připadajícího Komisi byla odhalena až na základě odpovědi Komise na stížnost žalobce. Žalobce v žalobě uvedl, že považuje za počátek běhu promlčecí lhůty právě odpověď Komise, která se jeho podnětem / stížností odmítla důkladněji zabývat. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z odepření spravedlnosti Soudním dvorem EU (SDEU) z důvodu přepjatého formalismu.

Žalobce se obrátil na SDEU s žalobou na zrušení 3 nařízení o blokových výjimkách z důvodu jejich rozporu se Smlouvami a Listinou. SDEU v obou instancích odmítl žalobu žalobce na neplatnost nařízení o blokových výjimkách pro zjevnou nepřípustnost. Důvodem odmítnutí bylo zmeškání objektivní lhůty dvou měsíců stanovené článkem 263 SFEU. SDEU se vůbec nezabýval meritem věci a pouze formalisticky uplatnil lhůtu k podání žaloby. Žalobce přitom argumentoval, že nefunkčnost kontrolního mechanismu připadajícího Komisi byla odhalena až na základě odpovědi Komise na stížnost žalobce. Žalobce v žalobě uvedl, že považuje za počátek běhu promlčecí lhůty právě odpověď Komise, která se jeho podnětem / stížností odmítla důkladněji zabývat.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/44

---

Žaloba podaná dne 20. února 2020 – Sciessent v. Komise

(Věc T-123/20)

(2020/C 161/56)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Sciessent LLC (Beverly, Massachusetts, Spojené státy) (zástupci: K. Van Maldegem a P. Sellar, advokáti a V. McElwee, Solicitor)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/1973 ze dne 27. listopadu 2019, o neschválení stříbrno-mědnatého zeolitu jako stávající účinné látky pro použití v biocidních přípravcích typu (1); |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/1973 ze dne 27. listopadu 2019, o neschválení stříbrno-mědnatého zeolitu jako stávající účinné látky pro použití v biocidních přípravcích typu (1);

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení právního pravidla týkajícího se použití smluv a porušení článků 4 a 19 nařízení (EU) č. 528/2012 (2).






  — | Žalovaná, která se opírá o stanovisko Výboru pro biocidní přípravky týkajícího se schválení stříbrno-mědnatého zeolitu jako účinné látky pro použití v přípravcích typu 2 a 7, dospěla k závěru, že tato látka nemůže být schválena z důvodu, že nebyla prokázána dostatečná účinnost. Nicméně podle žalobkyně hodnocení účinnosti proběhlo nesprávně odkazem na předmět, ve kterém je stříbrno-mědnatý zeolit používán. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná, ve svém hodnocení a ve svých závěrech o účinnosti látky, nesprávně vyložila a použila relevantní právo, pokud jde o účinnost stříbrno-mědnatého zeolitu. |
| --- | --- | --- |

1.

—

Žalovaná, která se opírá o stanovisko Výboru pro biocidní přípravky týkajícího se schválení stříbrno-mědnatého zeolitu jako účinné látky pro použití v přípravcích typu 2 a 7, dospěla k závěru, že tato látka nemůže být schválena z důvodu, že nebyla prokázána dostatečná účinnost. Nicméně podle žalobkyně hodnocení účinnosti proběhlo nesprávně odkazem na předmět, ve kterém je stříbrno-mědnatý zeolit používán. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná, ve svém hodnocení a ve svých závěrech o účinnosti látky, nesprávně vyložila a použila relevantní právo, pokud jde o účinnost stříbrno-mědnatého zeolitu.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci – porušení článku 290 SFEU a článků 4 a 19 nařízení (EU) č. 528/2012.






  — | Důvodem pro neschválení stříbrno-mědnatého zeolitu je podle napadeného aktu údajná nedostatečná účinnost ošetřeného předmětu, ve kterém je používán. Nicméně žalobkyně tvrdí, že jediná kritéria, která mohla žalovaná legálně zohlednit, jsou omezena na kritéria uvedená v článcích 4 a 19 nařízení (EU) č. 528/2012. Tato kritéria nezahrnují účinnost ošetřeného předmětu, jejíž hodnocení spadá do druhé, pozdější, fáze povolení biocidního přípravku na úrovni členského státu. S ohledem na skutečnost, že toto hodnocení žalovaná právě provedla, aby odůvodnila neschválení stříbrno-mědnatého zeolitu, znamená to, že žalovaná šla nad rámec toho, co byla oprávněna učinit podle nařízení (EU) č. 528/2012, takže žalovaná porušila článek 290 smluv a články 4 a 19 tohoto nařízení. |
| --- | --- | --- |

2.

—

Důvodem pro neschválení stříbrno-mědnatého zeolitu je podle napadeného aktu údajná nedostatečná účinnost ošetřeného předmětu, ve kterém je používán. Nicméně žalobkyně tvrdí, že jediná kritéria, která mohla žalovaná legálně zohlednit, jsou omezena na kritéria uvedená v článcích 4 a 19 nařízení (EU) č. 528/2012. Tato kritéria nezahrnují účinnost ošetřeného předmětu, jejíž hodnocení spadá do druhé, pozdější, fáze povolení biocidního přípravku na úrovni členského státu. S ohledem na skutečnost, že toto hodnocení žalovaná právě provedla, aby odůvodnila neschválení stříbrno-mědnatého zeolitu, znamená to, že žalovaná šla nad rámec toho, co byla oprávněna učinit podle nařízení (EU) č. 528/2012, takže žalovaná porušila článek 290 smluv a články 4 a 19 tohoto nařízení.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení právního pravidla, které se týká použitelnosti smluv – zásada zákazu diskriminace.






  — | S látkou žalobkyně se zacházelo odlišně než s jinými látkami používanými pro přípravky stejného typu 2 a 7, aniž by žalovaná objektivně odůvodnila, proč by se mělo se stříbrno-mědnatým zeolitem zacházet jinak než s jinými látkami, které všechny podléhají stejným pravidlům hodnocení na základě nařízení (EU) č. 528/2012 (a směrnice 98/8/ES (3)) pro přípravky téhož typu. |
| --- | --- | --- |

3.

—

S látkou žalobkyně se zacházelo odlišně než s jinými látkami používanými pro přípravky stejného typu 2 a 7, aniž by žalovaná objektivně odůvodnila, proč by se mělo se stříbrno-mědnatým zeolitem zacházet jinak než s jinými látkami, které všechny podléhají stejným pravidlům hodnocení na základě nařízení (EU) č. 528/2012 (a směrnice 98/8/ES (3)) pro přípravky téhož typu.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení právního pravidla, které se týká použitelnosti smluv – zásada právní jistoty.






  — | Žalovaná zaslala předsedovi Výboru pro biocidní přípravky otevřený dopis, který měl objasnit, jak je třeba vykládat a používat právo týkající se hodnocení účinnosti a ošetřených předmětů podle nařízení (EU) č. 528/2012. Žalobkyně spoléhala na obsah tohoto dopisu, který potvrdil jasnost práva, a měla legitimní očekávání ohledně schválení látky. V důsledku toho napadený akt porušil zásady legitimního očekávání a právní jistoty. |
| --- | --- | --- |

4.

—

Žalovaná zaslala předsedovi Výboru pro biocidní přípravky otevřený dopis, který měl objasnit, jak je třeba vykládat a používat právo týkající se hodnocení účinnosti a ošetřených předmětů podle nařízení (EU) č. 528/2012. Žalobkyně spoléhala na obsah tohoto dopisu, který potvrdil jasnost práva, a měla legitimní očekávání ohledně schválení látky. V důsledku toho napadený akt porušil zásady legitimního očekávání a právní jistoty.

---

(1)  Úř. věst. 2019 L 307, s. 58

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (Úř. věst. L 167, s. 1).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/45 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/45

---

Žaloba podaná dne 27. února 2020 – IR v. Komise

(Věc T-131/20)

(2020/C 161/57)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: IR (zástupci: S. Pappas a A. Pappas, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí generálního ředitele pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začlenění obsažené v e-mailu ze dne 2. července 2019 příslušného obchodního zástupce v oblasti lidských zdrojů, kterým byla žádost Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (Cedefop) o třetí obnovení vyslání žalobce zamítnuta; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí generálního ředitele pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začlenění obsažené v e-mailu ze dne 2. července 2019 příslušného obchodního zástupce v oblasti lidských zdrojů, kterým byla žádost Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (Cedefop) o třetí obnovení vyslání žalobce zamítnuta;

| — | zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 23. ledna 2020, kterým se zamítá stížnost podaná žalobcem podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 23. ledna 2020, kterým se zamítá stížnost podaná žalobcem podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávnosti postupu před zahájením soudního řízení, které nevedlo ke správnému přezkumu napadeného rozhodnutí ze dne 2. července 2019 orgánem oprávněným ke jmenování. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávnosti postupu před zahájením soudního řízení, které nevedlo ke správnému přezkumu napadeného rozhodnutí ze dne 2. července 2019 orgánem oprávněným ke jmenování.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z podstatného a procesního porušení článku 38 služebního řádu. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z podstatného a procesního porušení článku 38 služebního řádu.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení obecné zásady péče v rámci práva na řádnou správu, pokud jde o nezohlednění všech skutkových okolností věci a nedostatek odůvodnění. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení obecné zásady péče v rámci práva na řádnou správu, pokud jde o nezohlednění všech skutkových okolností věci a nedostatek odůvodnění.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení práva na ochranu rodiny zakotveného v článku 33 Listiny základních práv Evropské unie. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení práva na ochranu rodiny zakotveného v článku 33 Listiny základních práv Evropské unie.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/46 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/46

---

Žaloba podaná dne 28. února 2020 – NEC Oncoimmunity v. EASME

(Věc T-132/20)

(2020/C 161/58)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: NEC Oncoimmunity A/S (Oslo, Norsko) (zástupci: T. Nordby, R. Bråthen a O. Brouwer, advokáti)

Žalovaná: Výkonná agentura pro malé a střední podniky (EASME)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | primárně podle článku 263 SFEU:






  — | zrušil napadené rozhodnutí [rozhodnutí ze dne 16. prosince 2019, kterým se ukončuje účast žalobkyně v řízení H2020/EIC/SMEInst-2018-2020-2 v souvislosti s projektem MEDIVAC(850078)], |
| --- | --- | --- |

—

primárně podle článku 263 SFEU:

—

zrušil napadené rozhodnutí [rozhodnutí ze dne 16. prosince 2019, kterým se ukončuje účast žalobkyně v řízení H2020/EIC/SMEInst-2018-2020-2 v souvislosti s projektem MEDIVAC(850078)],

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní a všemi vedlejšími účastníky řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní a všemi vedlejšími účastníky řízení.

| — | podpůrně podle článku 272 SFEU:






  — | rozhodl, že napadené rozhodnutí odporuje smluvním povinnostem žalované, |
| --- | --- | --- |

—

podpůrně podle článku 272 SFEU:

—

rozhodl, že napadené rozhodnutí odporuje smluvním povinnostem žalované,

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní a všemi vedlejšími účastníky řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní a všemi vedlejšími účastníky řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody týkající se návrhových žádání podle článku 263 SFEU a jeden žalobní důvod týkající se návrhového žádání podle článku 272 SFEU.

| 1. | První žalobní důvod založený na článku 263 SFEU vychází z toho, že se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávně uplatnila kritéria způsobilosti pro udělení grantu v rámci nástroje pro malé a střední podniky stanovená v nařízení č. 1290/2013 (1). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod založený na článku 263 SFEU vychází z toho, že se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávně uplatnila kritéria způsobilosti pro udělení grantu v rámci nástroje pro malé a střední podniky stanovená v nařízení č. 1290/2013 (1).

| 2. | Druhý žalobní důvod založený na článku 263 SFEU vychází z toho, že se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení, jelikož napadené rozhodnutí porušuje zásadu rovného zacházení. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod založený na článku 263 SFEU vychází z toho, že se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení, jelikož napadené rozhodnutí porušuje zásadu rovného zacházení.

| 3. | Třetí žalobní důvod založený na článku 263 SFEU vychází z toho, že napadené rozhodnutí porušuje zásady právní jistoty a legitimního očekávání. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod založený na článku 263 SFEU vychází z toho, že napadené rozhodnutí porušuje zásady právní jistoty a legitimního očekávání.

| 4. | Jediný žalobní důvod založený na článku 272 SFEU vychází z toho, že napadené rozhodnutí má za následek také nesprávný výklad a porušení smluvních povinností ve vztahu k žalobkyni, a to především z důvodu zjištěného nesprávného výkladu použitelného práva a diskriminačního postupu. |
| --- | --- |

4.

Jediný žalobní důvod založený na článku 272 SFEU vychází z toho, že napadené rozhodnutí má za následek také nesprávný výklad a porušení smluvních povinností ve vztahu k žalobkyni, a to především z důvodu zjištěného nesprávného výkladu použitelného práva a diskriminačního postupu.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1290/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro účast a šíření výsledků programu „Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020)“ a zrušuje nařízení (ES) č. 1906/2006 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 81).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/47 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/47

---

Žaloba podaná dne 27. února 2020 – Huhtamaki v. Komise

(Věc T-134/20)

(2020/C 161/59)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Huhtamaki Sàrl (Senningerberg, Lucembursko) (zástupci: M. Struys a F. Pili, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2019 vydané podle článku 4 prováděcích pravidel k nařízení (ES) č. 1049/2001 (1), kterým byla zamítnuta potvrzující žádost žalobkyně ze dne 13. listopadu 2019 o přístup k dokumentům podle uvedeného nařízení; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2019 vydané podle článku 4 prováděcích pravidel k nařízení (ES) č. 1049/2001 (1), kterým byla zamítnuta potvrzující žádost žalobkyně ze dne 13. listopadu 2019 o přístup k dokumentům podle uvedeného nařízení;

| — | nařídil Komisi, aby poskytla žalobkyni přístup k nedůvěrným verzím dokumentu, který obsahuje výčet adresátů předběžných daňových rozhodnutí, předloženého Lucemburskem dne 22. prosince 2014 v odpovědi na dopis Komise ze dne 19. června 2013, který je uveden v bodě 4 rozhodnutí Komise ze dne 7. března 2019 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory SA.50400 (2019/NN-2) – Lucembursko – Možná státní podpora a předběžná daňová rozhodnutí vydaná lucemburskými daňovými orgány a uvedená v bodech 4 a 7 uvedeného rozhodnutí Komise ze dne 7. března 2019; |
| --- | --- |

—

nařídil Komisi, aby poskytla žalobkyni přístup k nedůvěrným verzím dokumentu, který obsahuje výčet adresátů předběžných daňových rozhodnutí, předloženého Lucemburskem dne 22. prosince 2014 v odpovědi na dopis Komise ze dne 19. června 2013, který je uveden v bodě 4 rozhodnutí Komise ze dne 7. března 2019 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory SA.50400 (2019/NN-2) – Lucembursko – Možná státní podpora a předběžná daňová rozhodnutí vydaná lucemburskými daňovými orgány a uvedená v bodech 4 a 7 uvedeného rozhodnutí Komise ze dne 7. března 2019;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod: Komise se dopustila nesprávného právního posouzení, když dospěla k závěru, že obecná domněnka nezpřístupnění zakotvená v judikatuře se použije v případě žádosti žalobkyně o přístup k požadovaným dokumentům. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod: Komise se dopustila nesprávného právního posouzení, když dospěla k závěru, že obecná domněnka nezpřístupnění zakotvená v judikatuře se použije v případě žádosti žalobkyně o přístup k požadovaným dokumentům.

| 2. | Druhý žalobní důvod: za předpokladu, že domněnka nezpřístupnění se použije v tomto případě (quod non), bránila by absence jakéhokoli možného narušení zájmů chráněných čl. 4 odst. 2 právní a třetí odrážkou nařízení 1049/2001 tuto domněnku použít (první část druhého žalobního důvodu). Kromě toho žalobkyně tvrdí, že tato domněnka je každopádně vyvrácena, jelikož existují naléhavé důvody obecného zájmu odůvodňující zpřístupnění požadovaných dokumentů (druhá část druhého žalobního důvodu). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod: za předpokladu, že domněnka nezpřístupnění se použije v tomto případě (quod non), bránila by absence jakéhokoli možného narušení zájmů chráněných čl. 4 odst. 2 právní a třetí odrážkou nařízení 1049/2001 tuto domněnku použít (první část druhého žalobního důvodu). Kromě toho žalobkyně tvrdí, že tato domněnka je každopádně vyvrácena, jelikož existují naléhavé důvody obecného zájmu odůvodňující zpřístupnění požadovaných dokumentů (druhá část druhého žalobního důvodu).

| 3. | Třetí žalobní důvod: Komise porušila povinnost odůvodnění uvedenou v článku 296 SFEU a právo žalobkyně na řádnou správu zakotvené v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod: Komise porušila povinnost odůvodnění uvedenou v článku 296 SFEU a právo žalobkyně na řádnou správu zakotvené v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/48 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/48

---

Žaloba podaná dne 28. února 2020 – Vulkano Research and Development v. EUIPO – Ega (EGA Master)

(Věc T-135/20)

(2020/C 161/60)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Vulkano Research and Development, SL (Vitoria-Gasteiz, Španělsko) (zástupci: V. Wellens a C. Schellekens, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ega sp. z o.o. sp.k. (Starogard Gdański, Polsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie EGA Master –Ochranná známka Evropské unie č. 5 835 558

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. prosince 2019, ve věci R 1038/2018-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí s výjimkou konstatování, že napadená ochranná známka musí být zachována pro výrobky „Běžné kovy a jejich slitiny“ zařazené do třídy 6; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí s výjimkou konstatování, že napadená ochranná známka musí být zachována pro výrobky „Běžné kovy a jejich slitiny“ zařazené do třídy 6;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 8 odst. 4 ve spojení s čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 4 ve spojení s čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

| — | Zjevný nedostatek odůvodnění napadeného rozhodnutí. |
| --- | --- |

—

Zjevný nedostatek odůvodnění napadeného rozhodnutí.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/49 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/49

---

Žaloba podaná dne 2. března 2020 – Ardex v. EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS)

(Věc T-136/20)

(2020/C 161/61)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Ardex GmbH (Witten, Německo) (zástupce: C. Becker, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Lian Chen (Seseña Nuevo, Španělsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie ArtiX PAINTS – Přihláška č. 16 825 614

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. listopadu 2019, ve věci R 2503/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a dalšímu účastníkovi řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a dalšímu účastníkovi řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení procesních předpisů článku 24 prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/626; |
| --- | --- |

—

Porušení procesních předpisů článku 24 prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/626;

| — | Porušení procesních předpisů čl. 7 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625; |
| --- | --- |

—

Porušení procesních předpisů čl. 7 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

| — | Porušení základního práva být vyslechnut; |
| --- | --- |

—

Porušení základního práva být vyslechnut;

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/49 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/49

---

Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise

(Věc T-139/20)

(2020/C 161/62)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgie) (zástupci: Y. Desmedt, L. Salernitano a K. Olsthoorn, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil následující části napadeného aktu: i) Čl. 1 písm. b) a čl. 2 písm. b) přílohy VI v rozsahu, v němž stanoví, že „tyto hodnoty se považují za deklarované hodnoty pro účely postupu ověřování podle přílohy IX“; ii) odst. 2 písm. a) přílohy IX v rozsahu, v němž stanoví, že „deklarované hodnoty“, odpovídají „hodnot[ám] uveden[ým] v technické dokumentaci“, a iii) odst. 2 písm. b) přílohy IX, |
| --- | --- |

—

zrušil následující části napadeného aktu: i) Čl. 1 písm. b) a čl. 2 písm. b) přílohy VI v rozsahu, v němž stanoví, že „tyto hodnoty se považují za deklarované hodnoty pro účely postupu ověřování podle přílohy IX“; ii) odst. 2 písm. a) přílohy IX v rozsahu, v němž stanoví, že „deklarované hodnoty“, odpovídají „hodnot[ám] uveden[ým] v technické dokumentaci“, a iii) odst. 2 písm. b) přílohy IX,

| — | zrušil tabulku 9 týkající se „Toleranc[í] pro ověřování“ v příloze IX v rozsahu, v němž uvádí parametry, které jsou zahrnuty v příloze VI a nejsou uvedeny v příloze V, a sice: „EW, full, EW,1⁄2, EW,1⁄4, EWD, full, EWD,1⁄2“ a „WW, full, WW,1⁄2, WW,1⁄4, WWD, full, WWD,1⁄2“, a |
| --- | --- |

—

zrušil tabulku 9 týkající se „Toleranc[í] pro ověřování“ v příloze IX v rozsahu, v němž uvádí parametry, které jsou zahrnuty v příloze VI a nejsou uvedeny v příloze V, a sice: „EW, full, EW,1⁄2, EW,1⁄4, EWD, full, EWD,1⁄2“ a „WW, full, WW,1⁄2, WW,1⁄4, WWD, full, WWD,1⁄2“, a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se svou žalobou domáhá zrušení nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/2014 (1).

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu s články 3, 12 a 16 rámcového nařízení (2) a z toho, že Komise překročila své pravomoci tím, že stanovila nejednotné požadavky týkající se technické dokumentace, kterou dodavatelé musí nahrát do databáze, a postupu ověřování, který jsou oprávněny provádět orgány dozoru nad trhem. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu s články 3, 12 a 16 rámcového nařízení (2) a z toho, že Komise překročila své pravomoci tím, že stanovila nejednotné požadavky týkající se technické dokumentace, kterou dodavatelé musí nahrát do databáze, a postupu ověřování, který jsou oprávněny provádět orgány dozoru nad trhem.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu se zásadou právní jistoty a zásadou rovného zacházení, jelikož nestanovuje jasný a jednoznačný regulační rámec, čímž dodavatelům znemožňuje, aby přesně určili své povinnosti týkající se údajů, které je třeba poskytnout v rámci technické dokumentace, a postup ověřování, který se uplatní za účelem posouzení správnosti těchto údajů. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu se zásadou právní jistoty a zásadou rovného zacházení, jelikož nestanovuje jasný a jednoznačný regulační rámec, čímž dodavatelům znemožňuje, aby přesně určili své povinnosti týkající se údajů, které je třeba poskytnout v rámci technické dokumentace, a postup ověřování, který se uplatní za účelem posouzení správnosti těchto údajů.

---

(1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/2014 ze dne 11. března 2019, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích praček pro domácnost a praček se sušičkou pro domácnost, a zrušuje nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1061/2010 a směrnice Komise 96/60/ES (Úř. věst. 2019, L 315, s. 29).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369 ze dne 4. července 2017, kterým se stanoví rámec pro označování energetickými štítky a zrušuje směrnice 2010/30/EU (Úř. věst. 2017, L 198, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/50

---

Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise

(Věc T-140/20)

(2020/C 161/63)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgie) (zástupci: Y. Desmedt, L. Salernitano a K. Olsthoorn, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil následující části napadeného aktu: i) Čl. 1 odst. 42 přílohy I obsahující definici „deklarované hodnoty“, ii) odst. 2 bod 2 písm. a) přílohy IX v rozsahu, v němž stanoví, že „deklarované hodnoty“ odpovídají „hodnot[ám] uveden[ým] v technické dokumentaci“, a iii) odst. 2 bod 2 písm. b) přílohy IX, |
| --- | --- |

—

zrušil následující části napadeného aktu: i) Čl. 1 odst. 42 přílohy I obsahující definici „deklarované hodnoty“, ii) odst. 2 bod 2 písm. a) přílohy IX v rozsahu, v němž stanoví, že „deklarované hodnoty“ odpovídají „hodnot[ám] uveden[ým] v technické dokumentaci“, a iii) odst. 2 bod 2 písm. b) přílohy IX,

| — | zrušil tabulku 9 týkající se „Toleranc[í] pro ověřování“ v příloze IX v rozsahu, v němž uvádí parametry, které jsou zahrnuty v příloze VI a nejsou uvedeny v příloze V, a sice: „Celkový síťový měrný výkon ηTM“, „Činitel stárnutí (pro FL a HID)“, „Činitel funkční spolehlivosti (pro FL a HID)“ a „Souřadnicová čistota“, |
| --- | --- |

—

zrušil tabulku 9 týkající se „Toleranc[í] pro ověřování“ v příloze IX v rozsahu, v němž uvádí parametry, které jsou zahrnuty v příloze VI a nejsou uvedeny v příloze V, a sice: „Celkový síťový měrný výkon ηTM“, „Činitel stárnutí (pro FL a HID)“, „Činitel funkční spolehlivosti (pro FL a HID)“ a „Souřadnicová čistota“,

| — | uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se svou žalobou domáhá zrušení nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/2015 (1).

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu s články 3, 12 a 16 rámcového nařízení (2) a z toho, že Komise překročila své pravomoci tím, že stanovila nejednotné požadavky týkající se technické dokumentace, kterou dodavatelé musí nahrát do databáze, a postupu ověřování, který jsou oprávněny provádět orgány dozoru nad trhem. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu s články 3, 12 a 16 rámcového nařízení (2) a z toho, že Komise překročila své pravomoci tím, že stanovila nejednotné požadavky týkající se technické dokumentace, kterou dodavatelé musí nahrát do databáze, a postupu ověřování, který jsou oprávněny provádět orgány dozoru nad trhem.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu se zásadou právní jistoty a zásadou rovného zacházení, jelikož nestanovuje jasný a jednoznačný regulační rámec, čímž dodavatelům znemožňuje, aby přesně určili své povinnosti týkající se údajů, které je třeba poskytnout v rámci technické dokumentace, a postup ověřování, který se uplatní za účelem posouzení správnosti těchto údajů. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu se zásadou právní jistoty a zásadou rovného zacházení, jelikož nestanovuje jasný a jednoznačný regulační rámec, čímž dodavatelům znemožňuje, aby přesně určili své povinnosti týkající se údajů, které je třeba poskytnout v rámci technické dokumentace, a postup ověřování, který se uplatní za účelem posouzení správnosti těchto údajů.

---

(1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/2015 ze dne 11. března 2019, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích světelných zdrojů, a zrušuje nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 874/2012 (Úř. věst. 2019, L 315, s. 68).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369 ze dne 4. července 2017, kterým se stanoví rámec pro označování energetickými štítky a zrušuje směrnice 2010/30/EU (Úř. věst. 2017, L 198, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/51

---

Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise

(Věc T-141/20)

(2020/C 161/64)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgie) (zástupci: Y. Desmedt, L. Salernitano a K. Olsthoorn, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil následující části napadeného aktu: (i) odst. 3 bod 2 písm. a) přílohy IX v rozsahu, v němž stanoví, že „deklarované hodnoty“ odpovídají „hodnot[ám] uveden[ým] v technické dokumentaci“, a iii) odst. 3 bod 2 písm. b) přílohy IX, |
| --- | --- |

—

zrušil následující části napadeného aktu: (i) odst. 3 bod 2 písm. a) přílohy IX v rozsahu, v němž stanoví, že „deklarované hodnoty“ odpovídají „hodnot[ám] uveden[ým] v technické dokumentaci“, a iii) odst. 3 bod 2 písm. b) přílohy IX,

| — | zrušil tabulku 8 týkající se „Tolerance pro ověřování u měřených parametrů“ přílohy IX v rozsahu, v němž uvádí parametry, které jsou zahrnuty v příloze VI a nejsou uvedeny v příloze V, a sice: „E16, E32“ a „Eaux“, |
| --- | --- |

—

zrušil tabulku 8 týkající se „Tolerance pro ověřování u měřených parametrů“ přílohy IX v rozsahu, v němž uvádí parametry, které jsou zahrnuty v příloze VI a nejsou uvedeny v příloze V, a sice: „E16, E32“ a „Eaux“,

| — | uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se svou žalobou domáhá zrušení nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/2016 (1).

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu s články 3, 12 a 16 rámcového nařízení (2) a z toho, že Komise překročila své pravomoci tím, že stanovila nejednotné požadavky týkající se technické dokumentace, kterou dodavatelé musí nahrát do databáze, a postupu ověřování, který jsou oprávněny provádět orgány dozoru nad trhem. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu s články 3, 12 a 16 rámcového nařízení (2) a z toho, že Komise překročila své pravomoci tím, že stanovila nejednotné požadavky týkající se technické dokumentace, kterou dodavatelé musí nahrát do databáze, a postupu ověřování, který jsou oprávněny provádět orgány dozoru nad trhem.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu se zásadou právní jistoty a zásadou rovného zacházení, jelikož nestanovuje jasný a jednoznačný regulační rámec, čímž dodavatelům znemožňuje, aby přesně určili své povinnosti týkající se údajů, které je třeba poskytnout v rámci technické dokumentace, a postup ověřování, který se uplatní za účelem posouzení správnosti těchto údajů. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu se zásadou právní jistoty a zásadou rovného zacházení, jelikož nestanovuje jasný a jednoznačný regulační rámec, čímž dodavatelům znemožňuje, aby přesně určili své povinnosti týkající se údajů, které je třeba poskytnout v rámci technické dokumentace, a postup ověřování, který se uplatní za účelem posouzení správnosti těchto údajů.

---

(1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/2016 ze dne 11. března 2019, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích chladicích spotřebičů, a zrušuje nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1060/2010 (Úř. věst. 2019, L 315, s. 102).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369 ze dne 4. července 2017, kterým se stanoví rámec pro označování energetickými štítky a zrušuje směrnice 2010/30/EU (Úř. věst. 2017, L 198, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/52 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/52

---

Žaloba podaná dne 26. února 2020 – Applia v. Komise

(Věc T-142/20)

(2020/C 161/65)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgie) (zástupci: Y. Desmedt, L. Salernitano a K. Olsthoorn, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil následující části napadeného aktu: i) Čl. 1 písm. b) přílohy VI v rozsahu, v němž stanoví, že „tyto hodnoty se považují za deklarované hodnoty pro účely postupu ověřování podle přílohy IX“, ii) odst. 3 bod 2 písm. a) přílohy IX v rozsahu, v němž stanoví, že „deklarované hodnoty“ odpovídají „hodnot[ám] uveden[ým] v technické dokumentaci“, a iii) odst. 3 bod 2 písm. b) přílohy IX, |
| --- | --- |

—

zrušil následující části napadeného aktu: i) Čl. 1 písm. b) přílohy VI v rozsahu, v němž stanoví, že „tyto hodnoty se považují za deklarované hodnoty pro účely postupu ověřování podle přílohy IX“, ii) odst. 3 bod 2 písm. a) přílohy IX v rozsahu, v němž stanoví, že „deklarované hodnoty“ odpovídají „hodnot[ám] uveden[ým] v technické dokumentaci“, a iii) odst. 3 bod 2 písm. b) přílohy IX,

| — | uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se svou žalobou domáhá zrušení nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/2017 (1).

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu s články 3, 12 a 16 rámcového nařízení (2) a z toho, že Komise překročila své pravomoci tím, že stanovila nejednotné požadavky týkající se technické dokumentace, kterou dodavatelé musí nahrát do databáze, a postupu ověřování, který jsou oprávněny provádět orgány dozoru nad trhem. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu s články 3, 12 a 16 rámcového nařízení (2) a z toho, že Komise překročila své pravomoci tím, že stanovila nejednotné požadavky týkající se technické dokumentace, kterou dodavatelé musí nahrát do databáze, a postupu ověřování, který jsou oprávněny provádět orgány dozoru nad trhem.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu se zásadou právní jistoty a zásadou rovného zacházení, jelikož nestanovuje jasný a jednoznačný regulační rámec, čímž dodavatelům znemožňuje, aby přesně určili své povinnosti týkající se údajů, které je třeba poskytnout v rámci technické dokumentace, a postup ověřování, který se uplatní za účelem posouzení správnosti těchto údajů. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadený akt je v rozporu se zásadou právní jistoty a zásadou rovného zacházení, jelikož nestanovuje jasný a jednoznačný regulační rámec, čímž dodavatelům znemožňuje, aby přesně určili své povinnosti týkající se údajů, které je třeba poskytnout v rámci technické dokumentace, a postup ověřování, který se uplatní za účelem posouzení správnosti těchto údajů.

---

(1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/2017 ze dne 11. března 2019, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích myček nádobí pro domácnost, a zrušuje nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1059/2010 (Úř. věst. 2019, L 315, s. 134).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369 ze dne 4. července 2017, kterým se stanoví rámec pro označování energetickými štítky a zrušuje směrnice 2010/30/EU (Úř. věst. 2017, L 198, s. 1).

---

| 11.5.2020 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 161/53 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 161/53

---

Žaloba podaná dne 5. března 2020 – Guangxi Xin Fu Yuan v. Komise

(Věc T-144/20)

(2020/C 161/66)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Guangxi Xin Fu Yuan Co. Ltd (Bobai, Čína) (zástupci: J. Cornelis a T. Zuber, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/2131 ze dne 28. listopadu 2019, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2019/1198 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/2131 ze dne 28. listopadu 2019, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2019/1198 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036

| — | uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody

| 1. | První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise porušila čl. 13 odst. 3 ve spojení s čl. 5 odst. 10 a 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (dále jen „základní nařízení“) (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21), jakož i články 6.1, 6.2 a 12.1 antidumpingové dohody WTO, zásady zákazu diskriminace a ochrany legitimního očekávání tím, že nezahrnula žalobkyni do taxativního výčtu vývozců v nařízení, kterým zahájila šetření v řízeních o obcházení, a poté rozšířila působnost šetření rovněž na žalobkyni. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise porušila čl. 13 odst. 3 ve spojení s čl. 5 odst. 10 a 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (dále jen „základní nařízení“) (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21), jakož i články 6.1, 6.2 a 12.1 antidumpingové dohody WTO, zásady zákazu diskriminace a ochrany legitimního očekávání tím, že nezahrnula žalobkyni do taxativního výčtu vývozců v nařízení, kterým zahájila šetření v řízeních o obcházení, a poté rozšířila působnost šetření rovněž na žalobkyni.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise neměla právní základ k tomu, aby zahrnula žalobkyni do sporného nařízení, jelikož čl. 13 odst. 3 základního nařízení nestanoví opatření proti obcházení na základě pouhého nebezpečí obcházení a navíc vyžaduje, aby veškeré dovozy byly předtím celně evidovány. Dále, odůvodnění Komise není podle žalobkyně logické, je neopodstatněné a nezohledňuje základní důkazy, takže je stiženo vadou spočívající v zjevně nesprávném posouzení. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise neměla právní základ k tomu, aby zahrnula žalobkyni do sporného nařízení, jelikož čl. 13 odst. 3 základního nařízení nestanoví opatření proti obcházení na základě pouhého nebezpečí obcházení a navíc vyžaduje, aby veškeré dovozy byly předtím celně evidovány. Dále, odůvodnění Komise není podle žalobkyně logické, je neopodstatněné a nezohledňuje základní důkazy, takže je stiženo vadou spočívající v zjevně nesprávném posouzení.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise porušila právo žalobkyně na obhajobu a zásadu zákazu diskriminace, když opřela své konečné rozhodnutí o dvě nově skutečnosti, k nimž se žalobkyně neměla možnost vyjádřit v přezkumném řízení. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise porušila právo žalobkyně na obhajobu a zásadu zákazu diskriminace, když opřela své konečné rozhodnutí o dvě nově skutečnosti, k nimž se žalobkyně neměla možnost vyjádřit v přezkumném řízení.

---