# Az Európai Unió C 161/2020

| | ISSN 1977-0979 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | C 161 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Tájékoztatások és közlemények | 63. évfolyam2020. május 11. |

ISSN 1977-0979

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

C 161

Magyar nyelvű kiadás

Tájékoztatások és közlemények

63. évfolyam2020. május 11.

---

| Tartalom | Oldal |
| --- | --- |
| | IV   Tájékoztatások |
| | AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK |
| | Az Európai Unió Bírósága |
| 2020/C 161/01 | Az Európai Unió Bírósága utolsó kiadványai az Európai Unió Hivatalos Lapjában | 1 |

Tartalom

Oldal

IV   Tájékoztatások

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK

Az Európai Unió Bírósága

2020/C 161/01

Az Európai Unió Bírósága utolsó kiadványai az Európai Unió Hivatalos Lapjában

Európai Unió Hivatalos Lapjában

1

---

| | V   Hirdetmények |
| --- | --- |
| | BÍRÓSÁGI ELJÁRÁSOK |
| | Bíróság |
| 2020/C 161/02 | C-10/18. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – Mowi ASA, korábban Marine Harvest ASA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Verseny – A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzése – 139/2004/EK rendelet – A 4. cikk (1) bekezdése – Az összefonódások előzetes bejelentésének kötelezettsége – A 7. cikk (1) bekezdése – Felfüggesztési kötelezettség – A 7. cikk (2) bekezdése – Mentesítés – Az egyetlen összefonódás fogalma – A 14. cikk (2) bekezdése – A bejelentése és engedélyezése előtt megvalósított összefonódás miatt bírságokat kiszabó határozat – A ne bis in idem elve – A beszámítás elve – Jogsértések halmazata) | 2 |
| 2020/C 161/03 | C-125/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. március 3-i ítélete (a Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona – [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marc Gómez del Moral Guasch kontra Bankia SA (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 93/13/EGK irányelv – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek – Jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés – Változó kamatláb – A takarékpénztárak jelzálog-fedezetű kölcsönein alapuló referenciamutató – Jogszabályi vagy közigazgatási rendelkezésből eredő mutató – Az ilyen feltétel eladó vagy szolgáltató általi egyoldalú beillesztése – Az átláthatósági követelmény nemzeti bíróság általi vizsgálata – A feltétel tisztességtelen jellege megállapításának következményei) | 2 |
| 2020/C 161/04 | C-155/18. P.–C-158/18. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – Tulliallan Burlington Ltd kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Burlington Fashion GmbH (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – BURLINGTON szó- és ábrás védjegyek – A BURLINGTON és BURLINGTON ARCADE korábbi szó- és ábrás védjegyek jogosultjának felszólalása – A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Összetéveszthetőség – Nizzai Megállapodás – 35. osztály – A kiskereskedelmi szolgáltatások fogalma – A 8. cikk (4) bekezdése – Bitorlás – A 8. cikk (5) bekezdése – Jóhírnév – Értékelési szempontok – Az áruk és szolgáltatások hasonlósága – A felszólalás elutasítása) | 3 |
| 2020/C 161/05 | C-183/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. március 4-i ítélete (a Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) kontra Bank BGŻ BNP Paribas S. A. (Előzetes döntéshozatal – A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2005/214/IB kerethatározat – Jogi személyekkel szemben kiszabott pénzbüntetések elismerése és végrehajtása – Egy kerethatározat hiányos átültetése – A nemzeti jog összhangban álló értelmezésére vonatkozó kötelezettség – Terjedelem) | 4 |
| 2020/C 161/06 | C-211/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 5-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa [CAAD] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Portugália] – Idealmed III – Serviços de Saúde SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – A 132. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Adómentességek – Kórházi és orvosi gyógykezelés – Kórházi létesítmények – A közjogi intézményekkel szociális tekintetben hasonló feltételek mellett nyújtott szolgáltatások – 377. és 391. cikk – Eltérések – Az adózás választásának lehetősége – Az adózás fenntartása – A tevékenység gyakorlása feltételeinek módosítása) | 5 |
| 2020/C 161/07 | C-240/18. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Constantin Film Produktion GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – A 7. cikk (1) bekezdésének f) pontja – Feltétlen kizáró ok – Közerkölcsbe ütköző védjegy – A Fack Ju Göhte szómegjelölés – A lajstromozási kérelem elutasítása) | 6 |
| 2020/C 161/08 | C-328/18. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala kontra Equivalenza Manufactory, SL (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Összetéveszthetőség – Az ütköző megjelölések hasonlóságának értékelése – Az összetéveszthetőség átfogó értékelése – A forgalmazási körülmények figyelembevétele – A hangzásbeli hasonlóság vizuális és fogalmi különbségek általi semlegesítése – A semlegesítés feltételei) | 6 |
| 2020/C 161/09 | C-586/18. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – Buonotourist Srl kontra Európai Bizottság, Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Fellebbezés – Verseny – Állami támogatások – Campania tartományban (Olaszország) autóbusz-közlekedési hálózatokat működtető vállalkozás – Az olasz hatóságok által a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) határozatát követően a közszolgáltatási kötelezettségek fejében nyújtott kompenzáció – A támogatási intézkedést jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító európai bizottsági határozat) | 7 |
| 2020/C 161/10 | C-587/18. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – CSTP Azienda della Mobilità SpA kontra Európai Bizottság, Asstra Associazione Trasporti (Fellebbezés – Verseny – Állami támogatások – Campania tartományban (Olaszország) autóbusz-közlekedési hálózatokat működtető vállalkozás – Az olasz hatóságok által a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) határozatát követően a közszolgáltatási kötelezettségek fejében nyújtott kompenzáció – A támogatási intézkedést jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító európai bizottsági határozat) | 7 |
| 2020/C 161/11 | C-655/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 4-i ítélete (az Administrativen sad [Varna – Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Teritorialna direktsia Severna morska kam Agentsia Mitnitsi, venant aux droits de la Mitnitsa Varna kontra Schenker EOOD (Előzetes döntéshozatal – Vámunió – 952/2013/EU rendelet – Vámfelügyelet alóli elvonás – Vámraktározási eljárás alá vont áruk eltulajdonítása – 242. cikk – Az elvonás felelőse – A vámraktározási engedély jogosultja – A vámszabályozás megsértése miatt kiszabott szankció – 42. cikk – A hiányzó áruk értékének megfelelő összeg megfizetésére irányuló kötelezettség – Pénzügyi szankcióval történő halmozás – Arányosság) | 8 |
| 2020/C 161/12 | C-766/18. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. március 5-i ítélete – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), M. J. Dairies EOOD (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – Felszólalás – A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Összetéveszthetőség – Értékelési szempontok – Korábbi együttes védjegy esetében való alkalmazhatóság – Az ütköző védjegyek hasonlósága és az e védjegyekkel jelölt áruk vagy szolgáltatások hasonlósága közötti kölcsönös függőség) | 9 |
| 2020/C 161/13 | C-34/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. március 4-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Telecom Italia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – Távközlési szolgáltatások – Nyílt távközlési hálózatellátás bevezetése – 97/13/EK irányelv – Az egyedi engedélyekre alkalmazandó illetékek és díjak – A 97/13/EK irányelv által engedélyezett díjakat meghaladó díjat bevezető átmeneti rendszer – Egy felsőbb szintű bíróság uniós joggal ellentétesnek tartott ítéletéhez kapcsolódó jogerő) | 9 |
| 2020/C 161/14 | C-48/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 5-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X-GmbH kontra Finanzamt Z (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Közös hozzáadottértékadó-rendszer – 2006/112/EK irányelv – A 132. cikk (1) bekezdésének c) pontja – Adómentességek – Orvosi és paramedicinális hivatások gyakorlásának keretében nyújtott egészségügyi ellátási szolgáltatások – Telefonon keresztül nyújtott szolgáltatások – Ápolók és orvosi asszisztensek által nyújtott szolgáltatások) | 10 |
| 2020/C 161/15 | C-69/19. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 5-i ítélete – Credito Fondiario SpA kontra Conseil de résolution unique, Olasz Köztársaság, Európai Bizottság (Fellebbezés – Gazdasági és monetáris unió – Bankunió – A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítása és szanálása – A hitelintézetekre és bizonyos befektetési vállalkozásokra vonatkozó Egységes Szanálási Mechanizmus [ESZM] – Egységes Szanálási Testület [ESZT] – Egységes Szanálási Alap [ESZA] – Az ESZT 2016. évi előzetes hozzájárulásokról szóló határozata – Megsemmisítés iránti kereset – Keresetindítási határidő – Elkésettség – Jogellenességi kifogás – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság) | 11 |
| 2020/C 161/16 | C-135/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 5-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pensionsversicherungsanstalt kontra CW (Előzetes döntéshozatal – Migráns munkavállalók szociális biztonsága – A szociális biztonsági rendszerek koordinálása – 883/2004/EK rendelet – 3. és 11. cikk – Tárgyi hatály – Az e rendelet hatálya alá tartozó ellátások – Minősítés – Betegségi ellátás – Rokkantsági ellátás – Munkanélküli-ellátás – Olyan személy, aki valamely tagállam szociális biztonsági rendszerében már nem biztosított, mivel az ott végzett keresőtevékenységét megszüntette, és a lakóhelyét más tagállamba helyezte át – A korábbi lakóhely és korábbi munkavégzési hely szerinti tagállamban előterjesztett, rehabilitációs támogatás iránti kérelem – Megtagadás – Az alkalmazandó jogszabályok meghatározása) | 12 |
| 2020/C 161/17 | C-298/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 91/676/EGK irányelv – A vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelme – A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete – A teljesítés elmaradása – Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése – Pénzügyi szankciók – Átalányösszeg) | 12 |
| 2020/C 161/18 | C-75/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. november 6-i végzése (a Tribunalul Specializat Mureş [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MF kontra BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – 93/13/EGK irányelv – Fogyasztókkal kötött szerződések – Fogyasztási hitel – Végrehajtási eljárás – A tisztességtelen szerződési feltételek jellegének értékelése céljából a végrehajtási eljárás bejelentésétől számított tizenöt napos határidő) | 13 |
| 2020/C 161/19 | C-376/19. sz. ügy: A Rayonen sad Blagoevgrad (Bulgária) által 2019. május 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MAK TURS AD kontra Direktor na Direktsia Inspektsia po truda – Blagoevgrad | 14 |
| 2020/C 161/20 | C-571/19. P sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-107/17. sz., Frank Steinhoff és társai kontra Európai Központi Bank ügyben 2019. május 23-án hozott ítélete ellen az EMB Consulting SE által 2019. július 24-én benyújtott fellebbezés | 14 |
| 2020/C 161/21 | C-670/19. sz. ügy: A Finanzgericht Baden-Württemberg (Németország) által 2019. szeptember 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gardinia Home Decor GmbH kontra Hauptzollamt Ulm | 14 |
| 2020/C 161/22 | C-835/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. november 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A. kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di bacino del Po | 15 |
| 2020/C 161/23 | C-886/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-112/18. sz., Pink Lady America kontra CPVO ügyben 2019. szeptember 24-én hozott ítélete ellen a Pink Lady America LLC által 2019. december 3-án benyújtott fellebbezés | 16 |
| 2020/C 161/24 | C-892/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-225/18. sz., Manéa kontra CdT ügyben 2019. szeptember 12-én hozott ítélete ellen Camelia Manéa által 2019. november 29-én benyújtott fellebbezés | 16 |
| 2020/C 161/25 | C-902/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-713/18. sz., Esim Chemicals kontra EUIPO ügyben 2019. október 9-én hozott ítélete ellen az Esim Chemicals GmbH által 2019. december 10-én benyújtott fellebbezés | 17 |
| 2020/C 161/26 | C-920/19. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2019. december 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fluctus s.r.o. és társai | 17 |
| 2020/C 161/27 | C-924/19. sz. ügy: A Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2019. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FMS és FNZ kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság és Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 18 |
| 2020/C 161/28 | C-925/19. sz. ügy: A Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2019. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SA és SA junior kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság és Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 20 |
| 2020/C 161/29 | C-932/19. sz. ügy: A Győri Ítélőtábla (Magyarország) által 2019. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JZ kontra OTP Jelzálogbank Zrt. és társai | 22 |
| 2020/C 161/30 | C-10/20. sz. ügy: Az Amtsgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Flightright GmbH kontra Eurowings GmbH | 23 |
| 2020/C 161/31 | C-17/20. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Olaszország) által 2020. január 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MC kontra U. T. G. – Prefettura di Foggia | 24 |
| 2020/C 161/32 | C-18/20. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2020. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY | 24 |
| 2020/C 161/33 | C-30/20. sz. ügy: A Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RH kontra AB Volvo és társai | 25 |
| 2020/C 161/34 | C-31/20. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Alicante (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bankia S.A. kontra SI | 25 |
| 2020/C 161/35 | C-32/20. sz. ügy: A Corte di appello di Napoli (Olaszország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TJ kontra Balga Srl | 26 |
| 2020/C 161/36 | C-33/20. sz. ügy: A Landgericht Ravensburg (Németország) által 2020. január 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UK kontra Volkswagen Bank GmbH | 27 |
| 2020/C 161/37 | C-40/20. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2020. január 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AQ, BO, CP kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia | 28 |
| 2020/C 161/38 | C-44/20. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2020. január 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) kontra PC, RE | 29 |
| 2020/C 161/39 | C-47/20. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F. kontra Stadt Karlsruhe | 30 |
| 2020/C 161/40 | C-53/20. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hengstenberg GmbH & Co. KG gegen Spreewaldverein e.V. | 31 |
| 2020/C 161/41 | C-60/20. sz. ügy: Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2020. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VAS Latvijas dzelzceļš kontra Valsts dzelzceļa administrācija | 31 |
| 2020/C 161/42 | C-67/20. sz. ügy: A cour du travail de Liège (Belgium) által 2020. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) kontra M. | 32 |
| 2020/C 161/43 | C-68/20. sz. ügy: A cour du travail de Liège (Belgium) által 2020. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) kontra C. | 33 |
| 2020/C 161/44 | C-69/20. sz. ügy: A cour du travail de Liège (Belgium) által 2020. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) kontra C. | 33 |
| 2020/C 161/45 | C-76/20. sz. ügy: Az Administrativen sad Varna (Bulgária) által 2020. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Balev Bio EOOD kontra Teritorialna Direktsia Severna Morska, Agentsia Mitnitsi | 34 |
| 2020/C 161/46 | C-84/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-547/19. sz., , Sarantis Sarantos kontra Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa és Európai Bizottság ügyben 2019. december 11-én hozott végzése ellen Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou és Charalampos Andralis által 2020. február 14-én benyújtott fellebbezés | 35 |
| 2020/C 161/47 | C-88/20. sz. ügy: A tribunal correctionnel de Bordeaux (Franciaország) által 2020. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procureur de la République kontra ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ | 36 |
| 2020/C 161/48 | C-90/20. sz. ügy: A Højesteret (Dánia) által 2020. február 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Apcoa Parking Danmark A/S kontra Skatteministeriet | 37 |
| 2020/C 161/49 | C-104/20. sz. ügy: A tribunal du travail de Nivelles (Belgium) által 2020. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SD kontra Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE mint a Régie des Quartiers de Tubize ASBL felszámolója | 37 |
| 2020/C 161/50 | C-106/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-14/18. sz., Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Görög Köztársaság által 2020. február 25-én benyújtott fellebbezés | 38 |
| 2020/C 161/51 | C-107/20. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-295/18. sz., Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Görög Köztársaság által 2020. február 26-án benyújtott fellebbezés | 39 |
| 2020/C 161/52 | C-109/20. sz. ügy: A Högsta domstolen (Svédország) által 2020. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Republiken Polen kontra PL Holdings Sàrl | 40 |
| 2020/C 161/53 | C-112/20. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2020. február 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. A. kontra État belge | 40 |
| 2020/C 161/54 | C-117/20. sz. ügy: A Cour d’appel de Bruxelles (Belgium) által 2020. március 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – bpost SA kontra Autorité belge de la concurrence | 41 |
| | Törvényszék |
| 2020/C 161/55 | T-92/20. sz. ügy: 2020. február 14-én benyújtott kereset – Fryč kontra Bizottság | 42 |
| 2020/C 161/56 | T-123/20. sz. ügy: 2020. február 20-án benyújtott kereset – Sciessent kontra Bizottság | 44 |
| 2020/C 161/57 | T-131/20. sz. ügy: 2020. február 27-én benyújtott kereset – IR kontra Bizottság | 45 |
| 2020/C 161/58 | T-132/20. sz. ügy: 2020. február 28-án benyújtott kereset – NEC Oncoimmunity kontra EASME | 46 |
| 2020/C 161/59 | T-134/20. sz. ügy: 2020. február 27-én benyújtott kereset – Huhtamaki kontra Bizottság | 47 |
| 2020/C 161/60 | T-135/20. sz. ügy: 2020. február 28-án benyújtott kereset – Vulkano Research and Development kontra EUIPO – Ega (EGA Master) | 48 |
| 2020/C 161/61 | T-136/20. sz. ügy: 2020. március 2-án benyújtott kereset – Ardex kontra EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS) | 49 |
| 2020/C 161/62 | T-139/20. sz. ügy: 2020. február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság | 49 |
| 2020/C 161/63 | T-140/20. sz. ügy: 2020.február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság | 50 |
| 2020/C 161/64 | T-141/20. sz. ügy: 2020. február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság | 51 |
| 2020/C 161/65 | T-142/20. sz. ügy: 2020. február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság | 52 |
| 2020/C 161/66 | T-144/20. sz. ügy: 2020. március 5-én benyújtott kereset – Guangxi Xin Fu Yuan kontra Bizottság | 53 |

V   Hirdetmények

BÍRÓSÁGI ELJÁRÁSOK

Bíróság

2020/C 161/02

C-10/18. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – Mowi ASA, korábban Marine Harvest ASA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Verseny – A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzése – 139/2004/EK rendelet – A 4. cikk (1) bekezdése – Az összefonódások előzetes bejelentésének kötelezettsége – A 7. cikk (1) bekezdése – Felfüggesztési kötelezettség – A 7. cikk (2) bekezdése – Mentesítés – Az egyetlen összefonódás fogalma – A 14. cikk (2) bekezdése – A bejelentése és engedélyezése előtt megvalósított összefonódás miatt bírságokat kiszabó határozat – A ne bis in idem elve – A beszámítás elve – Jogsértések halmazata)

2

2020/C 161/03

C-125/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. március 3-i ítélete (a Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona – [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marc Gómez del Moral Guasch kontra Bankia SA (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 93/13/EGK irányelv – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek – Jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés – Változó kamatláb – A takarékpénztárak jelzálog-fedezetű kölcsönein alapuló referenciamutató – Jogszabályi vagy közigazgatási rendelkezésből eredő mutató – Az ilyen feltétel eladó vagy szolgáltató általi egyoldalú beillesztése – Az átláthatósági követelmény nemzeti bíróság általi vizsgálata – A feltétel tisztességtelen jellege megállapításának következményei)

o

2

2020/C 161/04

C-155/18. P.–C-158/18. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – Tulliallan Burlington Ltd kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Burlington Fashion GmbH (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – BURLINGTON szó- és ábrás védjegyek – A BURLINGTON és BURLINGTON ARCADE korábbi szó- és ábrás védjegyek jogosultjának felszólalása – A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Összetéveszthetőség – Nizzai Megállapodás – 35. osztály – A kiskereskedelmi szolgáltatások fogalma – A 8. cikk (4) bekezdése – Bitorlás – A 8. cikk (5) bekezdése – Jóhírnév – Értékelési szempontok – Az áruk és szolgáltatások hasonlósága – A felszólalás elutasítása)

3

2020/C 161/05

C-183/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. március 4-i ítélete (a Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) kontra Bank BGŻ BNP Paribas S. A. (Előzetes döntéshozatal – A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2005/214/IB kerethatározat – Jogi személyekkel szemben kiszabott pénzbüntetések elismerése és végrehajtása – Egy kerethatározat hiányos átültetése – A nemzeti jog összhangban álló értelmezésére vonatkozó kötelezettség – Terjedelem)

4

2020/C 161/06

C-211/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 5-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa [CAAD] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Portugália] – Idealmed III – Serviços de Saúde SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – A 132. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Adómentességek – Kórházi és orvosi gyógykezelés – Kórházi létesítmények – A közjogi intézményekkel szociális tekintetben hasonló feltételek mellett nyújtott szolgáltatások – 377. és 391. cikk – Eltérések – Az adózás választásának lehetősége – Az adózás fenntartása – A tevékenység gyakorlása feltételeinek módosítása)

5

2020/C 161/07

C-240/18. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Constantin Film Produktion GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – A 7. cikk (1) bekezdésének f) pontja – Feltétlen kizáró ok – Közerkölcsbe ütköző védjegy – A Fack Ju Göhte szómegjelölés – A lajstromozási kérelem elutasítása)

6

2020/C 161/08

C-328/18. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala kontra Equivalenza Manufactory, SL (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Összetéveszthetőség – Az ütköző megjelölések hasonlóságának értékelése – Az összetéveszthetőség átfogó értékelése – A forgalmazási körülmények figyelembevétele – A hangzásbeli hasonlóság vizuális és fogalmi különbségek általi semlegesítése – A semlegesítés feltételei)

6

2020/C 161/09

C-586/18. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – Buonotourist Srl kontra Európai Bizottság, Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Fellebbezés – Verseny – Állami támogatások – Campania tartományban (Olaszország) autóbusz-közlekedési hálózatokat működtető vállalkozás – Az olasz hatóságok által a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) határozatát követően a közszolgáltatási kötelezettségek fejében nyújtott kompenzáció – A támogatási intézkedést jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító európai bizottsági határozat)

7

2020/C 161/10

C-587/18. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – CSTP Azienda della Mobilità SpA kontra Európai Bizottság, Asstra Associazione Trasporti (Fellebbezés – Verseny – Állami támogatások – Campania tartományban (Olaszország) autóbusz-közlekedési hálózatokat működtető vállalkozás – Az olasz hatóságok által a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) határozatát követően a közszolgáltatási kötelezettségek fejében nyújtott kompenzáció – A támogatási intézkedést jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító európai bizottsági határozat)

7

2020/C 161/11

C-655/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 4-i ítélete (az Administrativen sad [Varna – Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Teritorialna direktsia Severna morska kam Agentsia Mitnitsi, venant aux droits de la Mitnitsa Varna kontra Schenker EOOD (Előzetes döntéshozatal – Vámunió – 952/2013/EU rendelet – Vámfelügyelet alóli elvonás – Vámraktározási eljárás alá vont áruk eltulajdonítása – 242. cikk – Az elvonás felelőse – A vámraktározási engedély jogosultja – A vámszabályozás megsértése miatt kiszabott szankció – 42. cikk – A hiányzó áruk értékének megfelelő összeg megfizetésére irányuló kötelezettség – Pénzügyi szankcióval történő halmozás – Arányosság)

8

2020/C 161/12

C-766/18. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. március 5-i ítélete – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), M. J. Dairies EOOD (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – Felszólalás – A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Összetéveszthetőség – Értékelési szempontok – Korábbi együttes védjegy esetében való alkalmazhatóság – Az ütköző védjegyek hasonlósága és az e védjegyekkel jelölt áruk vagy szolgáltatások hasonlósága közötti kölcsönös függőség)

9

2020/C 161/13

C-34/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. március 4-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Telecom Italia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – Távközlési szolgáltatások – Nyílt távközlési hálózatellátás bevezetése – 97/13/EK irányelv – Az egyedi engedélyekre alkalmazandó illetékek és díjak – A 97/13/EK irányelv által engedélyezett díjakat meghaladó díjat bevezető átmeneti rendszer – Egy felsőbb szintű bíróság uniós joggal ellentétesnek tartott ítéletéhez kapcsolódó jogerő)

9

2020/C 161/14

C-48/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 5-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X-GmbH kontra Finanzamt Z (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Közös hozzáadottértékadó-rendszer – 2006/112/EK irányelv – A 132. cikk (1) bekezdésének c) pontja – Adómentességek – Orvosi és paramedicinális hivatások gyakorlásának keretében nyújtott egészségügyi ellátási szolgáltatások – Telefonon keresztül nyújtott szolgáltatások – Ápolók és orvosi asszisztensek által nyújtott szolgáltatások)

10

2020/C 161/15

C-69/19. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 5-i ítélete – Credito Fondiario SpA kontra Conseil de résolution unique, Olasz Köztársaság, Európai Bizottság (Fellebbezés – Gazdasági és monetáris unió – Bankunió – A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítása és szanálása – A hitelintézetekre és bizonyos befektetési vállalkozásokra vonatkozó Egységes Szanálási Mechanizmus [ESZM] – Egységes Szanálási Testület [ESZT] – Egységes Szanálási Alap [ESZA] – Az ESZT 2016. évi előzetes hozzájárulásokról szóló határozata – Megsemmisítés iránti kereset – Keresetindítási határidő – Elkésettség – Jogellenességi kifogás – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

11

2020/C 161/16

C-135/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 5-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pensionsversicherungsanstalt kontra CW (Előzetes döntéshozatal – Migráns munkavállalók szociális biztonsága – A szociális biztonsági rendszerek koordinálása – 883/2004/EK rendelet – 3. és 11. cikk – Tárgyi hatály – Az e rendelet hatálya alá tartozó ellátások – Minősítés – Betegségi ellátás – Rokkantsági ellátás – Munkanélküli-ellátás – Olyan személy, aki valamely tagállam szociális biztonsági rendszerében már nem biztosított, mivel az ott végzett keresőtevékenységét megszüntette, és a lakóhelyét más tagállamba helyezte át – A korábbi lakóhely és korábbi munkavégzési hely szerinti tagállamban előterjesztett, rehabilitációs támogatás iránti kérelem – Megtagadás – Az alkalmazandó jogszabályok meghatározása)

12

2020/C 161/17

C-298/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 91/676/EGK irányelv – A vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelme – A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete – A teljesítés elmaradása – Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése – Pénzügyi szankciók – Átalányösszeg)

12

2020/C 161/18

C-75/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. november 6-i végzése (a Tribunalul Specializat Mureş [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MF kontra BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – 93/13/EGK irányelv – Fogyasztókkal kötött szerződések – Fogyasztási hitel – Végrehajtási eljárás – A tisztességtelen szerződési feltételek jellegének értékelése céljából a végrehajtási eljárás bejelentésétől számított tizenöt napos határidő)

13

2020/C 161/19

C-376/19. sz. ügy: A Rayonen sad Blagoevgrad (Bulgária) által 2019. május 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MAK TURS AD kontra Direktor na Direktsia Inspektsia po truda – Blagoevgrad

14

2020/C 161/20

C-571/19. P sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-107/17. sz., Frank Steinhoff és társai kontra Európai Központi Bank ügyben 2019. május 23-án hozott ítélete ellen az EMB Consulting SE által 2019. július 24-én benyújtott fellebbezés

14

2020/C 161/21

C-670/19. sz. ügy: A Finanzgericht Baden-Württemberg (Németország) által 2019. szeptember 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gardinia Home Decor GmbH kontra Hauptzollamt Ulm

14

2020/C 161/22

C-835/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. november 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A. kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di bacino del Po

15

2020/C 161/23

C-886/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-112/18. sz., Pink Lady America kontra CPVO ügyben 2019. szeptember 24-én hozott ítélete ellen a Pink Lady America LLC által 2019. december 3-án benyújtott fellebbezés

16

2020/C 161/24

C-892/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-225/18. sz., Manéa kontra CdT ügyben 2019. szeptember 12-én hozott ítélete ellen Camelia Manéa által 2019. november 29-én benyújtott fellebbezés

16

2020/C 161/25

C-902/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-713/18. sz., Esim Chemicals kontra EUIPO ügyben 2019. október 9-én hozott ítélete ellen az Esim Chemicals GmbH által 2019. december 10-én benyújtott fellebbezés

17

2020/C 161/26

C-920/19. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2019. december 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fluctus s.r.o. és társai

17

2020/C 161/27

C-924/19. sz. ügy: A Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2019. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FMS és FNZ kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság és Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

18

2020/C 161/28

C-925/19. sz. ügy: A Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2019. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SA és SA junior kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság és Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

20

2020/C 161/29

C-932/19. sz. ügy: A Győri Ítélőtábla (Magyarország) által 2019. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JZ kontra OTP Jelzálogbank Zrt. és társai

22

2020/C 161/30

C-10/20. sz. ügy: Az Amtsgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Flightright GmbH kontra Eurowings GmbH

23

2020/C 161/31

C-17/20. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Olaszország) által 2020. január 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MC kontra U. T. G. – Prefettura di Foggia

24

2020/C 161/32

C-18/20. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2020. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY

24

2020/C 161/33

C-30/20. sz. ügy: A Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RH kontra AB Volvo és társai

o

25

2020/C 161/34

C-31/20. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Alicante (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bankia S.A. kontra SI

25

2020/C 161/35

C-32/20. sz. ügy: A Corte di appello di Napoli (Olaszország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TJ kontra Balga Srl

26

2020/C 161/36

C-33/20. sz. ügy: A Landgericht Ravensburg (Németország) által 2020. január 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UK kontra Volkswagen Bank GmbH

27

2020/C 161/37

C-40/20. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2020. január 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AQ, BO, CP kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

28

2020/C 161/38

C-44/20. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2020. január 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) kontra PC, RE

29

2020/C 161/39

C-47/20. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F. kontra Stadt Karlsruhe

30

2020/C 161/40

C-53/20. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hengstenberg GmbH & Co. KG gegen Spreewaldverein e.V.

31

2020/C 161/41

C-60/20. sz. ügy: Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2020. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VAS Latvijas dzelzceļš kontra Valsts dzelzceļa administrācija

31

2020/C 161/42

C-67/20. sz. ügy: A cour du travail de Liège (Belgium) által 2020. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) kontra M.

32

2020/C 161/43

C-68/20. sz. ügy: A cour du travail de Liège (Belgium) által 2020. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) kontra C.

33

2020/C 161/44

C-69/20. sz. ügy: A cour du travail de Liège (Belgium) által 2020. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) kontra C.

33

2020/C 161/45

C-76/20. sz. ügy: Az Administrativen sad Varna (Bulgária) által 2020. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Balev Bio EOOD kontra Teritorialna Direktsia Severna Morska, Agentsia Mitnitsi

34

2020/C 161/46

C-84/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-547/19. sz., , Sarantis Sarantos kontra Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa és Európai Bizottság ügyben 2019. december 11-én hozott végzése ellen Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou és Charalampos Andralis által 2020. február 14-én benyújtott fellebbezés

35

2020/C 161/47

C-88/20. sz. ügy: A tribunal correctionnel de Bordeaux (Franciaország) által 2020. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procureur de la République kontra ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

36

2020/C 161/48

C-90/20. sz. ügy: A Højesteret (Dánia) által 2020. február 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Apcoa Parking Danmark A/S kontra Skatteministeriet

37

2020/C 161/49

C-104/20. sz. ügy: A tribunal du travail de Nivelles (Belgium) által 2020. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SD kontra Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE mint a Régie des Quartiers de Tubize ASBL felszámolója

37

2020/C 161/50

C-106/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-14/18. sz., Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Görög Köztársaság által 2020. február 25-én benyújtott fellebbezés

38

2020/C 161/51

C-107/20. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-295/18. sz., Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Görög Köztársaság által 2020. február 26-án benyújtott fellebbezés

39

2020/C 161/52

C-109/20. sz. ügy: A Högsta domstolen (Svédország) által 2020. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Republiken Polen kontra PL Holdings Sàrl

40

2020/C 161/53

C-112/20. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2020. február 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. A. kontra État belge

40

2020/C 161/54

C-117/20. sz. ügy: A Cour d’appel de Bruxelles (Belgium) által 2020. március 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – bpost SA kontra Autorité belge de la concurrence

41

Törvényszék

2020/C 161/55

T-92/20. sz. ügy: 2020. február 14-én benyújtott kereset – Fryč kontra Bizottság

42

2020/C 161/56

T-123/20. sz. ügy: 2020. február 20-án benyújtott kereset – Sciessent kontra Bizottság

44

2020/C 161/57

T-131/20. sz. ügy: 2020. február 27-én benyújtott kereset – IR kontra Bizottság

45

2020/C 161/58

T-132/20. sz. ügy: 2020. február 28-án benyújtott kereset – NEC Oncoimmunity kontra EASME

46

2020/C 161/59

T-134/20. sz. ügy: 2020. február 27-én benyújtott kereset – Huhtamaki kontra Bizottság

47

2020/C 161/60

T-135/20. sz. ügy: 2020. február 28-án benyújtott kereset – Vulkano Research and Development kontra EUIPO – Ega (EGA Master)

48

2020/C 161/61

T-136/20. sz. ügy: 2020. március 2-án benyújtott kereset – Ardex kontra EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS)

49

2020/C 161/62

T-139/20. sz. ügy: 2020. február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság

49

2020/C 161/63

T-140/20. sz. ügy: 2020.február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság

50

2020/C 161/64

T-141/20. sz. ügy: 2020. február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság

51

2020/C 161/65

T-142/20. sz. ügy: 2020. február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság

52

2020/C 161/66

T-144/20. sz. ügy: 2020. március 5-én benyújtott kereset – Guangxi Xin Fu Yuan kontra Bizottság

53

---

| HU | |
| --- | --- |

HU

---

IV Tájékoztatások

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK

Az Európai Unió Bírósága

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/1

---

Az Európai Unió Bírósága utolsó kiadványai az Európai Unió Hivatalos Lapjában

(2020/C 161/01)

Utolsó kiadvány

HL C 137., 2020.4.27.

Korábbi közzétételek

HL C 129., 2020.4.20.

HL C 114., 2020.4.6.

HL C 103., 2020.3.30.

HL C 95., 2020.3.23.

HL C 87., 2020.3.16.

HL C 77., 2020.3.9.

Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Hirdetmények

BÍRÓSÁGI ELJÁRÁSOK

Bíróság

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/2

---

A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – Mowi ASA, korábban Marine Harvest ASA kontra Európai Bizottság

(C-10/18. P. sz. ügy) (1)

(Fellebbezés - Verseny - A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzése - 139/2004/EK rendelet - A 4. cikk (1) bekezdése - Az összefonódások előzetes bejelentésének kötelezettsége - A 7. cikk (1) bekezdése - Felfüggesztési kötelezettség - A 7. cikk (2) bekezdése - Mentesítés - Az „egyetlen összefonódás” fogalma - A 14. cikk (2) bekezdése - A bejelentése és engedélyezése előtt megvalósított összefonódás miatt bírságokat kiszabó határozat - A ne bis in idem elve - A beszámítás elve - Jogsértések halmazata)

(2020/C 161/02)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Mowi ASA, korábban Marine Harvest ASA (képviselő: R. Subiotto QC)

A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: M. Farley és F. Jimeno Fernández meghatalmazottak)

Rendelkező rész

| 1) | A Bíróság a fellebbezést elutasítja. |
| --- | --- |

1)

A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

| 2) | A Törvényszék a Mowi ASA-t kötelezi a költségek viselésére. |
| --- | --- |

2)

A Törvényszék a Mowi ASA-t kötelezi a költségek viselésére.

---

(1)  HL C 142., 2018.4.23

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/2

---

A Bíróság (nagytanács) 2020. március 3-i ítélete (a Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona – [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marc Gómez del Moral Guasch kontra Bankia SA

(C-125/18. sz. ügy) (1)

(Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 93/13/EGK irányelv - A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek - Jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés - Változó kamatláb - A takarékpénztárak jelzálog-fedezetű kölcsönein alapuló referenciamutató - Jogszabályi vagy közigazgatási rendelkezésből eredő mutató - Az ilyen feltétel eladó vagy szolgáltató általi egyoldalú beillesztése - Az átláthatósági követelmény nemzeti bíróság általi vizsgálata - A feltétel tisztességtelen jellege megállapításának következményei)

(2020/C 161/03)

Az eljárás nyelve: spanyol

A kérdést előterjesztő bíróság

Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona

Az alapeljárás felei

Felperes: Marc Gómez del Moral Guasch

Alperes: Bankia SA

Rendelkező rész

| 1) | A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ezen irányelv hatálya alá tartozik a fogyasztó és az eladó vagy szolgáltató között létrejött jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés azon feltétele, amely előírja, hogy a kölcsönre alkalmazandó kamatláb a nemzeti szabályozásban előírt azon hivatalos referenciamutatók egyikén alapul, amelyeket a hitelintézetek a jelzálog-fedezetű kölcsönszerződésekre alkalmazhatnak, ha ez a nemzeti szabályozás nem írja elő sem e mutatónak a felek választásától független, kötelező alkalmazását, sem annak automatikus, azaz ugyanezen felek között e tekintetben fennálló, eltérő megállapodás hiányában történő alkalmazását. |
| --- | --- |

1)

A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ezen irányelv hatálya alá tartozik a fogyasztó és az eladó vagy szolgáltató között létrejött jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés azon feltétele, amely előírja, hogy a kölcsönre alkalmazandó kamatláb a nemzeti szabályozásban előírt azon hivatalos referenciamutatók egyikén alapul, amelyeket a hitelintézetek a jelzálog-fedezetű kölcsönszerződésekre alkalmazhatnak, ha ez a nemzeti szabályozás nem írja elő sem e mutatónak a felek választásától független, kötelező alkalmazását, sem annak automatikus, azaz ugyanezen felek között e tekintetben fennálló, eltérő megállapodás hiányában történő alkalmazását.

| 2) | A 93/13 irányelvet, és különösen a 4. cikkének (2) bekezdését és 8. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a tagállami bíróság köteles megvizsgálni a szerződés elsődleges tárgyára vonatkozó szerződési feltétel világos és érthető jellegét, méghozzá függetlenül attól, hogy ezen irányelv 4. cikkének (2) bekezdését átültették-e ezen tagállam jogrendjébe. |
| --- | --- |

2)

A 93/13 irányelvet, és különösen a 4. cikkének (2) bekezdését és 8. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a tagállami bíróság köteles megvizsgálni a szerződés elsődleges tárgyára vonatkozó szerződési feltétel világos és érthető jellegét, méghozzá függetlenül attól, hogy ezen irányelv 4. cikkének (2) bekezdését átültették-e ezen tagállam jogrendjébe.

| 3) | A 93/13 irányelvet, és különösen a 4. cikkének (2) bekezdését és 5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés keretében változó kamatlábat meghatározó szerződési feltétel átláthatóságára vonatkozó követelmény tiszteletben tartása érdekében e feltételnek nemcsak alaki és nyelvtani szempontból kell érthetőnek lennie, hanem azt is lehetővé kell tennie, hogy a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő, átlagos fogyasztó megértse e kamatláb számítási módjának konkrét működését, és így pontos és érthető kritériumok alapján értékelje az ilyen feltételnek a pénzügyi kötelezettségeire gyakorolt, potenciálisan jelentős gazdasági következményeit. A nemzeti bíróság által e tekintetben elvégzendő értékelés szempontjából különösen releváns tényezőnek minősül egyrészt az a körülmény, hogy az e kamatláb kiszámítására vonatkozó fő elemek – az említett kamatláb számítási módjának közzététele folytán – könnyen hozzáférhetőek minden olyan személy számára, aki jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés megkötését tervezi, másrészt pedig az ugyanezen kamatláb kiszámításának alapjául szolgáló mutató múltbeli alakulására vonatkozó információk rendelkezésre bocsátása. |
| --- | --- |

3)

A 93/13 irányelvet, és különösen a 4. cikkének (2) bekezdését és 5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés keretében változó kamatlábat meghatározó szerződési feltétel átláthatóságára vonatkozó követelmény tiszteletben tartása érdekében e feltételnek nemcsak alaki és nyelvtani szempontból kell érthetőnek lennie, hanem azt is lehetővé kell tennie, hogy a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő, átlagos fogyasztó megértse e kamatláb számítási módjának konkrét működését, és így pontos és érthető kritériumok alapján értékelje az ilyen feltételnek a pénzügyi kötelezettségeire gyakorolt, potenciálisan jelentős gazdasági következményeit. A nemzeti bíróság által e tekintetben elvégzendő értékelés szempontjából különösen releváns tényezőnek minősül egyrészt az a körülmény, hogy az e kamatláb kiszámítására vonatkozó fő elemek – az említett kamatláb számítási módjának közzététele folytán – könnyen hozzáférhetőek minden olyan személy számára, aki jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés megkötését tervezi, másrészt pedig az ugyanezen kamatláb kiszámításának alapjául szolgáló mutató múltbeli alakulására vonatkozó információk rendelkezésre bocsátása.

| 4) | A 93/13 irányelv 6. cikkének (1) bekezdését és 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes, ha a kölcsön változó kamatainak kiszámításához referenciamutatót meghatározó tisztességtelen szerződési feltétel semmissége esetén a nemzeti bíróság e mutatót – a szerződés felei közötti ellentétes megállapodás hiányában alkalmazandó – jogszabályon alapuló mutatóval helyettesíti, amennyiben az érintett jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés az említett tisztességtelen feltétel elhagyása esetén nem maradhat fenn, és ha a teljes szerződés semmisségének megállapítása a fogyasztót különösen hátrányos következményeknek tenné ki. |
| --- | --- |

4)

A 93/13 irányelv 6. cikkének (1) bekezdését és 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes, ha a kölcsön változó kamatainak kiszámításához referenciamutatót meghatározó tisztességtelen szerződési feltétel semmissége esetén a nemzeti bíróság e mutatót – a szerződés felei közötti ellentétes megállapodás hiányában alkalmazandó – jogszabályon alapuló mutatóval helyettesíti, amennyiben az érintett jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés az említett tisztességtelen feltétel elhagyása esetén nem maradhat fenn, és ha a teljes szerződés semmisségének megállapítása a fogyasztót különösen hátrányos következményeknek tenné ki.

---

(1)  HL C 152., 2018.4.30

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/3

---

A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – Tulliallan Burlington Ltd kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Burlington Fashion GmbH

(C-155/18. P.–C-158/18. P. sz. egyesített ügyek) (1)

(Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - BURLINGTON szó- és ábrás védjegyek - A BURLINGTON és BURLINGTON ARCADE korábbi szó- és ábrás védjegyek jogosultjának felszólalása - A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Összetéveszthetőség - Nizzai Megállapodás - 35. osztály - A „kiskereskedelmi szolgáltatások” fogalma - A 8. cikk (4) bekezdése - Bitorlás - A 8. cikk (5) bekezdése - Jóhírnév - Értékelési szempontok - Az áruk és szolgáltatások hasonlósága - A felszólalás elutasítása)

(2020/C 161/04)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Tulliallan Burlington Ltd (képviselő: A. Norris barrister)

A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: M. Fischer és D. Botis meghatalmazottak), Burlington Fashion GmbH (képviselő: A. Parr Rechtsanwältin)

Rendelkező rész

| 1) | A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. december 6-i Tulliallan Burlington kontra EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) ítéletét (T-120/16, EU:T:2017:873), 2017. december 6-i Tulliallan Burlington kontra EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) ítéletét (T-121/16, nem tették közzé, EU:T:2017:872), 2017. december 6-i Tulliallan Burlington kontra EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) ítéletét (T-122/16, nem tették közzé, EU:T:2017:871) és 2017. december 6-i Tulliallan Burlington kontra EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) ítéletét (T-123/16, nem tették közzé, EU:T:2017:870) hatályon kívül helyezi. |
| --- | --- |

1)

A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. december 6-i Tulliallan Burlington kontra EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) ítéletét (T-120/16, EU:T:2017:873), 2017. december 6-i Tulliallan Burlington kontra EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) ítéletét (T-121/16, nem tették közzé, EU:T:2017:872), 2017. december 6-i Tulliallan Burlington kontra EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) ítéletét (T-122/16, nem tették közzé, EU:T:2017:871) és 2017. december 6-i Tulliallan Burlington kontra EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) ítéletét (T-123/16, nem tették közzé, EU:T:2017:870) hatályon kívül helyezi.

| 2) | A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) negyedik fellebbezési tanácsának a Tulliallan Burlington Ltd és a Burlington Fashion GmbH közötti négy felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. január 11-én hozott határozatait (R 94/2014-4., R 2501/2013-4., R 2409/2013-4. és R 1635/2013-4. sz. ügyek) hatályon kívül helyezi. |
| --- | --- |

2)

A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) negyedik fellebbezési tanácsának a Tulliallan Burlington Ltd és a Burlington Fashion GmbH közötti négy felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. január 11-én hozott határozatait (R 94/2014-4., R 2501/2013-4., R 2409/2013-4. és R 1635/2013-4. sz. ügyek) hatályon kívül helyezi.

| 3) | A Bíróság a Burlington Fashion GmbH-t és az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi a saját költségeiken felül a Tulliallan Burlington Ltd részéről a T-120/16–T-123/16. sz. ügyekben lefolytatott elsőfokú eljárásokkal, valamint a fellebbezésekkel kapcsolatban felmerült költségek egyenlő részben történő viselésére. |
| --- | --- |

3)

A Bíróság a Burlington Fashion GmbH-t és az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi a saját költségeiken felül a Tulliallan Burlington Ltd részéről a T-120/16–T-123/16. sz. ügyekben lefolytatott elsőfokú eljárásokkal, valamint a fellebbezésekkel kapcsolatban felmerült költségek egyenlő részben történő viselésére.

---

(1)  HL C 240., 2018.7.9

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/4 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/4

---

A Bíróság (első tanács) 2020. március 4-i ítélete (a Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB) kontra Bank BGŻ BNP Paribas S. A.

(C-183/18. sz. ügy) (1)

(Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2005/214/IB kerethatározat - Jogi személyekkel szemben kiszabott pénzbüntetések elismerése és végrehajtása - Egy kerethatározat hiányos átültetése - A nemzeti jog összhangban álló értelmezésére vonatkozó kötelezettség - Terjedelem)

(2020/C 161/05)

Az eljárás nyelve: lengyel

A kérdést előterjesztő bíróság

Sąd Rejonowy Gdańsk–Południe w Gdańsku

Az alapeljárás felei

Felperes: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)

Alperes: Bank BGŻ BNP Paribas S. A. w Gdańsku

Az eljárásban részt vesz: Prokuratura Rejonowa Gdańsk-Śródmieście w Gdańsku

Rendelkező rész

| 1) | A „jogi személy” többek között a 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, a kölcsönös elismerés elvének a pénzbüntetésekre való alkalmazásáról szóló, 2005. február 24-i 2005/214/IB tanácsi kerethatározat 1. cikkének a) pontjában és 9. cikkének (3) bekezdésében szereplő fogalmát a pénzbüntetést kiszabó határozatot kibocsátó állam jogára tekintettel kell értelmezni. |
| --- | --- |

1)

A „jogi személy” többek között a 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, a kölcsönös elismerés elvének a pénzbüntetésekre való alkalmazásáról szóló, 2005. február 24-i 2005/214/IB tanácsi kerethatározat 1. cikkének a) pontjában és 9. cikkének (3) bekezdésében szereplő fogalmát a pénzbüntetést kiszabó határozatot kibocsátó állam jogára tekintettel kell értelmezni.

| 2) | A 2009/299 kerethatározattal módosított 2005/214 kerethatározatot akként kell értelmezni, hogy az nem írja elő a tagállami bíróság számára, hogy eltekintsen az olyan nemzeti jogi rendelkezés alkalmazásától, amely nem összeegyeztethető a 2009/299 kerethatározattal módosított 2005/214 kerethatározat 9. cikkének (3) bekezdésével, mivel e rendelkezésnek nincs közvetlen hatálya. A kérdést előterjesztő bíróságnak a nemzeti jogot mindazonáltal, a 2009/299 kerethatározattal módosított 2005/214 kerethatározat által követett céllal összeegyeztethető eredmény biztosítása érdekében, a lehető legteljesebb mértékben az uniós jognak megfelelően kell értelmeznie. |
| --- | --- |

2)

A 2009/299 kerethatározattal módosított 2005/214 kerethatározatot akként kell értelmezni, hogy az nem írja elő a tagállami bíróság számára, hogy eltekintsen az olyan nemzeti jogi rendelkezés alkalmazásától, amely nem összeegyeztethető a 2009/299 kerethatározattal módosított 2005/214 kerethatározat 9. cikkének (3) bekezdésével, mivel e rendelkezésnek nincs közvetlen hatálya. A kérdést előterjesztő bíróságnak a nemzeti jogot mindazonáltal, a 2009/299 kerethatározattal módosított 2005/214 kerethatározat által követett céllal összeegyeztethető eredmény biztosítása érdekében, a lehető legteljesebb mértékben az uniós jognak megfelelően kell értelmeznie.

---

(1)  HL C 221., 2018.6.25

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/5 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/5

---

A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 5-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa [CAAD] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Portugália] – Idealmed III – Serviços de Saúde SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira

(C-211/18. sz. ügy) (1)

(Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - A 132. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Adómentességek - Kórházi és orvosi gyógykezelés - Kórházi létesítmények - A közjogi intézményekkel szociális tekintetben hasonló feltételek mellett nyújtott szolgáltatások - 377. és 391. cikk - Eltérések - Az adózás választásának lehetősége - Az adózás fenntartása - A tevékenység gyakorlása feltételeinek módosítása)

(2020/C 161/06)

Az eljárás nyelve: portugál

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Az alapeljárás felei

Felperes: Idealmed III – Serviços de Saúde SA

Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

Rendelkező rész

| 1) | A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai, annak meghatározása érdekében, hogy egy magán kórházi létesítményben nyújtott, közérdekű jelegűnek minősülő szolgáltatásokat a közjogi intézmények tekintetében érvényesülő, ugyanezen rendelkezés értelmében vett feltételekkel összehasonlítható feltételek mellett biztosítják-e, figyelembe vehetik azt a tényt, hogy e szolgáltatásokat e tagállam hatóságaival kötött megállapodások keretében nyújtják az e megállapodásokban rögzített árakon, amely ellátások költségeit részben az említett tagállam társadalombiztosítási intézményei vállalják magukra. |
| --- | --- |

1)

A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai, annak meghatározása érdekében, hogy egy magán kórházi létesítményben nyújtott, közérdekű jelegűnek minősülő szolgáltatásokat a közjogi intézmények tekintetében érvényesülő, ugyanezen rendelkezés értelmében vett feltételekkel összehasonlítható feltételek mellett biztosítják-e, figyelembe vehetik azt a tényt, hogy e szolgáltatásokat e tagállam hatóságaival kötött megállapodások keretében nyújtják az e megállapodásokban rögzített árakon, amely ellátások költségeit részben az említett tagállam társadalombiztosítási intézményei vállalják magukra.

| 2) | A 2006/112 irányelv 391. cikkét annak 377. cikkével, valamint a bizalomvédelem, a jogbiztonság és az adósemlegesség elvével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az ezen irányelv 132. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozó, valamely magán kórházi létesítmény által nyújtott szolgáltatásoknak a héa alól való mentesítése, tevékenysége gyakorlásának azt követően történő módosítása okán, hogy az az érintett tagállam nemzeti szabályozásában előírt adózási rendszert választotta, amely szabályozás előírja valamennyi, e rendszert választó adóalany vonatkozásában azt a kötelezettséget, hogy egy bizonyos határidő elteltéig e rendszer hatálya alatt maradjanak, amennyiben ez a határidő még nem járt le. |
| --- | --- |

2)

A 2006/112 irányelv 391. cikkét annak 377. cikkével, valamint a bizalomvédelem, a jogbiztonság és az adósemlegesség elvével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az ezen irányelv 132. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozó, valamely magán kórházi létesítmény által nyújtott szolgáltatásoknak a héa alól való mentesítése, tevékenysége gyakorlásának azt követően történő módosítása okán, hogy az az érintett tagállam nemzeti szabályozásában előírt adózási rendszert választotta, amely szabályozás előírja valamennyi, e rendszert választó adóalany vonatkozásában azt a kötelezettséget, hogy egy bizonyos határidő elteltéig e rendszer hatálya alatt maradjanak, amennyiben ez a határidő még nem járt le.

---

(1)  HL C 240., 2018.7.9

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/6

---

A Bíróság (ötödik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Constantin Film Produktion GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

(C-240/18. P. sz. ügy) (1)

(Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - A 7. cikk (1) bekezdésének f) pontja - Feltétlen kizáró ok - Közerkölcsbe ütköző védjegy - A „Fack Ju Göhte” szómegjelölés - A lajstromozási kérelem elutasítása)

(2020/C 161/07)

Az eljárás nyelve: német

Felek

Fellebbező: Constantin Film Produktion GmbH (képviselők: E. Saarmann és P. Baronikians Rechtsanwälte)

A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Hanf meghatalmazott)

Rendelkező rész

| 1) | A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. január 24-i Constantin Film Produktion kontra EUIPO (Fack Ju Göhte) ítéletét (T-69/17, nem tették közzé, EU:T:2018:27) hatályon kívül helyezi. |
| --- | --- |

1)

A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. január 24-i Constantin Film Produktion kontra EUIPO (Fack Ju Göhte) ítéletét (T-69/17, nem tették közzé, EU:T:2018:27) hatályon kívül helyezi.

| 2) | A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsa által a „Fack Ju Göhte” szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. december 1-jén hozott határozatot (R 2205/2015-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi. |
| --- | --- |

2)

A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsa által a „Fack Ju Göhte” szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. december 1-jén hozott határozatot (R 2205/2015-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

| 3) | A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát kötelezi a saját költségein felül a Constantin Film Produktion GmbH részéről mind a T-69/17. sz. ügyben az elsőfokú eljárás, mind pedig a fellebbezési eljárás során felmerült költségek viselésére. |
| --- | --- |

3)

A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát kötelezi a saját költségein felül a Constantin Film Produktion GmbH részéről mind a T-69/17. sz. ügyben az elsőfokú eljárás, mind pedig a fellebbezési eljárás során felmerült költségek viselésére.

---

(1)  HL C 249., 2018.7.16

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/6

---

A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala kontra Equivalenza Manufactory, SL

(C-328/18. P. sz. ügy) (1)

(Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Összetéveszthetőség - Az ütköző megjelölések hasonlóságának értékelése - Az összetéveszthetőség átfogó értékelése - A forgalmazási körülmények figyelembevétele - A hangzásbeli hasonlóság vizuális és fogalmi különbségek általi semlegesítése - A semlegesítés feltételei)

(2020/C 161/08)

Az eljárás nyelve: spanyol

Felek

Fellebbező: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. F. Crespo Carrillo meghatalmazott)

A másik fél az eljárásban: Equivalenza Manufactory, SL (képviselők: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal és E. Armero Lavie abogados)

Rendelkező rész

| 1) | A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. március 7-i Equivalenza Manufactory kontra EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) ítéletét (T-6/17, nem tették közzé, EU:T:2018:119) hatályon kívül helyezi. |
| --- | --- |

1)

A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. március 7-i Equivalenza Manufactory kontra EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) ítéletét (T-6/17, nem tették közzé, EU:T:2018:119) hatályon kívül helyezi.

| 2) | A Bíróság az Equivalenza Manufactory SL által a T-6/17. sz. ügyben az Európai Unió Törvényszékéhez benyújtott hatályon kívül helyezés iránti keresetet elutasítja. |
| --- | --- |

2)

A Bíróság az Equivalenza Manufactory SL által a T-6/17. sz. ügyben az Európai Unió Törvényszékéhez benyújtott hatályon kívül helyezés iránti keresetet elutasítja.

| 3) | Az Equivalenza Manufactory SL viseli a T-6/17. sz. ügyben lefolytatott elsőfokú eljárásban, valamint a fellebbezési eljárásban felmerült saját költségein felül az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről ugyanezen eljárásokban felmerült költségeket. |
| --- | --- |

3)

Az Equivalenza Manufactory SL viseli a T-6/17. sz. ügyben lefolytatott elsőfokú eljárásban, valamint a fellebbezési eljárásban felmerült saját költségein felül az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről ugyanezen eljárásokban felmerült költségeket.

---

(1)  HL C 341., 2018.9.24

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/7

---

A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – Buonotourist Srl kontra Európai Bizottság, Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV)

(C-586/18. P. sz. ügy) (1)

(Fellebbezés - Verseny - Állami támogatások - Campania tartományban (Olaszország) autóbusz-közlekedési hálózatokat működtető vállalkozás - Az olasz hatóságok által a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) határozatát követően a közszolgáltatási kötelezettségek fejében nyújtott kompenzáció - A támogatási intézkedést jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító európai bizottsági határozat)

(2020/C 161/09)

Az eljárás nyelve: olasz

Felek

Fellebbező: Buonotourist Srl (képviselők: M. D'Alberti és L. Visone avvocati)

A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: G. Conte, P.-J. Loewenthal és L. Armati meghatalmazottak), Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (képviselő: M. Malena avvocato)

Rendelkező rész

| 1) | A Bíróság a fellebbezést elutasítja. |
| --- | --- |

1)

A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

| 2) | A Bíróság a Buonotourist Srl-t kötelezi a költségek viselésére. |
| --- | --- |

2)

A Bíróság a Buonotourist Srl-t kötelezi a költségek viselésére.

---

(1)  HL C 399., 2018.11.5.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/7

---

A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. március 4-i ítélete – CSTP Azienda della Mobilità SpA kontra Európai Bizottság, Asstra Associazione Trasporti

(C-587/18. P. sz. ügy) (1)

(Fellebbezés - Verseny - Állami támogatások - Campania tartományban (Olaszország) autóbusz-közlekedési hálózatokat működtető vállalkozás - Az olasz hatóságok által a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) határozatát követően a közszolgáltatási kötelezettségek fejében nyújtott kompenzáció - A támogatási intézkedést jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító európai bizottsági határozat)

(2020/C 161/10)

Az eljárás nyelve: olasz

Felek

Fellebbező: CSTP Azienda della Mobilità SpA (képviselők: G. Capo és L. Visone avvocati)

A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: G. Conte, P. J. Loewenthal és L. Armati meghatalmazottak), Asstra Associazione Trasporti (képviselő: M. Malena avvocato)

Rendelkező rész

| 1) | A Bíróság a fellebbezést elutasítja. |
| --- | --- |

1)

A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

| 2) | A Bíróság a CSTP Azienda della Mobilità SpA-t kötelezi a költségek viselésére. |
| --- | --- |

2)

A Bíróság a CSTP Azienda della Mobilità SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

---

(1)  HL C 399., 2018.11.5.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/8

---

A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 4-i ítélete (az Administrativen sad [Varna – Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Teritorialna direktsia „Severna morska” kam Agentsia Mitnitsi, venant aux droits de la Mitnitsa Varna kontra „Schenker” EOOD

(C-655/18. sz. ügy) (1)

(Előzetes döntéshozatal - Vámunió - 952/2013/EU rendelet - Vámfelügyelet alóli elvonás - Vámraktározási eljárás alá vont áruk eltulajdonítása - 242. cikk - Az elvonás felelőse - A vámraktározási engedély jogosultja - A vámszabályozás megsértése miatt kiszabott szankció - 42. cikk - A hiányzó áruk értékének megfelelő összeg megfizetésére irányuló kötelezettség - Pénzügyi szankcióval történő halmozás - Arányosság)

(2020/C 161/11)

Az eljárás nyelve: bolgár

A kérdést előterjesztő bíróság

Administrativen sad – Varna

Az alapeljárás felei

Felperes: Teritorialna direktsia „Severna morska” kam Agentsia Mitnitsi, venant aux droits de la Mitnitsa Varna

Alperes:„Schenker” EOOD

Az eljárásban részt vesz: Okrazhna prokuratura – Varna

Rendelkező rész

| 1) | Az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9–i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a vámraktározási eljárás alá vont áruk jogtalan eltulajdonítása esetében a vámraktározási engedély jogosultjára megfelelő pénzügyi szankciót szabnak ki a vámszabályozás megsértése okán. |
| --- | --- |

1)

Az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9–i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a vámraktározási eljárás alá vont áruk jogtalan eltulajdonítása esetében a vámraktározási engedély jogosultjára megfelelő pénzügyi szankciót szabnak ki a vámszabályozás megsértése okán.

| 2) | A 952/2013 rendelet 42. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a vámraktározási eljárás alá vont áruk vámfelügyelet alóli elvonása esetén a vámraktározási engedély jogosultja a pénzügyi szankción felül ezen áruk értékének megfelelő összeget is köteles fizetni. |
| --- | --- |

2)

A 952/2013 rendelet 42. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a vámraktározási eljárás alá vont áruk vámfelügyelet alóli elvonása esetén a vámraktározási engedély jogosultja a pénzügyi szankción felül ezen áruk értékének megfelelő összeget is köteles fizetni.

---

(1)  HL C 4., 2019.1.7

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/9

---

A Bíróság (ötödik tanács) 2020. március 5-i ítélete – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), M. J. Dairies EOOD

(C-766/18. P. sz. ügy) (1)

(Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - Felszólalás - A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Összetéveszthetőség - Értékelési szempontok - Korábbi együttes védjegy esetében való alkalmazhatóság - Az ütköző védjegyek hasonlósága és az e védjegyekkel jelölt áruk vagy szolgáltatások hasonlósága közötti kölcsönös függőség)

(2020/C 161/12)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (képviselők: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor és K. K. Kleanthous)

A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Gája meghatalmazott), M. J. Dairies EOOD (képviselők: D. Dimitrova és I. Pakidanska, advokati)

Rendelkező rész

| 1) | A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. szeptember 25-i Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) ítéletét (T-328/17, nem tették közzé, EU:T:2018:594) hatályon kívül helyezi. |
| --- | --- |

1)

A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. szeptember 25-i Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) ítéletét (T-328/17, nem tették közzé, EU:T:2018:594) hatályon kívül helyezi.

| 2) | A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé. |
| --- | --- |

2)

A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

| 3) | A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz. |
| --- | --- |

3)

A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

---

(1)  HL C 82., 2019.3.4

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/9

---

A Bíróság (első tanács) 2020. március 4-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Telecom Italia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

(C-34/19. sz. ügy) (1)

(Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - Távközlési szolgáltatások - Nyílt távközlési hálózatellátás bevezetése - 97/13/EK irányelv - Az egyedi engedélyekre alkalmazandó illetékek és díjak - A 97/13/EK irányelv által engedélyezett díjakat meghaladó díjat bevezető átmeneti rendszer - Egy felsőbb szintű bíróság uniós joggal ellentétesnek tartott ítéletéhez kapcsolódó jogerő)

(2020/C 161/13)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Az alapeljárás felei

Felperes: Telecom Italia SpA

Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

Rendelkező rész

| 1) | A távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és az egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 22. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az 1998-as évre meghosszabbítja az ezen irányelv hatálybalépésének időpontjában már meglévő felhatalmazással rendelkező távközlési vállalkozás azon kötelezettségét, hogy az üzleti forgalom alapján, és nem csupán az általános felhatalmazások és az egyedi engedélyek kibocsátásával, intézésével, ellenőrzésével és végrehajtásával kapcsolatos költségek alapján számított igazgatási díjat fizessen. |
| --- | --- |

1)

A távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és az egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 22. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az 1998-as évre meghosszabbítja az ezen irányelv hatálybalépésének időpontjában már meglévő felhatalmazással rendelkező távközlési vállalkozás azon kötelezettségét, hogy az üzleti forgalom alapján, és nem csupán az általános felhatalmazások és az egyedi engedélyek kibocsátásával, intézésével, ellenőrzésével és végrehajtásával kapcsolatos költségek alapján számított igazgatási díjat fizessen.

| 2) | Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy az nem kötelezi a nemzeti bíróságot arra, hogy eltekintsen az olyan belső eljárási szabályok alkalmazásától, amelyek alapján valamely bírósági határozat jogerőre emelkedik, még akkor sem, ha ez lehetővé tenné valamely uniós jogi rendelkezés megsértésének orvoslását, ami nem zárja ki annak lehetőségét, hogy az érintettek elérjék az állam felelősségének megállapítását a célból, hogy az uniós jog által elismert jogaik ily módon védelemben részesüljenek. |
| --- | --- |

2)

Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy az nem kötelezi a nemzeti bíróságot arra, hogy eltekintsen az olyan belső eljárási szabályok alkalmazásától, amelyek alapján valamely bírósági határozat jogerőre emelkedik, még akkor sem, ha ez lehetővé tenné valamely uniós jogi rendelkezés megsértésének orvoslását, ami nem zárja ki annak lehetőségét, hogy az érintettek elérjék az állam felelősségének megállapítását a célból, hogy az uniós jog által elismert jogaik ily módon védelemben részesüljenek.

---

(1)  HL C 182., 2019.5.27.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/10

---

A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 5-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X-GmbH kontra Finanzamt Z

(C-48/19. sz. ügy) (1)

(Előzetes döntéshozatal - Adózás - Közös hozzáadottértékadó-rendszer - 2006/112/EK irányelv - A 132. cikk (1) bekezdésének c) pontja - Adómentességek - Orvosi és paramedicinális hivatások gyakorlásának keretében nyújtott egészségügyi ellátási szolgáltatások - Telefonon keresztül nyújtott szolgáltatások - Ápolók és orvosi asszisztensek által nyújtott szolgáltatások)

(2020/C 161/14)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Bundesfinanzhof

Az alapeljárás felei

Felperes: X-GmbH

Alperes: Finanzamt Z

Rendelkező rész

| 1) | A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt héamentesség hatálya alá tartozhatnak a telefonon keresztül nyújtott olyan szolgáltatások, amelyek lényege az egészségre és a betegségekre vonatkozó tanácsadás, feltéve hogy azok terápiás célt szolgálnak, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata. |
| --- | --- |

1)

A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt héamentesség hatálya alá tartozhatnak a telefonon keresztül nyújtott olyan szolgáltatások, amelyek lényege az egészségre és a betegségekre vonatkozó tanácsadás, feltéve hogy azok terápiás célt szolgálnak, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

| 2) | A 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az nem kötelez arra, hogy azon tény okán, hogy az egészségügyi ellátási szolgáltatásokat telefonon keresztül nyújtják, az e szolgáltatásokat nyújtó ápolókra és orvosi asszisztensekre további szakmai minősítési követelmények vonatkozzanak annak érdekében, hogy az említett szolgáltatások a 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontjában előírt mentességben részesülhessenek, feltéve hogy e szolgáltatások minőségi szintje egyenértékűnek tekinthető az ugyanezen kommunikációs eszközt használó más szolgáltatók által nyújtott szolgáltatások minőségi szintjével, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata. |
| --- | --- |

2)

A 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az nem kötelez arra, hogy azon tény okán, hogy az egészségügyi ellátási szolgáltatásokat telefonon keresztül nyújtják, az e szolgáltatásokat nyújtó ápolókra és orvosi asszisztensekre további szakmai minősítési követelmények vonatkozzanak annak érdekében, hogy az említett szolgáltatások a 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontjában előírt mentességben részesülhessenek, feltéve hogy e szolgáltatások minőségi szintje egyenértékűnek tekinthető az ugyanezen kommunikációs eszközt használó más szolgáltatók által nyújtott szolgáltatások minőségi szintjével, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

---

(1)  HL C 148., 2019.4.29

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/11

---

A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 5-i ítélete – Credito Fondiario SpA kontra Conseil de résolution unique, Olasz Köztársaság, Európai Bizottság

(C-69/19. P. sz. ügy) (1)

(Fellebbezés - Gazdasági és monetáris unió - Bankunió - A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítása és szanálása - A hitelintézetekre és bizonyos befektetési vállalkozásokra vonatkozó Egységes Szanálási Mechanizmus [ESZM] - Egységes Szanálási Testület [ESZT] - Egységes Szanálási Alap [ESZA] - Az ESZT 2016. évi előzetes hozzájárulásokról szóló határozata - Megsemmisítés iránti kereset - Keresetindítási határidő - Elkésettség - Jogellenességi kifogás - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

(2020/C 161/15)

Az eljárás nyelve: olasz

Felek

Fellebbező: Credito Fondiario SpA (képviselők: kezdetben par F. Sciaudone, S. Frazzani, A. Neri és F. Iacovone avvocati, később par F. Sciaudone, A. Neri és F. Iacovone avvocati)

A többi fél az eljárásban: Conseil de résolution unique (képviselők: H. Ehlers meghatalmazott, segítője: S. Ianc, B. Meyring, T. Klupsch és S. Schelo Rechtsanwälte, M. Caccialanza és A. Villani avvocati), Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: P. Gentili avvocato dello Stato), Európai Bizottság (képviselők: V. Di Bucci, K.-Ph. Wojcik és A. Steiblytė meghatalmazottak)

Rendelkező rész

| 1) | A Bíróság a fellebbezést elutasítja. |
| --- | --- |

1)

A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

| 2) | A Bíróság a Credito Fondiario SpA-t kötelezi a saját költségein felül az Egységes Szanálási Testület részéről felmerült költségek viselésére. |
| --- | --- |

2)

A Bíróság a Credito Fondiario SpA-t kötelezi a saját költségein felül az Egységes Szanálási Testület részéről felmerült költségek viselésére.

| 3) | Az Olasz Köztársaság és az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit. |
| --- | --- |

3)

Az Olasz Köztársaság és az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

---

(1)  HL C 103., 2019.3.18

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/12

---

A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 5-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pensionsversicherungsanstalt kontra CW

(C-135/19. sz. ügy) (1)

(Előzetes döntéshozatal - Migráns munkavállalók szociális biztonsága - A szociális biztonsági rendszerek koordinálása - 883/2004/EK rendelet - 3. és 11. cikk - Tárgyi hatály - Az e rendelet hatálya alá tartozó ellátások - Minősítés - Betegségi ellátás - Rokkantsági ellátás - Munkanélküli-ellátás - Olyan személy, aki valamely tagállam szociális biztonsági rendszerében már nem biztosított, mivel az ott végzett keresőtevékenységét megszüntette, és a lakóhelyét más tagállamba helyezte át - A korábbi lakóhely és korábbi munkavégzési hely szerinti tagállamban előterjesztett, rehabilitációs támogatás iránti kérelem - Megtagadás - Az alkalmazandó jogszabályok meghatározása)

(2020/C 161/16)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Oberster Gerichtshof

Az alapeljárás felei

Felperes: Pensionsversicherungsanstalt

Alperes: CW

Rendelkező rész

| 1) | Az olyan ellátás, mint az alapügy tárgyát képező rehabilitációs támogatás, a 2012. május 22-i 465/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett betegségi ellátásnak minősül. |
| --- | --- |

1)

Az olyan ellátás, mint az alapügy tárgyát képező rehabilitációs támogatás, a 2012. május 22-i 465/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett betegségi ellátásnak minősül.

| 2) | A 465/2012 rendelettel módosított 883/2004 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan helyzet, amelyben az olyan személlyel szemben, aki a származási tagállamának a szociális biztonsági rendszerében már nem biztosított, mivel az ott végzett keresőtevékenységét megszüntette, és a lakóhelyét más tagállamba helyezte át, amely utóbbi tagállamban dolgozott, és a biztosítási időszakának a jelentősebb részét is ott szerezte, a származási országának az illetékes intézménye megtagadja az olyan ellátást, mint az alapügy tárgyát képező rehabilitációs támogatás, mivel e személy nem az említett származási állam jogszabályainak a hatálya alá tartozik, hanem a lakóhelye szerinti tagállam jogszabályainak a hatálya alá. |
| --- | --- |

2)

A 465/2012 rendelettel módosított 883/2004 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan helyzet, amelyben az olyan személlyel szemben, aki a származási tagállamának a szociális biztonsági rendszerében már nem biztosított, mivel az ott végzett keresőtevékenységét megszüntette, és a lakóhelyét más tagállamba helyezte át, amely utóbbi tagállamban dolgozott, és a biztosítási időszakának a jelentősebb részét is ott szerezte, a származási országának az illetékes intézménye megtagadja az olyan ellátást, mint az alapügy tárgyát képező rehabilitációs támogatás, mivel e személy nem az említett származási állam jogszabályainak a hatálya alá tartozik, hanem a lakóhelye szerinti tagállam jogszabályainak a hatálya alá.

---

(1)  HL C 172., 2019.5.20

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/12

---

A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság

(C-298/19. sz. ügy) (1)

(Tagállami kötelezettségszegés - 91/676/EGK irányelv - A vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelme - A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete - A teljesítés elmaradása - Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése - Pénzügyi szankciók - Átalányösszeg)

(2020/C 161/17)

Az eljárás nyelve: görög

Felek

Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Konstantinidis és E. Manhaeve meghatalmazottak)

Alperes: Görög Köztársaság (képviselő: E. Skandalou meghatalmazott)

Rendelkező rész

| 1) | A Görög Köztársaság – mivel az Európai Bizottság által kibocsátott felszólító levélben kitűzött határidőn belül, azaz 2017. december 5-ig nem tette meg a 2015. április 23-i Bizottság kontra Görögország ítélet (C-149/14, nem tették közzé, EU:C:2015:264) végrehajtásához szükséges intézkedéseket – nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit. |
| --- | --- |

1)

A Görög Köztársaság – mivel az Európai Bizottság által kibocsátott felszólító levélben kitűzött határidőn belül, azaz 2017. december 5-ig nem tette meg a 2015. április 23-i Bizottság kontra Görögország ítélet (C-149/14, nem tették közzé, EU:C:2015:264) végrehajtásához szükséges intézkedéseket – nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

| 2) | A Bíróság kötelezi a Görög Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak a Bizottság által megjelölt bankszámlájára 3 500 000 euró átalányösszeget. |
| --- | --- |

2)

A Bíróság kötelezi a Görög Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak a Bizottság által megjelölt bankszámlájára 3 500 000 euró átalányösszeget.

| 3) | A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére. |
| --- | --- |

3)

A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

---

(1)  HL C 213., 2019.6.24.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/13

---

A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. november 6-i végzése (a Tribunalul Specializat Mureş [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MF kontra BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl

(C-75/19. sz. ügy) (1)

(Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - 93/13/EGK irányelv - Fogyasztókkal kötött szerződések - Fogyasztási hitel - Végrehajtási eljárás - A tisztességtelen szerződési feltételek jellegének értékelése céljából a végrehajtási eljárás bejelentésétől számított tizenöt napos határidő)

(2020/C 161/18)

Az eljárás nyelve: román

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunalul Specializat Mureş

Az alapeljárás felei

Felperes: MF

Alperesek: BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala Bucureşti, Secapital Sàrl

Rendelkező rész

A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK tanácsi irányelvet akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az a nemzeti jogi szabály, amely értelmében a valamely hitelintézetnél kölcsönszerződést kötő fogyasztó – akivel szemben ez a szolgáltató végrehajtási eljárást indított – az ezen eljárás keretében megtett első intézkedések közlésétől számított tizenöt napos határidőn túl akkor sem hivatkozhat az említett eljárás kifogásolása céljából a tisztességtelen szerződési feltételekre, ha ez a fogyasztó a nemzeti jog alapján bírósági eljárást indíthat a tisztességtelen feltételek fennállásának megállapíttatása céljából, amelynek megindítására semmiféle határidő nem vonatkozik, ugyanakkor amely eljárás keretében meghozott határozat nem hat ki a végrehajtási eljárás keretében hozott határozatra, amely a tisztességtelen szerződési feltételek fennállásának megállapítása iránti kereset kimenetele előtt kötelező erejű lehet a fogyasztóra nézve.

---

(1)  HL C 164., 2019.5.13.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/14

---

A Rayonen sad Blagoevgrad (Bulgária) által 2019. május 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „MAK TURS” AD kontra Direktor na Direktsia „Inspektsia po truda” – Blagoevgrad

(C-376/19. sz. ügy)

(2020/C 161/19)

Az eljárás nyelve: bolgár

A kérdést előterjesztő bíróság

Rayonen sad Blagoevgrad

Az alapeljárás felei

Felperes:„MAK TURS” AD

Alperes: Direktor na Direktsia „Inspektsia po truda” – Blagoevgrad

A Rayonen sad (hatodik tanács) a 2020. február 13-i végzésben megállapítja, hogy az ügy vizsgálata nem tartozik az Európai Unió Bíróságának hatáskörébe.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/14

---

A Törvényszék (harmadik tanács) T-107/17. sz., Frank Steinhoff és társai kontra Európai Központi Bank ügyben 2019. május 23-án hozott ítélete ellen az EMB Consulting SE által 2019. július 24-én benyújtott fellebbezés

(C-571/19. P sz. ügy)

(2020/C 161/20)

Az eljárás nyelve: német

Felek

Fellebbező: EMB Consulting SE (képviselők: O. Hoepner és D. Unrau ügyvédek)

A többi fél az eljárásban: Frank Steinhoff, Ewald Filbry, Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG, Werner Bäcker, Európai Központi Bank

Az Európai Unió Bírósága (hetedik tanács) március 12-i határozatával a fellebbezést elutasította, és úgy határozott, hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/14

---

A Finanzgericht Baden-Württemberg (Németország) által 2019. szeptember 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gardinia Home Decor GmbH kontra Hauptzollamt Ulm

(C-670/19. sz. ügy)

(2020/C 161/21)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Finanzgericht Baden-Württemberg

Az alapeljárás felei

Felperes: Gardinia Home Decor GmbH

Alperes: Hauptzollamt Ulm

A 2020. február 27-i végzésével a Bíróság (hatodik tanács) a következőképpen határozott:

A vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletnek (1) a 2010. október 5-i 861/2010/EU bizottsági végrehajtási rendelettel (2) módosított I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrát úgy kell értelmezni, hogy a nem nemesfémből készült függönyrudak a 8302 41 90 vámtarifaalszám alá tartoznak, feltéve hogy e függönyrudak nem csupán darabokra vágott és kifúrt rudakból vagy csövekből állnak, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak érdekében, hogy – a Bíróság által az első előterjesztett kérdésre adott válasz elemeire tekintettel – maga végezze el az alapügyben szóban forgó áruk tarifális besorolását.

---

(1)  HL 1987. L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.

(2)  A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2010. L 284., 1. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/15 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/15

---

A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. november 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A. kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di bacino del Po

(C-835/19. sz. ügy)

(2020/C 161/22)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Consiglio di Stato

Az alapeljárás felei

Felperes: Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A.

Alperesek: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di bacino del Po

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Ellentétes-e az [uniós] joggal, különösen a [2014/23] irányelv (1) által rögzített elvekkel, konkrétan az odaítélési eljárásoknak az átláthatóság elve és az [egyenlő] bánásmód elve tiszteletben tartása mellett történő – (68) preambulumbekezdés és 30. cikk szerinti – szabad megválasztásával a koncessziós szerződések odaítélése terén a d.lgs. 18 aprile 2016, n. 50 (2016. április 18-i 50. sz., felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet) 178. cikkének 8-bis. bekezdésében szereplő azon nemzeti szabályozás, amely feltételek nélkül tiltja, hogy az ajánlatkérő szervek a lejárt vagy lejáró autópálya-koncessziók odaítélése céljából a projektfinanszírozást szabályozó 183. cikkben meghatározott eljárásokat alkalmazzák?

---

(1)  A koncessziós szerződésekről szóló, 2014. február 26-i 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (EGT-vonatkozású szöveg) (HL 2014. L 94., 1. o.; helyesbítés: HL 2015. L 114., 24. o., HL 2018. L 82., 17. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/16

---

A Törvényszék (harmadik tanács) T-112/18. sz., Pink Lady America kontra CPVO ügyben 2019. szeptember 24-én hozott ítélete ellen a Pink Lady America LLC által 2019. december 3-án benyújtott fellebbezés

(C-886/19. P. sz. ügy)

(2020/C 161/23)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Pink Lady America LLC (képviselők: R. Manno, S. Sernia avvocati)

A többi fél az eljárásban: Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO), Western Australian Agriculture Authority (WAAA)

A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2020. március 3-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a Pink Lady America LLC maga viseli saját költségeit.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/16

---

A Törvényszék (hetedik tanács) T-225/18. sz., Manéa kontra CdT ügyben 2019. szeptember 12-én hozott ítélete ellen Camelia Manéa által 2019. november 29-én benyújtott fellebbezés

(C-892/19. P. sz. ügy)

(2020/C 161/24)

Az eljárás nyelve: francia

Felek

Fellebbező: Camelia Manéa (képviselő: M.-A. Lucas avocat)

A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja (CdT)

A fellebbező kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

| — | helyezze hatályon kívül a 2019. szeptember 12-i ítéletet (T-225/18); |
| --- | --- |

—

helyezze hatályon kívül a 2019. szeptember 12-i ítéletet (T-225/18);

| — | a keresetről újból határozzon, és adjon helyt a fellebbező első fokon benyújtott kereseti kérelmeinek; |
| --- | --- |

—

a keresetről újból határozzon, és adjon helyt a fellebbező első fokon benyújtott kereseti kérelmeinek;

| — | kötelezze a CdT-t mindkét eljárás költségeinek viselésére. |
| --- | --- |

—

kötelezze a CdT-t mindkét eljárás költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező hét jogalapra hivatkozik.

A megtámadott ítélet 36–38. pontjára vonatkozó első jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék elferdítette a keresetlevél első jogalapjának ténybeli és jogi alapját.

A megtámadott ítélet 43. pontjára vonatkozó második jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék megsértette a bizonyítási szabályokat, az ügyirat hiányos vizsgálatából következően a tényeket pontatlanul értékelte, elferdítette a bizonyítékokat, valamint elferdítette az iratanyag egyik iratát.

A megtámadott ítélet 44. pontjára vonatkozó harmadik jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék indokolása ellentmondásos, a Törvényszék az ügyirat hiányos vizsgálatából következően a 2016. június 10-i határozatot elferdítette, illetve ténybeli szempontból pontatlanul értékelte, valamint megsértette a jogszerűségre figyelemmel a korábbi helyzet visszaállítására vonatkozó kötelezettségeket.

A megtámadott ítélet 55. pontjára vonatkozó negyedik jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék elferdítette a 2017. május 29-i határozat indokolását.

A megtámadott ítélet 56. pontjára vonatkozó ötödik jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék elferdítette a keresetlevélnek a indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalapját.

A hatodik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott ítélet 81. és 83. pontja között ellentmondás van.

A megtámadott ítélet 84. pontjára vonatkozó hetedik jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék elferdítette az érvelést, az ügyirat hiányos vizsgálatából következően a tényeket pontatlanul értékelte, valamint nem adott megfelelő választ a fellebbező érvelésére.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/17

---

A Törvényszék (negyedik tanács) T-713/18. sz., Esim Chemicals kontra EUIPO ügyben 2019. október 9-én hozott ítélete ellen az Esim Chemicals GmbH által 2019. december 10-én benyújtott fellebbezés

(C-902/19. P. sz. ügy)

(2020/C 161/25)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Esim Chemicals GmbH (képviselők: I. Rungg Rechtsanwalt, I. Innerhofer Rechtsanwältin)

A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2020. március 3-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy az Esim Chemicals GmbH maga viseli saját költségeit.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/17

---

A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2019. december 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fluctus s.r.o. és társai

(C-920/19. sz. ügy)

(2020/C 161/26)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Landesverwaltungsgericht Steiermark

Az alapeljárás felei

Felperesek: Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI

Alperes hatóság: Landespolizeidirektion Steiermark

Az eljárásban részt vevő fél: Finanzpolizei Team 96 für das Finanzamt Deutschlandsberg Leibnitz Voitsberg

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy a Bíróság által az állami szerencsejáték-monopólium esetére az állandó ítélkezési gyakorlatban megfogalmazott, a koncessziójogosult által folytatott tisztességtelen hirdetési gyakorlatok értékelése attól függ, hogy átfogóan vizsgálva a releváns időszakban ténylegesen sor került-e a szerencsejáték-piac növekedésére, vagy elegendő-e már az is, hogy a hirdetés célja a játékban való aktív részvétel ösztönzése, például azáltal, hogy a játékot ártalmatlan színben tüntetik fel, a játéknak a bevételek közérdekű tevékenységekre fordítása révén pozitív képet kölcsönöznek, vagy a játék vonzerejét olyan vonzó reklámüzenetekkel növelik, amelyek csábítóan jelentős nyereményeket helyeznek kilátásba? |
| --- | --- |

1)

Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy a Bíróság által az állami szerencsejáték-monopólium esetére az állandó ítélkezési gyakorlatban megfogalmazott, a koncessziójogosult által folytatott tisztességtelen hirdetési gyakorlatok értékelése attól függ, hogy átfogóan vizsgálva a releváns időszakban ténylegesen sor került-e a szerencsejáték-piac növekedésére, vagy elegendő-e már az is, hogy a hirdetés célja a játékban való aktív részvétel ösztönzése, például azáltal, hogy a játékot ártalmatlan színben tüntetik fel, a játéknak a bevételek közérdekű tevékenységekre fordítása révén pozitív képet kölcsönöznek, vagy a játék vonzerejét olyan vonzó reklámüzenetekkel növelik, amelyek csábítóan jelentős nyereményeket helyeznek kilátásba?

| 2) | Úgy kell-e továbbá értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy a monopolista hirdetési gyakorlatai fennállásuk esetén mindenképpen kizárják a monopóliumszabályozás koherenciáját, vagy magánszolgáltatók ilyen hirdetési tevékenységei esetén a monopolista is ösztönözhet a játékban való aktív részvételre, például azáltal, hogy a játékot ártalmatlan színben tünteti fel, a játéknak a bevételek közérdekű tevékenységekre fordítása révén pozitív képet kölcsönöz, vagy a játék vonzerejét olyan vonzó reklámüzenetekkel növeli, amelyek csábítóan jelentős nyereményeket helyeznek kilátásba? |
| --- | --- |

2)

Úgy kell-e továbbá értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy a monopolista hirdetési gyakorlatai fennállásuk esetén mindenképpen kizárják a monopóliumszabályozás koherenciáját, vagy magánszolgáltatók ilyen hirdetési tevékenységei esetén a monopolista is ösztönözhet a játékban való aktív részvételre, például azáltal, hogy a játékot ártalmatlan színben tünteti fel, a játéknak a bevételek közérdekű tevékenységekre fordítása révén pozitív képet kölcsönöz, vagy a játék vonzerejét olyan vonzó reklámüzenetekkel növeli, amelyek csábítóan jelentős nyereményeket helyeznek kilátásba?

| 3) | Köteles-e az olyan nemzeti bíróság, amelynek hatásköre keretében alkalmaznia kell az EUMSZ 56. cikket, saját döntési jogköréből adódóan e rendelkezések teljes érvényesüléséről gondoskodni azáltal, hogy a nemzeti jog minden, álláspontja szerint ellentétes rendelkezésének alkalmazását mellőzi, még ha e rendelkezések uniós joggal való összeegyeztethetőségét megerősítették is egy alkotmányjogi eljárásban? |
| --- | --- |

3)

Köteles-e az olyan nemzeti bíróság, amelynek hatásköre keretében alkalmaznia kell az EUMSZ 56. cikket, saját döntési jogköréből adódóan e rendelkezések teljes érvényesüléséről gondoskodni azáltal, hogy a nemzeti jog minden, álláspontja szerint ellentétes rendelkezésének alkalmazását mellőzi, még ha e rendelkezések uniós joggal való összeegyeztethetőségét megerősítették is egy alkotmányjogi eljárásban?

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/18

---

A Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2019. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FMS és FNZ kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság és Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(C-924/19. sz. ügy)

(2020/C 161/27)

Az eljárás nyelve: magyar

A kérdést előterjesztő bíróság

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Az alapeljárás felei

Felperesek: FMS és FNZ

Alperesek: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság és Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1./   [új elfogadhatatlansági ok]

Értelmezhetőek-e a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról (átdolgozás) szóló 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: eljárási irányelv) 33. cikkének az elfogadhatatlan kérelmekre vonatkozó rendelkezései oly módon, hogy azzal ellentétes az a tagállami szabályozás, amely szerint a menekültügyi eljárásban elfogadhatatlan az olyan kérelem, amely szerint a kérelmező olyan országon keresztül érkezett, ahol üldözésnek vagy a súlyos sérelem veszélyének nincs kitéve, vagy ha abban az országban, amin keresztül Magyarországra érkezett, a megfelelő szintű védelem biztosított?

2./   [menekültügyi eljárás folytatása]

| a) | Úgy kell-e értelmezni az Alapjogi Charta (a továbbiakban: Charta) 18. cikkével összefüggésben az eljárási irányelv 6. cikkét, 38. cikkének (4) bekezdését, valamint a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásának kötelezettségét előíró (34) preambulumbekezdését, hogy a tagállami menekültügyi hatóságnak biztosítania kell a kérelmező részére a menekültügyi eljárás megindításának lehetőségét olyan esetben, amikor az 1. pontban hivatkozott elfogadhatatlansági okra hivatkozással nem vizsgálja meg érdemben a menedékkérelmet, és a kérelmezőt kiutasítja a harmadik országba, amely azonban nem fogadja vissza a kérelmezőt? |
| --- | --- |

a)

Úgy kell-e értelmezni az Alapjogi Charta (a továbbiakban: Charta) 18. cikkével összefüggésben az eljárási irányelv 6. cikkét, 38. cikkének (4) bekezdését, valamint a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásának kötelezettségét előíró (34) preambulumbekezdését, hogy a tagállami menekültügyi hatóságnak biztosítania kell a kérelmező részére a menekültügyi eljárás megindításának lehetőségét olyan esetben, amikor az 1. pontban hivatkozott elfogadhatatlansági okra hivatkozással nem vizsgálja meg érdemben a menedékkérelmet, és a kérelmezőt kiutasítja a harmadik országba, amely azonban nem fogadja vissza a kérelmezőt?

| b) | Ha a 2. a) kérdésre igen a válasz, akkor mit jelent pontosan ez a kötelezettség? Új menedékkérelem benyújtásának lehetővé tételét az eljárási irányelv 33. cikke (2) bekezdésének d) pontja és 40. cikke szerinti ismételt kérelemre vonatkozó negatív következmények alkalmazásának tilalmával, vagy a menekültügyi eljárás hivatalbóli megindítását/folytatását? |
| --- | --- |

b)

Ha a 2. a) kérdésre igen a válasz, akkor mit jelent pontosan ez a kötelezettség? Új menedékkérelem benyújtásának lehetővé tételét az eljárási irányelv 33. cikke (2) bekezdésének d) pontja és 40. cikke szerinti ismételt kérelemre vonatkozó negatív következmények alkalmazásának tilalmával, vagy a menekültügyi eljárás hivatalbóli megindítását/folytatását?

| c) | Ha 2. a) kérdésre igen a válasz, akkor figyelemmel az eljárási irányelv 38. cikkének (4) bekezdésére is, ebben az új eljárásban a tagállam változatlan ténybeli helyzet esetén vizsgálhatja-e újból a kérelem elfogadhatatlanságát is (tehát lehetőség van-e az eljárási irányelv III. fejezetében szereplő bármilyen típusú eljárást, pl. újból elfogadhatatlansági okot alkalmazni) vagy érdemben kell megvizsgálni a menedékkérelmet a származási ország vonatkozásában? |
| --- | --- |

c)

Ha 2. a) kérdésre igen a válasz, akkor figyelemmel az eljárási irányelv 38. cikkének (4) bekezdésére is, ebben az új eljárásban a tagállam változatlan ténybeli helyzet esetén vizsgálhatja-e újból a kérelem elfogadhatatlanságát is (tehát lehetőség van-e az eljárási irányelv III. fejezetében szereplő bármilyen típusú eljárást, pl. újból elfogadhatatlansági okot alkalmazni) vagy érdemben kell megvizsgálni a menedékkérelmet a származási ország vonatkozásában?

| d) | Következik-e a Charta 18. cikkével összefüggésben értelmezve az eljárási irányelv 33. cikkének (1) bekezdéséből és (2) bekezdésének b) és c) pontjából, továbbá a 35. és 38. cikkeiből, hogy az elfogadhatatlansági ok alkalmazásának, azaz az ezen alapuló döntés meghozatalának konjunktív feltétele a harmadik ország általi visszavétel, vagy ezen feltétel teljesülését elengedő csak az ilyen döntés végrehajtásánál vizsgálni? |
| --- | --- |

d)

Következik-e a Charta 18. cikkével összefüggésben értelmezve az eljárási irányelv 33. cikkének (1) bekezdéséből és (2) bekezdésének b) és c) pontjából, továbbá a 35. és 38. cikkeiből, hogy az elfogadhatatlansági ok alkalmazásának, azaz az ezen alapuló döntés meghozatalának konjunktív feltétele a harmadik ország általi visszavétel, vagy ezen feltétel teljesülését elengedő csak az ilyen döntés végrehajtásánál vizsgálni?

3. /   [tranzitzóna mint menekültügyi őrizet]

E kérdések akkor relevánsak, ha a 2. pont alapján a menekültügyi eljárást folytatni kell.

| a) | Úgy kell-e értelmezni az eljárási irányelv 43. cikkét, hogy azzal ellentétes az a tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi azt, hogy a kérelmezőt négy hét után is a tranzitzónában tartsák fogva? |
| --- | --- |

a)

Úgy kell-e értelmezni az eljárási irányelv 43. cikkét, hogy azzal ellentétes az a tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi azt, hogy a kérelmezőt négy hét után is a tranzitzónában tartsák fogva?

| b) | Úgy kell-e értelmezni az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (átdolgozás) szóló 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: befogadási irányelv) 2. cikkének h) pontját összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy annak értelmében az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladóan őrizetnek minősül az alapügyhöz hasonló körülmények fennállása mellett (az önkéntes távozás semmilyen irányban nem lehetséges jogszerűen) a tranzitzónában történő elhelyezés? |
| --- | --- |

b)

Úgy kell-e értelmezni az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (átdolgozás) szóló 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: befogadási irányelv) 2. cikkének h) pontját összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy annak értelmében az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladóan őrizetnek minősül az alapügyhöz hasonló körülmények fennállása mellett (az önkéntes távozás semmilyen irányban nem lehetséges jogszerűen) a tranzitzónában történő elhelyezés?

| c) | Összeegyeztethető-e az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó befogadási irányelv 8. cikkével az, hogy az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladóan a kérelmező őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert anyagi fedezet hiányában saját magáról (szállásáról és ellátásáról) gondoskodni nem tud? |
| --- | --- |

c)

Összeegyeztethető-e az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó befogadási irányelv 8. cikkével az, hogy az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladóan a kérelmező őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert anyagi fedezet hiányában saját magáról (szállásáról és ellátásáról) gondoskodni nem tud?

| d) | Összeegyeztethető-e az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó befogadási irányelv 8–9. cikkeivel az, hogy az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladó de facto fogva tartást megvalósító elhelyezésről nem születik őrizetbe vételt elrendelő határozat, az őrizet elrendelése és fenntartása jogszerűségére vonatkozó jogorvoslat nem biztosított, a de facto őrizetre a szükségesség és arányosság, őrizet alternatíváinak vizsgálata nélkül került sor, és az őrizet pontos időtartama, beleértve annak végső időpontját, nincs meghatározva? |
| --- | --- |

d)

Összeegyeztethető-e az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó befogadási irányelv 8–9. cikkeivel az, hogy az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladó de facto fogva tartást megvalósító elhelyezésről nem születik őrizetbe vételt elrendelő határozat, az őrizet elrendelése és fenntartása jogszerűségére vonatkozó jogorvoslat nem biztosított, a de facto őrizetre a szükségesség és arányosság, őrizet alternatíváinak vizsgálata nélkül került sor, és az őrizet pontos időtartama, beleértve annak végső időpontját, nincs meghatározva?

| e) | Értelmezhető-e úgy a Charta 47. cikke, hogy a tagállami bíróság ideiglenes intézkedésként kötelezheti a hatóságot arra, hogy a közigazgatási per befejezéséig a harmadik országbeli állampolgár részére őrizetnek nem minősülő, tranzitzónán kívüli tartózkodási helyet jelöljön ki abban az esetben, ha nyilvánvaló, hogy jogellenes fogva tartásról van szó? |
| --- | --- |

e)

Értelmezhető-e úgy a Charta 47. cikke, hogy a tagállami bíróság ideiglenes intézkedésként kötelezheti a hatóságot arra, hogy a közigazgatási per befejezéséig a harmadik országbeli állampolgár részére őrizetnek nem minősülő, tranzitzónán kívüli tartózkodási helyet jelöljön ki abban az esetben, ha nyilvánvaló, hogy jogellenes fogva tartásról van szó?

4./   [tranzitzóna mint idegenrendészeti őrizet]

E kérdések akkor relevánsak, ha a 2. pont alapján nem a menekültügyi eljárást, hanem az idegenrendészeti eljárást kell lefolytatni.

| a) | Úgy kell-e értelmezni a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) (a továbbiakban: visszatérési irányelv) (17), (24) preambulumbekezdését és 16. cikkét, összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy annak értelmében személyes szabadságtól való megfosztásnak minősül az alapügyhöz hasonló körülmények fennállása mellett (az önkéntes távozás semmilyen irányban nem lehetséges jogszerűen) a tranzitzónában történő elhelyezés? |
| --- | --- |

a)

Úgy kell-e értelmezni a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) (a továbbiakban: visszatérési irányelv) (17), (24) preambulumbekezdését és 16. cikkét, összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy annak értelmében személyes szabadságtól való megfosztásnak minősül az alapügyhöz hasonló körülmények fennállása mellett (az önkéntes távozás semmilyen irányban nem lehetséges jogszerűen) a tranzitzónában történő elhelyezés?

| b) | Összeegyeztethető-e a visszatérési irányelv (16) preambulumbekezdésével, 15. cikkének (1) bekezdésével, összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, ha a harmadik országbeli állampolgár őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert kiutasítás hatálya alatt áll, és anyagi fedezet hiányában saját magáról (szállásáról és ellátásáról) gondoskodni nem tud? |
| --- | --- |

b)

Összeegyeztethető-e a visszatérési irányelv (16) preambulumbekezdésével, 15. cikkének (1) bekezdésével, összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, ha a harmadik országbeli állampolgár őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert kiutasítás hatálya alatt áll, és anyagi fedezet hiányában saját magáról (szállásáról és ellátásáról) gondoskodni nem tud?

| c) | Összeegyeztethető-e a visszatérési irányelv (16) preambulumbekezdésével, 15. cikkének (2) bekezdésével, összhangban a Charta 6. cikkével, 47. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy a de facto fogva tartást megvalósító elhelyezésről nem születik őrizetbe vételt elrendelő határozat, az őrizet elrendelése és fenntartása jogszerűségére vonatkozó jogorvoslat nem biztosított, és a de facto őrizetre a szükségesség és arányosság, őrizet alternatíváinak vizsgálata nélkül került sor? |
| --- | --- |

c)

Összeegyeztethető-e a visszatérési irányelv (16) preambulumbekezdésével, 15. cikkének (2) bekezdésével, összhangban a Charta 6. cikkével, 47. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy a de facto fogva tartást megvalósító elhelyezésről nem születik őrizetbe vételt elrendelő határozat, az őrizet elrendelése és fenntartása jogszerűségére vonatkozó jogorvoslat nem biztosított, és a de facto őrizetre a szükségesség és arányosság, őrizet alternatíváinak vizsgálata nélkül került sor?

| d) | Értelmezhető-e úgy a visszatérési irányelv 15. cikkének (1), (4)–(6) bekezdése, (16) preambulumbekezdése, összefüggésben a Charta 1., 4., 6. és 47. cikkével, hogy azokat sérti, ha az őrizetre úgy kerül sor, hogy annak pontos időtartama, beleértve annak végső időpontját, nincs meghatározva? |
| --- | --- |

d)

Értelmezhető-e úgy a visszatérési irányelv 15. cikkének (1), (4)–(6) bekezdése, (16) preambulumbekezdése, összefüggésben a Charta 1., 4., 6. és 47. cikkével, hogy azokat sérti, ha az őrizetre úgy kerül sor, hogy annak pontos időtartama, beleértve annak végső időpontját, nincs meghatározva?

| e) | Értelmezhető-e úgy az uniós jog, hogy a tagállami bíróság ideiglenes intézkedésként kötelezheti a hatóságot arra, hogy a közigazgatási per befejezéséig a harmadik országbeli állampolgár részére őrizetnek nem minősülő, tranzitzónán kívüli tartózkodási helyet jelöljön ki abban az esetben, ha nyilvánvaló, hogy jogellenes fogva tartásról van szó? |
| --- | --- |

e)

Értelmezhető-e úgy az uniós jog, hogy a tagállami bíróság ideiglenes intézkedésként kötelezheti a hatóságot arra, hogy a közigazgatási per befejezéséig a harmadik országbeli állampolgár részére őrizetnek nem minősülő, tranzitzónán kívüli tartózkodási helyet jelöljön ki abban az esetben, ha nyilvánvaló, hogy jogellenes fogva tartásról van szó?

5./   [hatékony jogorvoslat a kiutasítási célországot módosító döntés vonatkozásában]

Úgy kell-e értelmezni a visszatérési irányelvnek a „kiutasításhoz kapcsolódó határozatokkal” szembeni hatékony jogorvoslat biztosítására vonatkozó 13. cikkét összefüggésben a Charta 47. cikkével, hogy a célországot módosító határozat ellen benyújtott jogorvoslati kérelmet legalább egyszer bíróságnak kell felülvizsgálnia abban az esetben, ha a tagállami jogszabály által biztosított jogorvoslat nem minősül hatékonynak?

---

(1)  HL 2013., L 180., 60. o.

(2)  HL 2013., L 180., 96. o.

(3)  HL 2008., L 348., 98. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/20 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/20

---

A Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2019. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SA és SA junior kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság és Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(C-925/19. sz. ügy)

(2020/C 161/28)

Az eljárás nyelve: magyar

A kérdést előterjesztő bíróság

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Az alapeljárás felei

Felperesek: SA és SA junior

Alperesek: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság és Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1./   [új elfogadhatatlansági ok]

Értelmezhetőek-e a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról (átdolgozás) szóló 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: eljárási irányelv) 33. cikkének az elfogadhatatlan kérelmekre vonatkozó rendelkezései oly módon, hogy azzal ellentétes az a tagállami szabályozás, amely szerint a menekültügyi eljárásban elfogadhatatlan az olyan kérelem, amely szerint a kérelmező olyan országon keresztül érkezett, ahol üldözésnek vagy a súlyos sérelem veszélyének nincs kitéve, vagy ha abban az országban, amin keresztül Magyarországra érkezett, a megfelelő szintű védelem biztosított?

2./   [menekültügyi eljárás folytatása]

| a) | Úgy kell-e értelmezni az Alapjogi Charta (a továbbiakban: Charta) 18. cikkével összefüggésben az eljárási irányelv 6. cikkét, 38. cikkének (4) bekezdését, valamint a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásának kötelezettségét előíró (34) preambulumbekezdését, hogy a tagállami menekültügyi hatóságnak biztosítania kell a kérelmező részére a menekültügyi eljárás megindításának lehetőségét olyan esetben, amikor az 1. pontban hivatkozott elfogadhatatlansági okra hivatkozással nem vizsgálja meg érdemben a menedékkérelmet, és a kérelmezőt kiutasítja a harmadik országba, amely azonban nem fogadja vissza a kérelmezőt? |
| --- | --- |

a)

Úgy kell-e értelmezni az Alapjogi Charta (a továbbiakban: Charta) 18. cikkével összefüggésben az eljárási irányelv 6. cikkét, 38. cikkének (4) bekezdését, valamint a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásának kötelezettségét előíró (34) preambulumbekezdését, hogy a tagállami menekültügyi hatóságnak biztosítania kell a kérelmező részére a menekültügyi eljárás megindításának lehetőségét olyan esetben, amikor az 1. pontban hivatkozott elfogadhatatlansági okra hivatkozással nem vizsgálja meg érdemben a menedékkérelmet, és a kérelmezőt kiutasítja a harmadik országba, amely azonban nem fogadja vissza a kérelmezőt?

| b) | Ha a 2. a) kérdésre igen a válasz, akkor mit jelent pontosan ez a kötelezettség? Új menedékkérelem benyújtásának lehetővé tételét az eljárási irányelv 33. cikke (2) bekezdésének d) pontja és 40. cikke szerinti ismételt kérelemre vonatkozó negatív következmények alkalmazásának tilalmával, vagy a menekültügyi eljárás hivatalbóli megindítását/folytatását? |
| --- | --- |

b)

Ha a 2. a) kérdésre igen a válasz, akkor mit jelent pontosan ez a kötelezettség? Új menedékkérelem benyújtásának lehetővé tételét az eljárási irányelv 33. cikke (2) bekezdésének d) pontja és 40. cikke szerinti ismételt kérelemre vonatkozó negatív következmények alkalmazásának tilalmával, vagy a menekültügyi eljárás hivatalbóli megindítását/folytatását?

| c) | Ha 2. a) kérdésre igen a válasz, akkor figyelemmel az eljárási irányelv 38. cikkének (4) bekezdésére is, ebben az új eljárásban a tagállam változatlan ténybeli helyzet esetén vizsgálhatja-e újból a kérelem elfogadhatatlanságát is (tehát lehetőség van-e az eljárási irányelv III. fejezetében szereplő bármilyen típusú eljárást, pl. újból elfogadhatatlansági okot alkalmazni) vagy érdemben kell megvizsgálni a menedékkérelmet a származási ország vonatkozásában? |
| --- | --- |

c)

Ha 2. a) kérdésre igen a válasz, akkor figyelemmel az eljárási irányelv 38. cikkének (4) bekezdésére is, ebben az új eljárásban a tagállam változatlan ténybeli helyzet esetén vizsgálhatja-e újból a kérelem elfogadhatatlanságát is (tehát lehetőség van-e az eljárási irányelv III. fejezetében szereplő bármilyen típusú eljárást, pl. újból elfogadhatatlansági okot alkalmazni) vagy érdemben kell megvizsgálni a menedékkérelmet a származási ország vonatkozásában?

| d) | Következik-e a Charta 18. cikkével összefüggésben értelmezve az eljárási irányelv 33. cikkének (1) bekezdéséből és (2) bekezdésének b) és c) pontjából, továbbá a 35. és 38. cikkeiből, hogy az elfogadhatatlansági ok alkalmazásának, azaz az ezen alapuló döntés meghozatalának konjunktív feltétele a harmadik ország általi visszavétel, vagy ezen feltétel teljesülését elengedő csak az ilyen döntés végrehajtásánál vizsgálni? |
| --- | --- |

d)

Következik-e a Charta 18. cikkével összefüggésben értelmezve az eljárási irányelv 33. cikkének (1) bekezdéséből és (2) bekezdésének b) és c) pontjából, továbbá a 35. és 38. cikkeiből, hogy az elfogadhatatlansági ok alkalmazásának, azaz az ezen alapuló döntés meghozatalának konjunktív feltétele a harmadik ország általi visszavétel, vagy ezen feltétel teljesülését elengedő csak az ilyen döntés végrehajtásánál vizsgálni?

3./   [tranzitzóna mint menekültügyi őrizet]

E kérdések akkor relevánsak, ha a 2. pont alapján a menekültügyi eljárást folytatni kell.

| a) | Úgy kell-e értelmezni az eljárási irányelv 43. cikkét, hogy azzal ellentétes az a tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi azt, hogy a kérelmezőt négy hét után is a tranzitzónában tartsák fogva? |
| --- | --- |

a)

Úgy kell-e értelmezni az eljárási irányelv 43. cikkét, hogy azzal ellentétes az a tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi azt, hogy a kérelmezőt négy hét után is a tranzitzónában tartsák fogva?

| b) | Úgy kell-e értelmezni az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (átdolgozás) szóló 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: befogadási irányelv) 2. cikkének h) pontját összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy annak értelmében az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladóan őrizetnek minősül az alapügyhöz hasonló körülmények fennállása mellett (az önkéntes távozás semmilyen irányban nem lehetséges jogszerűen) a tranzitzónában történő elhelyezés? |
| --- | --- |

b)

Úgy kell-e értelmezni az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (átdolgozás) szóló 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: befogadási irányelv) 2. cikkének h) pontját összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy annak értelmében az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladóan őrizetnek minősül az alapügyhöz hasonló körülmények fennállása mellett (az önkéntes távozás semmilyen irányban nem lehetséges jogszerűen) a tranzitzónában történő elhelyezés?

| c) | Összeegyeztethető-e az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó befogadási irányelv 8. cikkével az, hogy az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladóan a kérelmező őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert anyagi fedezet hiányában saját magáról (szállásáról és ellátásáról) gondoskodni nem tud? |
| --- | --- |

c)

Összeegyeztethető-e az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó befogadási irányelv 8. cikkével az, hogy az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladóan a kérelmező őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert anyagi fedezet hiányában saját magáról (szállásáról és ellátásáról) gondoskodni nem tud?

| d) | Összeegyeztethető-e az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó befogadási irányelv 8–9. cikkeivel az, hogy az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladó de facto fogva tartást megvalósító elhelyezésről nem születik őrizetbe vételt elrendelő határozat, az őrizet elrendelése és fenntartása jogszerűségére vonatkozó jogorvoslat nem biztosított, a de facto őrizetre a szükségesség és arányosság, őrizet alternatíváinak vizsgálata nélkül került sor, és az őrizet pontos időtartama, beleértve annak végső időpontját, nincs meghatározva? |
| --- | --- |

d)

Összeegyeztethető-e az eljárási irányelv 26. cikke alapján alkalmazandó befogadási irányelv 8–9. cikkeivel az, hogy az eljárási irányelv 43. cikke szerinti négyhetes időtartamot meghaladó de facto fogva tartást megvalósító elhelyezésről nem születik őrizetbe vételt elrendelő határozat, az őrizet elrendelése és fenntartása jogszerűségére vonatkozó jogorvoslat nem biztosított, a de facto őrizetre a szükségesség és arányosság, őrizet alternatíváinak vizsgálata nélkül került sor, és az őrizet pontos időtartama, beleértve annak végső időpontját, nincs meghatározva?

| e) | Értelmezhető-e úgy a Charta 47. cikke, hogy a tagállami bíróság ideiglenes intézkedésként kötelezheti a hatóságot arra, hogy a közigazgatási per befejezéséig a harmadik országbeli állampolgár részére őrizetnek nem minősülő, tranzitzónán kívüli tartózkodási helyet jelöljön ki abban az esetben, ha nyilvánvaló, hogy jogellenes fogva tartásról van szó? |
| --- | --- |

e)

Értelmezhető-e úgy a Charta 47. cikke, hogy a tagállami bíróság ideiglenes intézkedésként kötelezheti a hatóságot arra, hogy a közigazgatási per befejezéséig a harmadik országbeli állampolgár részére őrizetnek nem minősülő, tranzitzónán kívüli tartózkodási helyet jelöljön ki abban az esetben, ha nyilvánvaló, hogy jogellenes fogva tartásról van szó?

4./   [tranzitzóna mint idegenrendészeti őrizet]

E kérdések akkor relevánsak, ha a 2. pont alapján nem a menekültügyi eljárást, hanem az idegenrendészeti eljárást kell lefolytatni.

| a) | Úgy kell-e értelmezni a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) (a továbbiakban: visszatérési irányelv) (17), (24) preambulumbekezdését és 16. cikkét, összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy annak értelmében személyes szabadságtól való megfosztásnak minősül az alapügyhöz hasonló körülmények fennállása mellett (az önkéntes távozás semmilyen irányban nem lehetséges jogszerűen) a tranzitzónában történő elhelyezés? |
| --- | --- |

a)

Úgy kell-e értelmezni a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) (a továbbiakban: visszatérési irányelv) (17), (24) preambulumbekezdését és 16. cikkét, összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy annak értelmében személyes szabadságtól való megfosztásnak minősül az alapügyhöz hasonló körülmények fennállása mellett (az önkéntes távozás semmilyen irányban nem lehetséges jogszerűen) a tranzitzónában történő elhelyezés?

| b) | Összeegyeztethető-e a visszatérési irányelv (16) preambulumbekezdésével, 15. cikkének (1) bekezdésével, összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, ha a harmadik országbeli állampolgár őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert kiutasítás hatálya alatt áll, és anyagi fedezet hiányában saját magáról (szállásáról és ellátásáról) gondoskodni nem tud? |
| --- | --- |

b)

Összeegyeztethető-e a visszatérési irányelv (16) preambulumbekezdésével, 15. cikkének (1) bekezdésével, összhangban a Charta 6. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, ha a harmadik országbeli állampolgár őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert kiutasítás hatálya alatt áll, és anyagi fedezet hiányában saját magáról (szállásáról és ellátásáról) gondoskodni nem tud?

| c) | Összeegyeztethető-e a visszatérési irányelv (16) preambulumbekezdésével, 15. cikkének (2) bekezdésével, összhangban a Charta 6. cikkével, 47. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy a de facto fogva tartást megvalósító elhelyezésről nem születik őrizetbe vételt elrendelő határozat, az őrizet elrendelése és fenntartása jogszerűségére vonatkozó jogorvoslat nem biztosított, és a de facto őrizetre a szükségesség és arányosság, őrizet alternatíváinak vizsgálata nélkül került sor? |
| --- | --- |

c)

Összeegyeztethető-e a visszatérési irányelv (16) preambulumbekezdésével, 15. cikkének (2) bekezdésével, összhangban a Charta 6. cikkével, 47. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével, hogy a de facto fogva tartást megvalósító elhelyezésről nem születik őrizetbe vételt elrendelő határozat, az őrizet elrendelése és fenntartása jogszerűségére vonatkozó jogorvoslat nem biztosított, és a de facto őrizetre a szükségesség és arányosság, őrizet alternatíváinak vizsgálata nélkül került sor?

| d) | Értelmezhető-e úgy a visszatérési irányelv 15. cikkének (1), (4)–(6) bekezdése, (16) preambulumbekezdése, összefüggésben a Charta 1., 4., 6. és 47. cikkével, hogy azokat sérti, ha az őrizetre úgy kerül sor, hogy annak pontos időtartama, beleértve annak végső időpontját, nincs meghatározva? |
| --- | --- |

d)

Értelmezhető-e úgy a visszatérési irányelv 15. cikkének (1), (4)–(6) bekezdése, (16) preambulumbekezdése, összefüggésben a Charta 1., 4., 6. és 47. cikkével, hogy azokat sérti, ha az őrizetre úgy kerül sor, hogy annak pontos időtartama, beleértve annak végső időpontját, nincs meghatározva?

| e) | Értelmezhető-e úgy az uniós jog, hogy a tagállami bíróság ideiglenes intézkedésként kötelezheti a hatóságot arra, hogy a közigazgatási per befejezéséig a harmadik országbeli állampolgár részére őrizetnek nem minősülő, tranzitzónán kívüli tartózkodási helyet jelöljön ki abban az esetben, ha nyilvánvaló, hogy jogellenes fogva tartásról van szó? |
| --- | --- |

e)

Értelmezhető-e úgy az uniós jog, hogy a tagállami bíróság ideiglenes intézkedésként kötelezheti a hatóságot arra, hogy a közigazgatási per befejezéséig a harmadik országbeli állampolgár részére őrizetnek nem minősülő, tranzitzónán kívüli tartózkodási helyet jelöljön ki abban az esetben, ha nyilvánvaló, hogy jogellenes fogva tartásról van szó?

5./   [hatékony jogorvoslat a kiutasítási célországot módosító döntés vonatkozásában]

Úgy kell-e értelmezni a visszatérési irányelvnek a „kiutasításhoz kapcsolódó határozatokkal” szembeni hatékony jogorvoslat biztosítására vonatkozó 13. cikkét összefüggésben a Charta 47. cikkével, hogy a célországot módosító határozat ellen benyújtott jogorvoslati kérelmet legalább egyszer bíróságnak kell felülvizsgálnia abban az esetben, ha a tagállami jogszabály által biztosított jogorvoslat nem minősül hatékonynak?

---

(1)  HL 2013., L 180., 60. o.

(2)  HL 2013., L 180., 96. o.

(3)  HL 2008., L 348., 98. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/22 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/22

---

A Győri Ítélőtábla (Magyarország) által 2019. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JZ kontra OTP Jelzálogbank Zrt. és társai

(C-932/19. sz. ügy)

(2020/C 161/29)

Az eljárás nyelve: magyar

A kérdést előterjesztő bíróság

Győri Ítélőtábla

Az alapeljárás felei

Felperes: JZ

Alperesek: OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Ellentétes-e a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésével a nemzeti jognak az a szabálya, amely a fogyasztói kölcsönszerződésben – az egyedileg megtárgyalt szerződési feltétel kivételével – semmisnek nyilvánítja azt a kikötést, amely szerint a pénzügyi intézmény a kölcsön-, illetve a lízingtárgy megvásárlásához nyújtott finanszírozási összeg folyósítására a vételi, a tartozás törlesztésére pedig az eladási vagy egyébként a folyósításkor meghatározott árfolyamtól eltérő típusú árfolyam alkalmazását rendeli, és e semmis kikötés helyébe a folyósítás és a törlesztés tekintetében egyaránt a nemzeti bank hivatalos devizaárfolyamának alkalmazására irányuló rendelkezést lépteti, anélkül, hogy számításba venné, hogy a fogyasztót e rendelkezés – a szerződés összes kikötésére figyelemmel – valóban különösen káros következményektől óvja-e meg, illetve nem teszi a fogyasztó számára lehetővé arra vonatkozó szándéka kinyilvánítását sem, hogy igényt tart-e az e jogszabály szerinti védelemre?

---

(1)  HL 1993., L 95., 29. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/23

---

Az Amtsgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Flightright GmbH kontra Eurowings GmbH

(C-10/20. sz. ügy)

(2020/C 161/30)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Amtsgericht Düsseldorf

Az alapeljárás felei

Felperes: Flightright GmbH

Alperes: Eurowings GmbH

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Úgy kell-e értelmezni a 261/2004 rendelet (1) 7. cikkével összefüggésben értelmezett 5. cikkének i) pontjában foglalt – törlés esetén járó kártalanításra vonatkozó – szabályozást, hogy aszerint a rendelet 7. cikkének megfelelő alkalmazásával, azok a légi utasok is jogosultak kártalanításra, akiket az átfoglalással a menetrend szerinti indulási idő előtt több mint egy órával korábban a végső célállomásra szállítottak, és így a helyettesítő járattal korábban érkeztek meg a végső célállomásra, mint a menetrend szerinti (törölt) járattal érkeztek volna meg? |
| --- | --- |

1)

Úgy kell-e értelmezni a 261/2004 rendelet (1) 7. cikkével összefüggésben értelmezett 5. cikkének i) pontjában foglalt – törlés esetén járó kártalanításra vonatkozó – szabályozást, hogy aszerint a rendelet 7. cikkének megfelelő alkalmazásával, azok a légi utasok is jogosultak kártalanításra, akiket az átfoglalással a menetrend szerinti indulási idő előtt több mint egy órával korábban a végső célállomásra szállítottak, és így a helyettesítő járattal korábban érkeztek meg a végső célállomásra, mint a menetrend szerinti (törölt) járattal érkeztek volna meg?

| 2) | a) | Az 1. pontban feltett kérdésre adott igenlő válasz esetén: Csökkenthető-e a 261/2004 rendelet 7. cikkének (1) bekezdése, valamint 7. cikkének (2) bekezdése szerint a – főszabály szerint biztosítandó – kártalanítás összege a repülési távolság alapján, amennyiben az átfoglalás érkezési ideje a menetrend szerinti érkezés időpontja előtti? |
| --- | --- | --- |

2)

a)

Az 1. pontban feltett kérdésre adott igenlő válasz esetén: Csökkenthető-e a 261/2004 rendelet 7. cikkének (1) bekezdése, valamint 7. cikkének (2) bekezdése szerint a – főszabály szerint biztosítandó – kártalanítás összege a repülési távolság alapján, amennyiben az átfoglalás érkezési ideje a menetrend szerinti érkezés időpontja előtti?

| b) | A 2. a) pontban feltett kérdésre adott igenlő válasz esetén: Kizárt-e a csökkentés lehetősége, amennyiben az átfoglalás indulási ideje lényegesen, mégpedig több mint három órával korábbi a menetrend szerinti indulási időhöz képest? |
| --- | --- |

b)

A 2. a) pontban feltett kérdésre adott igenlő válasz esetén: Kizárt-e a csökkentés lehetősége, amennyiben az átfoglalás indulási ideje lényegesen, mégpedig több mint három órával korábbi a menetrend szerinti indulási időhöz képest?

---

(1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.)

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/24

---

A Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Olaszország) által 2020. január 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MC kontra U. T. G. – Prefettura di Foggia

(C-17/20. sz. ügy)

(2020/C 161/31)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunale amministrativo regionale per la Puglia

Az alapeljárás felei

Felperes: MC

Alperes: U. T. G. – Prefettura di Foggia

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Összeegyeztethetők-e a kontradiktórius eljárás uniós jogelvként kialakított és elismert elvével a 2011. szeptember 6-i 159. sz., felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 91., 92. és 93. cikkei, amennyiben azok nem írnak elő az eljáráson belül kontradiktórius vitát olyan személy javára, akivel szemben a hatóság „informazione interdittiva antimafia” (negatív mafiaellenes információs jelentés) kiállítását javasolja?

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/24

---

A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2020. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY

(C-18/20. sz. ügy)

(2020/C 161/32)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Verwaltungsgerichtshof

Az alapeljárás felei

Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: XY

Ellenérdekű félnek minősülő hatóság: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Kiterjed-e a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: eljárási irányelv) (1) 40. cikkének (2) és (3) bekezdésében foglalt „felmerült[...] vagy a kérelmező [által] előadott[...]”„új körülmények vagy tények” megfogalmazás az olyan körülményekre is, amelyek már a korábbi menekültügyi eljárás jogerős lezárása előtt is fennálltak?
  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: |
| --- | --- |

1)

Kiterjed-e a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: eljárási irányelv) (1) 40. cikkének (2) és (3) bekezdésében foglalt „felmerült[...] vagy a kérelmező [által] előadott[...]”„új körülmények vagy tények” megfogalmazás az olyan körülményekre is, amelyek már a korábbi menekültügyi eljárás jogerős lezárása előtt is fennálltak?

Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén:

| 2) | Abban az esetben, ha olyan új tények vagy bizonyítékok merülnek fel, amelyekre a korábbi eljárásban a külföldin kívül álló ok miatt nem lehetett hivatkozni, elegendő-e annak lehetősége, hogy a menedékkérő perújítást kérelmezhet a korábbi, jogerősen befejezett eljárás tekintetében? |
| --- | --- |

2)

Abban az esetben, ha olyan új tények vagy bizonyítékok merülnek fel, amelyekre a korábbi eljárásban a külföldin kívül álló ok miatt nem lehetett hivatkozni, elegendő-e annak lehetősége, hogy a menedékkérő perújítást kérelmezhet a korábbi, jogerősen befejezett eljárás tekintetében?

| 3) | Elutasíthatja-e a hatóság az ismételt kérelem érdemi vizsgálatát egy olyan nemzeti jogszabály alapján, amely a közigazgatási eljárás tekintetében általános hatályú alapelvet határoz meg, abban az esetben, ha a menedékkérőnek felróható, hogy a korábbi menekültügyi eljárásban nem terjesztette elő az újonnan felhozott jogalapokkal kapcsolatos érvelését, jóllehet a tagállam – mivel nem fogadott el különös szabályozást – nem ültette át megfelelően az eljárási irányelv 40. cikke (2) és (3) bekezdésében foglalt rendelkezéseket, és ennek következtében nem élt kifejezetten az eljárási irányelv 40. cikkének (4) bekezdésében biztosított azon lehetőséggel sem, hogy az ismételt kérelem érdemi vizsgálata esetében kivételt alkalmazzon? |
| --- | --- |

3)

Elutasíthatja-e a hatóság az ismételt kérelem érdemi vizsgálatát egy olyan nemzeti jogszabály alapján, amely a közigazgatási eljárás tekintetében általános hatályú alapelvet határoz meg, abban az esetben, ha a menedékkérőnek felróható, hogy a korábbi menekültügyi eljárásban nem terjesztette elő az újonnan felhozott jogalapokkal kapcsolatos érvelését, jóllehet a tagállam – mivel nem fogadott el különös szabályozást – nem ültette át megfelelően az eljárási irányelv 40. cikke (2) és (3) bekezdésében foglalt rendelkezéseket, és ennek következtében nem élt kifejezetten az eljárási irányelv 40. cikkének (4) bekezdésében biztosított azon lehetőséggel sem, hogy az ismételt kérelem érdemi vizsgálata esetében kivételt alkalmazzon?

---

(1)  HL 2013. L 180., 60. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/25

---

A Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RH kontra AB Volvo és társai

(C-30/20. sz. ügy)

(2020/C 161/33)

Az eljárás nyelve: spanyol

A kérdést előterjesztő bíróság

Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

Az alapeljárás felei

Felperes: RH

Alperesek: AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europ GmbH, Volvo Lastvagnar AB és Volvo Group España S. A.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikkének 2. pontját, amely megállapítja, hogy a valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy más tagállamban az alábbiak szerint perelhető: „(...) jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyekben annak a helynek a bírósága előtt, ahol a káresemény bekövetkezett vagy bekövetkezhet”, hogy az csak az említett hely szerinti tagállam bíróságainak joghatóságát állapítja meg, oly módon, hogy ezen államon belül a területileg illetékes nemzeti bíróság meghatározásához a belső eljárási szabályokra utal, vagy olyan vegyes jellegű szabályként kell-e értelmezni, amely ennélfogva közvetlenül meghatározza mind a joghatóságot, mind a nemzeti területi illetékességet, anélkül hogy a belső szabályozásra hivatkozni kellene?

---

(1)  HL 2012. L 351., 1. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/25

---

Az Audiencia Provincial de Alicante (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bankia S.A. kontra SI

(C-31/20. sz. ügy)

(2020/C 161/34)

Az eljárás nyelve: spanyol

A kérdést előterjesztő bíróság

Audiencia Provincial de Alicante

Az alapeljárás felei

Fellebbező: Bankia S.A.

Ellenérdekű fél: SI

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Összeegyeztethető-e az irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésében elismert azon elvvel, amely szerint a tisztességtelen feltételek nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve, egy olyan bírósági értelmezés (amely abban áll, hogy egy fogyasztóval kötött jelzálogfedezetű kölcsönszerződésben foglalt, a költségekre vonatkozó szerződési feltétel értelmében jogalap nélkül megfizetett összegek visszatérítése nem a semmisség megállapításából eredő joghatásnak, hanem olyan önálló kereset tárgyának tekintendő, amely elévülési időhöz van kötve), amely lehetővé teszi, hogy a fogyasztót véglegesen kötelezze a költségekre vonatkozó szerződési feltétel, mivel a fogyasztó azt nem téríttetheti vissza, ha az említett kereset benyújtásához való jog elévült? |
| --- | --- |

1)

Összeegyeztethető-e az irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésében elismert azon elvvel, amely szerint a tisztességtelen feltételek nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve, egy olyan bírósági értelmezés (amely abban áll, hogy egy fogyasztóval kötött jelzálogfedezetű kölcsönszerződésben foglalt, a költségekre vonatkozó szerződési feltétel értelmében jogalap nélkül megfizetett összegek visszatérítése nem a semmisség megállapításából eredő joghatásnak, hanem olyan önálló kereset tárgyának tekintendő, amely elévülési időhöz van kötve), amely lehetővé teszi, hogy a fogyasztót véglegesen kötelezze a költségekre vonatkozó szerződési feltétel, mivel a fogyasztó azt nem téríttetheti vissza, ha az említett kereset benyújtásához való jog elévült?

| 2) | Összeegyeztethető-e az említett elvvel a tisztességtelennek minősített szerződési feltétel alkalmazása értelmében jogalap nélkül megfizetett összegek visszatérítése iránti kérelem elévülésének jogintézménye, ha a szerződési feltétel semmisségének megállapítása ellenére az a visszafizetéshez való jog elvesztését feltételezheti? |
| --- | --- |

2)

Összeegyeztethető-e az említett elvvel a tisztességtelennek minősített szerződési feltétel alkalmazása értelmében jogalap nélkül megfizetett összegek visszatérítése iránti kérelem elévülésének jogintézménye, ha a szerződési feltétel semmisségének megállapítása ellenére az a visszafizetéshez való jog elvesztését feltételezheti?

| 3) | Igenlő válasz esetén, az Európai Unió Bírósága által hivatkozott „észszerű mértékű jogvesztő határidő” fogalmát kizárólag néhány nemzeti paraméter alapján kell-e értelmezni, vagy épp ellenkezőleg, a határidő észszerűségénél figyelembe kell-e venni valamilyen követelményt a hitelfelvevő fogyasztók minimális szintű védelmének az Európai Unió egész területén történő biztosítása céljából, és az nem érintheti azon jog lényegi tartalmát, hogy a fogyasztóra nézve ne jelentsen kötelezettséget valamely, tisztességtelennek minősített szerződési feltétel? |
| --- | --- |

3)

Igenlő válasz esetén, az Európai Unió Bírósága által hivatkozott „észszerű mértékű jogvesztő határidő” fogalmát kizárólag néhány nemzeti paraméter alapján kell-e értelmezni, vagy épp ellenkezőleg, a határidő észszerűségénél figyelembe kell-e venni valamilyen követelményt a hitelfelvevő fogyasztók minimális szintű védelmének az Európai Unió egész területén történő biztosítása céljából, és az nem érintheti azon jog lényegi tartalmát, hogy a fogyasztóra nézve ne jelentsen kötelezettséget valamely, tisztességtelennek minősített szerződési feltétel?

| 4) | Amennyiben úgy kell tekinteni, hogy az elévülési határidő észszerűségénél figyelembe kell venni bizonyos minimális feltételeket, az észszerűség függhet-e azon időponttól, amelynek tekintetében valamely nemzeti jogszabály megállapítja, hogy a kereset megindítható; észszerű-e az, hogy az elévülési határidő számítása a szerződéskötés időpontjában kezdődjön, vagy épp ellenkezőleg, azon elv, amely szerint a tisztességtelen feltételek nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve, megköveteli a költségekre vonatkozó szerződési feltétel semmisségének előzetes vagy egyidejű megállapítását abból a célból, hogy a hitelfelvevőnek észszerű határidő álljon rendelkezésére a jogalap nélkül megfizetett összegek visszatéríttetésére? |
| --- | --- |

4)

Amennyiben úgy kell tekinteni, hogy az elévülési határidő észszerűségénél figyelembe kell venni bizonyos minimális feltételeket, az észszerűség függhet-e azon időponttól, amelynek tekintetében valamely nemzeti jogszabály megállapítja, hogy a kereset megindítható; észszerű-e az, hogy az elévülési határidő számítása a szerződéskötés időpontjában kezdődjön, vagy épp ellenkezőleg, azon elv, amely szerint a tisztességtelen feltételek nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve, megköveteli a költségekre vonatkozó szerződési feltétel semmisségének előzetes vagy egyidejű megállapítását abból a célból, hogy a hitelfelvevőnek észszerű határidő álljon rendelkezésére a jogalap nélkül megfizetett összegek visszatéríttetésére?

---

(1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/26 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/26

---

A Corte di appello di Napoli (Olaszország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TJ kontra Balga Srl

(C-32/20. sz. ügy)

(2020/C 161/35)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Corte di appello di Napoli

Az alapeljárás felei

Felperes: TJ

Alperes: Balga Srl

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 30. cikkét, hogy az a jogellenes csoportos létszámcsökkentések esetére tényleges, hatékony, megfelelő és visszatartó erejű védelemhez való jogot ismer el, mivel „az uniós jogban” az alapvető értékek védelme céljából előírt szankciókat a ténylegesség, hatékonyság, megfelelőség és a visszatartó erő e követelményei jellemzik, és ezek azok a követelmények, amelyeknek az egyes indokolatlan elbocsátásokkal szembeni konkrét szankciós intézkedést biztosító nemzeti szabálynak vagy alkalmazási gyakorlatnak meg kell felelnie? Következésképpen a fent említett követelmények olyan külső korlátnak minősülnek-e, amely releváns és alkalmazható a 98/59/EK irányelvet (1) átültető szabályozásnak vagy nemzeti gyakorlatnak az uniós joghoz való hozzáigazítása céljából a nemzeti bíróság számára biztosított intézkedések megítélése során? |
| --- | --- |

1)

Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 30. cikkét, hogy az a jogellenes csoportos létszámcsökkentések esetére tényleges, hatékony, megfelelő és visszatartó erejű védelemhez való jogot ismer el, mivel „az uniós jogban” az alapvető értékek védelme céljából előírt szankciókat a ténylegesség, hatékonyság, megfelelőség és a visszatartó erő e követelményei jellemzik, és ezek azok a követelmények, amelyeknek az egyes indokolatlan elbocsátásokkal szembeni konkrét szankciós intézkedést biztosító nemzeti szabálynak vagy alkalmazási gyakorlatnak meg kell felelnie? Következésképpen a fent említett követelmények olyan külső korlátnak minősülnek-e, amely releváns és alkalmazható a 98/59/EK irányelvet (1) átültető szabályozásnak vagy nemzeti gyakorlatnak az uniós joghoz való hozzáigazítása céljából a nemzeti bíróság számára biztosított intézkedések megítélése során?

| 2) | Az uniós jogrendben a jogellenes csoportos létszámcsökkentés esetére előírt védelem szintjének meghatározása szempontjából úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 30. cikkét, hogy ezen értelmezés során „kellően figyelembe” kell venni és relevánsnak kell tekinteni az átdolgozott, a Magyarázatokban hivatkozott, a Szociális Jogok Európai Bizottságának határozataiból eredő Európai Szociális Charta 24. cikkének anyagi jogi jelentését, és következésképpen ellentétes-e az uniós joggal az olyan nemzeti szabályozás és az olyan alkalmazási gyakorlat, amely az eredeti munkakörbe történő visszahelyezésre irányuló intézkedés kizárásával a védelmet – a munkavállalót a megélhetési forrásának elvesztése miatt ért kár megtérítése helyett – elsődlegesen a munkában töltött idő kritériumához viszonyított felső határértékkel rendelkező, egyszerű kártérítésre korlátozza? |
| --- | --- |

2)

Az uniós jogrendben a jogellenes csoportos létszámcsökkentés esetére előírt védelem szintjének meghatározása szempontjából úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 30. cikkét, hogy ezen értelmezés során „kellően figyelembe” kell venni és relevánsnak kell tekinteni az átdolgozott, a Magyarázatokban hivatkozott, a Szociális Jogok Európai Bizottságának határozataiból eredő Európai Szociális Charta 24. cikkének anyagi jogi jelentését, és következésképpen ellentétes-e az uniós joggal az olyan nemzeti szabályozás és az olyan alkalmazási gyakorlat, amely az eredeti munkakörbe történő visszahelyezésre irányuló intézkedés kizárásával a védelmet – a munkavállalót a megélhetési forrásának elvesztése miatt ért kár megtérítése helyett – elsődlegesen a munkában töltött idő kritériumához viszonyított felső határértékkel rendelkező, egyszerű kártérítésre korlátozza?

| 3) | A nemzeti bíróságnak annak értékelése során, hogy milyen fokban egyeztethető össze (a kiválasztási szempontok megsértése miatt) jogellenes csoportos létszámcsökkentések esetére védelmi intézkedést átültető vagy megállapító nemzeti szabály, figyelembe kell-e vennie a Szociális Jogok Európai Bizottságának határozataiból eredő Európai Szociális Charta tartalmát, mindenesetre úgy kell-e megítélnie, hogy a munkaszerződés megszüntetéséből eredő gazdasági következmények teljes körű vagy legalábbis jellemzően ehhez közelítő mértékű megtérítését biztosító védelemre van szükség? |
| --- | --- |

3)

A nemzeti bíróságnak annak értékelése során, hogy milyen fokban egyeztethető össze (a kiválasztási szempontok megsértése miatt) jogellenes csoportos létszámcsökkentések esetére védelmi intézkedést átültető vagy megállapító nemzeti szabály, figyelembe kell-e vennie a Szociális Jogok Európai Bizottságának határozataiból eredő Európai Szociális Charta tartalmát, mindenesetre úgy kell-e megítélnie, hogy a munkaszerződés megszüntetéséből eredő gazdasági következmények teljes körű vagy legalábbis jellemzően ehhez közelítő mértékű megtérítését biztosító védelemre van szükség?

| 4) | Ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 20., 21., 34. és 47. cikkével az, ha valamely tagállam a 98/59/EK irányelvet átültető olyan szabályozást vagy alkalmazási gyakorlatot vezet be, amely a csoportos létszámcsökkentésre irányuló eljárással érintett munkavállalók közül kizárólag a 2015. március 7. után alkalmazott munkavállalók esetében ír elő olyan szankciórendszert, amely – az ugyanezen eljárással érintett, azonban az említett dátumot megelőzően alkalmazott munkavállalók számára biztosított jogoktól eltérően – kizárja az eredeti munkakörbe történő visszahelyezést, valamint a jövedelem és a szociális védelem elvesztéséből eredő jogkövetkezmények megszüntetését, mivel kizárólag elsődlegesen a munkában töltött idő alapján meghatározott összegű kártérítést biztosít, ily módon az alkalmazás időpontja alapján különbséget tesz a szankciók között és ezzel a megélhetési forrás indokolatlan elvesztése következtében ténylegesen elszenvedett jogkövetkezmények helyett a fenti követelményen alapuló védelmi szintek különbözőségét váltja ki? |
| --- | --- |

4)

Ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 20., 21., 34. és 47. cikkével az, ha valamely tagállam a 98/59/EK irányelvet átültető olyan szabályozást vagy alkalmazási gyakorlatot vezet be, amely a csoportos létszámcsökkentésre irányuló eljárással érintett munkavállalók közül kizárólag a 2015. március 7. után alkalmazott munkavállalók esetében ír elő olyan szankciórendszert, amely – az ugyanezen eljárással érintett, azonban az említett dátumot megelőzően alkalmazott munkavállalók számára biztosított jogoktól eltérően – kizárja az eredeti munkakörbe történő visszahelyezést, valamint a jövedelem és a szociális védelem elvesztéséből eredő jogkövetkezmények megszüntetését, mivel kizárólag elsődlegesen a munkában töltött idő alapján meghatározott összegű kártérítést biztosít, ily módon az alkalmazás időpontja alapján különbséget tesz a szankciók között és ezzel a megélhetési forrás indokolatlan elvesztése következtében ténylegesen elszenvedett jogkövetkezmények helyett a fenti követelményen alapuló védelmi szintek különbözőségét váltja ki?

---

(1)  A csoportos létszámcsökkentésre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1998. július 20-i 98/59/EK tanácsi irányelvhez (HL 1998. L 225., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 327. o.; helyesbítések: HL 2007. L 59., 84. o., HL 2014. L 289., 24. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/27 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/27

---

A Landgericht Ravensburg (Németország) által 2020. január 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UK kontra Volkswagen Bank GmbH

(C-33/20. sz. ügy)

(2020/C 161/36)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Landgericht Ravensburg

Az alapeljárás felei

Felperes: UK

Alperes: Volkswagen Bank GmbH

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Úgy kell-e értelmezni a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 10. cikke (2) bekezdésének l) pontját, hogy a hitelmegállapodásnak






  a) | abszolút számként kell közölnie a hitelmegállapodás megkötésének időpontjában alkalmazandó késedelmi kamatlábat, legalább azonban abszolút számként kell tartalmaznia az alkalmazandó referencia-kamatlábat (jelen esetben a Bürgerliches Gesetzbuch [polgári törvénykönyv] 247. § -a szerinti alapkamatlábat), amelyből hozzáadással (jelen esetben a polgári törvénykönyv 288. § -a (1) bekezdése második mondatának megfelelően öt százalékpont hozzáadásával) számítható ki az alkalmazandó késedelmi kamatláb? |
| --- | --- | --- |

1)

Úgy kell-e értelmezni a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 10. cikke (2) bekezdésének l) pontját, hogy a hitelmegállapodásnak

a)

abszolút számként kell közölnie a hitelmegállapodás megkötésének időpontjában alkalmazandó késedelmi kamatlábat, legalább azonban abszolút számként kell tartalmaznia az alkalmazandó referencia-kamatlábat (jelen esetben a Bürgerliches Gesetzbuch [polgári törvénykönyv] 247. § -a szerinti alapkamatlábat), amelyből hozzáadással (jelen esetben a polgári törvénykönyv 288. § -a (1) bekezdése második mondatának megfelelően öt százalékpont hozzáadásával) számítható ki az alkalmazandó késedelmi kamatláb?

| b) | konkrétan ismertetnie kell a késedelmi kamatláb kiigazításának mechanizmusát, legalább azonban hivatkoznia kell azokra a nemzeti jogszabályi rendelkezésekre, amelyekből kitűnik a késedelmi kamatláb kiigazításának módja (a polgári törvénykönyv 247. § -a és 288. § -a (1) bekezdésének második mondata)? |
| --- | --- |

b)

konkrétan ismertetnie kell a késedelmi kamatláb kiigazításának mechanizmusát, legalább azonban hivatkoznia kell azokra a nemzeti jogszabályi rendelkezésekre, amelyekből kitűnik a késedelmi kamatláb kiigazításának módja (a polgári törvénykönyv 247. § -a és 288. § -a (1) bekezdésének második mondata)?

| 2) | Úgy kell-e értelmezni a 2008/48/EK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének r) pontját, hogy a hitelmegállapodásnak tartalmaznia kell a kölcsön határidő előtti visszafizetése esetén fizetendő ellentételezés kiszámítására szolgáló, a fogyasztó által érthető konkrét számítási módot annak érdekében, hogy a fogyasztó legalább megközelítőleg kiszámíthassa az idő előtti felmondás esetén fizetendő ellentételezés összegét? |
| --- | --- |

2)

Úgy kell-e értelmezni a 2008/48/EK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének r) pontját, hogy a hitelmegállapodásnak tartalmaznia kell a kölcsön határidő előtti visszafizetése esetén fizetendő ellentételezés kiszámítására szolgáló, a fogyasztó által érthető konkrét számítási módot annak érdekében, hogy a fogyasztó legalább megközelítőleg kiszámíthassa az idő előtti felmondás esetén fizetendő ellentételezés összegét?

| 3) | Úgy kell-e értelmezni a 2008/48/EK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének s) pontját, hogy a hitelmegállapodásnak






  a) | a hitelmegállapodás feleinek nemzeti jogban szabályozott felmondási jogait, különösen pedig az adóst a zárt végű kölcsönszerződések esetében a polgári törvénykönyv 314. § -a alapján megillető, jogos indokkal történő felmondás jogát is tartalmaznia kell? |
| --- | --- | --- |

3)

Úgy kell-e értelmezni a 2008/48/EK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének s) pontját, hogy a hitelmegállapodásnak

a)

a hitelmegállapodás feleinek nemzeti jogban szabályozott felmondási jogait, különösen pedig az adóst a zárt végű kölcsönszerződések esetében a polgári törvénykönyv 314. § -a alapján megillető, jogos indokkal történő felmondás jogát is tartalmaznia kell?

| b) | a hitelmegállapodás feleinek valamennyi felmondási joga esetében tájékoztatást kell adnia a felmondási jog gyakorlása tekintetében előírt felmondási időről és a felmondási nyilatkozatra vonatkozó alakiságokról? |
| --- | --- |

b)

a hitelmegállapodás feleinek valamennyi felmondási joga esetében tájékoztatást kell adnia a felmondási jog gyakorlása tekintetében előírt felmondási időről és a felmondási nyilatkozatra vonatkozó alakiságokról?

---

(1)  HL 2008. L 133., 66. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/28

---

A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2020. január 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AQ, BO, CP kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

(C-40/20. sz. ügy)

(2020/C 161/37)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Consiglio di Stato

Az alapeljárás felei

Felperesek: AQ, BO, CP

Alperesek: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Az egyenértékűség, a tényleges érvényesülés és a hatékony érvényesülés [uniós] jogelveire is tekintettel ellentétes-e az 1999/70/EK irányelvben (az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló irányelv; a továbbiakban: irányelv) (1) foglalt keretmegállapodás – a (6) és (7) preambulumbekezdéssel és e megállapodás 4. szakaszával („A megkülönböztetés tilalmának elve”) összefüggésben értelmezett – „A visszaélés megakadályozására irányuló intézkedések” címet viselő 5. szakaszával az olyan nemzeti szabályozás – a jelen ügyben a 1. 240/2010 (240/2010. sz. törvény) 24. cikke 3. bekezdésének a) pontja és 22. cikkének 9. bekezdése –, amely lehetővé teszi, hogy az egyetemek három évre szóló és két évre meghosszabbítható, határozott időre szóló kutatói szerződéseket mennyiségi korlátozásoktól mentesen, anélkül alkalmazzanak, hogy azok megkötését és meghosszabbítását az azokat alkalmazó egyetem ideiglenes és kivételes jellegű szükségleteihez kapcsolódó objektív indokhoz kötné[,] és amely több határozott ideig tartó jogviszony azonos személlyel történő létesítésének egyetlen korlátjaként csak a tizenkét évet meg nem haladó – akár nem folyamatos –időtartamról rendelkezik? |
| --- | --- |

1)

Az egyenértékűség, a tényleges érvényesülés és a hatékony érvényesülés [uniós] jogelveire is tekintettel ellentétes-e az 1999/70/EK irányelvben (az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló irányelv; a továbbiakban: irányelv) (1) foglalt keretmegállapodás – a (6) és (7) preambulumbekezdéssel és e megállapodás 4. szakaszával („A megkülönböztetés tilalmának elve”) összefüggésben értelmezett – „A visszaélés megakadályozására irányuló intézkedések” címet viselő 5. szakaszával az olyan nemzeti szabályozás – a jelen ügyben a 1. 240/2010 (240/2010. sz. törvény) 24. cikke 3. bekezdésének a) pontja és 22. cikkének 9. bekezdése –, amely lehetővé teszi, hogy az egyetemek három évre szóló és két évre meghosszabbítható, határozott időre szóló kutatói szerződéseket mennyiségi korlátozásoktól mentesen, anélkül alkalmazzanak, hogy azok megkötését és meghosszabbítását az azokat alkalmazó egyetem ideiglenes és kivételes jellegű szükségleteihez kapcsolódó objektív indokhoz kötné[,] és amely több határozott ideig tartó jogviszony azonos személlyel történő létesítésének egyetlen korlátjaként csak a tizenkét évet meg nem haladó – akár nem folyamatos –időtartamról rendelkezik?

| 2) | [Az uniós] jog hatékony érvényesülésére is tekintettel ellentétes-e a keretmegállapodás említett – az irányelv (6) és (7) preambulumbekezdésével és e megállapodás említett 4. szakaszával összefüggésben értelmezett – 5. szakaszával az olyan nemzeti rendelkezés (a jelen ügyben a 240/2010 törvény 24. cikke és 29. cikkének 1. bekezdése) abban a részében, amelyben az egyetemek számára esetlegesen határozatlan ideig egymást követő határozott idejű szerződések révén, a szóban forgó egyetemek rendes oktatási és kutatási szükségleteinek kielégítése céljából a kutatók kizárólag határozott időre történő felvételét korlátozásmentesen teszi lehetővé, és az ezzel kapcsolatos döntést nem köti ideiglenes és kivételes jellegű szükségletek fennállásához? |
| --- | --- |

2)

[Az uniós] jog hatékony érvényesülésére is tekintettel ellentétes-e a keretmegállapodás említett – az irányelv (6) és (7) preambulumbekezdésével és e megállapodás említett 4. szakaszával összefüggésben értelmezett – 5. szakaszával az olyan nemzeti rendelkezés (a jelen ügyben a 240/2010 törvény 24. cikke és 29. cikkének 1. bekezdése) abban a részében, amelyben az egyetemek számára esetlegesen határozatlan ideig egymást követő határozott idejű szerződések révén, a szóban forgó egyetemek rendes oktatási és kutatási szükségleteinek kielégítése céljából a kutatók kizárólag határozott időre történő felvételét korlátozásmentesen teszi lehetővé, és az ezzel kapcsolatos döntést nem köti ideiglenes és kivételes jellegű szükségletek fennállásához?

| 3) | Ellentétes-e ugyanezen keretmegállapodás 4. szakaszával a D.lgs. 75/2017 (75/2017 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet) (az említett 3/2017. sz. miniszteri körlevéllel értelmezett) 20. cikkének 1. bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely bár elismeri, hogy – kizárólag 2017. december 31-ig legalább három év szolgálati idő megszerzése esetén – állandósíthatók az állami kutatási szervezetek határozott időre alkalmazott kutatói, az állandósítást a határozott időre alkalmazott egyetemi kutatók számára pusztán amiatt nem teszi lehetővé, hogy a 75/2017 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 22. cikkének 16. bekezdése azok munkaviszonyát – noha az törvény alapján határozott időre szóló munkaszerződésen alapul – a „közjogi szabályozással” hozta összefüggésbe annak ellenére, hogy a 240/2010 törvény 22. cikkének 9. bekezdése a kutatási szervezetek és egyetemek kutatói vonatkozásában ugyanazt a maximális időtartamra vonatkozó szabályt írja elő, amely az egyetemekkel és a kutatási szervezetekkel az azt követő 24. cikkben meghatározott szerződések vagy a 22. cikkben meghatározott kutatási munkatársi szerződések formájában fennálló, határozott ideig tartó jogviszonyokra is vonatkozik? |
| --- | --- |

3)

Ellentétes-e ugyanezen keretmegállapodás 4. szakaszával a D.lgs. 75/2017 (75/2017 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet) (az említett 3/2017. sz. miniszteri körlevéllel értelmezett) 20. cikkének 1. bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely bár elismeri, hogy – kizárólag 2017. december 31-ig legalább három év szolgálati idő megszerzése esetén – állandósíthatók az állami kutatási szervezetek határozott időre alkalmazott kutatói, az állandósítást a határozott időre alkalmazott egyetemi kutatók számára pusztán amiatt nem teszi lehetővé, hogy a 75/2017 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 22. cikkének 16. bekezdése azok munkaviszonyát – noha az törvény alapján határozott időre szóló munkaszerződésen alapul – a „közjogi szabályozással” hozta összefüggésbe annak ellenére, hogy a 240/2010 törvény 22. cikkének 9. bekezdése a kutatási szervezetek és egyetemek kutatói vonatkozásában ugyanazt a maximális időtartamra vonatkozó szabályt írja elő, amely az egyetemekkel és a kutatási szervezetekkel az azt követő 24. cikkben meghatározott szerződések vagy a 22. cikkben meghatározott kutatási munkatársi szerződések formájában fennálló, határozott ideig tartó jogviszonyokra is vonatkozik?

| 4) | Az említett keretmegállapodásra is tekintettel ellentétes-e az egyenértékűség, a tényleges érvényesülés és a hatékony érvényesülés uniós jogelvével, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a keretmegállapodás 4. szakaszában szereplő elvével az olyan nemzeti szabályozás (a 240/2010 törvény 24. cikke 3. bekezdésének a) pontja, valamint a D.lgs. 81/2015 [81/2015 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet] 29. cikke 2. bekezdésének d) pontja és 29. cikkének 4. bekezdése), amely – noha létezik olyan szabályozás, amely az összes köztisztviselőre és munkavállalóra alkalmazandó, amelyet legújabban a 81/2015 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet tartalmaz, és amely (2018-tól kezdődően) a határozott időre szóló munkaviszony maximális időtartamát (a meghosszabbításokat és megújításokat is beleértve) 24 hónapban korlátozza, valamint az ilyen típusú jogviszonyok közigazgatási szerv által alkalmazott személyek esetében történő alkalmazását „ideiglenes és kivételes jellegű szükségletek” fennállásához köti – lehetővé teszi, hogy az egyetemek három éves határozott időre szóló, e három éves időszakban végzett oktatási és kutatási tevékenységek kedvező értékelése esetén két évre meghosszabbítható szerződés révén anélkül vegyenek fel kutatókat, hogy az első szerződés megkötését vagy a meghosszabbítást az egyetem ilyen ideiglenes és kivételes jellegű szükségleteihez kötné, és azt is lehetővé teszi az egyetem számára, hogy az ötéves időszak lejártakor ugyanezzel vagy más személyekkel másik, az előzővel azonos típusú határozott időre szóló szerződést kössön az előző szerződéssel összefüggő ugyanezen oktatási és kutatási szükségletek kielégítése céljából? |
| --- | --- |

4)

Az említett keretmegállapodásra is tekintettel ellentétes-e az egyenértékűség, a tényleges érvényesülés és a hatékony érvényesülés uniós jogelvével, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a keretmegállapodás 4. szakaszában szereplő elvével az olyan nemzeti szabályozás (a 240/2010 törvény 24. cikke 3. bekezdésének a) pontja, valamint a D.lgs. 81/2015 [81/2015 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet] 29. cikke 2. bekezdésének d) pontja és 29. cikkének 4. bekezdése), amely – noha létezik olyan szabályozás, amely az összes köztisztviselőre és munkavállalóra alkalmazandó, amelyet legújabban a 81/2015 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet tartalmaz, és amely (2018-tól kezdődően) a határozott időre szóló munkaviszony maximális időtartamát (a meghosszabbításokat és megújításokat is beleértve) 24 hónapban korlátozza, valamint az ilyen típusú jogviszonyok közigazgatási szerv által alkalmazott személyek esetében történő alkalmazását „ideiglenes és kivételes jellegű szükségletek” fennállásához köti – lehetővé teszi, hogy az egyetemek három éves határozott időre szóló, e három éves időszakban végzett oktatási és kutatási tevékenységek kedvező értékelése esetén két évre meghosszabbítható szerződés révén anélkül vegyenek fel kutatókat, hogy az első szerződés megkötését vagy a meghosszabbítást az egyetem ilyen ideiglenes és kivételes jellegű szükségleteihez kötné, és azt is lehetővé teszi az egyetem számára, hogy az ötéves időszak lejártakor ugyanezzel vagy más személyekkel másik, az előzővel azonos típusú határozott időre szóló szerződést kössön az előző szerződéssel összefüggő ugyanezen oktatási és kutatási szükségletek kielégítése céljából?

| 5) | A tényleges érvényesülés és az egyenértékűség elvére, valamint a korábban említett 4. szakaszra is tekintettel ellentétes-e a keretszerződés 5. szakaszával az olyan nemzeti szabályozás (a 81/2015 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 29. cikke 2. bekezdésének d) pontja és 29. cikkének 4. bekezdése, valamint a D.lgs. 165/2001 [165/2001 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet] 36. cikkének 2. és 5. bekezdése), amely (a 240/2010 törvény említett 24. cikke 3. bekezdésének a) pontja értelmében) három éves határozott időtartamra szóló és további két évre meghosszabbítható szerződéssel alkalmazott egyetemi kutatók számára nem teszi lehetővé határozatlan ideig tartó jogviszony ezt követő létesítését, mivel az olasz jogrendben nem léteznek más olyan eszközök, amelyek alkalmasak az egymást követő határozott ideig tartó jogviszonyok egyetemek általi visszaélésszerű alkalmazásának megelőzésére és szankcionálására? |
| --- | --- |

5)

A tényleges érvényesülés és az egyenértékűség elvére, valamint a korábban említett 4. szakaszra is tekintettel ellentétes-e a keretszerződés 5. szakaszával az olyan nemzeti szabályozás (a 81/2015 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 29. cikke 2. bekezdésének d) pontja és 29. cikkének 4. bekezdése, valamint a D.lgs. 165/2001 [165/2001 felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet] 36. cikkének 2. és 5. bekezdése), amely (a 240/2010 törvény említett 24. cikke 3. bekezdésének a) pontja értelmében) három éves határozott időtartamra szóló és további két évre meghosszabbítható szerződéssel alkalmazott egyetemi kutatók számára nem teszi lehetővé határozatlan ideig tartó jogviszony ezt követő létesítését, mivel az olasz jogrendben nem léteznek más olyan eszközök, amelyek alkalmasak az egymást követő határozott ideig tartó jogviszonyok egyetemek általi visszaélésszerű alkalmazásának megelőzésére és szankcionálására?

---

(1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.)

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/29

---

A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2020. január 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) kontra PC, RE

(C-44/20. sz. ügy)

(2020/C 161/38)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Consiglio di Stato

Az alapeljárás felei

Felperes: Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA)

Alperesek: PC, RE

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Úgy kell-e értelmezni az 1999. június 28-i 1990/70/EK tanácsi irányelv (1) mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 4. szakaszát, hogy az előírja, hogy a hatóságnál az azonos kategóriában határozatlan időre alkalmazott munkavállalóval egyező feladatokat ellátó, az ugyanezen hatóság által határozott időre alkalmazott munkavállaló által teljesített szolgálati időszakokat akkor is figyelembe kell venni a szolgálati idő meghatározásánál, ha e munkavállalót nyílt versenyvizsgát követően alkalmazzák határozatlan időre, még a sajátos versenyvizsga eljárás ellenére is, amely – a fentiekben már említettek szerint – a jogviszony teljes körű megújítását és, a folytonosság versenyvizsga eljárás résztvevője által elfogadott megszakadásával, olyan új jogviszony létrehozását eredményezi, amelyet hatósági besorolási aktus, különös kötelezettségek és sajátos, fokozott stabilitás jellemez? |
| --- | --- |

1)

Úgy kell-e értelmezni az 1999. június 28-i 1990/70/EK tanácsi irányelv (1) mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 4. szakaszát, hogy az előírja, hogy a hatóságnál az azonos kategóriában határozatlan időre alkalmazott munkavállalóval egyező feladatokat ellátó, az ugyanezen hatóság által határozott időre alkalmazott munkavállaló által teljesített szolgálati időszakokat akkor is figyelembe kell venni a szolgálati idő meghatározásánál, ha e munkavállalót nyílt versenyvizsgát követően alkalmazzák határozatlan időre, még a sajátos versenyvizsga eljárás ellenére is, amely – a fentiekben már említettek szerint – a jogviszony teljes körű megújítását és, a folytonosság versenyvizsga eljárás résztvevője által elfogadott megszakadásával, olyan új jogviszony létrehozását eredményezi, amelyet hatósági besorolási aktus, különös kötelezettségek és sajátos, fokozott stabilitás jellemez?

| 2) | Amennyiben az előző a) pontban szereplő kérdésre igenlő választ kell adni: teljeskörűen el kell e ismerni a korábban szerzett szolgálati időt, vagy a fent említett sajátosságok miatt az elismerési kritériumok teljes körű elismeréshez képest történő differenciálása objektív alapon igazolható? |
| --- | --- |

2)

Amennyiben az előző a) pontban szereplő kérdésre igenlő választ kell adni: teljeskörűen el kell e ismerni a korábban szerzett szolgálati időt, vagy a fent említett sajátosságok miatt az elismerési kritériumok teljes körű elismeréshez képest történő differenciálása objektív alapon igazolható?

| 3) | Amennyiben az előző b) pontban szereplő kérdésre nemleges választ kell adni: milyen kritériumok alapján kell a szerzett szolgálati időt figyelembe venni ahhoz, hogy ne valósuljon meg hátrányos megkülönböztetés? |
| --- | --- |

3)

Amennyiben az előző b) pontban szereplő kérdésre nemleges választ kell adni: milyen kritériumok alapján kell a szerzett szolgálati időt figyelembe venni ahhoz, hogy ne valósuljon meg hátrányos megkülönböztetés?

---

(1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.)

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/30

---

A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F. kontra Stadt Karlsruhe

(C-47/20. sz. ügy)

(2020/C 161/39)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Bundesverwaltungsgericht

Az alapeljárás felei

Felperes: F.

Alperes: Stadt Karlsruhe

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Ellentétes-e a 2006/126/EK irányelv (1) 2. cikkének (1) bekezdésével és 11. cikke (4) bekezdésének második albekezdésével, ha valamely tagállam, amelynek területén egy másik tagállam által kiállított A és B kategóriájú EU-vezetői engedély jogosultjától ittas járművezetés miatt megvonták az ahhoz való jogot, hogy e vezetői engedéllyel az elsőként említett tagállam területén gépi meghajtású járműveket vezessen, megtagadja az említett kategóriákra vonatkozó olyan vezetői engedély elismerését, amelyet az említett jogmegvonást követően a 2006/126/EK irányelv 7. cikke (3) bekezdésének második albekezdése szerinti megújítás útján állítottak ki az érintett részére a másodikként említett tagállamban?

---

(1)  A vezetői engedélyekről szóló, 2006. december 20-i 2006/126/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 403., 18. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/31

---

A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hengstenberg GmbH & Co. KG gegen Spreewaldverein e.V.

(C-53/20. sz. ügy)

(2020/C 161/40)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Bundesgerichtshof

Az alapeljárás felei

Felperes: Hengstenberg GmbH & Co. KG

Alperes: Spreewaldverein e.V.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | A termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló eljárásban elegendő lehet-e valamely természetes vagy jogi személy bármely tényleges vagy esetleges, valószínűtlennek nem tekinthető gazdasági érintettsége ahhoz, hogy megalapozza a kérelemmel szembeni felszólaláshoz vagy a kérelem tárgyában hozott kedvező határozattal szembeni jogorvoslathoz szükséges, az 1151/2012/EU (1) 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdeket? |
| --- | --- |

1)

A termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló eljárásban elegendő lehet-e valamely természetes vagy jogi személy bármely tényleges vagy esetleges, valószínűtlennek nem tekinthető gazdasági érintettsége ahhoz, hogy megalapozza a kérelemmel szembeni felszólaláshoz vagy a kérelem tárgyában hozott kedvező határozattal szembeni jogorvoslathoz szükséges, az 1151/2012/EU (1) 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdeket?

| 2) | Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
  A termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló eljárásban (csak) azon gazdasági szereplők rendelkeznek az 1151/2012/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdekkel, amelyek hasonló termékeket vagy élelmiszereket állítanak elő, mint azok a gazdasági szereplők, amelyek számára valamely, oltalom alatt álló földrajzi jelzést bejegyeztek? |
| --- | --- |

2)

Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

A termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló eljárásban (csak) azon gazdasági szereplők rendelkeznek az 1151/2012/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdekkel, amelyek hasonló termékeket vagy élelmiszereket állítanak elő, mint azok a gazdasági szereplők, amelyek számára valamely, oltalom alatt álló földrajzi jelzést bejegyeztek?

| 3) | A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén:






  a) | Az 1151/2012/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdekre vonatkozó követelmények tekintetében különbséget kell-e tenni egyfelől az 1151/2012/EU rendelet 49–52. cikke szerinti bejegyzési eljárás, másfelől pedig az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke szerinti, a termékleírás módosítására irányuló eljárás között, és |
| --- | --- | --- |

3)

A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

a)

Az 1151/2012/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdekre vonatkozó követelmények tekintetében különbséget kell-e tenni egyfelől az 1151/2012/EU rendelet 49–52. cikke szerinti bejegyzési eljárás, másfelől pedig az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke szerinti, a termékleírás módosítására irányuló eljárás között, és

| b) | ennélfogva a termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló eljárásban az 1151/2012/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdekkel csak azok a termelők rendelkeznek, akik a földrajzi területen a termékleírásnak megfelelő termékeket állítanak elő, vagy konkrétan ilyen termékek előállítását tervezik, így a máshol letelepedett termelők eleve ki vannak zárva a jogos érdekre való hivatkozásból? |
| --- | --- |

b)

ennélfogva a termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló eljárásban az 1151/2012/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdekkel csak azok a termelők rendelkeznek, akik a földrajzi területen a termékleírásnak megfelelő termékeket állítanak elő, vagy konkrétan ilyen termékek előállítását tervezik, így a máshol letelepedett termelők eleve ki vannak zárva a jogos érdekre való hivatkozásból?

---

(1)  A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 343., 1. o.; helyesbítés: HL 2013. L 55., 27. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/31

---

Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2020. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VAS „Latvijas dzelzceļš” kontra Valsts dzelzceļa administrācija

(C-60/20. sz. ügy)

(2020/C 161/41)

Az eljárás nyelve: lett

A kérdést előterjesztő bíróság

Administratīvā apgabaltiesa

Az alapeljárás felei

Fellebbező: VAS „Latvijas dzelzceļš”

Ellenérdekű fél: Valsts dzelzceļa administrācija

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Alkalmazható-e úgy a 2012/34 irányelv (1) 13. cikkének (2) és (6) bekezdése (a 2017/2177 rendelet (2) 15. cikkének (5) és (6) bekezdése), hogy az igazgatási szerv előírhatja valamely infrastruktúra azon tulajdonosának a szolgáltatásokhoz való hozzáférés biztosításának kötelezettségét, aki nem minősül a kiszolgáló létesítmény üzemeltetőjének? |
| --- | --- |

1)

Alkalmazható-e úgy a 2012/34 irányelv (1) 13. cikkének (2) és (6) bekezdése (a 2017/2177 rendelet (2) 15. cikkének (5) és (6) bekezdése), hogy az igazgatási szerv előírhatja valamely infrastruktúra azon tulajdonosának a szolgáltatásokhoz való hozzáférés biztosításának kötelezettségét, aki nem minősül a kiszolgáló létesítmény üzemeltetőjének?

| 2) | Úgy kell-e értelmezni a 2012/34 irányelv 13. cikkének (6) bekezdését (a 2017/2177 rendelet 15. cikkének (5) és (6) bekezdését), hogy az lehetővé teszi valamely épület tulajdonosa számára, hogy a bérleti jogviszonyt megszüntesse és a kiszolgáló létesítményt átalakítsa? |
| --- | --- |

2)

Úgy kell-e értelmezni a 2012/34 irányelv 13. cikkének (6) bekezdését (a 2017/2177 rendelet 15. cikkének (5) és (6) bekezdését), hogy az lehetővé teszi valamely épület tulajdonosa számára, hogy a bérleti jogviszonyt megszüntesse és a kiszolgáló létesítményt átalakítsa?

| 3) | Úgy kell-e értelmezni a 2012/34 irányelv 13. cikkének (6) bekezdését (a 2017/2177 rendelet 15. cikkének (5) és (6) bekezdését), hogy az arra kötelezi az igazgatási szervet, hogy az kizárólag azt vizsgálja, hogy a kiszolgáló létesítmény üzemeltetője (a jelen ügyben a kiszolgáló létesítmény tulajdonosa) ténylegesen a létesítmény átalakítása mellett döntött-e? |
| --- | --- |

3)

Úgy kell-e értelmezni a 2012/34 irányelv 13. cikkének (6) bekezdését (a 2017/2177 rendelet 15. cikkének (5) és (6) bekezdését), hogy az arra kötelezi az igazgatási szervet, hogy az kizárólag azt vizsgálja, hogy a kiszolgáló létesítmény üzemeltetője (a jelen ügyben a kiszolgáló létesítmény tulajdonosa) ténylegesen a létesítmény átalakítása mellett döntött-e?

---

(1)  Az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló, 2012. november 21-i 2012/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 343., 32. o., helyesbítés: HL 2015. L 67., 32. o.).

(2)  A kiszolgáló létesítményekhez és a vasúthoz kapcsolódó szolgáltatásokhoz való hozzáférésről szóló, 2017. november 22-i (EU) 2017/2177 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2017. L 307., 1. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/32 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/32

---

A cour du travail de Liège (Belgium) által 2020. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) kontra M.

(C-67/20. sz. ügy)

(2020/C 161/42)

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Cour du travail de Liège

Az alapeljárás felei

Felperes: Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

Alperes: M.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Azon jogorvoslat, amelyet a belső jog a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérő számára biztosít, és amelynek nincs halasztó hatálya, csupán abban az esetben, ha a menedékkérőt azonnali átadása érdekében szabadságelvonással sújtják, a „Dublin III” rendelet (1) 27. cikke értelmében hatékony jogorvoslatnak minősül-e? |
| --- | --- |

1)

Azon jogorvoslat, amelyet a belső jog a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérő számára biztosít, és amelynek nincs halasztó hatálya, csupán abban az esetben, ha a menedékkérőt azonnali átadása érdekében szabadságelvonással sújtják, a „Dublin III” rendelet (1) 27. cikke értelmében hatékony jogorvoslatnak minősül-e?

| 2) | A „Dublin III” rendelet 27. cikkében előírt hatékony jogorvoslatot úgy kell-e értelmezni, mint amellyel kizárólag az ellentétes, ha a kötelező átadási intézkedést az átadásra vonatkozó határozattal szembeni jogorvoslat vizsgálata alatt hajtják végre, vagy úgy, mint amely tiltja a kiutasítást előkészítő bármely intézkedés megtételét, így az olyan központba történő áthelyezést is, amely megindítja a visszatérési folyamatot a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérővel szemben? |
| --- | --- |

2)

A „Dublin III” rendelet 27. cikkében előírt hatékony jogorvoslatot úgy kell-e értelmezni, mint amellyel kizárólag az ellentétes, ha a kötelező átadási intézkedést az átadásra vonatkozó határozattal szembeni jogorvoslat vizsgálata alatt hajtják végre, vagy úgy, mint amely tiltja a kiutasítást előkészítő bármely intézkedés megtételét, így az olyan központba történő áthelyezést is, amely megindítja a visszatérési folyamatot a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérővel szemben?

---

(1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013., L 180., 31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/33

---

A cour du travail de Liège (Belgium) által 2020. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) kontra C.

(C-68/20. sz. ügy)

(2020/C 161/43)

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Cour du travail de Liège

Az alapeljárás felei

Felperes: Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

Alperes: C.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Azon jogorvoslat, amelyet a belső jog a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérő számára biztosít, és amelynek nincs halasztó hatálya, csupán abban az esetben, ha a menedékkérőt azonnali átadása érdekében szabadságelvonással sújtják, a „Dublin III” rendelet (1) 27. cikke értelmében hatékony jogorvoslatnak minősül-e? |
| --- | --- |

1)

Azon jogorvoslat, amelyet a belső jog a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérő számára biztosít, és amelynek nincs halasztó hatálya, csupán abban az esetben, ha a menedékkérőt azonnali átadása érdekében szabadságelvonással sújtják, a „Dublin III” rendelet (1) 27. cikke értelmében hatékony jogorvoslatnak minősül-e?

| 2) | A „Dublin III” rendelet 27. cikkében előírt hatékony jogorvoslatot úgy kell-e értelmezni, mint amellyel kizárólag az ellentétes, ha a kötelező átadási intézkedést az átadásra vonatkozó határozattal szembeni jogorvoslat vizsgálata alatt hajtják végre, vagy úgy, mint amely tiltja a kiutasítást előkészítő bármely intézkedés megtételét, így az olyan központba történő áthelyezést is, amely megindítja a visszatérési folyamatot a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérővel szemben? |
| --- | --- |

2)

A „Dublin III” rendelet 27. cikkében előírt hatékony jogorvoslatot úgy kell-e értelmezni, mint amellyel kizárólag az ellentétes, ha a kötelező átadási intézkedést az átadásra vonatkozó határozattal szembeni jogorvoslat vizsgálata alatt hajtják végre, vagy úgy, mint amely tiltja a kiutasítást előkészítő bármely intézkedés megtételét, így az olyan központba történő áthelyezést is, amely megindítja a visszatérési folyamatot a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérővel szemben?

---

(1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013., L 180., 31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/33

---

A cour du travail de Liège (Belgium) által 2020. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) kontra C.

(C-69/20. sz. ügy)

(2020/C 161/44)

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Cour du travail de Liège

Az alapeljárás felei

Felperes: Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

Alperes: C.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Azon jogorvoslat, amelyet a belső jog a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérő számára biztosít, és amelynek nincs halasztó hatálya, csupán abban az esetben, ha a menedékkérőt azonnali átadása érdekében szabadságelvonással sújtják, a „Dublin III” rendelet (1) 27. cikke értelmében hatékony jogorvoslatnak minősül-e? |
| --- | --- |

1)

Azon jogorvoslat, amelyet a belső jog a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérő számára biztosít, és amelynek nincs halasztó hatálya, csupán abban az esetben, ha a menedékkérőt azonnali átadása érdekében szabadságelvonással sújtják, a „Dublin III” rendelet (1) 27. cikke értelmében hatékony jogorvoslatnak minősül-e?

| 2) | A „Dublin III” rendelet 27. cikkében előírt hatékony jogorvoslatot úgy kell-e értelmezni, mint amellyel kizárólag az ellentétes, ha a kötelező átadási intézkedést az átadásra vonatkozó határozattal szembeni jogorvoslat vizsgálata alatt hajtják végre, vagy úgy, mint amely tiltja a kiutasítást előkészítő bármely intézkedés megtételét, így az olyan központba történő áthelyezést is, amely megindítja a visszatérési folyamatot a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérővel szemben? |
| --- | --- |

2)

A „Dublin III” rendelet 27. cikkében előírt hatékony jogorvoslatot úgy kell-e értelmezni, mint amellyel kizárólag az ellentétes, ha a kötelező átadási intézkedést az átadásra vonatkozó határozattal szembeni jogorvoslat vizsgálata alatt hajtják végre, vagy úgy, mint amely tiltja a kiutasítást előkészítő bármely intézkedés megtételét, így az olyan központba történő áthelyezést is, amely megindítja a visszatérési folyamatot a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérővel szemben?

---

(1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013., L 180., 31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/34 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/34

---

Az Administrativen sad Varna (Bulgária) által 2020. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Balev Bio” EOOD kontra Teritorialna Direktsia Severna Morska, Agentsia „Mitnitsi”

(C-76/20. sz. ügy)

(2020/C 161/45)

Az eljárás nyelve: bolgár

A kérdést előterjesztő bíróság

Administrativen sad Varna

Az alapeljárás felei

Fellebbező:„Balev Bio” EOOD

Ellenérdekű fél: Teritorialna Direktsia Severna Morska, Agentsia „Mitnitsi”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Úgy kell-e értelmezni a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2015. október 6-i (EU) 2015/1754 bizottsági végrehajtási rendelet (1) Kombinált Nómenklatúra értelmezésére vonatkozó általános szabályainak 3. a) szabályát, hogy az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló, különböző alapanyagokból készült termékek besorolása érdekében annak a „vámtarifaszám[nak], amely az árut legpontosabban határozza meg” minden esetben az a vámtarifaszám minősül, amely alá a mennyiség (terjedelem) alapján túlnyomó alapanyag tartozik, vagy ezen értelmezés csak akkor lehetséges, ha a vámtarifaszám maga is a mennyiséget (terjedelmet) határozza meg olyan kritériumként, amely az árut pontosabban meghatározza, egyértelműbben és teljes körűbben leírja? |
| --- | --- |

1)

Úgy kell-e értelmezni a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2015. október 6-i (EU) 2015/1754 bizottsági végrehajtási rendelet (1) Kombinált Nómenklatúra értelmezésére vonatkozó általános szabályainak 3. a) szabályát, hogy az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló, különböző alapanyagokból készült termékek besorolása érdekében annak a „vámtarifaszám[nak], amely az árut legpontosabban határozza meg” minden esetben az a vámtarifaszám minősül, amely alá a mennyiség (terjedelem) alapján túlnyomó alapanyag tartozik, vagy ezen értelmezés csak akkor lehetséges, ha a vámtarifaszám maga is a mennyiséget (terjedelmet) határozza meg olyan kritériumként, amely az árut pontosabban meghatározza, egyértelműbben és teljes körűbben leírja?

| 2) | Az első kérdésre adott válasz függvényében és a [Harmonizált Rendszer] Magyarázatában a 4410 és 4419 vámtarifaszámokhoz fűzött magyarázat összefüggésében: úgy kell-e értelmezni a (EU) 2015/1754 végrehajtási rendeletet, hogy nem tartoznak a 4419 vámtarifaszám alá a forgácslemezből (rostanyagból) előállított azon áruk, amelyek esetében a kötőanyag (hőre szilárduló gyanta) súlya meghaladja a lemez súlyának 15 %-át? |
| --- | --- |

2)

Az első kérdésre adott válasz függvényében és a [Harmonizált Rendszer] Magyarázatában a 4410 és 4419 vámtarifaszámokhoz fűzött magyarázat összefüggésében: úgy kell-e értelmezni a (EU) 2015/1754 végrehajtási rendeletet, hogy nem tartoznak a 4419 vámtarifaszám alá a forgácslemezből (rostanyagból) előállított azon áruk, amelyek esetében a kötőanyag (hőre szilárduló gyanta) súlya meghaladja a lemez súlyának 15 %-át?

| 3) | Úgy kell-e értelmezni a (EU) 2015/1754 végrehajtási rendeletet, hogy az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló árukat, mégpedig a 72,33 %-os arányban növényi lignocellulóz rostból, 25,2 %-os arányban pedig kötőanyagból (melamingyanta) álló összetett anyagból készült poharakat az I. melléklet 3924 10 00 vámtarifa-alszáma alá kell sorolni? |
| --- | --- |

3)

Úgy kell-e értelmezni a (EU) 2015/1754 végrehajtási rendeletet, hogy az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló árukat, mégpedig a 72,33 %-os arányban növényi lignocellulóz rostból, 25,2 %-os arányban pedig kötőanyagból (melamingyanta) álló összetett anyagból készült poharakat az I. melléklet 3924 10 00 vámtarifa-alszáma alá kell sorolni?

---

(1)  HL 2015. L 285, 1. o., helyesbítés: HL 2015. L 288., 16. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/35 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/35

---

A Törvényszék (kilencedik tanács) T-547/19. sz., , Sarantis Sarantos kontra Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa és Európai Bizottság ügyben 2019. december 11-én hozott végzése ellen Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou és Charalampos Andralis által 2020. február 14-én benyújtott fellebbezés

(C-84/20. P. sz. ügy)

(2020/C 161/46)

Az eljárás nyelve: görög

Felek

Fellebbezők:
  Archimandritis Sarantis Sarantos, Protopresvyteros Ioannis Fotopoulos, Protopresvyteros Antonios Bousdekis, Protopresvyteros Vasileios Kokolakis, Estia Paterikon Meleton, Christos Papasotiriou, Charalampos Andralis, (képviselő: C. Papasotiriou ügyvéd)

A többi fél az eljárásban
  : Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa

A fellebbezők kérelmei

A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

| — | hozzon határozatot 2019. július 31-i keresetük tárgyában, anélkül, hogy a megtámadott végzést visszautalná a Törvényszék elé; |
| --- | --- |

—

hozzon határozatot 2019. július 31-i keresetük tárgyában, anélkül, hogy a megtámadott végzést visszautalná a Törvényszék elé;

| — | helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke kilencedik tanácsának 2019. december 11-i, a 923557. számon nyilvántartásba vett, fent említett keresetre vonatkozó végzését, és e keresetnek teljes egészében adjon helyt; |
| --- | --- |

—

helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke kilencedik tanácsának 2019. december 11-i, a 923557. számon nyilvántartásba vett, fent említett keresetre vonatkozó végzését, és e keresetnek teljes egészében adjon helyt;

| — | semmisítse meg a 2019. június 20-i (ΕU) 2019/1157 rendeletet (1); |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a 2019. június 20-i (ΕU) 2019/1157 rendeletet (1);

| — | az ellenérdekű feleket kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére. |
| --- | --- |

—

az ellenérdekű feleket kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Fellebbezésük alátámasztásául a fellebbezők két jogalapra hivatkoznak:

| 1. | Első fellebbezési jogalap
  , amellyel a fellebbezők arra hivatkoznak, hogy a megtámadott végzés, amennyiben keresetüket mint elfogadhatatlant elutasította, és főként amennyiben kimondta, hogy „(...) a megtámadott rendelet a természetes személy felpereseket nem bizonyos sajátos minőségük vagy valamely, őket más személyekhez képest jellemző ténybeli helyzet, hanem – ténylegesen vagy potenciálisan meghatározatlan számú személy által vallott – meggyőződésük folytán érinti. Következésképpen az említett felpereseket a megtámadott rendelet nem érinti személyükben az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése értelmében”, megsértette az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdését, az Európai Unió Bírósága Alapokmányának 19. cikkét, az arányosság elvét, az Európai Unió Alapjogi Chartájának (2000/C 364/01) preambulumát, valamint 47. cikkét és 52. cikkének (1) bekezdését, az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkének (1) és (4) bekezdését (külön-külön, valamint a 2. sz. Jegyzőkönyvvel összefüggésben értelmezve az arányosság elvének alkalmazása vonatkozásában), továbbá a vonatkozó ítélkezési gyakorlatot. Ekként a fellebbezők fellebbezésükkel arra hivatkoznak, hogy a megtámadott rendelet sérti emberi jogaikat, köztük az Európai Unió Alapjogi Chartája által biztosított alapvető jogokat (emberi méltóság, vallási meggyőződés, a vallásszabadságért való fellépéshez való jog, az emberi élet és szabadság, a személyes adatok és azok kezeléséhez való kifejezett hozzájáruláshoz való jog), így a rendelet őket közvetlenül és személyükben érinti, és,
  a megsértett jogoknak mint alapvető emberi jogoknak magának a jellege folytán
  jogosultak arra, hogy az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése alapján megsemmisítés iránti keresetet nyújtsanak be a Törvényszékhez, amely az Uniónak a rendeletek érvénytelenségének felülvizsgálatára az alapvető emberi jogok megsértése esetén közvetlenül köteles bírói fóruma. |
| --- | --- |

1.

Első fellebbezési jogalap
  , amellyel a fellebbezők arra hivatkoznak, hogy a megtámadott végzés, amennyiben keresetüket mint elfogadhatatlant elutasította, és főként amennyiben kimondta, hogy „(...) a megtámadott rendelet a természetes személy felpereseket nem bizonyos sajátos minőségük vagy valamely, őket más személyekhez képest jellemző ténybeli helyzet, hanem – ténylegesen vagy potenciálisan meghatározatlan számú személy által vallott – meggyőződésük folytán érinti. Következésképpen az említett felpereseket a megtámadott rendelet nem érinti személyükben az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése értelmében”, megsértette az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdését, az Európai Unió Bírósága Alapokmányának 19. cikkét, az arányosság elvét, az Európai Unió Alapjogi Chartájának (2000/C 364/01) preambulumát, valamint 47. cikkét és 52. cikkének (1) bekezdését, az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkének (1) és (4) bekezdését (külön-külön, valamint a 2. sz. Jegyzőkönyvvel összefüggésben értelmezve az arányosság elvének alkalmazása vonatkozásában), továbbá a vonatkozó ítélkezési gyakorlatot. Ekként a fellebbezők fellebbezésükkel arra hivatkoznak, hogy a megtámadott rendelet sérti emberi jogaikat, köztük az Európai Unió Alapjogi Chartája által biztosított alapvető jogokat (emberi méltóság, vallási meggyőződés, a vallásszabadságért való fellépéshez való jog, az emberi élet és szabadság, a személyes adatok és azok kezeléséhez való kifejezett hozzájáruláshoz való jog), így a rendelet őket közvetlenül és személyükben érinti, és,
  a megsértett jogoknak mint alapvető emberi jogoknak magának a jellege folytán
  jogosultak arra, hogy az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése alapján megsemmisítés iránti keresetet nyújtsanak be a Törvényszékhez, amely az Uniónak a rendeletek érvénytelenségének felülvizsgálatára az alapvető emberi jogok megsértése esetén közvetlenül köteles bírói fóruma.

| 2. | Második fellebbezési jogalap
  , amellyel a fellebbezők arra hivatkoznak, hogy a Törvényszék, amely a megtámadott végzésben a hatodik felperes Christos Papasotiriou ügyvéd Törvényszék előtti képviseletét elfogadhatatlannak nyilvánította, mégpedig azért, mert „(...) a hatodik felperes nem vette igénybe

  képviselete céljából

  harmadik személy ügyvéd szolgálatait, hanem saját nevében járt el, saját maga aláírva a keresetlevelet és az eljárási szabályzat 51. cikkének (2) bekezdésében említett, jogosultságra vonatkozó igazolás alapján saját ügyvédi jogállására hivatkozva”, tévesen, contra legem értelmezte az Európai Unió Bírósága Alapokmányának 19. cikkét, és megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét és az arányosság elvét, valamint az ennek garantálása érdekében elfogadott uniós jogi rendelkezéseket. |
| --- | --- |

2.

Második fellebbezési jogalap
  , amellyel a fellebbezők arra hivatkoznak, hogy a Törvényszék, amely a megtámadott végzésben a hatodik felperes Christos Papasotiriou ügyvéd Törvényszék előtti képviseletét elfogadhatatlannak nyilvánította, mégpedig azért, mert „(...) a hatodik felperes nem vette igénybe

  képviselete céljából

  harmadik személy ügyvéd szolgálatait, hanem saját nevében járt el, saját maga aláírva a keresetlevelet és az eljárási szabályzat 51. cikkének (2) bekezdésében említett, jogosultságra vonatkozó igazolás alapján saját ügyvédi jogállására hivatkozva”, tévesen, contra legem értelmezte az Európai Unió Bírósága Alapokmányának 19. cikkét, és megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét és az arányosság elvét, valamint az ennek garantálása érdekében elfogadott uniós jogi rendelkezéseket.

---

(1)  Az uniós polgárok személyazonosító igazolványai és a szabad mozgás jogával élő uniós polgárok és azok családtagjai részére kiállított tartózkodási okmányok biztonságának megerősítéséről szóló, 2019. június 20-i (EU) 2019/1157 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2019. L 188, 67. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/36 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/36

---

A tribunal correctionnel de Bordeaux (Franciaország) által 2020. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procureur de la République kontra ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

(C-88/20. sz. ügy)

(2020/C 161/47)

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunal correctionnel de Bordeaux

Az alapeljárás felei

Vádló: Procureur de la République

Büntetőeljárás alá vont személyek: ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartája 50. cikkének – az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 7. jegyzőkönyvének 4. cikke, valamint az Emberi Jogok Európai Bírósága vonatkozó ítélkezési gyakorlata fényében értelmezett – rendelkezésével azon büntető, illetve büntető jellegű közigazgatási eljárások halmozódása, amelyek ugyanazon – két különböző minősítés alatt is szankcionált – tényálláson alapulnak (telefonos házalás)? |
| --- | --- |

1)

Ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartája 50. cikkének – az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 7. jegyzőkönyvének 4. cikke, valamint az Emberi Jogok Európai Bírósága vonatkozó ítélkezési gyakorlata fényében értelmezett – rendelkezésével azon büntető, illetve büntető jellegű közigazgatási eljárások halmozódása, amelyek ugyanazon – két különböző minősítés alatt is szankcionált – tényálláson alapulnak (telefonos házalás)?

| 2) | Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amely ugyanazon cselekmény miatt egyetlen eljárást jelentene, az Európai Unió Alapjogi Chartájának a bűncselekmények és büntetések törvényességének és arányosságának elveit megállapító – az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben biztosított jogokra és szabadságokra, valamint az Emberi Jogok Európai Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatára tekintettel értelmezett – 49. cikke nem követeli-e meg, hogy az egyetlen eljárás útján történő szankcionálás feltételei és kritériumai előzetesen meg legyenek határozva, figyelembe véve különösen a jogsértés súlyát? |
| --- | --- |

2)

Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amely ugyanazon cselekmény miatt egyetlen eljárást jelentene, az Európai Unió Alapjogi Chartájának a bűncselekmények és büntetések törvényességének és arányosságának elveit megállapító – az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben biztosított jogokra és szabadságokra, valamint az Emberi Jogok Európai Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatára tekintettel értelmezett – 49. cikke nem követeli-e meg, hogy az egyetlen eljárás útján történő szankcionálás feltételei és kritériumai előzetesen meg legyenek határozva, figyelembe véve különösen a jogsértés súlyát?

| 3) | Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén, amely az eljárások halmozódását jelentené, az Európai Unió Alapjogi Chartájának a bűncselekmények és büntetések törvényességének és arányosságának elveit megállapító – az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben biztosított jogokra és szabadságokra, valamint az Emberi Jogok Európai Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatára tekintettel értelmezett – 49. cikke nem követeli-e meg, hogy az ugyanazon tényálláson (telefonos házalás) alapuló büntető, illetve büntető jellegű közigazgatási eljárások halmozódását a legsúlyosabb esetekre korlátozzák, és ebben az esetben, hogy a súlyosság kritériumai előzetesen meg legyenek határozva? |
| --- | --- |

3)

Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén, amely az eljárások halmozódását jelentené, az Európai Unió Alapjogi Chartájának a bűncselekmények és büntetések törvényességének és arányosságának elveit megállapító – az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben biztosított jogokra és szabadságokra, valamint az Emberi Jogok Európai Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatára tekintettel értelmezett – 49. cikke nem követeli-e meg, hogy az ugyanazon tényálláson (telefonos házalás) alapuló büntető, illetve büntető jellegű közigazgatási eljárások halmozódását a legsúlyosabb esetekre korlátozzák, és ebben az esetben, hogy a súlyosság kritériumai előzetesen meg legyenek határozva?

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/37

---

A Højesteret (Dánia) által 2020. február 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Apcoa Parking Danmark A/S kontra Skatteministeriet

(C-90/20. sz. ügy)

(2020/C 161/48)

Az eljárás nyelve: dán

A kérdést előterjesztő bíróság

Højesteret

Az alapeljárás felei

Felperes: Apcoa Parking Danmark A/S

Alperes: Skatteministeriet

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 2. cikke (1) bekezdésének c) pontját, hogy a magántulajdonú ingatlanban történő parkolásra vonatkozó szabályok megsértése miatt kiszabott ellenőrzési díj szolgáltatásnyújtás ellenértékét képezi, ezért héaköteles ügyletről van szó?

---

(1)  HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/37

---

A tribunal du travail de Nivelles (Belgium) által 2020. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SD kontra Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE mint a Régie des Quartiers de Tubize ASBL felszámolója

(C-104/20. sz. ügy)

(2020/C 161/49)

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunal du travail de Nivelles

Az alapeljárás felei

Felperes: SD

Alperesek: Habitations Habitations sociales du Roman Païs SCRL, TE mint a Régie des Quartiers de Tubize ASBL felszámolója

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 3., 5. és 6. cikkét, összhangban az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdésével, valamint a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv (2) 4. cikkének (1) bekezdésével, 11. cikkének (3) bekezdésével és 16. cikkének (3) bekezdésével – amennyiben ezekkel ellentétes valamely olyan tagállami szabályozás, amely nem ír elő a munkáltatók számára arra vonatkozó kötelezettséget, hogy hozzanak létre az egyes munkavállalók által teljesített tényleges napi munkaidő mérését lehetővé tévő rendszert (2019. május 14-i C-55/18. sz. ítélet) – úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes, hogy valamely nemzeti szabályozás, a jelen esetben a belga Code civil 1315. cikke, amely szerint a kötelezettség fennállását annak kell bizonyítania, aki annak teljesítését követeli, ne írja elő a bizonyítási teher megfordítását, ha a munkavállaló a rendes munkaidejének túllépésére hivatkozik, amennyiben:

| — | ugyanezen nemzeti szabályozás, a jelen esetben a belga jogszabály, nem ír elő a munkáltatók számára arra vonatkozó kötelezettséget, hogy hozzanak létre az egyes munkavállalók által teljesített tényleges napi munkaidő mérését lehetővé tévő megbízható rendszert; |
| --- | --- |

—

ugyanezen nemzeti szabályozás, a jelen esetben a belga jogszabály, nem ír elő a munkáltatók számára arra vonatkozó kötelezettséget, hogy hozzanak létre az egyes munkavállalók által teljesített tényleges napi munkaidő mérését lehetővé tévő megbízható rendszert;

| — | és a munkáltató önként nem hozott létre ilyen rendszert; |
| --- | --- |

—

és a munkáltató önként nem hozott létre ilyen rendszert;

| — | így a munkavállaló gyakorlatilag nem tudja bizonyítani e túllépést? |
| --- | --- |

—

így a munkavállaló gyakorlatilag nem tudja bizonyítani e túllépést?

---

(1)  HL 2003. L 299., 9. o., magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 4. kötet, 381. o., helyesbítés: HL 2020. L 92., 22. o.

(2)  HL 1989. L 183., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 349. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/38 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/38

---

A Törvényszék (negyedik tanács) T-14/18. sz., Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Görög Köztársaság által 2020. február 25-én benyújtott fellebbezés

(C-106/20. P. sz. ügy)

(2020/C 161/50)

Az eljárás nyelve: görög

Felek

Fellebbező: Görög Köztársaság (képviselők: E. Tsaousi, E. Leftheriotou és A. Vasilopoulou)

A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

A fellebbező kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság adjon helyt a fellebbezésnek, és helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének a Τ-14/18. sz. ügyben 2019. december 19-én hozott ítéletét, amely ítéletben elutasította a Görög Köztársaságnak a 2018. november 8-i (EU) 2017/2014 bizottsági végrehajtási határozat megsemmisítésére irányuló, 2018, január 16-án benyújtott keresetét, továbbá adjon helyt e keresetnek és semmisítse meg a Bizottság határozatát abban a részében, amelyben az kizár az európai uniós finanszírozásból bizonyos, a Görög Köztársaság által a közvetlen támogatások területén a 2014. kérelmezési évben teljesített kiadásokat, és amelyek a legelőtámogatások tekintetében teljesített kiadások 5 %-át jelentik, 12 482 555,68 euró nettó összegben. A fellebbező ezenkívül a Bizottságnak a költségek viselésére való kötelezését kéri.

Jogalapok és fontosabb érvek

Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbezős három fellebbezési jogalapra hivatkozik.

Az első fellebbezési jogalap a megtámadott ítélet azon részére vonatkozik, amelyben elutasításra kerül az a jogalap, amelyet a Görög Köztársaság már felhozott a Törvényszék előtti tárgyaláson, és amely a Bíróságnak a C-341/17 P. sz. ügyben hozott ítéletének 2019. május 15-án történt ad hoc közlésére vonatkozott. E jogalap első részében azt állítja, hogy a megtámadott ítélet megsértette az eljárási szabályokat és a hatékony bírósági jogvédelemhez való jogot, amennyiben elégtelen és ellentmondásos indoklással mint megalapozatlant utasította el a Görög Köztársaság által hivatkozott, említett jogalapot. E jogalap második része a 796/2004 irányelv 2. cikkének téves értelmezésén és alkalmazásán alapul, valamint a megtámadott ítélet ellentmondásos és elégtelen indokolásán, amennyiben az hatástalannak minősítette a Görög Köztársasát érvét.

A második és a harmadik jogalap a megtámadott ítélet azon részén alapul, amelyben az elutasította a többi megsemmisítési jogalapot. Különösen a második fellebbezési jogalap keretében a fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott ítélet elferdítette az eljárás során benyújtott bizonyítékok tartalmát, elsősorban az integrálszámítási táblázatot, 79 664 legelővel rendelkező olyan termelő adatainak becslésével, akik támogatást kaptak, valamint a jogosulatlanul kifizetett összegek és a Görög Köztársaság által beszedett szankciók becsléseivel, ami jogsértéshez, valamint ellentmondásos és elégtelen indokoláshoz vezetett.

Harmadik fellebbezési jogalapja keretében a fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott ítéletet hatályon kívül kell helyezni a következő okok miatt: az 1290/2005 rendelet 31. cikke (1) és (2) bekezdése, az 1306/2013 rendelet 52. cikke (2) és (3) bekezdése, valamint a 907/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 12. cikke (1)-(6) bekezdése rendelkezéseinek megsértése, a VI/5330797 és C(2015)3675 végleges/8-6-2015 bizottsági dokumentumok szerinti iránymutatások megsértése, az indokolás kötelezettség megsértése (EUMSZ 296. cikk), a bizonyítékokra vonatkozó szabályok megsértése (a bizonyítási teher megosztása oly módon, hogy a Görög Köztársaságnak alkalma legyen a provatio diabolicára), valamint a non venire contra factum proprium, a ne bis in idem, és az arányosság általános elvének megsértése. Ezenfelül, a megtámadott ítélet indokolása elégtelen és ellentmondásos.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/39 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/39

---

A Törvényszék (második tanács) T-295/18. sz., Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Görög Köztársaság által 2020. február 26-án benyújtott fellebbezés

(C-107/20. sz. ügy)

(2020/C 161/51)

Az eljárás nyelve: görög

Felek

Fellebbező: Görög Köztársaság (képviselők: E. Tsaousi, A. Vasilopoulou és E. Krompa)

A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

A fellebbező kérelmei

| — | A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság adjon helyt fellebbezésének, és helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2019. december 19-én a T-295/18. sz. ügyben hozott ítéletét, amelyben elutasításra került a Görög Köztársaság 2018. május 7-i, a 2018. február 27-i 2018/304/EU bizottsági végrehajtási határozatával szembeni keresete, a Bíróság adjon helyt e keresetnek és semmisítse meg a bizottsági határozatot abban a részében, amelyben az kizár az uniós finanszírozásból bizonyos, a Görög Köztársaság által teljesített kiadásokat, összességében 17 869 131,75 euró (bruttó) összegben (költségvetésre gyakorolt hatás: 14 857 076,98 euró), amelyet az EMVA keretében teljesítettek és jelentettek be a 125A, 321 és 322 intézkedés (15 631 043,52 euró bruttó összeg, költségvetésre gyakorolt hatás: 12 618 988,75 euró), valamint a 123o intézkedés vonatkozásában (2 238 088,23 euró), továbbá 588 103,59 euró összeg az EMGA keretében teljesített [kiadásokat] illetően, a 2011–2014-es pénzügyi években teljesített ügyletek elvégzésére irányuló ellenőrzési intézkedést követően. |
| --- | --- |

—

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság adjon helyt fellebbezésének, és helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2019. december 19-én a T-295/18. sz. ügyben hozott ítéletét, amelyben elutasításra került a Görög Köztársaság 2018. május 7-i, a 2018. február 27-i 2018/304/EU bizottsági végrehajtási határozatával szembeni keresete, a Bíróság adjon helyt e keresetnek és semmisítse meg a bizottsági határozatot abban a részében, amelyben az kizár az uniós finanszírozásból bizonyos, a Görög Köztársaság által teljesített kiadásokat, összességében 17 869 131,75 euró (bruttó) összegben (költségvetésre gyakorolt hatás: 14 857 076,98 euró), amelyet az EMVA keretében teljesítettek és jelentettek be a 125A, 321 és 322 intézkedés (15 631 043,52 euró bruttó összeg, költségvetésre gyakorolt hatás: 12 618 988,75 euró), valamint a 123o intézkedés vonatkozásában (2 238 088,23 euró), továbbá 588 103,59 euró összeg az EMGA keretében teljesített [kiadásokat] illetően, a 2011–2014-es pénzügyi években teljesített ügyletek elvégzésére irányuló ellenőrzési intézkedést követően.

Jogalapok és fontosabb érvek

Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező hat jogalapra hivatkozik. Az első öt jogalap az EMVA kiadásaira alkalmazott korrekciók megsemmisítésére irányuló indokokra vonatkozik.

Az első fellebbezési jogalap az (EU) 1306/2013 rendelet 22. cikke (4) bekezdésének téves értelmezésén és alkalmazásán, a kereset és annak A23 melléklete terjedelmének elferdítésén, valamint a megtámadott ítélet nem megfelelő indokolásán alapul.

A második fellebbezési jogalap keretében a fellebbező arra hivatkozik, hogy a megtámadott ítéletet hatályon kívül kell helyezni az indokolás hiányosságai, a ne bis in idem elvének téves értelmezése és alkalmazása, valamint annak okán, hogy a Törvényszék elmulasztotta, hogy határozzon a Görög Köztársaság arra vonatkozó kifogásaira, hogy a Bizottság megsértette a jogbiztonság, a megfelelő ügyintézés, a bizalomvédelem és az arányosság elvét, megsértve az eljárási szabályzat 76. cikkét.

A harmadik fellebbezési jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy a megtámadott ítélet tévesen értelmezi és alkalmazza az 1698/2005/EK rendelet 71. cikkének (2) és (3) bekezdését, valamint 75. cikkét, az 1974/2006/EK rendelet 43. cikkét, valamint a 65/2011/EU rendelet 24. cikke (2) bekezdésének b) pontját, a kereset harmadik jogalapja elutasításának indokolása pedig elégtelen és nem megfelelő.

A negyedik fellebbezési jogalap az EUMSZ 296. cikk téves értelmezésén és alkalmazásán alapul, a 908/2014 végrehajtási rendelet 36. és 40. cikkével összefüggésben, valamint azon hogy a megtámadott ítélet elégtelenül és nem megfelelően indokolja az arányosság és a megfelelő ügyintézés elvének a Bizottság általi megsértése elutasítását.

Az ötödik fellebbezési jogalap keretében a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék nem határozott a Görög Köztársaság arra vonatkozó kifogásáról, hogy a Bizottság megsértette az arányosság elvét a pénzügyi korrekciónak a 321, 322 és 123A intézkedésre történő alkalmazását illetően, az eljárási szabályzat 76. cikkének megsértésével.

Az EMGA kiadásaira alkalmazott korrekcióra vonatkozó megsemmisítési jogalapok elutasítását illetően, a hatodik fellebbezési jogalap arra irányul, hogy a Törvényszék évesen alkalmazta az EUMSZ 296. cikk értelmében vett indokolási kötelezettséget, elferdítette az összefoglaló jelentést és elégtelen indokolást adott.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/40

---

A Högsta domstolen (Svédország) által 2020. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Republiken Polen kontra PL Holdings Sàrl

(C-109/20. sz. ügy)

(2020/C 161/52)

Az eljárás nyelve: svéd

A kérdést előterjesztő bíróság

Högsta domstolen

Az alapeljárás felei

Felperes a kérdést előterjesztő bíróság előtt és alperes a választottbíróság előtt: Lengyel Köztársaság

Felperes a választottbíróság előtt és alperes a kérdést előterjesztő bíróság előtt: PL Holdings Sàrl

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Azt jelenti-e az Achmea ítéletben (1) értelmezett EUMSZ 267. cikk és EUMSZ 344. cikk, hogy – amennyiben a beruházási szerződésben szereplő választottbírósági kikötés érvénytelen amiatt, hogy a szerződést két tagállam kötötte – a tagállam és a beruházó által kötött választottbírósági megállapodás [annak ellenére] érvénytelen, hogy a választottbírósági eljárás beruházó általi kezdeményezését követően a tagállam szabad akaratából nem kifogásolja a joghatóságot?

---

(1)  2018. március 6-i ítélet (C-284/16, EU:C:2018:158).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/40

---

A Conseil d'État (Belgium) által 2020. február 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. A. kontra État belge

(C-112/20. sz. ügy)

(2020/C 161/53)

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Conseil d'État

Az alapeljárás felei

Felperes: M. A.

Alperes: État belge

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

„A harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikkét, amely előírja a tagállamok számára a gyermek mindenek felett álló érdekének az irányelv végrehajtása során történő figyelembevételét – ugyanezen irányelv 13. cikkével és az Európai Unió Alapjogi Chartája 24. és 47. cikkével összefüggésben – úgy kell-e értelmezni, hogy előírja az uniós polgár gyermek mindenek felett álló érdekének figyelembevételét akkor is, ha a kiutasítási határozatot kizárólag a gyermek szülőjével szemben hozták?”

---

(1)  HL 2008. L 348, 98. o.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/41 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/41

---

A Cour d’appel de Bruxelles (Belgium) által 2020. március 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – bpost SA kontra Autorité belge de la concurrence

(C-117/20. sz. ügy)

(2020/C 161/54)

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Cour d’appel de Bruxelles

Az alapeljárás felei

Felperes: bpost SA

Alperes: Autorité belge de la concurrence

Beavatkozó felek: Publimail SA, Európai Bizottság

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

| 1) | Úgy kell-e értelmezni a Charta 50. cikke szerinti ne bis in idem elvét, hogy az nem akadályozza a tagállam illetékes közigazgatási hatóságát abban, hogy az európai versenyjog megsértése miatt bírságot szabjon ki olyan helyzetben, mint amely a jelen ügyben is fennáll, amelyben ugyanazon jogi személyt már jogerősen felmentették egy közigazgatási bírság megfizetése alól, amelyet ugyanazon, illetve hasonló tények alapján a nemzeti postai szabályozó hatóság szabott ki vele szemben a postai szabályozás állítólagos megsértése miatt, amennyiben a védett jogi érdek azonosságára vonatkozó feltétel nem teljesül, mivel a jelen ügyben két különálló jogterülethez tartozó két eltérő szabályozásba ütköző két különböző jogsértésről van szó? |
| --- | --- |

1)

Úgy kell-e értelmezni a Charta 50. cikke szerinti ne bis in idem elvét, hogy az nem akadályozza a tagállam illetékes közigazgatási hatóságát abban, hogy az európai versenyjog megsértése miatt bírságot szabjon ki olyan helyzetben, mint amely a jelen ügyben is fennáll, amelyben ugyanazon jogi személyt már jogerősen felmentették egy közigazgatási bírság megfizetése alól, amelyet ugyanazon, illetve hasonló tények alapján a nemzeti postai szabályozó hatóság szabott ki vele szemben a postai szabályozás állítólagos megsértése miatt, amennyiben a védett jogi érdek azonosságára vonatkozó feltétel nem teljesül, mivel a jelen ügyben két különálló jogterülethez tartozó két eltérő szabályozásba ütköző két különböző jogsértésről van szó?

| 2) | Úgy kell-e értelmezni a Charta 50. cikke szerinti ne bis in idem elvét, hogy az nem akadályozza a tagállam illetékes közigazgatási hatóságát abban, hogy az európai versenyjog megsértése miatt bírságot szabjon ki olyan helyzetben, mint amely a jelen ügyben is fennáll, amelyben ugyanazon jogi személyt már jogerősen felmentették egy közigazgatási bírság megfizetése alól, amelyet ugyanazon, illetve hasonló tények alapján a nemzeti postai szabályozó hatóság szabott ki vele szemben a postai szabályozás állítólagos megsértése miatt, azon oknál fogva, hogy a ne bis in idem elv korlátozását indokolja az, hogy a versenyjogi szabályozás további közérdekű célkitűzést követ, nevezetesen azt, hogy megőrizze és fenntartsa a belső piacon a torzulásmentes verseny rendszerét, és nem lépi túl az e szabályozás által követett jogszerű cél elérésére alkalmas és ahhoz szükséges mértéket; és/vagy e más piaci szereplőknek a vállalkozás szabadságához való, a Charta 16. cikkén alapuló jogának védelme érdekében szükséges? |
| --- | --- |

2)

Úgy kell-e értelmezni a Charta 50. cikke szerinti ne bis in idem elvét, hogy az nem akadályozza a tagállam illetékes közigazgatási hatóságát abban, hogy az európai versenyjog megsértése miatt bírságot szabjon ki olyan helyzetben, mint amely a jelen ügyben is fennáll, amelyben ugyanazon jogi személyt már jogerősen felmentették egy közigazgatási bírság megfizetése alól, amelyet ugyanazon, illetve hasonló tények alapján a nemzeti postai szabályozó hatóság szabott ki vele szemben a postai szabályozás állítólagos megsértése miatt, azon oknál fogva, hogy a ne bis in idem elv korlátozását indokolja az, hogy a versenyjogi szabályozás további közérdekű célkitűzést követ, nevezetesen azt, hogy megőrizze és fenntartsa a belső piacon a torzulásmentes verseny rendszerét, és nem lépi túl az e szabályozás által követett jogszerű cél elérésére alkalmas és ahhoz szükséges mértéket; és/vagy e más piaci szereplőknek a vállalkozás szabadságához való, a Charta 16. cikkén alapuló jogának védelme érdekében szükséges?

---

Törvényszék

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/42 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/42

---

2020. február 14-én benyújtott kereset – Fryč kontra Bizottság

(T-92/20. sz. ügy)

(2020/C 161/55)

Az eljárás nyelve: cseh

Felek

Felperes: Petr Fryč (Pardubice, Cseh Köztársaság) (képviselő: Š. Oharková ügyvéd)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | állapítsa meg, hogy az uniós intézmények súlyosan megszegték a kötelezettségeiket, és a felperes számára kárt okoztak, mivel






  — | az Európai Bizottság a 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK rendeletet (általános csoportmentességi rendelet) olyan formában fogadta el, amely túllép többek között a Szerződésekből származó jogalkotási felhatalmazáson, amely nem biztosítja az alkotmányos alapelvek betartását a közös piacot érintő verseny elleni támadások kivételes és indokolt jellege tekintetében, és amely jogellenesen engedélyezte az állami támogatás végrehajtását egy olyan támogatási program („Vállalkozói szellem és innováció” operatív program, a továbbiakban: operatív program) keretében, amely hátrányosan érintette a felperes vállalkozásának tevékenységét; |
| --- | --- | --- |

—

állapítsa meg, hogy az uniós intézmények súlyosan megszegték a kötelezettségeiket, és a felperes számára kárt okoztak, mivel

—

az Európai Bizottság a 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK rendeletet (általános csoportmentességi rendelet) olyan formában fogadta el, amely túllép többek között a Szerződésekből származó jogalkotási felhatalmazáson, amely nem biztosítja az alkotmányos alapelvek betartását a közös piacot érintő verseny elleni támadások kivételes és indokolt jellege tekintetében, és amely jogellenesen engedélyezte az állami támogatás végrehajtását egy olyan támogatási program („Vállalkozói szellem és innováció” operatív program, a továbbiakban: operatív program) keretében, amely hátrányosan érintette a felperes vállalkozásának tevékenységét;

| — | az Európai Bizottság 2007. december 3-i határozatával a Szerződésekkel és az Európai Unió Alapjogi Chartájával ellentétes operatív programot fogadott el, és az említett határozatot nem hirdette ki; |
| --- | --- |

—

az Európai Bizottság 2007. december 3-i határozatával a Szerződésekkel és az Európai Unió Alapjogi Chartájával ellentétes operatív programot fogadott el, és az említett határozatot nem hirdette ki;

| — | az Európai Bizottság nem kezelte megfelelően az operatív program jogellenességével kapcsolatos felperesi panaszokat, mivel nem vizsgálta meg az operatív program létrehozásának és megvalósításának körülményeit, és nem indokolta megfelelően a felperes panaszának elutasítását; |
| --- | --- |

—

az Európai Bizottság nem kezelte megfelelően az operatív program jogellenességével kapcsolatos felperesi panaszokat, mivel nem vizsgálta meg az operatív program létrehozásának és megvalósításának körülményeit, és nem indokolta megfelelően a felperes panaszának elutasítását;

| — | az Európai Unió Bírósága az általános csoportmentességi rendelet megsemmisítése iránti kereset keretében megtagadta az ügy érdemi vizsgálatát, és mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította a panaszt, ezzel megsértette az arányosság elvének tiszteletben tartására vonatkozó jogi kötelezettségét, továbbá túlságosan formalisztikus és egyoldalú megközelítésével megsértette a felperes hatékony jogorvoslathoz és tisztességes eljáráshoz való jogát; |
| --- | --- |

—

az Európai Unió Bírósága az általános csoportmentességi rendelet megsemmisítése iránti kereset keretében megtagadta az ügy érdemi vizsgálatát, és mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította a panaszt, ezzel megsértette az arányosság elvének tiszteletben tartására vonatkozó jogi kötelezettségét, továbbá túlságosan formalisztikus és egyoldalú megközelítésével megsértette a felperes hatékony jogorvoslathoz és tisztességes eljáráshoz való jogát;

| — | kötelezze az alperest, hogy az ítélet jogerőre emelkedésétől számított három napon belül fizessen meg a felperesnek 4 800 000 euró összeget a fent említett módon okozott kár megtérítéseként; |
| --- | --- |

—

kötelezze az alperest, hogy az ítélet jogerőre emelkedésétől számított három napon belül fizessen meg a felperesnek 4 800 000 euró összeget a fent említett módon okozott kár megtérítéseként;

| — | az alperest kötelezze a költségek viselésére. |
| --- | --- |

—

az alperest kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az első jogalap azon alapul, hogy a felperesnek okozott kár az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 340. cikkének második bekezdése értelmében az Unió szerződésen kívüli felelőssége keretében keletkezett.
  A felperes versenytársainak az EUMSZ megsértésével nyújtott állami támogatás következtében a felperes társaságát versenyhátrány érte, amely kezdetben több millió cseh koronával csökkentette az éves forgalmát és az éves nyereségét. Az állami támogatás több éven át tartó nyújtása, és a társaság ezzel összefüggő nem megfelelő gazdasági helyzete miatt a Cseh Köztársaság illetékes bírósága megállapította a társaság fizetésképtelenségét.
  Ha a 800/2008/EK bizottsági rendelet (az általános csoportmentességi rendelet) megfelelne is a jogszabályoknak, az operatív program keretében szelektíven és hátrányosan megkülönböztető módon megvalósított támogatás olyan különleges és rendkívüli károkat okozott a felperesnek, amelyek teljesen meghaladják a felperes társaságának kereskedelmi tevékenységéhez kapcsolódó gazdasági kockázatot. |
| --- | --- |

1.

Az első jogalap azon alapul, hogy a felperesnek okozott kár az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 340. cikkének második bekezdése értelmében az Unió szerződésen kívüli felelőssége keretében keletkezett.

A felperes versenytársainak az EUMSZ megsértésével nyújtott állami támogatás következtében a felperes társaságát versenyhátrány érte, amely kezdetben több millió cseh koronával csökkentette az éves forgalmát és az éves nyereségét. Az állami támogatás több éven át tartó nyújtása, és a társaság ezzel összefüggő nem megfelelő gazdasági helyzete miatt a Cseh Köztársaság illetékes bírósága megállapította a társaság fizetésképtelenségét.

Ha a 800/2008/EK bizottsági rendelet (az általános csoportmentességi rendelet) megfelelne is a jogszabályoknak, az operatív program keretében szelektíven és hátrányosan megkülönböztető módon megvalósított támogatás olyan különleges és rendkívüli károkat okozott a felperesnek, amelyek teljesen meghaladják a felperes társaságának kereskedelmi tevékenységéhez kapcsolódó gazdasági kockázatot.

| 2. | A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK rendeletet (általános csoportmentességi rendelet) olyan formában fogadta el, amely nem biztosítja az EUMSZ 107. cikk tiszteletben tartását.
  Az EUMSZ 109. cikk értelmében a Tanács rendelettel meghatározhatja azokat a területeket, amelyeken nincs szükség azon szokásos eljárásra, amelynek keretében a Bizottság értékeli a tervezett állami támogatásokat, és megvizsgálja, hogy azok megfelelnek-e az EUMSZ 107. cikknek. A Tanács elfogadta a 659/1999 rendeletet, amelyben felhatalmazta a Bizottságot (az EUMSZ 108. cikk (4) bekezdésének megfelelően) olyan rendeletek elfogadására, amelyek a szokásos „ad hoc” engedélyezési rendszeren kívül határozzák meg az állami támogatás nyújtásának feltételeit. A Bizottság elfogadta a 70/2001 rendeletet, majd a 800/2008 rendeletet, ezt követően a 651/2014 rendeletet (általános csoportmentességi rendeletek).
  A rendeletekben sem a Tanács, sem a Bizottság nem volt jogosult túllépni az EUMSZ 107. cikkben előírtakon, mivel a feladatuk az állami támogatások feltételeinek oly módon való meghatározása volt, hogy azok a tagállamok, amelyek a „mentesített” területeken nyújtanak állami támogatást, még akkor se hajthassanak végre a torzításmentes verseny elvével ellentétes állami támogatást, ha azt a szokásos bizottsági eljárás alól mentesítették. A támogatási rendszerekre ezért, a mentesített területeket is beleértve, továbbra is kiterjed (az EUMSZ-ben bevezetett és garantált) bizottsági felügyelet, ezért lehet (legalábbis elméletben) eljárásokat indítani a jogellenes támogatások visszatérítése iránt, és az Európai Unió ezért tekinthető továbbra is piacgazdaságnak, tehát olyan gazdaságnak, amely az ügyfelek által önkéntesen vásárolt árukat és szolgáltatásokat állít elő a bevételek és költségek arányának optimalizálása érdekében nem pedig politikusok és tisztviselők által meghatározott árukat és szolgáltatásokat. |
| --- | --- |

2.

A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK rendeletet (általános csoportmentességi rendelet) olyan formában fogadta el, amely nem biztosítja az EUMSZ 107. cikk tiszteletben tartását.

Az EUMSZ 109. cikk értelmében a Tanács rendelettel meghatározhatja azokat a területeket, amelyeken nincs szükség azon szokásos eljárásra, amelynek keretében a Bizottság értékeli a tervezett állami támogatásokat, és megvizsgálja, hogy azok megfelelnek-e az EUMSZ 107. cikknek. A Tanács elfogadta a 659/1999 rendeletet, amelyben felhatalmazta a Bizottságot (az EUMSZ 108. cikk (4) bekezdésének megfelelően) olyan rendeletek elfogadására, amelyek a szokásos „ad hoc” engedélyezési rendszeren kívül határozzák meg az állami támogatás nyújtásának feltételeit. A Bizottság elfogadta a 70/2001 rendeletet, majd a 800/2008 rendeletet, ezt követően a 651/2014 rendeletet (általános csoportmentességi rendeletek).

A rendeletekben sem a Tanács, sem a Bizottság nem volt jogosult túllépni az EUMSZ 107. cikkben előírtakon, mivel a feladatuk az állami támogatások feltételeinek oly módon való meghatározása volt, hogy azok a tagállamok, amelyek a „mentesített” területeken nyújtanak állami támogatást, még akkor se hajthassanak végre a torzításmentes verseny elvével ellentétes állami támogatást, ha azt a szokásos bizottsági eljárás alól mentesítették. A támogatási rendszerekre ezért, a mentesített területeket is beleértve, továbbra is kiterjed (az EUMSZ-ben bevezetett és garantált) bizottsági felügyelet, ezért lehet (legalábbis elméletben) eljárásokat indítani a jogellenes támogatások visszatérítése iránt, és az Európai Unió ezért tekinthető továbbra is piacgazdaságnak, tehát olyan gazdaságnak, amely az ügyfelek által önkéntesen vásárolt árukat és szolgáltatásokat állít elő a bevételek és költségek arányának optimalizálása érdekében nem pedig politikusok és tisztviselők által meghatározott árukat és szolgáltatásokat.

| 3. | A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 2007. december 3-i határozatával a Szerződések és az Alapjogi Charta megsértésével fogadta el az operatív programot, és nem hirdette ki az említett határozatot.
  A Bizottság az Európai Unió egyetlen intézménye, amely jogosult annak ellenőrzésére, hogy az állami támogatásokat az EUMSZ 107. cikknek megfelelően hajtják-e végre.
  A jóváhagyott operatív program vonatkozásában a Bizottság nem vizsgálta meg, hogy fennállt-e piaci hiányosság – és ha igen, az hogyan jött létre – amely vizsgálat az állami támogatások végrehajtásának feltétele. Ezenkívül a Bizottság nem követelte meg a Cseh Köztársaságtól, hogy az költség-haszon-elemzést (cost-benefit analysis, CBA), objektíven meghatározott mutatókat, a versenyre gyakorolt hatások elemzését és egyéb olyan elemeket nyújtson be, amelyek a panaszos szerint az állami támogatások végrehajtásának feltételei. A Bizottság határozata tehát jogellenes, és a feladatkörével összeegyeztethetetlen volt. |
| --- | --- |

3.

A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 2007. december 3-i határozatával a Szerződések és az Alapjogi Charta megsértésével fogadta el az operatív programot, és nem hirdette ki az említett határozatot.

A Bizottság az Európai Unió egyetlen intézménye, amely jogosult annak ellenőrzésére, hogy az állami támogatásokat az EUMSZ 107. cikknek megfelelően hajtják-e végre.

A jóváhagyott operatív program vonatkozásában a Bizottság nem vizsgálta meg, hogy fennállt-e piaci hiányosság – és ha igen, az hogyan jött létre – amely vizsgálat az állami támogatások végrehajtásának feltétele. Ezenkívül a Bizottság nem követelte meg a Cseh Köztársaságtól, hogy az költség-haszon-elemzést (cost-benefit analysis, CBA), objektíven meghatározott mutatókat, a versenyre gyakorolt hatások elemzését és egyéb olyan elemeket nyújtson be, amelyek a panaszos szerint az állami támogatások végrehajtásának feltételei. A Bizottság határozata tehát jogellenes, és a feladatkörével összeegyeztethetetlen volt.

| 4. | A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság számos levelet kapott a felperestől – ideértve az operatív program keretében nyújtott támogatás jogellenességét bizonyító részletes elemzést –, és nem a 659/1999/EK tanácsi rendeletnek megfelelően járt el, továbbá nem tartotta tiszteletben a felperes számára az Európai Unió Alapjogi Chartájában biztosított megfelelő ügyintézés elvét. A Bizottság bármilyen ellenőrzési intézkedés vagy további dokumentumok igénylése nélkül megtagadta a felperes kérelmének vizsgálatát, mivel az operatív program támogatási program részének megvalósításában „első látásra” semmilyen hibát nem észlelt. |
| --- | --- |

4.

A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság számos levelet kapott a felperestől – ideértve az operatív program keretében nyújtott támogatás jogellenességét bizonyító részletes elemzést –, és nem a 659/1999/EK tanácsi rendeletnek megfelelően járt el, továbbá nem tartotta tiszteletben a felperes számára az Európai Unió Alapjogi Chartájában biztosított megfelelő ügyintézés elvét. A Bizottság bármilyen ellenőrzési intézkedés vagy további dokumentumok igénylése nélkül megtagadta a felperes kérelmének vizsgálatát, mivel az operatív program támogatási program részének megvalósításában „első látásra” semmilyen hibát nem észlelt.

| 5. | Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a túlzottan formalisztikus jogalkalmazásával az Európai Unió megtagadta az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférést.
  A felperes azzal az indokolással nyújtott be keresetet az Európai Unió Bíróságához a három csoportmentességi rendelet megsemmisítése iránt, hogy azok ellentétesek a Szerződésekkel és az Alapjogi Chartával. Az Európai Unió Bírósága a felperes csoportmentességről szóló rendeletek megsemmisítése iránti keresetét mindkét eljárásban elutasította mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant. Az elutasítás oka az EUMSZ 263. cikkben meghatározott két hónapos objektív határidő elmulasztása volt. Az Európai Unió Bírósága megtagadta az ügy érdemi vizsgálatát, és a kereset benyújtási határidejét pusztán formalisztikusan alkalmazta. A felperes úgy érvelt, hogy az ellenőrzési mechanizmus Bizottságnak tulajdonítható működési zavara csak a felperes panaszára adott bizottsági válasz alapján derült ki. Az Európai Unió Bíróságához benyújtott keresetében a felperes jelezte, hogy az elévülési idő kezdetének éppen a Bizottság válaszát kell tekinteni, amelyben megtagadja a panaszának részletesebb vizsgálatát. |
| --- | --- |

5.

Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a túlzottan formalisztikus jogalkalmazásával az Európai Unió megtagadta az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférést.

A felperes azzal az indokolással nyújtott be keresetet az Európai Unió Bíróságához a három csoportmentességi rendelet megsemmisítése iránt, hogy azok ellentétesek a Szerződésekkel és az Alapjogi Chartával. Az Európai Unió Bírósága a felperes csoportmentességről szóló rendeletek megsemmisítése iránti keresetét mindkét eljárásban elutasította mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant. Az elutasítás oka az EUMSZ 263. cikkben meghatározott két hónapos objektív határidő elmulasztása volt. Az Európai Unió Bírósága megtagadta az ügy érdemi vizsgálatát, és a kereset benyújtási határidejét pusztán formalisztikusan alkalmazta. A felperes úgy érvelt, hogy az ellenőrzési mechanizmus Bizottságnak tulajdonítható működési zavara csak a felperes panaszára adott bizottsági válasz alapján derült ki. Az Európai Unió Bíróságához benyújtott keresetében a felperes jelezte, hogy az elévülési idő kezdetének éppen a Bizottság válaszát kell tekinteni, amelyben megtagadja a panaszának részletesebb vizsgálatát.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/44

---

2020. február 20-án benyújtott kereset – Sciessent kontra Bizottság

(T-123/20. sz. ügy)

(2020/C 161/56)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: Sciessent LLC (Beverly, Massachusetts, Egyesült Államok) (képviselők: K. Van Maldegem és P. Sellar ügyvédek, és V. McElwee Solicitor)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes keresetében azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | semmisítse meg az ezüst-réz-zeolit létező hatóanyag 2. és 7. terméktípusba tartozó biocid termékekben történő felhasználásának elutasításáról szóló, 2019. november 27-i (EU) 2019/1973 bizottsági végrehajtási határozatot; (1) |
| --- | --- |

—

semmisítse meg az ezüst-réz-zeolit létező hatóanyag 2. és 7. terméktípusba tartozó biocid termékekben történő felhasználásának elutasításáról szóló, 2019. november 27-i (EU) 2019/1973 bizottsági végrehajtási határozatot; (1)

| — | az alperest kötelezze a költségek viselésére. |
| --- | --- |

—

az alperest kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az első, a Szerződések alkalmazására vonatkozó jogszabálynak és az 528/2012/EU rendelet (2) 4. és 19. cikkének megsértésére alapított jogalap.






  — | Az alperes a biocid termékekkel foglalkozó bizottságnak (BPC) az ezüst-réz-zeolit létező hatóanyagnak a 2. és 7. terméktípus tekintetében való jóváhagyásáról szóló véleményei alapján arra a következtetésre jutott, hogy az anyag nem hagyható jóvá, mivel nem bizonyították a kellő hatásosságot. A felperes álláspontja szerint azonban a hatásosság értékelését jogellenes módon végezték el a kezelt árucikkre való hivatkozással. A felperes állítása szerint az alperes az anyag hatásosságának értékelése és az arra vonatkozó következtetés levonása során tévesen értelmezte és alkalmazta a releváns jogot az ezüst-réz-zeolit hatásosságának mérlegelésekor. |
| --- | --- | --- |

1.

—

Az alperes a biocid termékekkel foglalkozó bizottságnak (BPC) az ezüst-réz-zeolit létező hatóanyagnak a 2. és 7. terméktípus tekintetében való jóváhagyásáról szóló véleményei alapján arra a következtetésre jutott, hogy az anyag nem hagyható jóvá, mivel nem bizonyították a kellő hatásosságot. A felperes álláspontja szerint azonban a hatásosság értékelését jogellenes módon végezték el a kezelt árucikkre való hivatkozással. A felperes állítása szerint az alperes az anyag hatásosságának értékelése és az arra vonatkozó következtetés levonása során tévesen értelmezte és alkalmazta a releváns jogot az ezüst-réz-zeolit hatásosságának mérlegelésekor.

| 2. | A második, hatáskör hiányára– az EUMSZ 290. cikknek és az 528/2012/EU rendelet 4. és 19. cikkének a megsértésére – alapított jogalap






  — | Az ezüst-réz- zeolit jóváhagyását a megtámadott jogi aktus azzal az indokkal tagadta meg, hogy az ezüst-réz-zeolit nem rendelkezik kellő hatásossággal azon kezelt árucikkben, amelyben azt használják. A felperes azonban azzal érvel, hogy azok a kritériumok, amelyeket az alperes jogszerűen figyelembe vehetett, az 528/2012/EU rendelet 4. és 19. cikkében felsorolt kritériumokra korlátozódnak. E kritériumok nem foglalják magukban a kezelt árucikk hatásosságát, amelynek értékelését egyébként a biocid termékek engedélyezésének másodlagos, ezt követő szakaszában, tagállami szinten kell elvégezni. Tekintettel arra, hogy az alperes éppen ezt az értékelést végezte el az ezüst-réz-zeolit jóváhagyása megtagadásának az igazolása érdekében, ami azt jelenti, hogy az alperes jelentős mértékben túllépte az 528/2012/EU rendelet alapján rá ruházott hatáskört, ezen utóbbi megsértette a Szerződések 290. cikkét, valamint az említett rendelet 4. és 19. cikkét. |
| --- | --- | --- |

2.

—

Az ezüst-réz- zeolit jóváhagyását a megtámadott jogi aktus azzal az indokkal tagadta meg, hogy az ezüst-réz-zeolit nem rendelkezik kellő hatásossággal azon kezelt árucikkben, amelyben azt használják. A felperes azonban azzal érvel, hogy azok a kritériumok, amelyeket az alperes jogszerűen figyelembe vehetett, az 528/2012/EU rendelet 4. és 19. cikkében felsorolt kritériumokra korlátozódnak. E kritériumok nem foglalják magukban a kezelt árucikk hatásosságát, amelynek értékelését egyébként a biocid termékek engedélyezésének másodlagos, ezt követő szakaszában, tagállami szinten kell elvégezni. Tekintettel arra, hogy az alperes éppen ezt az értékelést végezte el az ezüst-réz-zeolit jóváhagyása megtagadásának az igazolása érdekében, ami azt jelenti, hogy az alperes jelentős mértékben túllépte az 528/2012/EU rendelet alapján rá ruházott hatáskört, ezen utóbbi megsértette a Szerződések 290. cikkét, valamint az említett rendelet 4. és 19. cikkét.

| 3. | A harmadik, a Szerződések alkalmazására vonatkozó jogszabálynak – a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének – a megsértésére alapított jogalap






  — | A felperes anyagát az ugyanezen 2. és 7. terméktípushoz használt más anyagoktól eltérően kezelték anélkül, hogy az alperes objektív módon igazolta volna, hogy az ezüst-réz-zeolitot miért kellene másként kezelni, mint a többi anyagot, amelyekre ugyanazon terméktípusok tekintetében ugyanazon értékelési szabályok vonatkoznak az 528/2012/EU rendelet (és a 98/8/EK irányelv (3)) alapján. |
| --- | --- | --- |

3.

—

A felperes anyagát az ugyanezen 2. és 7. terméktípushoz használt más anyagoktól eltérően kezelték anélkül, hogy az alperes objektív módon igazolta volna, hogy az ezüst-réz-zeolitot miért kellene másként kezelni, mint a többi anyagot, amelyekre ugyanazon terméktípusok tekintetében ugyanazon értékelési szabályok vonatkoznak az 528/2012/EU rendelet (és a 98/8/EK irányelv (3)) alapján.

| 4. | A negyedik, a Szerződések alkalmazására vonatkozó jogszabálynak – a jogbiztonság elvének – a megsértésére alapított jogalap






  — | Az alperes nyílt levelet küldött a BPC elnökének, amelynek célja annak tisztázása volt, hogy hogyan kell értelmezni és alkalmazni a hatásosság értékelésére és a kezelt árucikkekre vonatkozó jogot az 528/2012/EU rendelet szerint. A felperes e levél tartalmát vette alapul, amely megerősítette a jog egyértelműségét, és a felperes részéről az anyag jóváhagyását illetően jogos bizalom alakult ki. Következésképpen a megtámadott jogi aktus megsértette a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvét. |
| --- | --- | --- |

4.

—

Az alperes nyílt levelet küldött a BPC elnökének, amelynek célja annak tisztázása volt, hogy hogyan kell értelmezni és alkalmazni a hatásosság értékelésére és a kezelt árucikkekre vonatkozó jogot az 528/2012/EU rendelet szerint. A felperes e levél tartalmát vette alapul, amely megerősítette a jog egyértelműségét, és a felperes részéről az anyag jóváhagyását illetően jogos bizalom alakult ki. Következésképpen a megtámadott jogi aktus megsértette a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvét.

---

(1)  HL 2019. L 307., 58. o.

(2)  A biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 167., 1. o.).

(3)  A biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 1998/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1998. L 123., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3.fejezet, 23. kötet,. 3. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/45 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/45

---

2020. február 27-én benyújtott kereset – IR kontra Bizottság

(T-131/20. sz. ügy)

(2020/C 161/57)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: IR (képviselők: S. Pappas és A. Pappas ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | semmisítse meg a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága főigazgatójának – a személyzeti osztály hatáskörrel rendelkező ügyintézőjének 2019. július 2-i elektronikus levelében szereplő – határozatát, amelyben elutasították az Európai Szakképzésfejlesztési Központnak (Cedefop) a felperes kirendelésének harmadik megújítása iránti kérelmét; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága főigazgatójának – a személyzeti osztály hatáskörrel rendelkező ügyintézőjének 2019. július 2-i elektronikus levelében szereplő – határozatát, amelyben elutasították az Európai Szakképzésfejlesztési Központnak (Cedefop) a felperes kirendelésének harmadik megújítása iránti kérelmét;

| — | semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján a felperes által benyújtott panaszt elutasító 2020. január 23-i határozatát; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján a felperes által benyújtott panaszt elutasító 2020. január 23-i határozatát;

| — | az alperest kötelezze a költségek viselésére. |
| --- | --- |

—

az alperest kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az első, a pert megelőző eljárás szabálytalanságára alapított jogalap, amennyiben ez az eljárás nem eredményezte a 2019. július 2-i vitatott határozat kinevezésre jogosult hatóság általi megfelelő felülvizsgálatát. |
| --- | --- |

1.

Az első, a pert megelőző eljárás szabálytalanságára alapított jogalap, amennyiben ez az eljárás nem eredményezte a 2019. július 2-i vitatott határozat kinevezésre jogosult hatóság általi megfelelő felülvizsgálatát.

| 2. | A második, a személyzeti szabályzat 38. cikkének lényeges eljárásjogi megsértésére alapított jogalap. |
| --- | --- |

2.

A második, a személyzeti szabályzat 38. cikkének lényeges eljárásjogi megsértésére alapított jogalap.

| 3. | A harmadik, az ügy valamennyi ténybeli eleme figyelembevételének elmulasztására és az indokolás hiányára tekintettel a megfelelő ügyintézés részét képező gondossági kötelezettség általános elvének megsértésére alapított jogalap. |
| --- | --- |

3.

A harmadik, az ügy valamennyi ténybeli eleme figyelembevételének elmulasztására és az indokolás hiányára tekintettel a megfelelő ügyintézés részét képező gondossági kötelezettség általános elvének megsértésére alapított jogalap.

| 4. | A negyedik, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 33. cikkében szereplő, a család védelméhez való jog megsértésére alapított jogalap. |
| --- | --- |

4.

A negyedik, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 33. cikkében szereplő, a család védelméhez való jog megsértésére alapított jogalap.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/46 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/46

---

2020. február 28-án benyújtott kereset – NEC Oncoimmunity kontra EASME

(T-132/20. sz. ügy)

(2020/C 161/58)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: NEC Oncoimmunity A/S (Oslo, Norvégia) (képviselő:T. Nordby, R. Bråthen és O. Brouwer ügyvédek)

Alperes: Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség (EASME)

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | elsődlegesen, az EUMSZ 263. cikk alapján:






  — | semmisítse meg a megtámadott határozatot (a felperesnek a MEDIVAC(850078) projektre vonatkozó H2020/EIC/SMEInst-2018–2020–2 eljárásban való részvételét megszüntető, 2019. december 16-i határozat); |
| --- | --- | --- |

—

elsődlegesen, az EUMSZ 263. cikk alapján:

—

semmisítse meg a megtámadott határozatot (a felperesnek a MEDIVAC(850078) projektre vonatkozó H2020/EIC/SMEInst-2018–2020–2 eljárásban való részvételét megszüntető, 2019. december 16-i határozat);

| — | az alperest kötelezze a felperes és bármely beavatkozó fél költségeinek a viselésére. |
| --- | --- |

—

az alperest kötelezze a felperes és bármely beavatkozó fél költségeinek a viselésére.

| — | másodlagosan, az EUMSZ 272. cikk alapján:






  — | állapítsa meg, hogy a megtámadott határozat sérti az alperes szerződéses kötelezettségeit; |
| --- | --- | --- |

—

másodlagosan, az EUMSZ 272. cikk alapján:

—

állapítsa meg, hogy a megtámadott határozat sérti az alperes szerződéses kötelezettségeit;

| — | az alperest kötelezze a felperes és bármely beavatkozó fél költségeinek viselésére. |
| --- | --- |

—

az alperest kötelezze a felperes és bármely beavatkozó fél költségeinek viselésére.

Jogalapok és főbb érvek

Keresete alátámasztása érdekében a felperes az EUMSZ 263. cikken alapuló kereseti kérelmeit illetően három jogalapra, az EUMSZ 272. cikken alapuló kereseti kérelmeit illetően pedig egy jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az EUMSZ 263. cikken alapuló első jogalap azon alapul, hogy az alperes tévesen alkalmazta a jogot, és tévesen alkalmazta az 1290/2013 rendeletben (1) megállapított kkv-támogató eszköz keretében nyújtott támogatásra vonatkozó támogathatósági feltételeket. |
| --- | --- |

1.

Az EUMSZ 263. cikken alapuló első jogalap azon alapul, hogy az alperes tévesen alkalmazta a jogot, és tévesen alkalmazta az 1290/2013 rendeletben (1) megállapított kkv-támogató eszköz keretében nyújtott támogatásra vonatkozó támogathatósági feltételeket.

| 2. | Az EUMSZ 263. cikken alapuló második jogalap azon alapul, hogy az alperes tévesen alkalmazta a jogot, mivel a megtámadott határozat sérti az egyenlő bánásmód elvét. |
| --- | --- |

2.

Az EUMSZ 263. cikken alapuló második jogalap azon alapul, hogy az alperes tévesen alkalmazta a jogot, mivel a megtámadott határozat sérti az egyenlő bánásmód elvét.

| 3. | Az EUMSZ 263. cikken alapuló harmadik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat sérti a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvét. |
| --- | --- |

3.

Az EUMSZ 263. cikken alapuló harmadik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat sérti a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvét.

| 4. | Az EUMSZ 272. cikken alapuló egyetlen jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat – különösen az alkalmazandó jog téves értelmezése és a hátrányosan megkülönböztető gyakorlat miatt – a felperessel szemben fennálló szerződéses kötelezettségek téves értelmezéséhez és megsértéséhez is vezet. |
| --- | --- |

4.

Az EUMSZ 272. cikken alapuló egyetlen jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat – különösen az alkalmazandó jog téves értelmezése és a hátrányosan megkülönböztető gyakorlat miatt – a felperessel szemben fennálló szerződéses kötelezettségek téves értelmezéséhez és megsértéséhez is vezet.

---

(1)  A „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) részvételi és terjesztési szabályainak megállapításáról, valamint az 1906/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1290/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 81. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/47 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/47

---

2020. február 27-én benyújtott kereset – Huhtamaki kontra Bizottság

(T-134/20. sz. ügy)

(2020/C 161/59)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: Huhtamaki Sàrl (Senningerberg, Luxemburg) (képviselők: M. Struys és F. Pili ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | az 1049/2001/EK rendelet (1) végrehajtási szabályainak 4. cikke alapján semmisítse meg az Európai Bizottság 2019. december 18-i határozatát, amely elutasította a felperesnek a dokumentumokhoz való, az e rendelet szerinti hozzáférés iránti, 2019. november 13-i megerősítő kérelmét; |
| --- | --- |

—

az 1049/2001/EK rendelet (1) végrehajtási szabályainak 4. cikke alapján semmisítse meg az Európai Bizottság 2019. december 18-i határozatát, amely elutasította a felperesnek a dokumentumokhoz való, az e rendelet szerinti hozzáférés iránti, 2019. november 13-i megerősítő kérelmét;

| — | kötelezze az Európai Bizottságot, hogy biztosítsa a hozzáférést a felperes számára az adómegállapítások kedvezményezettjeinek listáját tartalmazó, a Bizottság 2013. június 19-i levelére válaszul Luxemburg által 2014. december 22-én benyújtott, a SA.50400 (2019/NN-2). sz. állami támogatás – Luxemburg – „Lehetséges állami támogatás” című hivatalos vizsgálat megindításáról szóló, 2019. március 7-i bizottsági határozat 4. pontjában említett dokumentum nem bizalmas változataihoz, amely levelet, valamint az említett 2019. március 7-i bizottsági határozat 4. és 7. pontjában az Európai Bizottság által említett, a luxemburgi adóhatóság által kiadott adómegállapításokhoz; |
| --- | --- |

—

kötelezze az Európai Bizottságot, hogy biztosítsa a hozzáférést a felperes számára az adómegállapítások kedvezményezettjeinek listáját tartalmazó, a Bizottság 2013. június 19-i levelére válaszul Luxemburg által 2014. december 22-én benyújtott, a SA.50400 (2019/NN-2). sz. állami támogatás – Luxemburg – „Lehetséges állami támogatás” című hivatalos vizsgálat megindításáról szóló, 2019. március 7-i bizottsági határozat 4. pontjában említett dokumentum nem bizalmas változataihoz, amely levelet, valamint az említett 2019. március 7-i bizottsági határozat 4. és 7. pontjában az Európai Bizottság által említett, a luxemburgi adóhatóság által kiadott adómegállapításokhoz;

| — | a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére. |
| --- | --- |

—

a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy a hozzáférhetővé tétel megtagadásának az ítélkezési gyakorlatban kialakított általános vélelmét alkalmazni kell a felperes által benyújtott, a kért dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelemre. |
| --- | --- |

1.

Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy a hozzáférhetővé tétel megtagadásának az ítélkezési gyakorlatban kialakított általános vélelmét alkalmazni kell a felperes által benyújtott, a kért dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelemre.

| 2. | A második, arra alapított jogalap, hogy – feltéve, hogy a jelen ügyben alkalmazni kell a hozzáférhetővé tétel megtagadásával kapcsolatos vélelmet, de nem ez a helyzet – az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első és harmadik francia bekezdésében védett érdekek bármiféle esetleges megsértésének hiánya megakadályozná e vélelem alkalmazását (a második jogalap első része). Ezen túlmenően a felperes előadja, hogy e vélelem mindenesetre megdőlne, mivel a kért dokumentumok hozzáférhetővé tételéhez nyomós közérdek fűződik (a második jogalap második része). |
| --- | --- |

2.

A második, arra alapított jogalap, hogy – feltéve, hogy a jelen ügyben alkalmazni kell a hozzáférhetővé tétel megtagadásával kapcsolatos vélelmet, de nem ez a helyzet – az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első és harmadik francia bekezdésében védett érdekek bármiféle esetleges megsértésének hiánya megakadályozná e vélelem alkalmazását (a második jogalap első része). Ezen túlmenően a felperes előadja, hogy e vélelem mindenesetre megdőlne, mivel a kért dokumentumok hozzáférhetővé tételéhez nyomós közérdek fűződik (a második jogalap második része).

| 3. | A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 296. cikkben előírt indokolási kötelezettséget, valamint a felperes megfelelő ügyintézéshez való, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében előírt jogát. |
| --- | --- |

3.

A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 296. cikkben előírt indokolási kötelezettséget, valamint a felperes megfelelő ügyintézéshez való, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében előírt jogát.

---

(1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás: 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/48 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/48

---

2020. február 28-án benyújtott kereset – Vulkano Research and Development kontra EUIPO – Ega (EGA Master)

(T-135/20. sz. ügy)

(2020/C 161/60)

A keresetlevél nyelve: angol

Felek

Felperes: Vulkano Research and Development, SL (Vitoria-Gasteiz, Spanyolország) (képviselők: V. Wellens and C. Schelleke ügyvédek)

Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ega sp. z o.o. sp.k. (Starogard Gdański, Lengyelország)

Az EUIPO előtti eljárás adatai

A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

A vitatott védjegy: EGA Master európai uniós szóvédjegy – 5 835 558. sz. európai uniós védjegy

Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. december 13-án hozott határozata (R 1038/2018-1. sz. ügy)

Kereseti kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot azon megállapítás kivételével, hogy a vitatott európai uniós védjegy oltalmát a 6. osztályba tartozó „Nem nemesfémek és ezek ötvözetei” vonatkozásában fenn kell tartani; |
| --- | --- |

—

helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot azon megállapítás kivételével, hogy a vitatott európai uniós védjegy oltalmát a 6. osztályba tartozó „Nem nemesfémek és ezek ötvözetei” vonatkozásában fenn kell tartani;

| — | az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére. |
| --- | --- |

—

az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok

| — | Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikke (1) bekezdésének c) pontjával együttesen értelmezett 8. cikke (4) bekezdésének megsértése; |
| --- | --- |

—

Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikke (1) bekezdésének c) pontjával együttesen értelmezett 8. cikke (4) bekezdésének megsértése;

| — | a megtámadott határozat nyilvánvalóan elégtelen indokolása. |
| --- | --- |

—

a megtámadott határozat nyilvánvalóan elégtelen indokolása.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/49 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/49

---

2020. március 2-án benyújtott kereset – Ardex kontra EUIPO – Chen (ArtiX PAINTS)

(T-136/20. sz. ügy)

(2020/C 161/61)

A keresetlevél nyelve: német

Felek

Felperes: Ardex GmbH (Witten, Németország) (képviselő: C. Becker ügyvéd)

Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Lian Chen (Seseña Nuevo, Spanyolország)

Az EUIPO előtti eljárás adatai

A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

A vitatott védjegy: ArtiX PAINTS európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 16 825 614. sz. védjegybejelentés

Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. november 18-án hozott határozata (R 2503/2018-2. sz. ügy)

Kereseti kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot; |
| --- | --- |

—

helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

| — | az EUIPO-t és a másik felet kötelezze a költségek viselésére. |
| --- | --- |

—

az EUIPO-t és a másik felet kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok

| — | Az (EU) 2018/626 bizottsági végrehajtási rendelet 24. cikkéből eredő eljárási rendelkezések megsértése; |
| --- | --- |

—

Az (EU) 2018/626 bizottsági végrehajtási rendelet 24. cikkéből eredő eljárási rendelkezések megsértése;

| — | az (EU) 2018/626 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 7. cikkének (1) bekezdéséből eredő eljárási rendelkezések megsértése; |
| --- | --- |

—

az (EU) 2018/626 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 7. cikkének (1) bekezdéséből eredő eljárási rendelkezések megsértése;

| — | a meghallgatáshoz való jog elvének megsértése; |
| --- | --- |

—

a meghallgatáshoz való jog elvének megsértése;

| — | az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése. |
| --- | --- |

—

az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/49 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/49

---

2020. február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság

(T-139/20. sz. ügy)

(2020/C 161/62)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgium) (képviselők: Y. Desmedt, L. Salernitano és K. Olsthoorn ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | semmisítse meg a megtámadott jogi aktus alábbi részeit: i. a VI. melléklet 1. pontja b) alpontjának és 2. pontja b) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy „a IX. mellékletben meghatározott ellenőrzési eljárás céljára ezek az értékek tekintendők megadott értékeknek”; ii. a IX. melléklet 2. pontja a) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy a „megadott értékek” a „műszaki dokumentációban [...] megadott értékek[nek]” felelnek meg; és iii. a IX. melléklet 2. pontjának b) alpontját; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a megtámadott jogi aktus alábbi részeit: i. a VI. melléklet 1. pontja b) alpontjának és 2. pontja b) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy „a IX. mellékletben meghatározott ellenőrzési eljárás céljára ezek az értékek tekintendők megadott értékeknek”; ii. a IX. melléklet 2. pontja a) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy a „megadott értékek” a „műszaki dokumentációban [...] megadott értékek[nek]” felelnek meg; és iii. a IX. melléklet 2. pontjának b) alpontját;

| — | semmisítse meg a IX. melléklet „Ellenőrzési tűréshatárok” című 9. táblázatának azon részét, amely a VI. mellékletben szereplő, az V. mellékletben azonban fel nem sorolt paramétereket tartalmaz, mégpedig: „EW, full, EW,1⁄2, EW,1/4, EWD, full, EWD,1⁄2” és „WW, full, WW,1⁄2 WW,1/4, WWD, full, WWD,1⁄2”; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a IX. melléklet „Ellenőrzési tűréshatárok” című 9. táblázatának azon részét, amely a VI. mellékletben szereplő, az V. mellékletben azonban fel nem sorolt paramétereket tartalmaz, mégpedig: „EW, full, EW,1⁄2, EW,1/4, EWD, full, EWD,1⁄2” és „WW, full, WW,1⁄2 WW,1/4, WWD, full, WWD,1⁄2”;

| — | a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére. |
| --- | --- |

—

a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A felperes a kereseti kérelmében az (EU) 2019/2014 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (1) megsemmisítését kéri.

Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a keretrendelet (2) 3., 12. és 16. cikkét, valamint a Bizottság túllépett a hatáskörén azáltal, hogy következetlen követelményeket írt elő a szállítók által a termékadatbázisba feltöltendő műszaki dokumentáció, és a piacfelügyeleti hatóságok által lefolytatható ellenőrzések tekintetében. |
| --- | --- |

1.

Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a keretrendelet (2) 3., 12. és 16. cikkét, valamint a Bizottság túllépett a hatáskörén azáltal, hogy következetlen követelményeket írt elő a szállítók által a termékadatbázisba feltöltendő műszaki dokumentáció, és a piacfelügyeleti hatóságok által lefolytatható ellenőrzések tekintetében.

| 2. | A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a jogbiztonság elvét és az egyenlő bánásmód elvét, mivel nem állít fel világos és egyértelmű szabályozási keretet, ezáltal pedig a szállítók nem tudják meghatározni, hogy a műszaki dokumentációban milyen paramétereket kell megadniuk, és hogy az adatok pontosságának megállapítására milyen ellenőrzési eljárás alkalmazandó. |
| --- | --- |

2.

A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a jogbiztonság elvét és az egyenlő bánásmód elvét, mivel nem állít fel világos és egyértelmű szabályozási keretet, ezáltal pedig a szállítók nem tudják meghatározni, hogy a műszaki dokumentációban milyen paramétereket kell megadniuk, és hogy az adatok pontosságának megállapítására milyen ellenőrzési eljárás alkalmazandó.

---

(1)  Az (EU) 2017/1369 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a háztartási mosógépek és a háztartási mosó-szárítógépek energiafogyasztásának címkézése tekintetében történő kiegészítéséről, valamint az 1061/2010/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet és a 96/60/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2019. március 11-i (EU) 2019/2014 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2019. L 315., 29. o.).

(2)  Az energiacímkézés keretének meghatározásáról és a 2010/30/EU irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. július 4-i (EU) 2017/1369 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2017. L 198., 1. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/50

---

2020.február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság

(T-140/20. sz. ügy)

(2020/C 161/63)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgium) (képviselők: Y. Desmedt, L. Salernitano és K. Olsthoorn ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | semmisítse meg a megtámadott jogi aktus alábbi részeit: i. az I. mellékletnek a „megadott érték” fogalmát meghatározó 42. pontját; ii. a IX. melléklet második bekezdése 2. pontja a) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy a „megadott értékek” a „műszaki dokumentációban [...] megadott értékek[nek]” felelnek meg; és iii. a IX. melléklet második bekezdése 2. pontjának b) alpontját; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a megtámadott jogi aktus alábbi részeit: i. az I. mellékletnek a „megadott érték” fogalmát meghatározó 42. pontját; ii. a IX. melléklet második bekezdése 2. pontja a) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy a „megadott értékek” a „műszaki dokumentációban [...] megadott értékek[nek]” felelnek meg; és iii. a IX. melléklet második bekezdése 2. pontjának b) alpontját;

| — | semmisítse meg a IX. melléklet „Ellenőrzési tűrések” című 9. táblázatának azon részét, amely a VI. mellékletben szereplő, az V. mellékletben azonban fel nem sorolt paramétereket tartalmaz, mégpedig: „Teljes hálózati hatékonyság ηTM”, „Fényáram-stabilitási tényező (fluoreszkáló és nagy intenzitású kisülő fényforrások esetében)”, „Élettartam-tényező (fluoreszkáló és nagy intenzitású kisülő fényforrások esetében)” és „Telítettségi tisztaság”; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a IX. melléklet „Ellenőrzési tűrések” című 9. táblázatának azon részét, amely a VI. mellékletben szereplő, az V. mellékletben azonban fel nem sorolt paramétereket tartalmaz, mégpedig: „Teljes hálózati hatékonyság ηTM”, „Fényáram-stabilitási tényező (fluoreszkáló és nagy intenzitású kisülő fényforrások esetében)”, „Élettartam-tényező (fluoreszkáló és nagy intenzitású kisülő fényforrások esetében)” és „Telítettségi tisztaság”;

| — | a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére. |
| --- | --- |

—

a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A felperes a kereseti kérelmében az (EU) 2019/2015 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (1) megsemmisítését kéri.

Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a keretrendelet (2) 3., 12. és 16. cikkét, valamint a Bizottság túllépett a hatáskörén azáltal, hogy következetlen követelményeket írt elő a szállítók által a termékadatbázisba feltöltendő műszaki dokumentáció, és a piacfelügyeleti hatóságok által lefolytatható ellenőrzések tekintetében. |
| --- | --- |

1.

Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a keretrendelet (2) 3., 12. és 16. cikkét, valamint a Bizottság túllépett a hatáskörén azáltal, hogy következetlen követelményeket írt elő a szállítók által a termékadatbázisba feltöltendő műszaki dokumentáció, és a piacfelügyeleti hatóságok által lefolytatható ellenőrzések tekintetében.

| 2. | A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a jogbiztonság elvét és az egyenlő bánásmód elvét, mivel nem állít fel világos és egyértelmű szabályozási keretet, ezáltal pedig a szállítók nem tudják meghatározni, hogy a műszaki dokumentációban milyen paramétereket kell megadniuk, és hogy az adatok pontosságának megállapítására milyen ellenőrzési eljárás alkalmazandó. |
| --- | --- |

2.

A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a jogbiztonság elvét és az egyenlő bánásmód elvét, mivel nem állít fel világos és egyértelmű szabályozási keretet, ezáltal pedig a szállítók nem tudják meghatározni, hogy a műszaki dokumentációban milyen paramétereket kell megadniuk, és hogy az adatok pontosságának megállapítására milyen ellenőrzési eljárás alkalmazandó.

---

(1)  Az (EU) 2017/1369 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a fényforrások energiacímkézése tekintetében való kiegészítéséről, valamint a 874/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2019. március 11-i (EU) 2019/2015 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2019. L 315., 68. o.).

(2)  Az energiacímkézés keretének meghatározásáról és a 2010/30/EU irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. július 4-i (EU) 2017/1369 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2017. L 198., 1. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/51

---

2020. február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság

(T-141/20. sz. ügy)

(2020/C 161/64)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgium) (képviselők: Y. Desmedt, L. Salernitano és K. Olsthoorn ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | semmisítse meg a megtámadott jogi aktus alábbi részeit: i. a IX. melléklet harmadik bekezdése 2. pontja a) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy a „megadott értékek” a „műszaki dokumentációban [...] megadott értékek[nek]” felelnek meg; és ii. a IX. melléklet harmadik bekezdése 2. pontjának b) alpontját; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a megtámadott jogi aktus alábbi részeit: i. a IX. melléklet harmadik bekezdése 2. pontja a) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy a „megadott értékek” a „műszaki dokumentációban [...] megadott értékek[nek]” felelnek meg; és ii. a IX. melléklet harmadik bekezdése 2. pontjának b) alpontját;

| — | semmisítse meg a IX. melléklet „A mért paraméterekre vonatkozó ellenőrzési tűrések” című 8. táblázatának azon részét, amely a VI. mellékletben szereplő, az V. mellékletben azonban fel nem sorolt paramétereket tartalmaz, mégpedig: „E16, E32” and „Eaux”; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a IX. melléklet „A mért paraméterekre vonatkozó ellenőrzési tűrések” című 8. táblázatának azon részét, amely a VI. mellékletben szereplő, az V. mellékletben azonban fel nem sorolt paramétereket tartalmaz, mégpedig: „E16, E32” and „Eaux”;

| — | a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére. |
| --- | --- |

—

a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A felperes a kereseti kérelmében az (EU) 2019/2016 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (1) megsemmisítését kéri.

Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a keretrendelet (2) 3., 12. és 16. cikkét, valamint a Bizottság túllépett a hatáskörén azáltal, hogy következetlen követelményeket írt elő a szállítók által a termékadatbázisba feltöltendő műszaki dokumentáció, és a piacfelügyeleti hatóságok által lefolytatható ellenőrzések tekintetében. |
| --- | --- |

1.

Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a keretrendelet (2) 3., 12. és 16. cikkét, valamint a Bizottság túllépett a hatáskörén azáltal, hogy következetlen követelményeket írt elő a szállítók által a termékadatbázisba feltöltendő műszaki dokumentáció, és a piacfelügyeleti hatóságok által lefolytatható ellenőrzések tekintetében.

| 2. | A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a jogbiztonság elvét és az egyenlő bánásmód elvét, mivel nem állít fel világos és egyértelmű szabályozási keretet, ezáltal pedig a szállítók nem tudják meghatározni, hogy a műszaki dokumentációban milyen paramétereket kell megadniuk, és hogy az adatok pontosságának megállapítására milyen ellenőrzési eljárás alkalmazandó. |
| --- | --- |

2.

A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a jogbiztonság elvét és az egyenlő bánásmód elvét, mivel nem állít fel világos és egyértelmű szabályozási keretet, ezáltal pedig a szállítók nem tudják meghatározni, hogy a műszaki dokumentációban milyen paramétereket kell megadniuk, és hogy az adatok pontosságának megállapítására milyen ellenőrzési eljárás alkalmazandó.

---

(1)  Az (EU) 2017/1369 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a hűtőkészülékek energiacímkézése tekintetében történő kiegészítéséről, valamint az 1060/2010/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2019. március 11-i (EU) 2019/2016 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2019. L 315., 102. o.).

(2)  Az energiacímkézés keretének meghatározásáról és a 2010/30/EU irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. július 4-i (EU) 2017/1369 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2017. L 198., 1. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/52 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/52

---

2020. február 26-án benyújtott kereset – Applia kontra Bizottság

(T-142/20. sz. ügy)

(2020/C 161/65)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: Applia – Home Appliance Europe (Woluwe-Saint-Lambert, Belgium) (képviselők: Y. Desmedt, L. Salernitano és K. Olsthoorn ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | semmisítse meg a megtámadott jogi aktus alábbi részeit: i. a VI. melléklet 1. pontja b) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy „a IX. mellékletben meghatározott ellenőrzési eljárás céljára ezek az értékek tekintendők megadott értékeknek”; ii. a IX. melléklet harmadik bekezdése 2. pontja a) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy a „megadott értékek” a „műszaki dokumentációban [...] megadott értékek[nek]” felelnek meg; és iii. a IX. melléklet harmadik bekezdése 2. pontjának b) alpontját; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a megtámadott jogi aktus alábbi részeit: i. a VI. melléklet 1. pontja b) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy „a IX. mellékletben meghatározott ellenőrzési eljárás céljára ezek az értékek tekintendők megadott értékeknek”; ii. a IX. melléklet harmadik bekezdése 2. pontja a) alpontjának azon részét, amely kimondja, hogy a „megadott értékek” a „műszaki dokumentációban [...] megadott értékek[nek]” felelnek meg; és iii. a IX. melléklet harmadik bekezdése 2. pontjának b) alpontját;

| — | a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére. |
| --- | --- |

—

a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A felperes a kereseti kérelmében az (EU) 2019/2017 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (1) megsemmisítését kéri.

Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a keretrendelet (2) 3., 12. és 16. cikkét, valamint a Bizottság túllépett a hatáskörén azáltal, hogy következetlen követelményeket írt elő a szállítók által a termékadatbázisba feltöltendő műszaki dokumentáció, és a piacfelügyeleti hatóságok által lefolytatható ellenőrzések tekintetében. |
| --- | --- |

1.

Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a keretrendelet (2) 3., 12. és 16. cikkét, valamint a Bizottság túllépett a hatáskörén azáltal, hogy következetlen követelményeket írt elő a szállítók által a termékadatbázisba feltöltendő műszaki dokumentáció, és a piacfelügyeleti hatóságok által lefolytatható ellenőrzések tekintetében.

| 2. | A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a jogbiztonság elvét és az egyenlő bánásmód elvét, mivel nem állít fel világos és egyértelmű szabályozási keretet, ezáltal pedig a szállítók nem tudják meghatározni, hogy a műszaki dokumentációban milyen paramétereket kell megadniuk, és hogy az adatok pontosságának megállapítására milyen ellenőrzési eljárás alkalmazandó. |
| --- | --- |

2.

A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus sérti a jogbiztonság elvét és az egyenlő bánásmód elvét, mivel nem állít fel világos és egyértelmű szabályozási keretet, ezáltal pedig a szállítók nem tudják meghatározni, hogy a műszaki dokumentációban milyen paramétereket kell megadniuk, és hogy az adatok pontosságának megállapítására milyen ellenőrzési eljárás alkalmazandó.

---

(1)  Az (EU) 2017/1369 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a háztartási mosógépek energiacímkézése tekintetében történő kiegészítéséről és az 1059/2010/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2019. március 11-i (EU) 2019/2017 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2019. L 315., 134. o.).

(2)  Az energiacímkézés keretének meghatározásáról és a 2010/30/EU irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. július 4-i (EU) 2017/1369 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2017. L 198., 1. o.).

---

| 11.5.2020 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 161/53 |
| --- | --- | --- | --- |

11.5.2020

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 161/53

---

2020. március 5-én benyújtott kereset – Guangxi Xin Fu Yuan kontra Bizottság

(T-144/20. sz. ügy)

(2020/C 161/66)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: Guangxi Xin Fu Yuan Co. Ltd (Bobai, Kína) (képviselők: J. Cornelis és T. Zuber ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

| — | semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó asztali és konyhai kerámiaáruk behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről szóló (EU) 2019/1198 végrehajtási rendelet módosításáról szóló, 2019. november 28-i (EU) 2019/2131 bizottsági végrehajtási rendeletet; |
| --- | --- |

—

semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó asztali és konyhai kerámiaáruk behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről szóló (EU) 2019/1198 végrehajtási rendelet módosításáról szóló, 2019. november 28-i (EU) 2019/2131 bizottsági végrehajtási rendeletet;

| — | az Európai Bizottságot kötelezze a felperes költségeinek viselésére. |
| --- | --- |

—

az Európai Bizottságot kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

| 1. | Az első jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (továbbiakban: alaprendelet) 13. cikkének az 5. cikkének (10) és (11) bekezdésével összefüggésben értelmezett (3) bekezdését, a WTO dömpingellenes egyezményének 6.1, 6.2 és 12.1 cikkét, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, valamint a bizalomvédelem elvét azáltal, hogy a felperest nem vette fel a dömpingellenes intézkedések kijátszására vonatkozó vizsgálatot megindító rendeletben foglalt, a vizsgálat által érintett exportőrök kimerítő listájára, de ezt követően kiterjesztette a vizsgálatot a felperesre is. |
| --- | --- |

1.

Az első jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (továbbiakban: alaprendelet) 13. cikkének az 5. cikkének (10) és (11) bekezdésével összefüggésben értelmezett (3) bekezdését, a WTO dömpingellenes egyezményének 6.1, 6.2 és 12.1 cikkét, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, valamint a bizalomvédelem elvét azáltal, hogy a felperest nem vette fel a dömpingellenes intézkedések kijátszására vonatkozó vizsgálatot megindító rendeletben foglalt, a vizsgálat által érintett exportőrök kimerítő listájára, de ezt követően kiterjesztette a vizsgálatot a felperesre is.

| 2. | A második jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottságnak nem volt jogalapja arra, hogy a felperest felvegye a megtámadott rendeletbe, mivel az alaprendelet 13. cikkének (3) bekezdése nem terjed ki a kijátszás puszta kockázatán alapuló kijátszásellenes intézkedések előírására, és ezenkívül megköveteli valamennyi érintett behozatal előzetes nyilvántartásba vételét. Ezenfelül a Bizottság érvelése logikailag téves, nincs alátámasztva, alapvető bizonyítékokat figyelmen kívül hagy, és ezáltal nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz. |
| --- | --- |

2.

A második jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottságnak nem volt jogalapja arra, hogy a felperest felvegye a megtámadott rendeletbe, mivel az alaprendelet 13. cikkének (3) bekezdése nem terjed ki a kijátszás puszta kockázatán alapuló kijátszásellenes intézkedések előírására, és ezenkívül megköveteli valamennyi érintett behozatal előzetes nyilvántartásba vételét. Ezenfelül a Bizottság érvelése logikailag téves, nincs alátámasztva, alapvető bizonyítékokat figyelmen kívül hagy, és ezáltal nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz.

| 3. | A harmadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette a felperes védelemhez való jogát és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét azzal, hogy a végleges határozatát két olyan új ténybeli elemre alapította, amelyekről a felperesnek a felülvizsgálat során nem volt alkalma nyilatkozni. |
| --- | --- |

3.

A harmadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette a felperes védelemhez való jogát és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét azzal, hogy a végleges határozatát két olyan új ténybeli elemre alapította, amelyekről a felperesnek a felülvizsgálat során nem volt alkalma nyilatkozni.

---