# Den Europæiske Unions L 114/2012

| | ISSN 1977-0634
  doi:10.3000/19770634.L_2012.114.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 114 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 55. årgang26. april 2012 |

ISSN 1977-0634

doi:10.3000/19770634.L_2012.114.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 114

Dansk udgave

Retsforskrifter

55. årgang26. april 2012

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 359/2012 af 25. april 2012 om godkendelse af aktivstoffet metam, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens forordning (EU) nr. 360/2012 af 25. april 2012 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på de minimis-støtte ydet til virksomheder, der udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (
  1
  ) | 8 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 361/2012 af 25. april 2012 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 14 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 362/2012 af 25. april 2012 om tildelingskoefficienten for eksportlicensansøgninger for visse mejeriprodukter, der skal eksporteres til Den Dominikanske Republik som del af det kontingent, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1187/2009 | 16 |
| | | AFGØRELSER |
| | | 2012/214/EU |
| | * | Rådets afgørelse af 24. april 2012 om beskikkelse af en tysk suppleant til Regionsudvalget | 17 |
| | | 2012/215/EU |
| | * | Rådets afgørelse af 24. april 2012 om beskikkelse af et luxembourgsk medlem af Regionsudvalget | 18 |
| | | 2012/216/EU |
| | * | Rådets afgørelse af 24. april 2012 om beskikkelse af et finsk medlem af og en finsk suppleant til Regionsudvalget | 19 |
| | | 2012/217/EU |
| | * | Rådets afgørelse af 24. april 2012 om beskikkelse af syv franske medlemmer af og elleve franske suppleanter til Regionsudvalget | 20 |
| | | 2012/218/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 24. april 2012 om undtagelse af produktion og engrossalg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle energikilder i Tyskland fra anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester
  (meddelt under nummer C(2012) 2426)

   (
  1
  ) | 21 |
| | | 2012/219/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 24. april 2012 om anerkendelse af Serbien som værende fri for Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus (Spieckerman and Kotthoff) Davis et al.
  (meddelt under nummer C(2012) 2524) | 28 |
| | | RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER |
| | | 2012/220/EU |
| | * | Afgørelse nr. 1/2012 vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure den 19. januar 2012 om en opfordring til Kroatien om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure | 29 |
| | | 2012/221/EU |
| | * | Afgørelse nr. 1/2012 vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen den 19. januar 2012 om en opfordring til Kroatien om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen | 31 |
| | | 2012/222/EU |
| | * | Afgørelse nr. 2/2012 vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure den 19. januar 2012 om en opfordring til Tyrkiet om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure | 33 |
| | | 2012/223/EU |
| | * | Afgørelse nr. 2/2012 vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen den 19. januar 2012 om en opfordring til Tyrkiet om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen | 35 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 359/2012 af 25. april 2012 om godkendelse af aktivstoffet metam, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (
  1
  )

1

1

*

Kommissionens forordning (EU) nr. 360/2012 af 25. april 2012 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på de minimis-støtte ydet til virksomheder, der udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (
  1
  )

1

8

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 361/2012 af 25. april 2012 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

14

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 362/2012 af 25. april 2012 om tildelingskoefficienten for eksportlicensansøgninger for visse mejeriprodukter, der skal eksporteres til Den Dominikanske Republik som del af det kontingent, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1187/2009

16

AFGØRELSER

2012/214/EU

*

Rådets afgørelse af 24. april 2012 om beskikkelse af en tysk suppleant til Regionsudvalget

17

2012/215/EU

*

Rådets afgørelse af 24. april 2012 om beskikkelse af et luxembourgsk medlem af Regionsudvalget

18

2012/216/EU

*

Rådets afgørelse af 24. april 2012 om beskikkelse af et finsk medlem af og en finsk suppleant til Regionsudvalget

19

2012/217/EU

*

Rådets afgørelse af 24. april 2012 om beskikkelse af syv franske medlemmer af og elleve franske suppleanter til Regionsudvalget

20

2012/218/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 24. april 2012 om undtagelse af produktion og engrossalg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle energikilder i Tyskland fra anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester
  (meddelt under nummer C(2012) 2426)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2012) 2426)

1

21

2012/219/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 24. april 2012 om anerkendelse af Serbien som værende fri for Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus (Spieckerman and Kotthoff) Davis et al.
  (meddelt under nummer C(2012) 2524)

Clavibacter michiganensis

sepedonicus

(meddelt under nummer C(2012) 2524)

28

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

2012/220/EU

*

Afgørelse nr. 1/2012 vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure den 19. januar 2012 om en opfordring til Kroatien om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure

29

2012/221/EU

*

Afgørelse nr. 1/2012 vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen den 19. januar 2012 om en opfordring til Kroatien om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen

31

2012/222/EU

*

Afgørelse nr. 2/2012 vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure den 19. januar 2012 om en opfordring til Tyrkiet om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure

33

2012/223/EU

*

Afgørelse nr. 2/2012 vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen den 19. januar 2012 om en opfordring til Tyrkiet om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen

35

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/1 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/1

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 359/2012

af 25. april 2012

om godkendelse af aktivstoffet metam, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (1), særlig artikel 13, stk. 2, og artikel 78, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 80, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1107/2009 finder Rådets direktiv 91/414/EØF (2) med hensyn til godkendelsesprocedure og -betingelser anvendelse på aktivstoffer, for hvilke det er fastslået, at de er fuldstændige, jf. artikel 16 i Kommissionens forordning (EF) nr. 33/2008 af 17. januar 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 91/414/EØF for så vidt angår en almindelig og en fremskyndet procedure for vurdering af aktivstoffer, der har været omfattet af det i artikel 8, stk. 2, i samme direktiv omhandlede arbejdsprogram, men som ikke er optaget i direktivets bilag I (3). Metam er et aktivstof, for hvilket det i overensstemmelse med nævnte forordning er fastslået, at det er fuldstændigt. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 80, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1107/2009 finder Rådets direktiv 91/414/EØF (2) med hensyn til godkendelsesprocedure og -betingelser anvendelse på aktivstoffer, for hvilke det er fastslået, at de er fuldstændige, jf. artikel 16 i Kommissionens forordning (EF) nr. 33/2008 af 17. januar 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 91/414/EØF for så vidt angår en almindelig og en fremskyndet procedure for vurdering af aktivstoffer, der har været omfattet af det i artikel 8, stk. 2, i samme direktiv omhandlede arbejdsprogram, men som ikke er optaget i direktivets bilag I (3). Metam er et aktivstof, for hvilket det i overensstemmelse med nævnte forordning er fastslået, at det er fuldstændigt.

| (2) | Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (4) og (EF) nr. 1490/2002 (5) er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af anden og tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, ligesom der er opstillet lister over aktivstoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Disse lister omfatter metam. Ved Rådets beslutning 2009/562/EF af 13. juli 2009 om afvisning af at optage metam i bilag I til direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof (6), blev det vedtaget ikke at optage metam i bilag I til direktiv 91/414/EØF. |
| --- | --- |

(2)

Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (4) og (EF) nr. 1490/2002 (5) er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af anden og tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, ligesom der er opstillet lister over aktivstoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Disse lister omfatter metam. Ved Rådets beslutning 2009/562/EF af 13. juli 2009 om afvisning af at optage metam i bilag I til direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof (6), blev det vedtaget ikke at optage metam i bilag I til direktiv 91/414/EØF.

| (3) | Den oprindelige anmelder (i det følgende benævnt »ansøgeren«) har i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF indgivet en ny ansøgning og anmodet om, at den blev behandlet efter den fremskyndede procedure, der er omhandlet i artikel 14-19 i forordning (EF) nr. 33/2008. |
| --- | --- |

(3)

Den oprindelige anmelder (i det følgende benævnt »ansøgeren«) har i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF indgivet en ny ansøgning og anmodet om, at den blev behandlet efter den fremskyndede procedure, der er omhandlet i artikel 14-19 i forordning (EF) nr. 33/2008.

| (4) | Ansøgningen blev indgivet til Belgien, der blev udpeget som rapporterende medlemsstat ved forordning (EF) nr. 1490/2002. Tidsfristen for den fremskyndede procedure er overholdt. Aktivstoffets specifikation og de anvendelsesformål, der er fremlagt dokumentation for, er de samme som i beslutning 2009/562/EF. Ansøgningen opfylder ligeledes de øvrige indholdsmæssige og proceduremæssige krav i artikel 15 i forordning (EF) nr. 33/2008. |
| --- | --- |

(4)

Ansøgningen blev indgivet til Belgien, der blev udpeget som rapporterende medlemsstat ved forordning (EF) nr. 1490/2002. Tidsfristen for den fremskyndede procedure er overholdt. Aktivstoffets specifikation og de anvendelsesformål, der er fremlagt dokumentation for, er de samme som i beslutning 2009/562/EF. Ansøgningen opfylder ligeledes de øvrige indholdsmæssige og proceduremæssige krav i artikel 15 i forordning (EF) nr. 33/2008.

| (5) | Belgien har evalueret de supplerende data, som ansøgeren har forelagt, og har udarbejdet en supplerende rapport. Belgien sendte den 31. august 2010 rapporten til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Kommissionen. |
| --- | --- |

(5)

Belgien har evalueret de supplerende data, som ansøgeren har forelagt, og har udarbejdet en supplerende rapport. Belgien sendte den 31. august 2010 rapporten til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Kommissionen.

| (6) | EFSA fremsendte den supplerende rapport til de øvrige medlemsstater og ansøgeren, med henblik på at de kunne fremsætte bemærkninger hertil, og sendte de modtagne bemærkninger til Kommissionen. I henhold til artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 33/2008 og efter anmodning fra Kommissionen forelagde EFSA sin konklusion om metam for Kommissionen den 8. august 2011 (7). Udkastet til vurderingsrapport, den supplerende rapport og EFSA's konklusion blev behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 9. marts 2012 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport om metam. |
| --- | --- |

(6)

EFSA fremsendte den supplerende rapport til de øvrige medlemsstater og ansøgeren, med henblik på at de kunne fremsætte bemærkninger hertil, og sendte de modtagne bemærkninger til Kommissionen. I henhold til artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 33/2008 og efter anmodning fra Kommissionen forelagde EFSA sin konklusion om metam for Kommissionen den 8. august 2011 (7). Udkastet til vurderingsrapport, den supplerende rapport og EFSA's konklusion blev behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 9. marts 2012 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport om metam.

| (7) | Den rapporterende medlemsstats supplerende rapport og EFSA's nye konklusion fremhævede især de problematiske forhold, der medførte en afvisning af at optage aktivstoffet i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Blandt andet var det ikke muligt at påvise, at forbrugereksponeringen var acceptabel, ligesom der manglede data om, hvordan urenheden N,N-dimethylthiourinstof (DMTU) opfører sig i miljøet. |
| --- | --- |

(7)

Den rapporterende medlemsstats supplerende rapport og EFSA's nye konklusion fremhævede især de problematiske forhold, der medførte en afvisning af at optage aktivstoffet i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Blandt andet var det ikke muligt at påvise, at forbrugereksponeringen var acceptabel, ligesom der manglede data om, hvordan urenheden N,N-dimethylthiourinstof (DMTU) opfører sig i miljøet.

| (8) | De nye data forelagt af ansøgeren viser, at forbrugereksponeringen kan betragtes som acceptabel, og at DMTU's opførsel i miljøet ikke vil få uacceptable virkninger. |
| --- | --- |

(8)

De nye data forelagt af ansøgeren viser, at forbrugereksponeringen kan betragtes som acceptabel, og at DMTU's opførsel i miljøet ikke vil få uacceptable virkninger.

| (9) | De supplerende oplysninger fra ansøgeren gør det derfor muligt at udelukke de specifikke problematiske forhold, der medførte en afvisning af at optage stoffet i bilag I til direktiv 91/414/EØF. |
| --- | --- |

(9)

De supplerende oplysninger fra ansøgeren gør det derfor muligt at udelukke de specifikke problematiske forhold, der medførte en afvisning af at optage stoffet i bilag I til direktiv 91/414/EØF.

| (10) | Det fremgår af diverse undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder metam, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Metam bør derfor godkendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1107/2009. |
| --- | --- |

(10)

Det fremgår af diverse undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder metam, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Metam bør derfor godkendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1107/2009.

| (11) | Det er imidlertid, i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1107/2009, sammenholdt med samme forordnings artikel 6, og på grundlag af den foreliggende videnskabelige og tekniske viden, nødvendigt at fastsætte visse betingelser og begrænsninger. |
| --- | --- |

(11)

Det er imidlertid, i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1107/2009, sammenholdt med samme forordnings artikel 6, og på grundlag af den foreliggende videnskabelige og tekniske viden, nødvendigt at fastsætte visse betingelser og begrænsninger.

| (12) | Uanset den konklusion, at metam bør godkendes, bør der især indhentes yderligere bekræftende oplysninger. |
| --- | --- |

(12)

Uanset den konklusion, at metam bør godkendes, bør der især indhentes yderligere bekræftende oplysninger.

| (13) | Før et aktivstof godkendes, bør medlemsstaterne og de berørte parter have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, godkendelsen medfører. |
| --- | --- |

(13)

Før et aktivstof godkendes, bør medlemsstaterne og de berørte parter have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, godkendelsen medfører.

| (14) | Uden at det berører de forpligtelser, der i henhold til forordning (EF) nr. 1107/2009 følger af godkendelsen, bør følgende betingelser dog finde anvendelse i betragtning af den særlige situation, der er opstået efter overgangen fra direktiv 91/414/EØF til forordning (EF) nr. 1107/2009. Medlemsstaterne bør indrømmes en periode efter vedtagelsen til at revidere de godkendelser af plantebeskyttelsesmidler indeholdende metam, som er blevet opretholdt til visse anvendelsesformål i overensstemmelse med artikel 3 i beslutning 2009/562/EF. Der skal tages højde for denne bestemmelse ved beregning af en sådan periode. Medlemsstaterne bør ændre eller erstatte godkendelserne eller kalde dem tilbage, alt efter hvad der er relevant. |
| --- | --- |

(14)

Uden at det berører de forpligtelser, der i henhold til forordning (EF) nr. 1107/2009 følger af godkendelsen, bør følgende betingelser dog finde anvendelse i betragtning af den særlige situation, der er opstået efter overgangen fra direktiv 91/414/EØF til forordning (EF) nr. 1107/2009. Medlemsstaterne bør indrømmes en periode efter vedtagelsen til at revidere de godkendelser af plantebeskyttelsesmidler indeholdende metam, som er blevet opretholdt til visse anvendelsesformål i overensstemmelse med artikel 3 i beslutning 2009/562/EF. Der skal tages højde for denne bestemmelse ved beregning af en sådan periode. Medlemsstaterne bør ændre eller erstatte godkendelserne eller kalde dem tilbage, alt efter hvad der er relevant.

| (15) | For plantebeskyttelsesmidler, der indeholder metam, og for hvilke medlemsstaterne bevilger en afviklingsperiode i henhold til artikel 46 i forordning (EF) nr. 1107/2009, bør artikel 4 i beslutning 2009/562/EF tages i betragtning ved beregning af en sådan periode. En sådan afviklingsperiode bør derfor udløbe senest den 31. december 2014. |
| --- | --- |

(15)

For plantebeskyttelsesmidler, der indeholder metam, og for hvilke medlemsstaterne bevilger en afviklingsperiode i henhold til artikel 46 i forordning (EF) nr. 1107/2009, bør artikel 4 i beslutning 2009/562/EF tages i betragtning ved beregning af en sådan periode. En sådan afviklingsperiode bør derfor udløbe senest den 31. december 2014.

| (16) | Erfaringerne med optagelsen i bilag I til direktiv 91/414/EØF af aktivstoffer, som er vurderet inden for rammerne af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (8), har vist, at der kan opstå vanskeligheder med fortolkningen af de pligter, som indehavere af eksisterende godkendelser har med hensyn til adgang til data. For at undgå yderligere vanskeligheder synes det derfor nødvendigt at præcisere medlemsstaternes pligter, især pligten til at kontrollere, at indehaveren af en godkendelse kan påvise, at han har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet. Denne præcisering pålægger dog ikke medlemsstaterne eller indehavere af godkendelser nye forpligtelser i forhold til de hidtil vedtagne direktiver om ændring af bilag I til det pågældende direktiv eller i forhold til forordningerne om godkendelse af aktivstoffer. |
| --- | --- |

(16)

Erfaringerne med optagelsen i bilag I til direktiv 91/414/EØF af aktivstoffer, som er vurderet inden for rammerne af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (8), har vist, at der kan opstå vanskeligheder med fortolkningen af de pligter, som indehavere af eksisterende godkendelser har med hensyn til adgang til data. For at undgå yderligere vanskeligheder synes det derfor nødvendigt at præcisere medlemsstaternes pligter, især pligten til at kontrollere, at indehaveren af en godkendelse kan påvise, at han har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet. Denne præcisering pålægger dog ikke medlemsstaterne eller indehavere af godkendelser nye forpligtelser i forhold til de hidtil vedtagne direktiver om ændring af bilag I til det pågældende direktiv eller i forhold til forordningerne om godkendelse af aktivstoffer.

| (17) | I henhold til artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1107/2009 bør bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår listen over godkendte aktivstoffer (9) ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(17)

I henhold til artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1107/2009 bør bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår listen over godkendte aktivstoffer (9) ændres i overensstemmelse hermed.

| (18) | Af hensyn til klarheden bør beslutning 2009/562/EF ophæves. |
| --- | --- |

(18)

Af hensyn til klarheden bør beslutning 2009/562/EF ophæves.

| (19) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — |
| --- | --- |

(19)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Godkendelse af aktivstof

Aktivstoffet metam, som opført i bilag I, godkendes på de betingelser, der er fastsat i samme bilag.

Artikel 2

Revurdering af plantebeskyttelsesmidler

1.   Om nødvendigt ændrer eller tilbagekalder medlemsstaterne i henhold til forordning (EF) nr. 1107/2009 senest den 31. december 2014 eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder metam som aktivstof.

Inden da skal medlemsstaterne navnlig kontrollere, at betingelserne i bilag I til nærværende forordning er overholdt, dog ikke betingelserne i del B i kolonnen vedrørende særlige bestemmelser i samme bilag, og at indehaveren af godkendelsen er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktiv 91/414/EØF, jf. betingelserne i direktivets artikel 13, stk. 1-4, samt artikel 62 i forordning (EF) nr. 1107/2009.

2.   Uanset stk. 1 revurderer medlemsstaterne for hvert godkendt plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder metam, enten som eneste aktivstof eller som ét af flere aktivstoffer, som alle er optaget i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 pr. 30. juni 2012, midlet i overensstemmelse med de ensartede principper i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i bilag III til direktiv 91/414/EØF, idet der samtidig tages højde for del B i kolonnen vedrørende særlige bestemmelser i bilag I til nærværende forordning. På grundlag af den vurdering fastslår medlemsstaterne, om midlet opfylder kravene i artikel 29, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009.

Derefter skal medlemsstaterne:

| a) | hvis det drejer sig om et middel, der indeholder metam som eneste aktivstof, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 30. juni 2016, eller |
| --- | --- |

a)

hvis det drejer sig om et middel, der indeholder metam som eneste aktivstof, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 30. juni 2016, eller

| b) | hvis det drejer sig om et produkt, der indeholder metam som ét af flere aktivstoffer, om nødvendigt ændre eller tilbagekalde godkendelsen senest den 30. juni 2016 eller senest den dato, der er fastsat for en sådan ændring eller tilbagekaldelse i den eller de pågældende retsakter, hvorved det eller de pågældende stoffer blev optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF, eller hvorved det eller de pågældende stoffer blev godkendt, alt efter hvilket der er det seneste tidspunkt. |
| --- | --- |

b)

hvis det drejer sig om et produkt, der indeholder metam som ét af flere aktivstoffer, om nødvendigt ændre eller tilbagekalde godkendelsen senest den 30. juni 2016 eller senest den dato, der er fastsat for en sådan ændring eller tilbagekaldelse i den eller de pågældende retsakter, hvorved det eller de pågældende stoffer blev optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF, eller hvorved det eller de pågældende stoffer blev godkendt, alt efter hvilket der er det seneste tidspunkt.

Artikel 3

Afviklingsperiode

Hvis medlemsstaterne trækker en godkendelse tilbage eller ændrer den i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, skal en eventuel afviklingsperiode, der indrømmes af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 46 i forordning (EF) nr. 1107/2009, være så kort som muligt og udløbe senest den 31. december 2014.

Artikel 4

Ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011

Bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 ændres som angivet i bilag II til nærværende forordning.

Artikel 5

Ophævelse

Beslutning 2009/562/EF ophæves.

Artikel 6

Ikrafttrædelse og anvendelsesdato

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. juli 2012.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. april 2012.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1.

1

(2)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

2

(3)  EUT L 15 af 18.1.2008, s. 5.

3

(4)  EFT L 55 af 29.2.2000, s. 25.

4

(5)  EFT L 224 af 21.8.2002, s. 23.

5

(6)  EUT L 196 af 28.7.2009, s. 22.

6

(7)  Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, »Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance metam«. EFSA Journal 2011;9(9):2334.[97 pp.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2334. Foreligger online: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm.

7

EFSA Journal

(8)  EFT L 366 af 15.12.1992, s. 10.

8

(9)  EUT L 153 af 11.6.2011, s. 1.

9

---

BILAG I

| Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr. | IUPAC-navn | Renhed (1) | Godkendelsesdato | Udløbsdato for stoffets godkendelse | Særlige bestemmelser |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Metam
  CAS-nr.: 144-54-7
  CIPAC-nr.: 20 | Methyldithiocarbaminsyre | ≥ 965 g/kg
  Udtrykt som metamnatrium på tørstofbasis
  ≥ 990 g/kg
  Udtrykt som metamkalium på tørstofbasis
  Relevante urenheder: | methylisothiocyanat (MITC)






  — | højst 12 g/kg på tørstofbasis (metamnatrium) |

Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

IUPAC-navn

Renhed (1)

Godkendelsesdato

Udløbsdato for stoffets godkendelse

Særlige bestemmelser

Metam

CAS-nr.: 144-54-7

CIPAC-nr.: 20

Methyldithiocarbaminsyre

≥ 965 g/kg

Udtrykt som metamnatrium på tørstofbasis

≥ 990 g/kg

Udtrykt som metamkalium på tørstofbasis

Relevante urenheder:

methylisothiocyanat (MITC)

—

højst 12 g/kg på tørstofbasis (metamnatrium)

| — | højst 0,42 g/kg på tørstofbasis (metamkalium) |
| --- | --- |

—

højst 0,42 g/kg på tørstofbasis (metamkalium)

| | N,N’-dimethylthiourinstof (DMTU)






  — | højst 23 g/kg på tørstofbasis (metamnatrium) |
| --- | --- | --- |

N,N’-dimethylthiourinstof (DMTU)

—

højst 23 g/kg på tørstofbasis (metamnatrium)

| — | højst 6 g/kg på tørstofbasis (metamkalium) |
| --- | --- |

—

højst 6 g/kg på tørstofbasis (metamkalium)

1. juli 2012

30. juni 2022

DEL A

Må kun tillades anvendt som nematicid, fungicid, herbicid og insekticid til brug som jordgasningsmiddel inden såning med højst én anvendelse hvert tredje år på samme mark.

Aktivstoffet må kun tillades anvendt på åben mark ved nedfældning i jorden eller ved drypvanding og i væksthuse kun ved drypvanding. Der skal foreskrives brug af lufttæt plastfolie ved drypvanding.

Der må højst anvendes 153 kg/ha (svarende til 86,3 kg MITC pr. ha), når stoffet anvendes på åben mark.

Må kun tillades anvendt af professionelle brugere.

DEL B

Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om metam, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 9. marts 2012.

Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

| a) | være særligt opmærksomme på at beskytte brugerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom brug af passende personlige værnemidler og begrænsning af den daglige arbejdstid |
| --- | --- |

a)

være særligt opmærksomme på at beskytte brugerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom brug af passende personlige værnemidler og begrænsning af den daglige arbejdstid

| b) | være særligt opmærksomme på at beskytte arbejdstagerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom brug af passende personlige værnemidler, en re-entry-periode og begrænsning af den daglige arbejdstid |
| --- | --- |

b)

være særligt opmærksomme på at beskytte arbejdstagerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom brug af passende personlige værnemidler, en re-entry-periode og begrænsning af den daglige arbejdstid

| c) | være særligt opmærksomme på at beskytte omkringstående og lokale beboere og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom en passende stødpudezone under og op til 24 timer efter anvendelsen fra udkanten af det område, som aktivstoffet er blevet anvendt på, til alle beboede huse og områder, der benyttes af offentligheden, idet der pålægges pligt til at bruge advarselsskilte og jordmarkører |
| --- | --- |

c)

være særligt opmærksomme på at beskytte omkringstående og lokale beboere og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom en passende stødpudezone under og op til 24 timer efter anvendelsen fra udkanten af det område, som aktivstoffet er blevet anvendt på, til alle beboede huse og områder, der benyttes af offentligheden, idet der pålægges pligt til at bruge advarselsskilte og jordmarkører

| d) | være særligt opmærksomme på at beskytte grundvandet, når aktivstoffet anvendes i områder med sårbare jordbunds- og/eller klimaforhold, og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver brug af risikobegrænsende foranstaltninger såsom en passende stødpudezone |
| --- | --- |

d)

være særligt opmærksomme på at beskytte grundvandet, når aktivstoffet anvendes i områder med sårbare jordbunds- og/eller klimaforhold, og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver brug af risikobegrænsende foranstaltninger såsom en passende stødpudezone

| e) | være særligt opmærksomme på risikoen for organismer, der ikke er målarter, og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant. |
| --- | --- |

e)

være særligt opmærksomme på risikoen for organismer, der ikke er målarter, og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.

Ansøgeren fremlægger bekræftende oplysninger om methylisothiocyanat med hensyn til:

| 1) | vurderingen af den potentielle transport over lange afstande gennem luften og beslægtede miljørisici |
| --- | --- |

1)

vurderingen af den potentielle transport over lange afstande gennem luften og beslægtede miljørisici

| 2) | den potentielle grundvandsforurening. |
| --- | --- |

2)

den potentielle grundvandsforurening.

Ansøgeren fremlægger disse oplysninger for Kommissionen, medlemsstaterne og EFSA senest den 31. maj 2014.

---

(1)  Yderligere oplysninger om aktivstoffets identitet og specifikation fremgår af den reviderede vurderingsrapport.

---

BILAG II

I del B i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 indsættes følgende:

| Nr. | Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr. | IUPAC-navn | Renhed (1) | Godkendelsesdato | Udløbsdato for stoffets godkendelse | Særlige bestemmelser |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| »22 | Metam
  CAS-nr.: 144-54-7
  CIPAC-nr.: 20 | Methyldithiocarbaminsyre | ≥ 965 g/kg
  Udtrykt som metamnatrium på tørstofbasis
  ≥ 990 g/kg
  Udtrykt som metamkalium på tørstofbasis
  Relevante urenheder: | methylisothiocyanat (MITC)






  — | højst 12 g/kg på tørstofbasis (metamnatrium) |

Nr.

Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

IUPAC-navn

Renhed (1)

Godkendelsesdato

Udløbsdato for stoffets godkendelse

Særlige bestemmelser

»22

Metam

CAS-nr.: 144-54-7

CIPAC-nr.: 20

Methyldithiocarbaminsyre

≥ 965 g/kg

Udtrykt som metamnatrium på tørstofbasis

≥ 990 g/kg

Udtrykt som metamkalium på tørstofbasis

Relevante urenheder:

methylisothiocyanat (MITC)

—

højst 12 g/kg på tørstofbasis (metamnatrium)

| — | højst 0,42 g/kg på tørstofbasis (metamkalium) |
| --- | --- |

—

højst 0,42 g/kg på tørstofbasis (metamkalium)

| | N,N«-dimethylthiourinstof (DMTU)






  — | højst 23 g/kg på tørstofbasis (metamnatrium) |
| --- | --- | --- |

N,N«-dimethylthiourinstof (DMTU)

—

højst 23 g/kg på tørstofbasis (metamnatrium)

| — | højst 6 g/kg på tørstofbasis (metamkalium) |
| --- | --- |

—

højst 6 g/kg på tørstofbasis (metamkalium)

1. juli 2012

30. juni 2022

DEL A

Må kun tillades anvendt som nematicid, fungicid, herbicid og insekticid til brug som jordgasningsmiddel inden såning med højst én anvendelse hvert tredje år på samme mark.

Aktivstoffet må kun tillades anvendt på åben mark ved nedfældning i jorden eller ved drypvanding og i væksthuse kun ved drypvanding. Der skal foreskrives brug af lufttæt plastfolie ved drypvanding.

Der må højst anvendes 153 kg/ha (svarende til 86,3 kg MITC pr. ha), når stoffet anvendes på åben mark.

Må kun tillades anvendt af professionelle brugere.

DEL B

Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om metam, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 9. marts 2012.

Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

| a) | være særligt opmærksomme på at beskytte brugerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom brug af passende personlige værnemidler og begrænsning af den daglige arbejdstid |
| --- | --- |

a)

være særligt opmærksomme på at beskytte brugerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom brug af passende personlige værnemidler og begrænsning af den daglige arbejdstid

| b) | være særligt opmærksomme på at beskytte arbejdstagerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom brug af passende personlige værnemidler, en re-entry-periode og begrænsning af den daglige arbejdstid |
| --- | --- |

b)

være særligt opmærksomme på at beskytte arbejdstagerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom brug af passende personlige værnemidler, en re-entry-periode og begrænsning af den daglige arbejdstid

| c) | være særligt opmærksomme på at beskytte omkringstående og lokale beboere og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom en passende stødpudezone under og op til 24 timer efter anvendelsen fra udkanten af det område, som aktivstoffet er blevet anvendt på, til alle beboede huse og områder, der benyttes af offentligheden, idet der pålægges pligt til at bruge advarselsskilte og jordmarkører |
| --- | --- |

c)

være særligt opmærksomme på at beskytte omkringstående og lokale beboere og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger såsom en passende stødpudezone under og op til 24 timer efter anvendelsen fra udkanten af det område, som aktivstoffet er blevet anvendt på, til alle beboede huse og områder, der benyttes af offentligheden, idet der pålægges pligt til at bruge advarselsskilte og jordmarkører

| d) | være særligt opmærksomme på at beskytte grundvandet, når aktivstoffet anvendes i områder med sårbare jordbunds- og/eller klimaforhold, og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver brug af risikobegrænsende foranstaltninger såsom en passende stødpudezone |
| --- | --- |

d)

være særligt opmærksomme på at beskytte grundvandet, når aktivstoffet anvendes i områder med sårbare jordbunds- og/eller klimaforhold, og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver brug af risikobegrænsende foranstaltninger såsom en passende stødpudezone

| e) | være særligt opmærksomme på risikoen for organismer, der ikke er målarter, og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant. |
| --- | --- |

e)

være særligt opmærksomme på risikoen for organismer, der ikke er målarter, og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.

Ansøgeren fremlægger bekræftende oplysninger om methylisothiocyanat med hensyn til:

| 1) | vurderingen af den potentielle transport over lange afstande gennem luften og beslægtede miljørisici |
| --- | --- |

1)

vurderingen af den potentielle transport over lange afstande gennem luften og beslægtede miljørisici

| 2) | den potentielle grundvandsforurening. |
| --- | --- |

2)

den potentielle grundvandsforurening.

Ansøgeren fremlægger disse oplysninger for Kommissionen, medlemsstaterne og EFSA senest den 31. maj 2014.«

---

(1)  Yderligere oplysninger om aktivstoffets identitet og specifikation fremgår af den reviderede vurderingsrapport.

1

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/8 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/8

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 360/2012

af 25. april 2012

om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på de minimis-støtte ydet til virksomheder, der udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte (1), særlig artikel 2, stk. 1,

efter offentliggørelse af et udkast til denne forordning (2),

efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Efter forordning (EF) nr. 994/98 kan Kommissionen udstede en forordning om, at støtteforanstaltninger, der ligger under en bestemt tærskel, ikke anses for at opfylde kriterierne i traktatens artikel 107, stk. 1, og derfor ikke er omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3. |
| --- | --- |

(1)

Efter forordning (EF) nr. 994/98 kan Kommissionen udstede en forordning om, at støtteforanstaltninger, der ligger under en bestemt tærskel, ikke anses for at opfylde kriterierne i traktatens artikel 107, stk. 1, og derfor ikke er omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3.

| (2) | Med hjemmel i ovennævnte forordning har Kommissionen bl.a. udstedt forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (3), hvori der fastsættes et generelt de minimis-loft på 200 000 EUR pr. støttemodtager over en periode på tre regnskabsår. |
| --- | --- |

(2)

Med hjemmel i ovennævnte forordning har Kommissionen bl.a. udstedt forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (3), hvori der fastsættes et generelt de minimis-loft på 200 000 EUR pr. støttemodtager over en periode på tre regnskabsår.

| (3) | Kommissionens erfaringer med anvendelsen af statsstøttereglerne på virksomheder, der udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse som omhandlet i traktatens artikel 106, stk. 2, har vist, at det loft, under hvilket fordele, der indrømmes sådanne virksomheder, ikke kan anses for at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og/eller at fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene, i nogle tilfælde kan afvige fra det generelle de minimis-loft, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1998/2006. I det mindste nogle af disse fordele kan udgøre kompensation for meromkostninger, der er forbundet med udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Desuden har mange af de aktiviteter, der opfylder betingelserne for at blive betragtet som tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, et begrænset geografisk omfang. Parallelt med forordning (EF) nr. 1998/2006 bør der derfor indføres en forordning, der indeholder særlige de minimis-regler for virksomheder, som udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Der bør fastsættes et loft for den de minimis-støtte, som hver virksomhed kan modtage i en bestemt periode. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionens erfaringer med anvendelsen af statsstøttereglerne på virksomheder, der udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse som omhandlet i traktatens artikel 106, stk. 2, har vist, at det loft, under hvilket fordele, der indrømmes sådanne virksomheder, ikke kan anses for at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og/eller at fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene, i nogle tilfælde kan afvige fra det generelle de minimis-loft, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1998/2006. I det mindste nogle af disse fordele kan udgøre kompensation for meromkostninger, der er forbundet med udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Desuden har mange af de aktiviteter, der opfylder betingelserne for at blive betragtet som tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, et begrænset geografisk omfang. Parallelt med forordning (EF) nr. 1998/2006 bør der derfor indføres en forordning, der indeholder særlige de minimis-regler for virksomheder, som udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Der bør fastsættes et loft for den de minimis-støtte, som hver virksomhed kan modtage i en bestemt periode.

| (4) | I lyset af Kommissionens erfaringer bør støtte ydet til virksomheder, der udfører en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, anses for ikke at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og/eller ikke at fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene, når den samlede støtte, der er ydet til udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomiske interesse, og som modtageren har modtaget hertil, ikke overstiger 500 000 EUR over en periode på tre regnskabsår. I betragtning af udviklingen inden for personbefordring ad landevej og det forhold, at tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse inden for dette område først og fremmest er af lokal karakter, bør der ikke anvendes et lavere loft herfor, og loftet på 500 000 EUR bør finde anvendelse. |
| --- | --- |

(4)

I lyset af Kommissionens erfaringer bør støtte ydet til virksomheder, der udfører en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, anses for ikke at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og/eller ikke at fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene, når den samlede støtte, der er ydet til udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomiske interesse, og som modtageren har modtaget hertil, ikke overstiger 500 000 EUR over en periode på tre regnskabsår. I betragtning af udviklingen inden for personbefordring ad landevej og det forhold, at tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse inden for dette område først og fremmest er af lokal karakter, bør der ikke anvendes et lavere loft herfor, og loftet på 500 000 EUR bør finde anvendelse.

| (5) | De år, der skal tages med i betragtning ved vurderingen af, om dette loft er overholdt, bør være regnskabsårene, som benyttes til skatteformål af virksomheden i den pågældende medlemsstat. Den relevante treårsperiode er glidende i den forstand, at man, hver gang der ydes ny de minimis-støtte, skal fastlægge den samlede de minimis-støtte, der er ydet i det indeværende og de to foregående regnskabsår. Støtte, der er ydet af en medlemsstat, bør medtages, også selv om den finansieres helt eller delvis med EU-midler. Støtte ud over de minimis-loftet bør ikke kunne opdeles i flere mindre dele for dermed at kunne henføres under denne forordnings anvendelsesområde. |
| --- | --- |

(5)

De år, der skal tages med i betragtning ved vurderingen af, om dette loft er overholdt, bør være regnskabsårene, som benyttes til skatteformål af virksomheden i den pågældende medlemsstat. Den relevante treårsperiode er glidende i den forstand, at man, hver gang der ydes ny de minimis-støtte, skal fastlægge den samlede de minimis-støtte, der er ydet i det indeværende og de to foregående regnskabsår. Støtte, der er ydet af en medlemsstat, bør medtages, også selv om den finansieres helt eller delvis med EU-midler. Støtte ud over de minimis-loftet bør ikke kunne opdeles i flere mindre dele for dermed at kunne henføres under denne forordnings anvendelsesområde.

| (6) | Denne forordning bør kun finde anvendelse på støtte til udførelse af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. Modtageren bør derfor skriftligt overdrages at udføre den tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, som støtten ydes til. Overdragelsesakten bør informere virksomheden om, hvilken tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse støtten ydes til, men den behøver ikke nødvendigvis indeholde alle de detaljerede oplysninger, der er anført i Kommissionens afgørelse 2012/21/EU af 20. december 2011 om anvendelse af bestemmelserne i artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste ydet til visse virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (4). |
| --- | --- |

(6)

Denne forordning bør kun finde anvendelse på støtte til udførelse af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. Modtageren bør derfor skriftligt overdrages at udføre den tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, som støtten ydes til. Overdragelsesakten bør informere virksomheden om, hvilken tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse støtten ydes til, men den behøver ikke nødvendigvis indeholde alle de detaljerede oplysninger, der er anført i Kommissionens afgørelse 2012/21/EU af 20. december 2011 om anvendelse af bestemmelserne i artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste ydet til visse virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (4).

| (7) | På grund af de særlige regler, der gælder for primærproduktion af landbrugsprodukter, fiskeri, akvakultur og vejgodstransport, det faktum, at virksomheder inden for disse sektorer sjældent får overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, samt risikoen for, at støttebeløb, der ligger under loftet i denne forordning, kunne opfylde kriterierne i traktatens artikel 107, stk. 1, i disse sektorer, bør denne forordning ikke finde anvendelse herpå. Hvis en virksomhed er aktiv inden for primærproduktion af landbrugsprodukter, fiskeri, akvakultur eller vejgodstransport samt inden for andre sektorer eller aktiviteter, bør denne forordning dog finde anvendelse på disse andre sektorer eller aktiviteter (såsom opsamling af havaffald), forudsat at medlemsstaterne ved hjælp af egnede midler, såsom ved at holde aktiviteterne adskilt eller ved at udskille omkostningerne, sikrer, at der ikke i henhold til denne forordning ydes de minimis-støtte til aktiviteterne i de udelukkede sektorer. Medlemsstaterne bør særligt kunne opfylde denne forpligtelse ved at begrænse de minimis-støttebeløbet til kompensationen for omkostningerne ved at tilvejebringe tjenesteydelsen, heri indbefattet en rimelig fortjeneste. Denne forordning bør ikke finde anvendelse på kulsektoren på grund af dens særlige karakteristika og det faktum, at virksomheder inden for disse sektorer sjældent får overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. |
| --- | --- |

(7)

På grund af de særlige regler, der gælder for primærproduktion af landbrugsprodukter, fiskeri, akvakultur og vejgodstransport, det faktum, at virksomheder inden for disse sektorer sjældent får overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, samt risikoen for, at støttebeløb, der ligger under loftet i denne forordning, kunne opfylde kriterierne i traktatens artikel 107, stk. 1, i disse sektorer, bør denne forordning ikke finde anvendelse herpå. Hvis en virksomhed er aktiv inden for primærproduktion af landbrugsprodukter, fiskeri, akvakultur eller vejgodstransport samt inden for andre sektorer eller aktiviteter, bør denne forordning dog finde anvendelse på disse andre sektorer eller aktiviteter (såsom opsamling af havaffald), forudsat at medlemsstaterne ved hjælp af egnede midler, såsom ved at holde aktiviteterne adskilt eller ved at udskille omkostningerne, sikrer, at der ikke i henhold til denne forordning ydes de minimis-støtte til aktiviteterne i de udelukkede sektorer. Medlemsstaterne bør særligt kunne opfylde denne forpligtelse ved at begrænse de minimis-støttebeløbet til kompensationen for omkostningerne ved at tilvejebringe tjenesteydelsen, heri indbefattet en rimelig fortjeneste. Denne forordning bør ikke finde anvendelse på kulsektoren på grund af dens særlige karakteristika og det faktum, at virksomheder inden for disse sektorer sjældent får overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.

| (8) | I betragtning af de ligheder, der er mellem forarbejdning og afsætning af henholdsvis landbrugsprodukter og ikke-landbrugsprodukter, bør denne forordning finde anvendelse på forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter på visse betingelser. Hverken de nødvendige aktiviteter på bedriften for at forberede et produkt til det første salg, såsom høst og tærskning af korn eller forpakning af æg, eller det første salg til videreforhandlere eller forarbejdningsvirksomheder bør betragtes som forarbejdning eller afsætning i forbindelse med denne forordning. |
| --- | --- |

(8)

I betragtning af de ligheder, der er mellem forarbejdning og afsætning af henholdsvis landbrugsprodukter og ikke-landbrugsprodukter, bør denne forordning finde anvendelse på forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter på visse betingelser. Hverken de nødvendige aktiviteter på bedriften for at forberede et produkt til det første salg, såsom høst og tærskning af korn eller forpakning af æg, eller det første salg til videreforhandlere eller forarbejdningsvirksomheder bør betragtes som forarbejdning eller afsætning i forbindelse med denne forordning.

| (9) | Domstolen har fastslået (5), at når Unionen ved lovgivning har indført en fælles markedsordning i en given landbrugssektor, har medlemsstaterne pligt til at afstå fra enhver foranstaltning, der kan underminere eller fravige en sådan ordning. Denne forordning bør derfor ikke gælde for støtte, hvis størrelse fastsættes ud fra prisen for eller mængden af produkter, der indkøbes eller bringes på markedet. Den bør heller ikke finde anvendelse på de minimis-støtte, der er betinget af, at støtten deles med primærproducenter. |
| --- | --- |

(9)

Domstolen har fastslået (5), at når Unionen ved lovgivning har indført en fælles markedsordning i en given landbrugssektor, har medlemsstaterne pligt til at afstå fra enhver foranstaltning, der kan underminere eller fravige en sådan ordning. Denne forordning bør derfor ikke gælde for støtte, hvis størrelse fastsættes ud fra prisen for eller mængden af produkter, der indkøbes eller bringes på markedet. Den bør heller ikke finde anvendelse på de minimis-støtte, der er betinget af, at støtten deles med primærproducenter.

| (10) | Denne forordning bør ikke finde anvendelse på de minimis-eksportstøtte eller de minimis-støtte, der begunstiger indenlandske produkter i forhold til importerede. |
| --- | --- |

(10)

Denne forordning bør ikke finde anvendelse på de minimis-eksportstøtte eller de minimis-støtte, der begunstiger indenlandske produkter i forhold til importerede.

| (11) | Denne forordning bør ikke finde anvendelse på støtte til kriseramte virksomheder som defineret i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (6), eftersom der ikke bør ydes driftsstøtte til kriseramte virksomheder uden for en omstruktureringsplan, og der er vanskeligheder forbundet med at fastlægge bruttosubventionsækvivalenten for støtte til virksomheder af denne type. |
| --- | --- |

(11)

Denne forordning bør ikke finde anvendelse på støtte til kriseramte virksomheder som defineret i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (6), eftersom der ikke bør ydes driftsstøtte til kriseramte virksomheder uden for en omstruktureringsplan, og der er vanskeligheder forbundet med at fastlægge bruttosubventionsækvivalenten for støtte til virksomheder af denne type.

| (12) | I overensstemmelse med de principper, der gælder for statsstøtte, som er omfattet af traktatens artikel 107, stk. 1, bør de minimis-støtte anses for at være ydet på det tidspunkt, hvor virksomheden har opnået ret til at modtage støtten i henhold til den gældende nationale ordning. |
| --- | --- |

(12)

I overensstemmelse med de principper, der gælder for statsstøtte, som er omfattet af traktatens artikel 107, stk. 1, bør de minimis-støtte anses for at være ydet på det tidspunkt, hvor virksomheden har opnået ret til at modtage støtten i henhold til den gældende nationale ordning.

| (13) | For at forhindre en omgåelse af den maksimale støtteintensitet, som er fastsat i forskellige EU-instrumenter, bør de minimis-støtte ikke kunne kumuleres med statsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulering vil medføre en støtteintensitet, der er højere end den, der er fastsat for de enkelte særlige tilfælde i en gruppefritagelsesforordning eller –afgørelse, som Kommissionen har vedtaget. |
| --- | --- |

(13)

For at forhindre en omgåelse af den maksimale støtteintensitet, som er fastsat i forskellige EU-instrumenter, bør de minimis-støtte ikke kunne kumuleres med statsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulering vil medføre en støtteintensitet, der er højere end den, der er fastsat for de enkelte særlige tilfælde i en gruppefritagelsesforordning eller –afgørelse, som Kommissionen har vedtaget.

| (14) | Denne forordning bør ikke begrænse anvendelsen af forordning (EF) nr. 1998/2006 på virksomheder, som udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Medlemsstaterne bør frit kunne anvende denne forordning eller forordning (EF) nr. 1998/2006 på støtte, der ydes til udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. |
| --- | --- |

(14)

Denne forordning bør ikke begrænse anvendelsen af forordning (EF) nr. 1998/2006 på virksomheder, som udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Medlemsstaterne bør frit kunne anvende denne forordning eller forordning (EF) nr. 1998/2006 på støtte, der ydes til udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.

| (15) | EU-Domstolen har i Altmark-dommen (7) opstillet en række betingelser, der skal være opfyldt for, at kompensation for udførelse af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse ikke udgør statsstøtte. Disse betingelser sikrer, at kompensation, som er begrænset til de nettoomkostninger, der påføres effektive virksomheder i forbindelse med udførelsen af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, ikke udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 107, stk. 1. Kompensation, som overstiger disse nettoomkostninger, udgør statsstøtte, der kan erklæres forenelig på grundlag af de gældende EU-regler. For at undgå, at denne forordning anvendes til at omgå de betingelser, der er opstillet i Altmark-dommen, og for at undgå, at de minimis-støtte ydet i henhold til denne forordning påvirker samhandelen som følge af støttens kumulering med anden kompensation for den samme tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, bør de minimis-støtte ydet i henhold til denne forordning ikke kumuleres med anden kompensation ydet for udførelse af den samme tjenesteydelse, uanset om der er tale om statsstøtte eller ej i henhold til Altmark-dommen eller forenelig statsstøtte efter afgørelse 2012/21/EU eller meddelelsen fra Kommissionen – Den Europæiske Unions rammebestemmelser for statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste (2011) (8). Denne forordning bør derfor ikke finde anvendelse på kompensation, som modtages for udførelse af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, for hvilken der også ydes andre former for kompensation, medmindre sådan anden kompensation udgør de minimis-støtte i overensstemmelse med andre de minimis-forordninger, og reglerne om kumulering i denne forordning er overholdt. |
| --- | --- |

(15)

EU-Domstolen har i Altmark-dommen (7) opstillet en række betingelser, der skal være opfyldt for, at kompensation for udførelse af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse ikke udgør statsstøtte. Disse betingelser sikrer, at kompensation, som er begrænset til de nettoomkostninger, der påføres effektive virksomheder i forbindelse med udførelsen af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, ikke udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 107, stk. 1. Kompensation, som overstiger disse nettoomkostninger, udgør statsstøtte, der kan erklæres forenelig på grundlag af de gældende EU-regler. For at undgå, at denne forordning anvendes til at omgå de betingelser, der er opstillet i Altmark-dommen, og for at undgå, at de minimis-støtte ydet i henhold til denne forordning påvirker samhandelen som følge af støttens kumulering med anden kompensation for den samme tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, bør de minimis-støtte ydet i henhold til denne forordning ikke kumuleres med anden kompensation ydet for udførelse af den samme tjenesteydelse, uanset om der er tale om statsstøtte eller ej i henhold til Altmark-dommen eller forenelig statsstøtte efter afgørelse 2012/21/EU eller meddelelsen fra Kommissionen – Den Europæiske Unions rammebestemmelser for statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste (2011) (8). Denne forordning bør derfor ikke finde anvendelse på kompensation, som modtages for udførelse af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, for hvilken der også ydes andre former for kompensation, medmindre sådan anden kompensation udgør de minimis-støtte i overensstemmelse med andre de minimis-forordninger, og reglerne om kumulering i denne forordning er overholdt.

| (16) | For at sikre gennemsigtighed, ligebehandling og en korrekt anvendelse af de minimis-loftet bør alle medlemsstater anvende den samme beregningsmetode. For at lette beregningen bør støttebeløb, der ikke udbetales som kontante tilskud, omregnes til bruttosubventionsækvivalenten i overensstemmelse med gældende praksis ved anvendelsen af de minimis-reglen. Ved beregningen af subventionsækvivalenten for andre former for gennemsigtig støtte end tilskud og for rateudbetalt støtte er det nødvendigt at anvende de gældende markedsrenter på støttetidspunktet. Med henblik på en ensartet, gennemsigtig og enkel anvendelse af statsstøttereglerne bør markedsrenterne i forbindelse med denne forordning anses for at være referencesatserne som fastsat i meddelelsen fra Kommissionen om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (9). |
| --- | --- |

(16)

For at sikre gennemsigtighed, ligebehandling og en korrekt anvendelse af de minimis-loftet bør alle medlemsstater anvende den samme beregningsmetode. For at lette beregningen bør støttebeløb, der ikke udbetales som kontante tilskud, omregnes til bruttosubventionsækvivalenten i overensstemmelse med gældende praksis ved anvendelsen af de minimis-reglen. Ved beregningen af subventionsækvivalenten for andre former for gennemsigtig støtte end tilskud og for rateudbetalt støtte er det nødvendigt at anvende de gældende markedsrenter på støttetidspunktet. Med henblik på en ensartet, gennemsigtig og enkel anvendelse af statsstøttereglerne bør markedsrenterne i forbindelse med denne forordning anses for at være referencesatserne som fastsat i meddelelsen fra Kommissionen om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (9).

| (17) | For at sikre gennemsigtighed, ligebehandling og effektivt tilsyn bør denne forordning kun finde anvendelse på de minimis-støtte, som er gennemsigtig. Gennemsigtig støtte er støtte, hvis bruttosubventionsækvivalent kan forudberegnes præcist, uden at det er nødvendigt at foretage en risikovurdering. En sådan præcis beregning kan f.eks. foretages i forbindelse med tilskud, rentetilskud og begrænsede skattefritagelser. Støtte indeholdt i kapitaltilførsler bør ikke betragtes som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre det samlede beløb i forbindelse med den offentlige kapitaltilførsel holdes under de minimis-loftet. Støtte indeholdt i risikokapitalforanstaltninger, jf. EF-retningslinjerne for statsstøtte til fremme af risikokapitalinvesteringer i små og mellemstore virksomheder (10), bør ikke betragtes som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre den kapital, der leveres gennem risikokapitalordningen, holdes under de minimis-loftet for hver enkelt virksomhed. Støtte indeholdt i lån bør behandles som gennemsigtig de minimis-støtte, når bruttosubventionsækvivalenten er blevet beregnet på basis af de gældende markedsrenter på støttetidspunktet. |
| --- | --- |

(17)

For at sikre gennemsigtighed, ligebehandling og effektivt tilsyn bør denne forordning kun finde anvendelse på de minimis-støtte, som er gennemsigtig. Gennemsigtig støtte er støtte, hvis bruttosubventionsækvivalent kan forudberegnes præcist, uden at det er nødvendigt at foretage en risikovurdering. En sådan præcis beregning kan f.eks. foretages i forbindelse med tilskud, rentetilskud og begrænsede skattefritagelser. Støtte indeholdt i kapitaltilførsler bør ikke betragtes som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre det samlede beløb i forbindelse med den offentlige kapitaltilførsel holdes under de minimis-loftet. Støtte indeholdt i risikokapitalforanstaltninger, jf. EF-retningslinjerne for statsstøtte til fremme af risikokapitalinvesteringer i små og mellemstore virksomheder (10), bør ikke betragtes som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre den kapital, der leveres gennem risikokapitalordningen, holdes under de minimis-loftet for hver enkelt virksomhed. Støtte indeholdt i lån bør behandles som gennemsigtig de minimis-støtte, når bruttosubventionsækvivalenten er blevet beregnet på basis af de gældende markedsrenter på støttetidspunktet.

| (18) | Det er nødvendigt at skabe retssikkerhed med hensyn til garantiordninger, som ikke vil kunne påvirke samhandelen og fordreje konkurrencevilkårene, og for hvilke der foreligger tilstrækkelige oplysninger til, at der kan foretages en pålidelig vurdering af de potentielle virkninger. Forordningen bør derfor omsætte de minimis-loftet på 500 000 EUR til et garantispecifikt loft, baseret på det garanterede beløb i forbindelse med det individuelle lån, som ligger til grund for garantien. Dette specifikke loft bør beregnes efter en metode til vurdering af det statsstøttebeløb, der er indeholdt i garantiordninger for lån til rentable virksomheder. Den metode og de oplysninger, der anvendes til beregning af det garantispecifikke loft, bør ikke anvendes på kriseramte virksomheder som omhandlet i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Dette specifikke loft bør derfor ikke gælde for individuel støtte, som ydes uden for en garantiordnings anvendelsesområde, for støtte til kriseramte virksomheder eller for garantier for underliggende transaktioner, der ikke udgør et lån, såsom garantier for aktietransaktioner. Det specifikke loft bør fastsættes på grundlag af det forhold, at en garanti på 3 750 000 EUR kan anses for at have en bruttosubventionsækvivalent svarende til de minimis-loftet på 500 000 EUR, når der tages hensyn til en maksimumssats (nettokonkursrate) på 13 %, der repræsenterer det mest pessimistiske scenario for garantiordninger i Unionen. Kun garantier, der dækker op til 80 % af det underliggende lån, bør være omfattet af disse specifikke lofter. En metode, som Kommissionen har godkendt på grundlag af en anmeldelse i henhold til en kommissionsforordning på statsstøtteområdet, kan også anvendes af medlemsstaterne til vurdering af en garantis bruttosubventionsækvivalent, hvis den godkendte metode udtrykkeligt tager sigte på den type garantier og underliggende transaktioner, der er relevante i forbindelse med anvendelsen af denne forordning. |
| --- | --- |

(18)

Det er nødvendigt at skabe retssikkerhed med hensyn til garantiordninger, som ikke vil kunne påvirke samhandelen og fordreje konkurrencevilkårene, og for hvilke der foreligger tilstrækkelige oplysninger til, at der kan foretages en pålidelig vurdering af de potentielle virkninger. Forordningen bør derfor omsætte de minimis-loftet på 500 000 EUR til et garantispecifikt loft, baseret på det garanterede beløb i forbindelse med det individuelle lån, som ligger til grund for garantien. Dette specifikke loft bør beregnes efter en metode til vurdering af det statsstøttebeløb, der er indeholdt i garantiordninger for lån til rentable virksomheder. Den metode og de oplysninger, der anvendes til beregning af det garantispecifikke loft, bør ikke anvendes på kriseramte virksomheder som omhandlet i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Dette specifikke loft bør derfor ikke gælde for individuel støtte, som ydes uden for en garantiordnings anvendelsesområde, for støtte til kriseramte virksomheder eller for garantier for underliggende transaktioner, der ikke udgør et lån, såsom garantier for aktietransaktioner. Det specifikke loft bør fastsættes på grundlag af det forhold, at en garanti på 3 750 000 EUR kan anses for at have en bruttosubventionsækvivalent svarende til de minimis-loftet på 500 000 EUR, når der tages hensyn til en maksimumssats (nettokonkursrate) på 13 %, der repræsenterer det mest pessimistiske scenario for garantiordninger i Unionen. Kun garantier, der dækker op til 80 % af det underliggende lån, bør være omfattet af disse specifikke lofter. En metode, som Kommissionen har godkendt på grundlag af en anmeldelse i henhold til en kommissionsforordning på statsstøtteområdet, kan også anvendes af medlemsstaterne til vurdering af en garantis bruttosubventionsækvivalent, hvis den godkendte metode udtrykkeligt tager sigte på den type garantier og underliggende transaktioner, der er relevante i forbindelse med anvendelsen af denne forordning.

| (19) | På grundlag af en anmeldelse fra en medlemsstat kan Kommissionen undersøge, om en støtteforanstaltning, der ikke består i et tilskud, et lån, en garanti, et kapitalindskud, en risikokapitalforanstaltning eller en begrænset skattefritagelse, medfører en bruttosubventionsækvivalent, som ikke overstiger de minimis-loftet og derfor kan være omfattet af denne forordnings bestemmelser. |
| --- | --- |

(19)

På grundlag af en anmeldelse fra en medlemsstat kan Kommissionen undersøge, om en støtteforanstaltning, der ikke består i et tilskud, et lån, en garanti, et kapitalindskud, en risikokapitalforanstaltning eller en begrænset skattefritagelse, medfører en bruttosubventionsækvivalent, som ikke overstiger de minimis-loftet og derfor kan være omfattet af denne forordnings bestemmelser.

| (20) | Kommissionen har pligt til at sikre, at statsstøttereglerne overholdes, og især at støtte, der ydes efter de minimis-reglerne, opfylder betingelserne herfor. I overensstemmelse med samarbejdsprincippet i artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union bør medlemsstaterne lette udførelsen af denne opgave ved at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den samlede støtte, der i henhold til de minimis-reglerne ydes til den samme virksomhed til udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, ikke overstiger det samlede tilladte loft. Med henblik herpå og for at sikre, at reglerne om kumulering med de minimis-støtte ydet i overensstemmelse med andre de minimis-forordninger overholdes ved ydelse af de minimis-støtte efter denne forordning, bør medlemsstaterne underrette den pågældende virksomhed om støttens beløb og dens karakter af de minimis-støtte med henvisning til denne forordning. Før ydelsen af en sådan støtte skal medlemsstaten desuden afkræve virksomheden en erklæring om anden de minimis-støtte omfattet af denne forordning eller andre de minimis-forordninger, som denne måtte have modtaget i løbet af det pågældende regnskabsår samt de foregående to regnskabsår. Medlemsstaterne bør også have mulighed for i stedet at sikre, at loftet overholdes, ved hjælp af et centralt register. |
| --- | --- |

(20)

Kommissionen har pligt til at sikre, at statsstøttereglerne overholdes, og især at støtte, der ydes efter de minimis-reglerne, opfylder betingelserne herfor. I overensstemmelse med samarbejdsprincippet i artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union bør medlemsstaterne lette udførelsen af denne opgave ved at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den samlede støtte, der i henhold til de minimis-reglerne ydes til den samme virksomhed til udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, ikke overstiger det samlede tilladte loft. Med henblik herpå og for at sikre, at reglerne om kumulering med de minimis-støtte ydet i overensstemmelse med andre de minimis-forordninger overholdes ved ydelse af de minimis-støtte efter denne forordning, bør medlemsstaterne underrette den pågældende virksomhed om støttens beløb og dens karakter af de minimis-støtte med henvisning til denne forordning. Før ydelsen af en sådan støtte skal medlemsstaten desuden afkræve virksomheden en erklæring om anden de minimis-støtte omfattet af denne forordning eller andre de minimis-forordninger, som denne måtte have modtaget i løbet af det pågældende regnskabsår samt de foregående to regnskabsår. Medlemsstaterne bør også have mulighed for i stedet at sikre, at loftet overholdes, ved hjælp af et centralt register.

| (21) | Denne forordning bør finde anvendelse, medmindre andet gælder i henhold til EU-lovgivningen om offentlige indkøb eller supplerende krav affødt af traktaten eller EU-lovgivningen inden for bestemte sektorer. |
| --- | --- |

(21)

Denne forordning bør finde anvendelse, medmindre andet gælder i henhold til EU-lovgivningen om offentlige indkøb eller supplerende krav affødt af traktaten eller EU-lovgivningen inden for bestemte sektorer.

| (22) | Denne forordning bør finde anvendelse på støtte, der inden dens ikrafttræden er ydet til virksomheder, som udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. |
| --- | --- |

(22)

Denne forordning bør finde anvendelse på støtte, der inden dens ikrafttræden er ydet til virksomheder, som udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.

| (23) | Kommissionen agter at tage denne forordning op til revision fem år efter dens ikrafttræden — |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen agter at tage denne forordning op til revision fem år efter dens ikrafttræden —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Anvendelsesområde og definitioner

1.   Denne forordning finder anvendelse på støtte til virksomheder, der udfører en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse som omhandlet i traktatens artikel 106, stk. 2.

2.   Forordningen finder ikke anvendelse på:

| a) | støtte til virksomheder inden for fiskeri og akvakultur, som er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (11) |
| --- | --- |

a)

støtte til virksomheder inden for fiskeri og akvakultur, som er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (11)

| b) | støtte til virksomheder inden for primærproduktion af landbrugsprodukter |
| --- | --- |

b)

støtte til virksomheder inden for primærproduktion af landbrugsprodukter

| c) | støtte til virksomheder inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, når:






  i) | støttebeløbet fastsættes på basis af prisen for eller mængden af sådanne produkter, som indkøbes hos primærproducenter eller afsættes af de pågældende virksomheder |
| --- | --- | --- |

c)

støtte til virksomheder inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, når:

i)

støttebeløbet fastsættes på basis af prisen for eller mængden af sådanne produkter, som indkøbes hos primærproducenter eller afsættes af de pågældende virksomheder

| ii) | støtten er betinget af, at den helt eller delvis videregives til primærproducenter |
| --- | --- |

ii)

støtten er betinget af, at den helt eller delvis videregives til primærproducenter

| d) | støtte til aktiviteter, der er knyttet til eksport til tredjelande eller medlemsstater, nemlig støtte, der er direkte forbundet med de eksporterede mængder, etablering og drift af distributionsnet eller andre løbende udgifter i forbindelse med eksportvirksomhed |
| --- | --- |

d)

støtte til aktiviteter, der er knyttet til eksport til tredjelande eller medlemsstater, nemlig støtte, der er direkte forbundet med de eksporterede mængder, etablering og drift af distributionsnet eller andre løbende udgifter i forbindelse med eksportvirksomhed

| e) | støtte, som er betinget af, at der anvendes indenlandske produkter frem for importerede |
| --- | --- |

e)

støtte, som er betinget af, at der anvendes indenlandske produkter frem for importerede

| f) | støtte til virksomheder i kulsektoren som defineret i Rådets afgørelse 2010/787/EU (12) |
| --- | --- |

f)

støtte til virksomheder i kulsektoren som defineret i Rådets afgørelse 2010/787/EU (12)

| g) | støtte til virksomheder, som udfører vejgodstransport for fremmed regning |
| --- | --- |

g)

støtte til virksomheder, som udfører vejgodstransport for fremmed regning

| h) | støtte til kriseramte virksomheder. |
| --- | --- |

h)

støtte til kriseramte virksomheder.

Hvis en virksomhed er aktiv inden for en af de sektorer, som er nævnt i første afsnit, litra a), b), c) eller g), samt i andre sektorer, som ikke er udelukket fra denne forordnings anvendelsesområde, finder denne forordning kun anvendelse på støtte, som ydes til andre sektorer eller aktiviteter, forudsat at medlemsstaterne ved hjælp af egnede midler, såsom ved at holde aktiviteterne adskilt eller ved at udskille omkostningerne, sikrer, at der ikke i henhold til denne forordning ydes de minimis-støtte til aktiviteterne i de udelukkede sektorer.

3.   I denne forordning forstås ved:

a)   "landbrugsprodukter": de i bilag I til traktaten opførte produkter med undtagelse af fiskerivarer

b)   "forarbejdning af landbrugsprodukter": en operation, hvorved et landbrugsprodukt omdannes til et andet landbrugsprodukt, undtagen aktiviteter på bedriften, der er nødvendige for at forberede et animalsk produkt eller et planteprodukt til det første salg

c)   "afsætning af landbrugsprodukter": opbevaring eller udstilling med henblik på salg, udbydelse til salg, levering eller enhver anden form for omsætning, med undtagelse af en primærproducents første salg til forhandlere eller forarbejdningsvirksomheder og enhver aktivitet til forberedelse af et produkt til et sådant første salg; en primærproducents salg til den endelige forbruger betragtes som afsætning, hvis det finder sted i særskilte lokaliteter, der er indrettet til dette formål.

Artikel 2

De minimis-støtte

1.   Støtte ydet til virksomheder, der udfører en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, anses for ikke at opfylde alle kriterierne i traktatens artikel 107, stk. 1, og er derfor ikke omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, forudsat at den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2 til 8.

2.   Den samlede de minimis-støtte, der ydes til en enkelt virksomhed, som udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, må ikke overstige 500 000 EUR over en periode på tre regnskabsår.

Dette loft gælder uanset de minimis-støttens form, og uanset om den af medlemsstaten ydede støtte finansieres helt eller delvis med EU-midler. Perioden fastlægges på grundlag af de regnskabsår, virksomheden har anvendt i den pågældende medlemsstat.

3.   Det i stk. 2 fastsatte loft angives som et kontant tilskud. Alle tal, der benyttes, skal angive bruttobeløbene, dvs. før nogen form for beskatning. Hvis støtten ydes som andet end tilskud, skal støttebeløbet være støttens bruttosubventionsækvivalent.

Støtte, der udbetales i flere rater, tilbagediskonteres til sin værdi på det tidspunkt, hvor den blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskonteringsformål, er den gældende tilbagediskonteringssats på støttetidspunktet.

4.   Denne forordning finder kun anvendelse på støtte, hvis bruttosubventionsækvivalent kan forudberegnes præcist, uden at det er nødvendigt at foretage en risikovurdering ("gennemsigtig støtte"). Følgende gælder:

| a) | støtte indeholdt i lån betragtes som gennemsigtig de minimis-støtte, når bruttosubventionsækvivalenten er blevet beregnet på basis af den gældende referencesats på det tidspunkt, hvor tilskuddet blev ydet |
| --- | --- |

a)

støtte indeholdt i lån betragtes som gennemsigtig de minimis-støtte, når bruttosubventionsækvivalenten er blevet beregnet på basis af den gældende referencesats på det tidspunkt, hvor tilskuddet blev ydet

| b) | støtte indeholdt i kapitaltilførsler betragtes ikke som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre det samlede beløb i forbindelse med den offentlige kapitaltilførsel holdes under de minimis-loftet |
| --- | --- |

b)

støtte indeholdt i kapitaltilførsler betragtes ikke som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre det samlede beløb i forbindelse med den offentlige kapitaltilførsel holdes under de minimis-loftet

| c) | støtte indeholdt i risikokapitalforanstaltninger betragtes ikke som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre den kapital, der leveres gennem risikokapitalordningen, holdes under de minimis-loftet for hver enkelt virksomhed |
| --- | --- |

c)

støtte indeholdt i risikokapitalforanstaltninger betragtes ikke som gennemsigtig de minimis-støtte, medmindre den kapital, der leveres gennem risikokapitalordningen, holdes under de minimis-loftet for hver enkelt virksomhed

| d) | individuel støtte, der ydes til virksomheder, som ikke er kriseramte, i henhold til en garantiordning, behandles som gennemsigtig de minimis-støtte, når den garanterede del af det underliggende lån, der ydes efter ordningen, ikke overstiger 3 750 000 EUR pr. virksomhed. Hvis den garanterede del af det underliggende lån kun tegner sig for en given andel af dette loft, anses garantiens bruttosubventionsækvivalent for at svare til den samme andel af det loft, der er fastsat i stk. 2. Garantien må ikke overstige 80 % af det underliggende lån. Garantiordninger betragtes også som gennemsigtige, hvis:






  i) | metoden til beregning af garantiernes bruttosubventionsækvivalent er blevet godkendt af Kommissionen inden ordningens gennemførelse på grundlag af en anmeldelse af metoden i henhold til en forordning, som Kommissionen har vedtaget på statsstøtteområdet, og |
| --- | --- | --- |

d)

individuel støtte, der ydes til virksomheder, som ikke er kriseramte, i henhold til en garantiordning, behandles som gennemsigtig de minimis-støtte, når den garanterede del af det underliggende lån, der ydes efter ordningen, ikke overstiger 3 750 000 EUR pr. virksomhed. Hvis den garanterede del af det underliggende lån kun tegner sig for en given andel af dette loft, anses garantiens bruttosubventionsækvivalent for at svare til den samme andel af det loft, der er fastsat i stk. 2. Garantien må ikke overstige 80 % af det underliggende lån. Garantiordninger betragtes også som gennemsigtige, hvis:

i)

metoden til beregning af garantiernes bruttosubventionsækvivalent er blevet godkendt af Kommissionen inden ordningens gennemførelse på grundlag af en anmeldelse af metoden i henhold til en forordning, som Kommissionen har vedtaget på statsstøtteområdet, og

| ii) | den godkendte metode udtrykkeligt tager sigte på den type garantier og underliggende transaktioner, der er relevante i forbindelse med anvendelsen af denne forordning. |
| --- | --- |

ii)

den godkendte metode udtrykkeligt tager sigte på den type garantier og underliggende transaktioner, der er relevante i forbindelse med anvendelsen af denne forordning.

5.   Hvis den samlede de minimis-støtte ydet i henhold til denne forordning til en virksomhed, der udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, overstiger det i stk. 2 fastsatte loft, kan støtten ikke henføres under denne forordning, heller ikke for den del, som ikke overstiger loftet. I så fald kan denne forordning ikke påberåbes med hensyn til den pågældende støtteforanstaltning.

6.   De minimis-støtte ydet i henhold til denne forordning må ikke kumuleres med statsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulering vil medføre en støtteintensitet, der er højere end den, der er fastsat for de enkelte specifikke tilfælde i en gruppefritagelsesforordning eller afgørelse vedtaget af Kommissionen.

7.   De minimis-støtte ydet i henhold til denne forordning kan kumuleres med de minimis-støtte ydet i henhold til andre de minimis-forordninger op til det i stk. 2 fastsatte loft.

8.   De minimis-støtte ydet i henhold til denne forordning må ikke kumuleres med nogen kompensation ydet for udførelse af den samme tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, uanset om den udgør statsstøtte eller ej.

Artikel 3

Tilsyn

1.   Når en medlemsstat har til hensigt i overensstemmelse med denne forordning at yde de minimis-støtte til en virksomhed, giver den virksomheden skriftlig meddelelse om det forventede støttebeløb, udtrykt i bruttosubventionsækvivalent, om den tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, støtten ydes til, og om støttens karakter af de minimis-støtte med udtrykkelig henvisning til denne forordning og angivelse af dens titel og henvisning til offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Når der efter denne forordning ydes de minimis-støtte til forskellige virksomheder i henhold til en ordning, og der efter ordningen ydes forskellige beløb i individuel støtte til virksomhederne, kan den pågældende medlemsstat vælge at opfylde denne forpligtelse ved at meddele virksomhederne et fast beløb svarende til det maksimumsbeløb, der kan ydes i henhold til ordningen. I så fald skal det faste beløb lægges til grund ved afgørelsen af, om loftet i artikel 2, stk. 2, er overholdt. Før støtten ydes, skal medlemsstaten desuden fra den virksomhed, der udfører tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse, indhente en skriftlig eller elektronisk erklæring om enhver anden de minimis-støtte, der er modtaget i henhold til denne forordning eller andre de minimis-forordninger i løbet af det indeværende regnskabsår og de forudgående to regnskabsår.

Medlemsstaten kan først yde den nye de minimis-støtte i henhold til denne forordning, når den har kontrolleret, at støtten ikke medfører, at det samlede de minimis-støttebeløb, som er ydet den pågældende virksomhed, kommer til at overstige det loft, der er fastsat i artikel 2, stk. 2, og at reglerne om kumulering i artikel 2, stk. 6, 7 og 8 er overholdt.

2.   Har en medlemsstat oprettet et centralt register over de minimis-støtte med fuldstændige oplysninger om al de minimis-støtte, der er ydet af samtlige myndigheder i den pågældende medlemsstat til virksomheder, der udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, finder stk. 1, første afsnit, ikke længere anvendelse fra det tidspunkt, hvor registret dækker en periode på tre år.

3.   Medlemsstaterne samler og registrerer alle oplysninger om anvendelsen af denne forordning. Registret skal omfatte alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, at betingelserne i denne forordning er opfyldt. De registrerede oplysninger om individuel de minimis-støtte opbevares i 10 regnskabsår regnet fra det tidspunkt, hvor støtten blev ydet. De registrerede oplysninger om en de minimis-støtteordning opbevares i 10 år fra det tidspunkt, hvor der sidst blev udbetalt individuel støtte i henhold til ordningen. På Kommissionens skriftlige anmodning giver medlemsstaterne inden 20 arbejdsdage eller inden for en længere frist, der måtte være fastsat i anmodningen, Kommissionen alle de oplysninger, denne finder nødvendige for at kunne vurdere, om betingelserne i denne forordning er opfyldt, især hvad angår det samlede de minimis-støttebeløb, som en virksomhed har modtaget i henhold til denne forordning og andre de minimis-forordninger.

Artikel 4

Overgangsbestemmelser

Denne forordning finder anvendelse på de minimis-støtte til udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, der er ydet inden dens ikrafttræden, forudsat at støtten opfylder betingelserne i artikel 1 og 2. Støtte til udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, der ikke opfylder disse betingelser, vurderes efter de relevante afgørelser, rammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser.

Ved denne forordnings udløb kan de minimis-støtte, der opfylder forordningens betingelser, fortsat ydes i en periode på seks måneder.

Artikel 5

Ikrafttræden og anvendelsesperiode

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes indtil den 31. december 2018.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. april 2012.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EFT L 142 af 14.5.1998, s. 1.

1

(2)  EUT C 8 af 11.1.2012, s. 23.

2

(3)  EUT L 379 af 28.12.2006, s. 5.

3

(4)  EUT L 7 af 11.1.2012, s. 3.

4

(5)  Sag C-456/00, Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 2002 I, s. 11949.

5

Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(6)  EUT C 244 af 1.10.2004, s. 2.

6

(7)  Sag C-280/00, Altmark Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrs- gesellschaft Altmark GmbH og Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, Sml. 2003 I, s. 7747.

7

Altmark Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg

Nahverkehrs- gesellschaft Altmark GmbH og Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht

(8)  EUT C 8 af 11.1.2012, s. 15.

8

(9)  EUT C 14 af 19.1.2008, s. 6.

9

(10)  EUT C 194 af 18.8.2006, s. 2.

10

(11)  EFT L 17 af 21.1.2000, s. 22.

11

(12)  EUT L 336 af 21.12.2010, s. 24.

12

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/14 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/14

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 361/2012

af 25. april 2012

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

| (2) | Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(2)

Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. april 2012.

På Kommissionens vegne For formanden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | JO | 98,8 |
| MA | 58,7 |
| TN | 124,7 |
| TR | 110,1 |
| ZZ | 98,1 |
| 0707 00 05 | JO | 216,8 |
| TR | 148,3 |
| ZZ | 182,6 |
| 0709 93 10 | TR | 140,2 |
| ZZ | 140,2 |
| 0805 10 20 | EG | 58,5 |
| IL | 77,3 |
| MA | 52,8 |
| TR | 50,5 |
| ZZ | 59,8 |
| 0805 50 10 | TR | 58,4 |
| ZZ | 58,4 |
| 0808 10 80 | AR | 94,2 |
| BR | 81,0 |
| CA | 117,0 |
| CL | 95,1 |
| CN | 119,8 |
| MK | 31,8 |
| NZ | 125,7 |
| US | 153,6 |
| ZA | 85,5 |
| ZZ | 100,4 |
| 0808 30 90 | AR | 96,4 |
| CL | 114,1 |
| CN | 81,7 |
| US | 107,0 |
| ZA | 109,2 |
| ZZ | 101,7 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

JO

98,8

MA

58,7

TN

124,7

TR

110,1

ZZ

98,1

0707 00 05

JO

216,8

TR

148,3

ZZ

182,6

0709 93 10

TR

140,2

ZZ

140,2

0805 10 20

EG

58,5

IL

77,3

MA

52,8

TR

50,5

ZZ

59,8

0805 50 10

TR

58,4

ZZ

58,4

0808 10 80

AR

94,2

BR

81,0

CA

117,0

CL

95,1

CN

119,8

MK

31,8

NZ

125,7

US

153,6

ZA

85,5

ZZ

100,4

0808 30 90

AR

96,4

CL

114,1

CN

81,7

US

107,0

ZA

109,2

ZZ

101,7

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/16 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/16

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 362/2012

af 25. april 2012

om tildelingskoefficienten for eksportlicensansøgninger for visse mejeriprodukter, der skal eksporteres til Den Dominikanske Republik som del af det kontingent, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1187/2009

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1187/2009 af 27. november 2009 om særlige gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår eksportlicenser og eksportrestitutioner for mælk og mejeriprodukter (2), særlig artikel 31, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I kapitel III, afdeling 3, i forordning (EF) nr. 1187/2009 fastsættes proceduren for tildeling af eksportlicenser for visse mejeriprodukter, der skal eksporteres til Den Dominikanske Republik som del af et kontingent, der er åbnet for dette land. |
| --- | --- |

(1)

I kapitel III, afdeling 3, i forordning (EF) nr. 1187/2009 fastsættes proceduren for tildeling af eksportlicenser for visse mejeriprodukter, der skal eksporteres til Den Dominikanske Republik som del af et kontingent, der er åbnet for dette land.

| (2) | De ansøgninger, som er indsendt for kontingentåret 2012/2013, omfatter mindre mængder end dem, der er til rådighed. I henhold til artikel 31, stk. 2, fjerde afsnit, i forordning (EF) nr. 1187/2009 bør der derfor fastsættes bestemmelser om tildelingen af de resterende mængder. Udstedelse af eksportlicenser for sådanne resterende mængder bør ske på den betingelse, at myndighederne underrettes om de mængder, som den pågældende erhvervsdrivende har accepteret, og at den pågældende erhvervsdrivende stiller sikkerhed — |
| --- | --- |

(2)

De ansøgninger, som er indsendt for kontingentåret 2012/2013, omfatter mindre mængder end dem, der er til rådighed. I henhold til artikel 31, stk. 2, fjerde afsnit, i forordning (EF) nr. 1187/2009 bør der derfor fastsættes bestemmelser om tildelingen af de resterende mængder. Udstedelse af eksportlicenser for sådanne resterende mængder bør ske på den betingelse, at myndighederne underrettes om de mængder, som den pågældende erhvervsdrivende har accepteret, og at den pågældende erhvervsdrivende stiller sikkerhed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De ansøgninger om eksportlicenser, der blev indsendt fra 1. til 10. april 2012 for kontingentperioden 1. juli 2012 til 30. juni 2013, accepteres.

Følgende koefficienter anvendes ved tildelingen af de mængder, der er omfattet af de eksportlicensansøgninger, som er omhandlet i stk. 1, for de produkter, der er omhandlet i artikel 27, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1187/2009:

| — | 1,294210 for ansøgningerne vedrørende den del af kvoten, der er omhandlet i artikel 28, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1187/2009 |
| --- | --- |

—

1,294210 for ansøgningerne vedrørende den del af kvoten, der er omhandlet i artikel 28, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1187/2009

| — | 2,928104 for ansøgningerne vedrørende den del af kvoten, der er omhandlet i artikel 28, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1187/2009. |
| --- | --- |

—

2,928104 for ansøgningerne vedrørende den del af kvoten, der er omhandlet i artikel 28, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1187/2009.

Eksportlicenserne for de mængder, som overstiger de mængder, der er ansøgt om og tildelt efter anvendelse af koefficienterne i stk. 2, vil blive udstedt, hvis den erhvervsdrivende senest en uge efter datoen for offentliggørelsen af denne forordning, accepterer mængden og stiller den herfor nødvendige sikkerhed.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. april 2012.

På Kommissionens vegne For formanden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 318 af 4.12.2009, s. 1.

2

---

AFGØRELSER

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/17 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/17

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 24. april 2012

om beskikkelse af en tysk suppleant til Regionsudvalget

(2012/214/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,

under henvisning til indstilling fra den tyske regering, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2010 til den 25. januar 2015. |
| --- | --- |

(1)

Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2010 til den 25. januar 2015.

| (2) | Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Heino VAHLDIECKs mandat er udløbet — |
| --- | --- |

(2)

Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Heino VAHLDIECKs mandat er udløbet —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Til Regionsudvalget beskikkes som suppleant for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

| — | Heiko HECHT, Mitglied des Europaausschusses der Hamburgischen Bürgerschaft. |
| --- | --- |

—

Heiko HECHT, Mitglied des Europaausschusses der Hamburgischen Bürgerschaft.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 24. april 2012.

På Rådets vegne

N. WAMMEN

Formand

---

(1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22.

1

(2)  EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.

2

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/18 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/18

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 24. april 2012

om beskikkelse af et luxembourgsk medlem af Regionsudvalget

(2012/215/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,

under henvisning til indstilling fra den luxembourgske regering, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015. |
| --- | --- |

(1)

Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015.

| (2) | Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Albert LENTZ' mandat er udløbet — |
| --- | --- |

(2)

Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Albert LENTZ' mandat er udløbet —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Til Regionsudvalget beskikkes som medlem for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

| — | Ali KAES, Bourgmestre de la commune de Tandel. |
| --- | --- |

—

Ali KAES, Bourgmestre de la commune de Tandel.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 24. april 2012.

På Rådets vegne

N. WAMMEN

Formand

---

(1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22.

1

(2)  EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.

2

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/19 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/19

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 24. april 2012

om beskikkelse af et finsk medlem af og en finsk suppleant til Regionsudvalget

(2012/216/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,

under henvisning til indstilling fra den finske regering, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015. |
| --- | --- |

(1)

Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015.

| (2) | Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Folke SJÖLUNDs mandat er udløbet. |
| --- | --- |

(2)

Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Folke SJÖLUNDs mandat er udløbet.

| (3) | Der er blevet en plads ledig som suppleant, efter at Britt LUNDBERGs mandat er udløbet — |
| --- | --- |

(3)

Der er blevet en plads ledig som suppleant, efter at Britt LUNDBERGs mandat er udløbet —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Til Regionsudvalget beskikkes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

| a) | som medlem






  — | Gun-Mari LINDHOLM, Kansliminister, Åland |
| --- | --- | --- |

a)

som medlem

—

Gun-Mari LINDHOLM, Kansliminister, Åland

og

| b) | som suppleant






  — | Wille VALVE, Ledamot av Ålands lagting. |
| --- | --- | --- |

b)

som suppleant

—

Wille VALVE, Ledamot av Ålands lagting.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 24. april 2012.

På Rådets vegne

N. WAMMEN

Formand

---

(1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22.

1

(2)  EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.

2

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/20 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/20

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 24. april 2012

om beskikkelse af syv franske medlemmer af og elleve franske suppleanter til Regionsudvalget

(2012/217/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,

under henvisning til indstilling fra den franske regering, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2010 til 25. januar 2015. |
| --- | --- |

(1)

Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2010 til 25. januar 2015.

| (2) | Der er blevet syv pladser ledige som medlem af Regionsudvalget, efter at Claude du GRANRUTs, Alain LE VERNs, Daniel PERCHERONs, Jean PRORIOLs, Camille de ROCCA SERRAs, Alain ROUSSETs og Ange SANTINIs mandater er udløbet. |
| --- | --- |

(2)

Der er blevet syv pladser ledige som medlem af Regionsudvalget, efter at Claude du GRANRUTs, Alain LE VERNs, Daniel PERCHERONs, Jean PRORIOLs, Camille de ROCCA SERRAs, Alain ROUSSETs og Ange SANTINIs mandater er udløbet.

| (3) | Der er blevet elleve pladser ledige som suppleant til Regionsudvalget, efter at Jacques AUXIETTEs, Jean Paul BACHYs, Martine CALDEROLI-LOTZ’, Anne Marie COMPARINIs, Jean Jacques FRITZ’, Claude GEWERCs, Arlette GROSSKOSTs, Antoine KARAMs, Martin MALVYs, Michel NEUGNOTs og Élisabeth THÉVENON-DURANTINs mandater er udløbet — |
| --- | --- |

(3)

Der er blevet elleve pladser ledige som suppleant til Regionsudvalget, efter at Jacques AUXIETTEs, Jean Paul BACHYs, Martine CALDEROLI-LOTZ’, Anne Marie COMPARINIs, Jean Jacques FRITZ’, Claude GEWERCs, Arlette GROSSKOSTs, Antoine KARAMs, Martin MALVYs, Michel NEUGNOTs og Élisabeth THÉVENON-DURANTINs mandater er udløbet —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Til Regionsudvalget beskikkes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

| a) | som medlemmer:






  — | François DECOSTER, Conseiller régional du Nord Pas-de-Calais |
| --- | --- | --- |

a)

som medlemmer:

—

François DECOSTER, Conseiller régional du Nord Pas-de-Calais

| — | Jean-Paul DENANOT, Conseiller régional du Limousin |
| --- | --- |

—

Jean-Paul DENANOT, Conseiller régional du Limousin

| — | Claude GEWERC, Conseiller régional de Picardie |
| --- | --- |

—

Claude GEWERC, Conseiller régional de Picardie

| — | Annabelle JAEGER, Conseillère régionale de Provence-Alpes-Côte d'Azur |
| --- | --- |

—

Annabelle JAEGER, Conseillère régionale de Provence-Alpes-Côte d'Azur

| — | Pascal MANGIN, Conseiller régional d'Alsace |
| --- | --- |

—

Pascal MANGIN, Conseiller régional d'Alsace

| — | Didier ROBERT, Conseiller régional de la Réunion |
| --- | --- |

—

Didier ROBERT, Conseiller régional de la Réunion

| — | Stéphan ROSSIGNOL, Conseiller régional du Languedoc Roussillon |
| --- | --- |

—

Stéphan ROSSIGNOL, Conseiller régional du Languedoc Roussillon

og

| b) | som suppleanter:






  — | Laurent BEAUVAIS, Conseiller régional de Basse-Normandie |
| --- | --- | --- |

b)

som suppleanter:

—

Laurent BEAUVAIS, Conseiller régional de Basse-Normandie

| — | Caroline CAYEUX, Conseillère régionale de Picardie |
| --- | --- |

—

Caroline CAYEUX, Conseillère régionale de Picardie

| — | Nathalie COLIN-OESTERLE, Conseillère régionale de Lorraine |
| --- | --- |

—

Nathalie COLIN-OESTERLE, Conseillère régionale de Lorraine

| — | Mathieu DARNAUD, Conseiller régional de Rhône-Alpes |
| --- | --- |

—

Mathieu DARNAUD, Conseiller régional de Rhône-Alpes

| — | Marie-Marguerite DUFAY, Conseillère régionale de Franche-Comté |
| --- | --- |

—

Marie-Marguerite DUFAY, Conseillère régionale de Franche-Comté

| — | Nicolas FLORIAN, Conseiller régional d'Aquitaine |
| --- | --- |

—

Nicolas FLORIAN, Conseiller régional d'Aquitaine

| — | Peggy KANÇAL, Conseillère régionale d'Aquitaine |
| --- | --- |

—

Peggy KANÇAL, Conseillère régionale d'Aquitaine

| — | Alain LE VERN, Conseiller régional de Haute-Normandie |
| --- | --- |

—

Alain LE VERN, Conseiller régional de Haute-Normandie

| — | Victorin LUREL, Conseiller régional de Guadeloupe |
| --- | --- |

—

Victorin LUREL, Conseiller régional de Guadeloupe

| — | Daniel PERCHERON, Conseiller régional du Nord Pas-de-Calais |
| --- | --- |

—

Daniel PERCHERON, Conseiller régional du Nord Pas-de-Calais

| — | Christophe ROSSIGNOL, Conseiller régional du Centre. |
| --- | --- |

—

Christophe ROSSIGNOL, Conseiller régional du Centre.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 24. april 2012.

På Rådets vegne

N. WAMMEN

Formand

---

(1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22.

1

(2)  EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.

2

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/21 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/21

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 24. april 2012

om undtagelse af produktion og engrossalg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle energikilder i Tyskland fra anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester

(meddelt under nummer C(2012) 2426)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2012/218/EU)

EUROPA–KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (1), særlig artikel 30, stk. 5 og 6,

under henvisning til anmodning indgivet af Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V. (den føderale sammenslutning af energi- og vandindustrier) (herefter benævnt BDEW) ved e-mail af 26. oktober 2011, og

ud fra følgende betragtninger:

I.   SAGSFREMSTILLING

| (1) | Den 26. oktober 2011 indgav BDEW pr. e-mail en anmodning til Kommissionen i henhold til artikel 30, stk. 5, i direktiv 2004/17/EF. Kommissionen underrettede de tyske myndigheder om anmodningen den 11. november 2001 og anmodede desuden de tyske myndigheder om supplerende oplysninger pr. e-mail af 10. januar 2012, og BDEW pr. e-mail af 21. december 2011. De tyske myndigheder fremsendte supplerende oplysninger pr. e-mail af 14. december 2011, og BDEW indsendte oplysningerne pr. e-mail af 17. januar 2012, 26. januar 2012 og 28. februar 2012. |
| --- | --- |

(1)

Den 26. oktober 2011 indgav BDEW pr. e-mail en anmodning til Kommissionen i henhold til artikel 30, stk. 5, i direktiv 2004/17/EF. Kommissionen underrettede de tyske myndigheder om anmodningen den 11. november 2001 og anmodede desuden de tyske myndigheder om supplerende oplysninger pr. e-mail af 10. januar 2012, og BDEW pr. e-mail af 21. december 2011. De tyske myndigheder fremsendte supplerende oplysninger pr. e-mail af 14. december 2011, og BDEW indsendte oplysningerne pr. e-mail af 17. januar 2012, 26. januar 2012 og 28. februar 2012.

| (2) | Anmodningen, som blev indgivet af BDEW på vegne af ordregivende myndigheder i de pågældende sektorer, vedrører som nævnt i anmodningen bygning, køb og drift (herunder vedligeholdelse) af alle typer elværker samt de relevante støtteaktiviteter (2). |
| --- | --- |

(2)

Anmodningen, som blev indgivet af BDEW på vegne af ordregivende myndigheder i de pågældende sektorer, vedrører som nævnt i anmodningen bygning, køb og drift (herunder vedligeholdelse) af alle typer elværker samt de relevante støtteaktiviteter (2).

| (3) | Anmodningen er ledsaget af en udtalelse fra Bundeskartellamt (de tyske kartelmyndigheder) af 25. juli 2011. Denne udtalelse (herefter benævnt udtalelsen) blev udstedt på grundlag af den relevante tyske lovgivning og vedrører spørgsmålet om, hvorvidt den aktivitet, der er undergivet proceduren, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår. Udtalelsen er baseret på en omfattende sektorundersøgelse af de relevante markeder. |
| --- | --- |

(3)

Anmodningen er ledsaget af en udtalelse fra Bundeskartellamt (de tyske kartelmyndigheder) af 25. juli 2011. Denne udtalelse (herefter benævnt udtalelsen) blev udstedt på grundlag af den relevante tyske lovgivning og vedrører spørgsmålet om, hvorvidt den aktivitet, der er undergivet proceduren, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår. Udtalelsen er baseret på en omfattende sektorundersøgelse af de relevante markeder.

II.   RETSGRUNDLAG

| (4) | Artikel 30 i direktiv 2004/17/EF fastlægger, at kontrakter, der indgås med henblik på at muliggøre udførelse af en af de aktiviteter, der er omhandlet i direktivet, ikke er undergivet dette direktiv, hvis den pågældende aktivitet i den medlemsstat, hvor den udøves, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri. Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, afgøres på grundlag af objektive kriterier under hensyntagen til den pågældende sektors særlige kendetegn. Adgangen til et marked betragtes som fri, hvis medlemsstaten har gennemført og anvender den relevante EU-lovgivning om åbning af en given sektor eller en del heraf. Denne lovgivning er anført i bilag XI til direktiv 2004/17/EF, som for så vidt angår elektricitetssektoren henviser til Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet (3). Direktiv 96/92/EF er blevet afløst af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (4), som også blev afløst af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (5). |
| --- | --- |

(4)

Artikel 30 i direktiv 2004/17/EF fastlægger, at kontrakter, der indgås med henblik på at muliggøre udførelse af en af de aktiviteter, der er omhandlet i direktivet, ikke er undergivet dette direktiv, hvis den pågældende aktivitet i den medlemsstat, hvor den udøves, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri. Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, afgøres på grundlag af objektive kriterier under hensyntagen til den pågældende sektors særlige kendetegn. Adgangen til et marked betragtes som fri, hvis medlemsstaten har gennemført og anvender den relevante EU-lovgivning om åbning af en given sektor eller en del heraf. Denne lovgivning er anført i bilag XI til direktiv 2004/17/EF, som for så vidt angår elektricitetssektoren henviser til Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet (3). Direktiv 96/92/EF er blevet afløst af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (4), som også blev afløst af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (5).

| (5) | Tyskland har gennemført og anvender ikke blot direktiv 96/92/EF men også direktiv 2003/54/EF og 2009/72/EF. Følgelig og i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, første afsnit, bør adgangen til markedet betragtes som fri på hele Tysklands område. |
| --- | --- |

(5)

Tyskland har gennemført og anvender ikke blot direktiv 96/92/EF men også direktiv 2003/54/EF og 2009/72/EF. Følgelig og i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, første afsnit, bør adgangen til markedet betragtes som fri på hele Tysklands område.

| (6) | Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, bør bedømmes på grundlag af forskellige indikatorer, hvoraf ingen nødvendigvis er afgørende i sig selv. Hvad angår de markeder, der er omfattet af nærværende afgørelse, er hovedaktørernes markedsandel på et givet marked et af de kriterier, som bør tages i betragtning. Et andet kriterium er koncentrationsgraden på disse markeder. På grund af de særlige kendetegn ved markederne bør der også tages hensyn til andre kriterier som f.eks. balancemarkedets virkemåde, priskonkurrencen og omfanget af leverandørskift blandt kunderne. |
| --- | --- |

(6)

Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, bør bedømmes på grundlag af forskellige indikatorer, hvoraf ingen nødvendigvis er afgørende i sig selv. Hvad angår de markeder, der er omfattet af nærværende afgørelse, er hovedaktørernes markedsandel på et givet marked et af de kriterier, som bør tages i betragtning. Et andet kriterium er koncentrationsgraden på disse markeder. På grund af de særlige kendetegn ved markederne bør der også tages hensyn til andre kriterier som f.eks. balancemarkedets virkemåde, priskonkurrencen og omfanget af leverandørskift blandt kunderne.

| (7) | Nærværende afgørelse indskrænker ikke anvendelsen af konkurrencereglerne. |
| --- | --- |

(7)

Nærværende afgørelse indskrænker ikke anvendelsen af konkurrencereglerne.

III.   ANALYSE

| (8) | Det tyske marked for elektricitet er kendetegnet ved en række store kraftværker, som drives af en lang række markedsdeltagere (6). Hovedparten af produktionskapaciteten tilhører fire store elselskaber: RWE AG, E.ON AG, EnBW AG og Vattenfall Europe AG. Da to af disse selskaber, nemlig RWE og E.ON, er private selskaber (dvs. selskaber, der ikke er undergivet direkte eller indirekte dominerende indflydelse fra de ordregivende myndigheder, jf. artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 2004/17/EF), der ikke opererer i sektoren for el-produktion på grundlag af særlige eller eksklusive rettigheder i henhold til artikel 2, stk. 3, i direktiv 2004/17/EF, anses de ikke for at være ordregivende myndigheder i henhold til direktiv 2004/17/EF. Deres udbud med henblik på produktion eller salg af elektricitet er derfor ikke undergivet direktivets bestemmelser. De skal således i forbindelse med disse aktiviteter betragtes som konkurrenter til de ordregivende myndigheder, hvis udbud er undergivet dette direktiv. Analysen vil derfor i det følgende fokusere på de ordregivende myndigheder, når det skal undersøges, om aktiviteten er undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri. |
| --- | --- |

(8)

Det tyske marked for elektricitet er kendetegnet ved en række store kraftværker, som drives af en lang række markedsdeltagere (6). Hovedparten af produktionskapaciteten tilhører fire store elselskaber: RWE AG, E.ON AG, EnBW AG og Vattenfall Europe AG. Da to af disse selskaber, nemlig RWE og E.ON, er private selskaber (dvs. selskaber, der ikke er undergivet direkte eller indirekte dominerende indflydelse fra de ordregivende myndigheder, jf. artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 2004/17/EF), der ikke opererer i sektoren for el-produktion på grundlag af særlige eller eksklusive rettigheder i henhold til artikel 2, stk. 3, i direktiv 2004/17/EF, anses de ikke for at være ordregivende myndigheder i henhold til direktiv 2004/17/EF. Deres udbud med henblik på produktion eller salg af elektricitet er derfor ikke undergivet direktivets bestemmelser. De skal således i forbindelse med disse aktiviteter betragtes som konkurrenter til de ordregivende myndigheder, hvis udbud er undergivet dette direktiv. Analysen vil derfor i det følgende fokusere på de ordregivende myndigheder, når det skal undersøges, om aktiviteten er undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri.

| (9) | Elektricitet sælges på engrosniveau på børserne, dvs. spotmarkeder og terminsmarkeder på European Energy Exchange AG (EEX) (den europæiske energibørs) og European Power Exchange S.E. (EPEX) eller over-the-counter-salg uden for børserne. Prisen på energibørserne anvendes som regel som referencepris for over-the-counter-salg. Produktionsselskaberne optimerer driften af deres kraftværker i henhold til resultaterne på børsernes spotmarkedshandel. I princippet drives kun de kraftværker, hvis marginalomkostninger ligger under markedsprisen. |
| --- | --- |

(9)

Elektricitet sælges på engrosniveau på børserne, dvs. spotmarkeder og terminsmarkeder på European Energy Exchange AG (EEX) (den europæiske energibørs) og European Power Exchange S.E. (EPEX) eller over-the-counter-salg uden for børserne. Prisen på energibørserne anvendes som regel som referencepris for over-the-counter-salg. Produktionsselskaberne optimerer driften af deres kraftværker i henhold til resultaterne på børsernes spotmarkedshandel. I princippet drives kun de kraftværker, hvis marginalomkostninger ligger under markedsprisen.

| (10) | Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien
   (7) (den tyske lov om forrang for vedvarende energi — herefter benævnt »EEG«) indeholder regler for elektricitet fremstillet ud fra vedvarende energikilder (8), som i tillæg til elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder (9) spiller en stadig større rolle på det tyske marked. Ifølge den ændrede EEG, som trådte i kraft i begyndelsen af 2012, skal andelen af vedvarende energikilder i elektricitetsforsyningen stige til 35 % inden 2020, til 50 % inden 2030 og til 80 % inden 2050. |
| --- | --- |

(10)

Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien
   (7) (den tyske lov om forrang for vedvarende energi — herefter benævnt »EEG«) indeholder regler for elektricitet fremstillet ud fra vedvarende energikilder (8), som i tillæg til elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder (9) spiller en stadig større rolle på det tyske marked. Ifølge den ændrede EEG, som trådte i kraft i begyndelsen af 2012, skal andelen af vedvarende energikilder i elektricitetsforsyningen stige til 35 % inden 2020, til 50 % inden 2030 og til 80 % inden 2050.

| (11) | Ved udgangen af 2010 var en produktionskapacitet på 160,5 GW koblet til transmissionssystemoperatørernes (TSO) (77,6 GW) og distributionssystemoperatørernes (DSO) (82,9 GW) netværk. I forhold til 2009 (152,7 GW) er dette en stigning på ca. 7,8 GW. Vedvarende energikilder udgør 54,2 GW af den samlede kapacitet. Ca. 50,7 GW fra vedvarende energikilder betales i henhold til EEG-tarifferne. Dette betyder, at vedvarende energikilder udgør ca. 34 % af den samlede kapacitet (10). |
| --- | --- |

(11)

Ved udgangen af 2010 var en produktionskapacitet på 160,5 GW koblet til transmissionssystemoperatørernes (TSO) (77,6 GW) og distributionssystemoperatørernes (DSO) (82,9 GW) netværk. I forhold til 2009 (152,7 GW) er dette en stigning på ca. 7,8 GW. Vedvarende energikilder udgør 54,2 GW af den samlede kapacitet. Ca. 50,7 GW fra vedvarende energikilder betales i henhold til EEG-tarifferne. Dette betyder, at vedvarende energikilder udgør ca. 34 % af den samlede kapacitet (10).

| (12) | Hvad angår indfødningen, blev der i 2010 indfødt i alt 531,2 TWh i TSO- og DSO-systemer (hhv. 367,5 TWh og 163,7 TWh). Den mængde, der blev indfødt fra vedvarende energikilder, var på 93,7 TWh, hvoraf 80,7 TWh blev afregnet i henhold til EEG's tariffer. Dette betyder, at indfødning fra vedvarende energikilder udgør ca. 18 % af den samlede indfødte mængde, altså en andel, der ligger under de 34 % af den samlede produktionskapacitet, som vedvarende energikilder udgør (11). Forskellen skyldes, at anvendelsesperioden for vedvarende energikilder pr. år er kortere end for konventionelle energikilder. |
| --- | --- |

(12)

Hvad angår indfødningen, blev der i 2010 indfødt i alt 531,2 TWh i TSO- og DSO-systemer (hhv. 367,5 TWh og 163,7 TWh). Den mængde, der blev indfødt fra vedvarende energikilder, var på 93,7 TWh, hvoraf 80,7 TWh blev afregnet i henhold til EEG's tariffer. Dette betyder, at indfødning fra vedvarende energikilder udgør ca. 18 % af den samlede indfødte mængde, altså en andel, der ligger under de 34 % af den samlede produktionskapacitet, som vedvarende energikilder udgør (11). Forskellen skyldes, at anvendelsesperioden for vedvarende energikilder pr. år er kortere end for konventionelle energikilder.

| (13) | Et andet kendetegn ved det tyske elektricitetsmarked vedrører de nationale myndigheders nylige beslutning om at lukke 8 atomkraftværker med en samlet kapacitet på 8 400 MW (12) som følge af atomkatastrofen i Japan i begyndelse af 2011. Det blev desuden besluttet at lukke de resterende atomkraftværker i Tyskland inden 2022. Dette ændrede på kort sagt balancen mellem import og eksport, således at Tyskland, der før var nettoeksportør af elektricitet indtil 2010, nu blev nettoimportør i 2011. |
| --- | --- |

(13)

Et andet kendetegn ved det tyske elektricitetsmarked vedrører de nationale myndigheders nylige beslutning om at lukke 8 atomkraftværker med en samlet kapacitet på 8 400 MW (12) som følge af atomkatastrofen i Japan i begyndelse af 2011. Det blev desuden besluttet at lukke de resterende atomkraftværker i Tyskland inden 2022. Dette ændrede på kort sagt balancen mellem import og eksport, således at Tyskland, der før var nettoeksportør af elektricitet indtil 2010, nu blev nettoimportør i 2011.

| (14) | I henhold til Kommissionens tidligere sager (13) skelnes der mellem følgende relevante produktmarkeder i elektricitetssektoren: (i) produktion og engrossalg; (ii) transmission; (iii) distribution og iv) detailsalg. Selvom nogle af disse markeder yderligere kan opdeles i underkategorier, har Kommissionens praksis (14) hidtil været at afvise en skelnen mellem et el-produktionsmarked og et engrossalgsmarked, idet produktion blot er det første led i værdikæden, mens de producerede elektricitetsmængder sælges på engrossalgsmarkedet. |
| --- | --- |

(14)

I henhold til Kommissionens tidligere sager (13) skelnes der mellem følgende relevante produktmarkeder i elektricitetssektoren: (i) produktion og engrossalg; (ii) transmission; (iii) distribution og iv) detailsalg. Selvom nogle af disse markeder yderligere kan opdeles i underkategorier, har Kommissionens praksis (14) hidtil været at afvise en skelnen mellem et el-produktionsmarked og et engrossalgsmarked, idet produktion blot er det første led i værdikæden, mens de producerede elektricitetsmængder sælges på engrossalgsmarkedet.

| (15) | BDEWs anmodning vedrører elektricitetsproduktion og engrossalg heraf. Bundeskartellamt definerer i sin udtalelse produktmarkedet som det primære salgsmarked for elektricitet (15), hvilket omfatter el-leverandørernes første salg af deres egen produktion og nettoimporten af elektricitet, men ikke efterfølgende salg mellem markedsdeltagerne. Desuden fastslår Bundeskartellamt, at produktion og salg af elektricitet i henhold til EEG (herefter benævnt EEG-elektricitet) ikke er en del af dette marked. |
| --- | --- |

(15)

BDEWs anmodning vedrører elektricitetsproduktion og engrossalg heraf. Bundeskartellamt definerer i sin udtalelse produktmarkedet som det primære salgsmarked for elektricitet (15), hvilket omfatter el-leverandørernes første salg af deres egen produktion og nettoimporten af elektricitet, men ikke efterfølgende salg mellem markedsdeltagerne. Desuden fastslår Bundeskartellamt, at produktion og salg af elektricitet i henhold til EEG (herefter benævnt EEG-elektricitet) ikke er en del af dette marked.

| (16) | Bundeskartellamt betragter markedet for EEG-elektricitet som et separat marked, for så vidt angår det første salg. EEG-elektricitet sælger normalt ikke direkte på engrosmarkedet, men købes først af transmissionsnetoperatørerne til en lovbestemt afregningssats. De videresælger derefter EEG-elektricitet på engrosmarkedet. |
| --- | --- |

(16)

Bundeskartellamt betragter markedet for EEG-elektricitet som et separat marked, for så vidt angår det første salg. EEG-elektricitet sælger normalt ikke direkte på engrosmarkedet, men købes først af transmissionsnetoperatørerne til en lovbestemt afregningssats. De videresælger derefter EEG-elektricitet på engrosmarkedet.

| (17) | Bundeskartellamt konkluderer, at produktion og salg af EEG-elektricitet ikke er organiseret på almindelige konkurrencevilkår og at EEG-elektricitet er uafhængig af efterspørgsels- og prisindikatorer (16). Konklusionerne er overvejende baseret på følgende kendsgerninger: |
| --- | --- |

(17)

Bundeskartellamt konkluderer, at produktion og salg af EEG-elektricitet ikke er organiseret på almindelige konkurrencevilkår og at EEG-elektricitet er uafhængig af efterspørgsels- og prisindikatorer (16). Konklusionerne er overvejende baseret på følgende kendsgerninger:

| (18) | EEG-elektricitet har indfødningsprioritet; Produktionen af EEG-elektricitet er således helt uafhængig af efterspørgslen. Produktion og indfødning er desuden uafhængig af priserne, idet operatørerne er berettigede til en lovbestemt afregning. EEG-elektricitet sælges af transmissionssystemoperatørerne på spotmarkedet i henhold til fastsatte lovbestemmelser uden manøvremuligheder. |
| --- | --- |

(18)

EEG-elektricitet har indfødningsprioritet; Produktionen af EEG-elektricitet er således helt uafhængig af efterspørgslen. Produktion og indfødning er desuden uafhængig af priserne, idet operatørerne er berettigede til en lovbestemt afregning. EEG-elektricitet sælges af transmissionssystemoperatørerne på spotmarkedet i henhold til fastsatte lovbestemmelser uden manøvremuligheder.

| (19) | Bundeskartellamt bemærkede desuden, at EEG-elektricitet i henhold til loven kan sælges direkte, og en vis procentdel af operatørerne gør brug af denne mulighed. I loven om EEG hedder det, at operatører af EEG-anlæg kan vælge mellem at sælge direkte og modtage tarifafregning i henhold til EEG den første dag i måneden. Afhængigt af prognosen for markedsprisen og efterspørgslen kan operatører af EEG-anlæg således hver måned afgøre, hvilken salgsform der er bedst egnet for dem. Denne form for direkte salg vil dog i fremtiden kun være af marginal betydning. |
| --- | --- |

(19)

Bundeskartellamt bemærkede desuden, at EEG-elektricitet i henhold til loven kan sælges direkte, og en vis procentdel af operatørerne gør brug af denne mulighed. I loven om EEG hedder det, at operatører af EEG-anlæg kan vælge mellem at sælge direkte og modtage tarifafregning i henhold til EEG den første dag i måneden. Afhængigt af prognosen for markedsprisen og efterspørgslen kan operatører af EEG-anlæg således hver måned afgøre, hvilken salgsform der er bedst egnet for dem. Denne form for direkte salg vil dog i fremtiden kun være af marginal betydning.

| (20) | Ifølge den ændrede lovgivning om EEG, som trådte i kraft i begyndelsen af 2012, har operatører af EEG-anlæg — som anført ovenfor — mulighed for at sælge den elektricitet, de selv producerer, og samtidig modtage en afsætningspræmie. Afsætningspræmien skal udligne forskellen mellem den fastsatte EEG-afregning og den månedlige gennemsnitspris på energibørsen, som fastsættes efterfølgende. Anvendelsen af afsætningspræmien er dog valgfri, således at operatører af EEG-anlæg kan vælge at fortsætte i ordningen med fast afregning eller vende tilbage til ordningen hver måned. Den største del af EEG-elektriciteten forventes dog at blive solgt gennem transmissionsnetoperatører. Desuden vil afsætningspræmiemodellen ikke ændre det forhold, at den samlede afregning for EEG-producenter ikke overvejende afgøres af markedspriserne (17). |
| --- | --- |

(20)

Ifølge den ændrede lovgivning om EEG, som trådte i kraft i begyndelsen af 2012, har operatører af EEG-anlæg — som anført ovenfor — mulighed for at sælge den elektricitet, de selv producerer, og samtidig modtage en afsætningspræmie. Afsætningspræmien skal udligne forskellen mellem den fastsatte EEG-afregning og den månedlige gennemsnitspris på energibørsen, som fastsættes efterfølgende. Anvendelsen af afsætningspræmien er dog valgfri, således at operatører af EEG-anlæg kan vælge at fortsætte i ordningen med fast afregning eller vende tilbage til ordningen hver måned. Den største del af EEG-elektriciteten forventes dog at blive solgt gennem transmissionsnetoperatører. Desuden vil afsætningspræmiemodellen ikke ændre det forhold, at den samlede afregning for EEG-producenter ikke overvejende afgøres af markedspriserne (17).

| (21) | Bundeskartellamt anerkender derfor, at selvom EEG-elektricitet udøver et konkurrencemæssigt pres på elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder, er det modsatte ikke tilfældet; EEG-elektricitet kan derfor ikke indgå i det samme marked som konventionel elektricitet, idet de markedsbetingelser, der gør sig gældende for det første salg er vidt forskellige mellem disse to produktionsformer. Det første salg af EEG-elektricitet forventes desuden at finde sted gennem transmissionsnetoperatører. Markedet adskiller sig således også fra engrosmarkedet for konventionel elektricitet, hvad angår efterspørgslen. |
| --- | --- |

(21)

Bundeskartellamt anerkender derfor, at selvom EEG-elektricitet udøver et konkurrencemæssigt pres på elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder, er det modsatte ikke tilfældet; EEG-elektricitet kan derfor ikke indgå i det samme marked som konventionel elektricitet, idet de markedsbetingelser, der gør sig gældende for det første salg er vidt forskellige mellem disse to produktionsformer. Det første salg af EEG-elektricitet forventes desuden at finde sted gennem transmissionsnetoperatører. Markedet adskiller sig således også fra engrosmarkedet for konventionel elektricitet, hvad angår efterspørgslen.

| (22) | I betragtning af de særlige kendetegn ved det tyske elektricitetsmarked og med henblik på en vurdering af betingelserne i artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF og uden at dette indskrænker anvendelsen af konkurrencereglerne, defineres det relevante produktmarked som markedet for produktion og første salg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder. Produktion og første salg af EEG-elektricitet er ikke omfattet af dette marked, jf. uddybningerne ovenfor, og vil i det følgende blive evalueret separat. |
| --- | --- |

(22)

I betragtning af de særlige kendetegn ved det tyske elektricitetsmarked og med henblik på en vurdering af betingelserne i artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF og uden at dette indskrænker anvendelsen af konkurrencereglerne, defineres det relevante produktmarked som markedet for produktion og første salg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder. Produktion og første salg af EEG-elektricitet er ikke omfattet af dette marked, jf. uddybningerne ovenfor, og vil i det følgende blive evalueret separat.

| (23) | Anmodningen vedrører aktiviteter på Forbundsrepublikken Tysklands område. Ansøgeren undersøger muligheden for et større område, der omfatter Tyskland og Østrig på grundlag af en række tendenser inden for udvikling af regelsæt, niveauet af elimport og –eksport og markedskobling og procedurer for forvaltning af overbelastning, men konkluderer i sidste ende, at der ikke kan drages en endelig konklusion om, hvorvidt det tyske engrosmarked for elektricitet og de relevante markeder i nabolandene er tilstrækkeligt integrerede på nuværende tidspunkt til at blive betragtet som et regionalt marked. |
| --- | --- |

(23)

Anmodningen vedrører aktiviteter på Forbundsrepublikken Tysklands område. Ansøgeren undersøger muligheden for et større område, der omfatter Tyskland og Østrig på grundlag af en række tendenser inden for udvikling af regelsæt, niveauet af elimport og –eksport og markedskobling og procedurer for forvaltning af overbelastning, men konkluderer i sidste ende, at der ikke kan drages en endelig konklusion om, hvorvidt det tyske engrosmarked for elektricitet og de relevante markeder i nabolandene er tilstrækkeligt integrerede på nuværende tidspunkt til at blive betragtet som et regionalt marked.

| (24) | På grundlag af en sektorundersøgelse antager Bundeskartellamt, at der findes et fælles primært marked for elektricitet i Tyskland og Østrig. Denne konklusion er baseret på, at der ikke er flaskehalsproblemer ved sammenkoblingslinjerne på grænsen mellem Tyskland og Østrig, også det fælles markedsførings- og prisfastsættelsesområde på European Power Exchange S.E. (EPEX). |
| --- | --- |

(24)

På grundlag af en sektorundersøgelse antager Bundeskartellamt, at der findes et fælles primært marked for elektricitet i Tyskland og Østrig. Denne konklusion er baseret på, at der ikke er flaskehalsproblemer ved sammenkoblingslinjerne på grænsen mellem Tyskland og Østrig, også det fælles markedsførings- og prisfastsættelsesområde på European Power Exchange S.E. (EPEX).

| (25) | I Kommissionens tidligere praksis defineredes elektricitetsmarkederne overvejende som værende af nationalt omfang (18) eller endda mindre (19). I enkelte tilfælde er der blevet åbnet mulighed for markeder, der er større end de nationale (20). |
| --- | --- |

(25)

I Kommissionens tidligere praksis defineredes elektricitetsmarkederne overvejende som værende af nationalt omfang (18) eller endda mindre (19). I enkelte tilfælde er der blevet åbnet mulighed for markeder, der er større end de nationale (20).

| (26) | Kommissionen mener, at det med henblik på vurdering af betingelserne i artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF og uden at dette indskrænker anvendelsen af konkurrencereglerne, ikke er nødvendigt at træffe konklusioner om det nøjagtige omfang af det relevante geografiske marked for produktion og første salg af konventionel elektricitet, da resultaterne af vurderingen af ethvert alternativt marked ville være de samme. |
| --- | --- |

(26)

Kommissionen mener, at det med henblik på vurdering af betingelserne i artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF og uden at dette indskrænker anvendelsen af konkurrencereglerne, ikke er nødvendigt at træffe konklusioner om det nøjagtige omfang af det relevante geografiske marked for produktion og første salg af konventionel elektricitet, da resultaterne af vurderingen af ethvert alternativt marked ville være de samme.

| (27) | Hvad angår produktion og første salg af EEG-elektricitet, kunne det geografiske omfang ikke udvides til områder uden for Tyskland, idet det er baseret på specifikke lovbestemmelser i den tyske EEG-lovgivning. |
| --- | --- |

(27)

Hvad angår produktion og første salg af EEG-elektricitet, kunne det geografiske omfang ikke udvides til områder uden for Tyskland, idet det er baseret på specifikke lovbestemmelser i den tyske EEG-lovgivning.

a)   Markedsandele og markedskoncentration,

| (28) | Som det er fast praksis (21) i forbindelse med Kommissionens beslutninger i henhold til artikel 30, mente Kommissionen for elektricitetsproduktionens vedkommende, at »én indikator for omfanget af konkurrencen på de nationale markeder er den markedsandel, som de tre største producenter råder over«. |
| --- | --- |

(28)

Som det er fast praksis (21) i forbindelse med Kommissionens beslutninger i henhold til artikel 30, mente Kommissionen for elektricitetsproduktionens vedkommende, at »én indikator for omfanget af konkurrencen på de nationale markeder er den markedsandel, som de tre største producenter råder over«.

| (29) | Ifølge Bundeskartellamts udtalelse (22) var den samlede markedsandel for de tre største producenter for indfødning af elektricitet på 74 % i 2007,73 % i 2008 og 70 % i 2010. Det tyske marked for elektricitet er således placeret midt i feltet sammenlignet med tidligere beslutninger om undtagelser i henhold til artikel 30 i direktiv 2004/17/EF (23). |
| --- | --- |

(29)

Ifølge Bundeskartellamts udtalelse (22) var den samlede markedsandel for de tre største producenter for indfødning af elektricitet på 74 % i 2007,73 % i 2008 og 70 % i 2010. Det tyske marked for elektricitet er således placeret midt i feltet sammenlignet med tidligere beslutninger om undtagelser i henhold til artikel 30 i direktiv 2004/17/EF (23).

| (30) | Der skal dog mindes om, at de to største producenter RWE og E.ON, som tilsammen har en markedsandel på 58 % (24), ikke er omfattet af reglerne om kontraktindgåelse. |
| --- | --- |

(30)

Der skal dog mindes om, at de to største producenter RWE og E.ON, som tilsammen har en markedsandel på 58 % (24), ikke er omfattet af reglerne om kontraktindgåelse.

| (31) | Målet med denne afgørelse er at fastslå, om aktiviteterne i forbindelse med produktion og engrossalg af elektricitet er undergivet konkurrencevilkår i et sådant omfang (på markeder, hvortil der er fri adgang), at det også ved fravær af de disciplinerende detaljerede regler om kontraktindgåelse i direktiv 2004/17/EF sikres, at kontrakter vedrørende udøvelsen af de her berørte aktiviteter vil blive indgået på en gennemsigtig, ikke-diskriminerende måde på grundlag af kriterier, der gør det muligt at finde den løsning, som generelt er den økonomisk mest fordelagtige. Det er i den forbindelse vigtigt at erindre, at når de virksomheder, der ikke er undergivet reglerne om kontraktindgåelse (navnlig RWE og E.ON), agerer på disse markeder, har de mulighed for at lægge konkurrencepres på de øvrige markedsdeltagere. Dette vil forblive uændret, selvom Østrig integreres i det relevante geografiske marked, idet markedsandelen for de tre største producenter kun forventes at blive en smule større på et marked, der omfatter både Østrig og Tyskland (25). |
| --- | --- |

(31)

Målet med denne afgørelse er at fastslå, om aktiviteterne i forbindelse med produktion og engrossalg af elektricitet er undergivet konkurrencevilkår i et sådant omfang (på markeder, hvortil der er fri adgang), at det også ved fravær af de disciplinerende detaljerede regler om kontraktindgåelse i direktiv 2004/17/EF sikres, at kontrakter vedrørende udøvelsen af de her berørte aktiviteter vil blive indgået på en gennemsigtig, ikke-diskriminerende måde på grundlag af kriterier, der gør det muligt at finde den løsning, som generelt er den økonomisk mest fordelagtige. Det er i den forbindelse vigtigt at erindre, at når de virksomheder, der ikke er undergivet reglerne om kontraktindgåelse (navnlig RWE og E.ON), agerer på disse markeder, har de mulighed for at lægge konkurrencepres på de øvrige markedsdeltagere. Dette vil forblive uændret, selvom Østrig integreres i det relevante geografiske marked, idet markedsandelen for de tre største producenter kun forventes at blive en smule større på et marked, der omfatter både Østrig og Tyskland (25).

| (32) | Hvad angår produktion og engrossalg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder, kan ovenstående kendsgerninger betragtes som en indikation for, om de markedsdeltagere, der er omfattet af reglerne om kontraktindgåelse, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår. |
| --- | --- |

(32)

Hvad angår produktion og engrossalg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder, kan ovenstående kendsgerninger betragtes som en indikation for, om de markedsdeltagere, der er omfattet af reglerne om kontraktindgåelse, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.

| (33) | Det skal desuden bemærkes, at arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene »2009-2011 rapporten om opbygningen af det indre marked for gas og elektricitet« fra juni 2011 (26) viser et fald i markedskoncentrationen i Tyskland (27), i forhold til de tidligere år, og det tyske marked for elektricitet placeres i kategorien af markeder med »moderat koncentration« (28), dvs. markeder med et Herfindahl-Hirschman-indeks (HHI) (29) på mellem 750 og 1 800. |
| --- | --- |

(33)

Det skal desuden bemærkes, at arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene »2009-2011 rapporten om opbygningen af det indre marked for gas og elektricitet« fra juni 2011 (26) viser et fald i markedskoncentrationen i Tyskland (27), i forhold til de tidligere år, og det tyske marked for elektricitet placeres i kategorien af markeder med »moderat koncentration« (28), dvs. markeder med et Herfindahl-Hirschman-indeks (HHI) (29) på mellem 750 og 1 800.

| (34) | Hvad angår ovenstående tal, kan det med henblik på denne afgørelse og uden at dette indskrænker anvendelsen af konkurrencereglerne antages, for så vidt angår de ordregivende myndigheder, at koncentrationsgraden på markedet kan betragtes som en indikator for, at markedet for produktion og engrossalg af elektricitet fra konventionelle kilder i Tyskland er undergivet almindelige konkurrencevilkår. |
| --- | --- |

(34)

Hvad angår ovenstående tal, kan det med henblik på denne afgørelse og uden at dette indskrænker anvendelsen af konkurrencereglerne antages, for så vidt angår de ordregivende myndigheder, at koncentrationsgraden på markedet kan betragtes som en indikator for, at markedet for produktion og engrossalg af elektricitet fra konventionelle kilder i Tyskland er undergivet almindelige konkurrencevilkår.

b)   Andre faktorer

| (35) | I de senere år, faktisk indtil marts 2011, var Tyskland nettoeksportør af elektricitet. Som følge af beslutningen om at udfase produktionen af elektricitet fra en række atomkraftværker blev Tyskland imidlertid nettoimportør. Der er således på nuværende tidspunkt et konkurrencemæssigt pres på det tyske marked på grund af muligheden for at importere elektricitet fra andre lande. Dette sikrer, at investeringer i den tyske elektricitetssektor ikke kan foretages uden at tage højde for andre producenter i de omkringliggende lande. Disse faktorer bør derfor ikke betragtes som værende til hinder for konklusionen om, at ordregivende myndigheder, der opererer på det tyske marked for produktion fra konventionelle kilder, er undergivet konkurrence. Desuden viser en analyse af situationen vedrørende leverandørskift blandt kunderne (30) og likviditetsgraden på engrosmarkedet (31), at disse faktorer ikke er til hinder for konklusionen om, at ordregivende myndigheder, der opererer på det tyske marked for produktion fra konventionelle kilder, er undergivet konkurrence. Endelig skal det også bemærkes, at det tyske balancemarked (32) og dets vigtigste hovedtræk (markedsbaseret prisfastsættelse og prisforskel mellem positive og negative balancekrafter) heller ikke er til hinder for en konklusion om, at ordregivende myndigheder, der opererer på det tyske marked for produktion fra konventionelle kilder, er undergivet konkurrence. |
| --- | --- |

(35)

I de senere år, faktisk indtil marts 2011, var Tyskland nettoeksportør af elektricitet. Som følge af beslutningen om at udfase produktionen af elektricitet fra en række atomkraftværker blev Tyskland imidlertid nettoimportør. Der er således på nuværende tidspunkt et konkurrencemæssigt pres på det tyske marked på grund af muligheden for at importere elektricitet fra andre lande. Dette sikrer, at investeringer i den tyske elektricitetssektor ikke kan foretages uden at tage højde for andre producenter i de omkringliggende lande. Disse faktorer bør derfor ikke betragtes som værende til hinder for konklusionen om, at ordregivende myndigheder, der opererer på det tyske marked for produktion fra konventionelle kilder, er undergivet konkurrence. Desuden viser en analyse af situationen vedrørende leverandørskift blandt kunderne (30) og likviditetsgraden på engrosmarkedet (31), at disse faktorer ikke er til hinder for konklusionen om, at ordregivende myndigheder, der opererer på det tyske marked for produktion fra konventionelle kilder, er undergivet konkurrence. Endelig skal det også bemærkes, at det tyske balancemarked (32) og dets vigtigste hovedtræk (markedsbaseret prisfastsættelse og prisforskel mellem positive og negative balancekrafter) heller ikke er til hinder for en konklusion om, at ordregivende myndigheder, der opererer på det tyske marked for produktion fra konventionelle kilder, er undergivet konkurrence.

| (36) | EEG-elektricitet har prioriteret adgang til nettet og prioriteres i forhold til konventionel elektricitet, hvad angår indfødning til nettet, hvilket betyder, at produktionen af EEG-elektricitet er uafhængig af efterspørgslen. Da EEG-elektricitet generelt produceres til omkostninger, der ligger over markedsprisen, blev der etableret en særlig støtteordning til EEG-elektricitet. Operatører af EEG-anlæg (33) har ret til en lovbestemt afregningssats fra transmissionsnetoperatørerne i en periode på 20 år plus idriftsættelsesåret. Denne afregning dækker deres omkostninger og er derfor højere end markedsprisen. De kan således indføde den elektricitet, de producerer, til nettet, uanset prisen på børserne (34). |
| --- | --- |

(36)

EEG-elektricitet har prioriteret adgang til nettet og prioriteres i forhold til konventionel elektricitet, hvad angår indfødning til nettet, hvilket betyder, at produktionen af EEG-elektricitet er uafhængig af efterspørgslen. Da EEG-elektricitet generelt produceres til omkostninger, der ligger over markedsprisen, blev der etableret en særlig støtteordning til EEG-elektricitet. Operatører af EEG-anlæg (33) har ret til en lovbestemt afregningssats fra transmissionsnetoperatørerne i en periode på 20 år plus idriftsættelsesåret. Denne afregning dækker deres omkostninger og er derfor højere end markedsprisen. De kan således indføde den elektricitet, de producerer, til nettet, uanset prisen på børserne (34).

| (37) | EEG-elektricitet sælges normalt ikke direkte på engrosmarkedet, men købes først af transmissionsnetoperatørerne til en lovbestemt afregningssats. Transmissionsnetsoperatørerne er ansvarlige for salg af EEG-elektricitet på energibørsens spotmarked, hvilket medfører et tab for dem. Disse omkostninger bæres i sidste ende af slutbrugerne af elektricitet, som betaler en ekstra EEG-afgift til energileverandørerne, der efterfølgende væltes over på transmissionsnetoperatørerne. Energileverandører, der køber mere end 50 % EEG-elektricitet, herunder mindst 20 % elektricitet fra sol- eller vindenergi, betaler en nedsat EEG-afgift. |
| --- | --- |

(37)

EEG-elektricitet sælges normalt ikke direkte på engrosmarkedet, men købes først af transmissionsnetoperatørerne til en lovbestemt afregningssats. Transmissionsnetsoperatørerne er ansvarlige for salg af EEG-elektricitet på energibørsens spotmarked, hvilket medfører et tab for dem. Disse omkostninger bæres i sidste ende af slutbrugerne af elektricitet, som betaler en ekstra EEG-afgift til energileverandørerne, der efterfølgende væltes over på transmissionsnetoperatørerne. Energileverandører, der køber mere end 50 % EEG-elektricitet, herunder mindst 20 % elektricitet fra sol- eller vindenergi, betaler en nedsat EEG-afgift.

| (38) | Operatører af EEG-anlæg kan også vælge »direkte salg« af den elektricitet, de producerer. Dette betyder, at en operatør af et EEG-anlæg kan afstå fra den lovbestemte afregning og vælge at sælge elektriciteten direkte på spotmarkedet. På grund af de høje omkostninger til produktion af EEG-elektricitet er direkte salg uden for de lovbestemte vilkår normalt ikke en bæredygtig mulighed. Tidligere blev denne metode overvejende anvendt i begrænset omfang, f.eks. hvor køberne kunne opnå en undtagelse fra den ekstra EEG-afgift ved at kombinere en vis mængde EEG-elektricitet, der indkøbtes direkte fra en producent, med konventionel elektricitet (35). Med den nye EEG-lovgivning, der trådte i kraft i begyndelse af 2012, blev muligheden for denne særlige undtagelse begrænset, hvilket forventes at begrænse anvendelsen af denne form for direkte salg (36). |
| --- | --- |

(38)

Operatører af EEG-anlæg kan også vælge »direkte salg« af den elektricitet, de producerer. Dette betyder, at en operatør af et EEG-anlæg kan afstå fra den lovbestemte afregning og vælge at sælge elektriciteten direkte på spotmarkedet. På grund af de høje omkostninger til produktion af EEG-elektricitet er direkte salg uden for de lovbestemte vilkår normalt ikke en bæredygtig mulighed. Tidligere blev denne metode overvejende anvendt i begrænset omfang, f.eks. hvor køberne kunne opnå en undtagelse fra den ekstra EEG-afgift ved at kombinere en vis mængde EEG-elektricitet, der indkøbtes direkte fra en producent, med konventionel elektricitet (35). Med den nye EEG-lovgivning, der trådte i kraft i begyndelse af 2012, blev muligheden for denne særlige undtagelse begrænset, hvilket forventes at begrænse anvendelsen af denne form for direkte salg (36).

| (39) | Den nye lov indeholder en ny mulighed for »direkte salg«, som dog omfatter udbetaling af en såkaldt »afsætningspræmie« til producenter af EEG-elektricitet, som dækker forskellen mellem deres højere omkostninger og den gennemsnitlige markedspris (i det følgende: »afsætningspræmiemodellen«). Transmissionsnetoperatørerne anslår salget via afsætningspræmiemodellen til at udgøre 15 % i alt for alle typer vedvarende energi i 2012 (37). Det kan konkluderes, at langt størstedelen af EEG-elektriciteten på nuværende tidspunkt og i den nærmeste fremtid sælges gennem ordningen med lovbestemt afregning og gennem transmissionsnetoperatørerne. Direkte salg uden subsidier vil kun udgøre en marginal andel. |
| --- | --- |

(39)

Den nye lov indeholder en ny mulighed for »direkte salg«, som dog omfatter udbetaling af en såkaldt »afsætningspræmie« til producenter af EEG-elektricitet, som dækker forskellen mellem deres højere omkostninger og den gennemsnitlige markedspris (i det følgende: »afsætningspræmiemodellen«). Transmissionsnetoperatørerne anslår salget via afsætningspræmiemodellen til at udgøre 15 % i alt for alle typer vedvarende energi i 2012 (37). Det kan konkluderes, at langt størstedelen af EEG-elektriciteten på nuværende tidspunkt og i den nærmeste fremtid sælges gennem ordningen med lovbestemt afregning og gennem transmissionsnetoperatørerne. Direkte salg uden subsidier vil kun udgøre en marginal andel.

| (40) | Ud fra ovenstående konkluderes det, at produktion og første salg af EEG-elektricitet indgår i et reguleret system, hvor producenterne modtager afregning på grundlag af en lovbestemt afregningssats. De er ikke undergivet almindelige konkurrencevilkår, idet de kan indføde deres EEG-elektricitet uanset den gældende markedspris. Som følge af deres indfødningsprioritet kan de også sælge hele deres produktion. Det kan derfor ikke konkluderes, at aktiviteten blandt producenter af EEG-elektricitet er undergivet almindelige konkurrencevilkår. Ud fra ovenstående er der ikke behov for at analysere andre indikatorer, som f.eks. indikatoren nævnt i betragtning 6. |
| --- | --- |

(40)

Ud fra ovenstående konkluderes det, at produktion og første salg af EEG-elektricitet indgår i et reguleret system, hvor producenterne modtager afregning på grundlag af en lovbestemt afregningssats. De er ikke undergivet almindelige konkurrencevilkår, idet de kan indføde deres EEG-elektricitet uanset den gældende markedspris. Som følge af deres indfødningsprioritet kan de også sælge hele deres produktion. Det kan derfor ikke konkluderes, at aktiviteten blandt producenter af EEG-elektricitet er undergivet almindelige konkurrencevilkår. Ud fra ovenstående er der ikke behov for at analysere andre indikatorer, som f.eks. indikatoren nævnt i betragtning 6.

IV.   KONKLUSIONER

| (41) | På baggrund af de faktorer, der er gennemgået ovenfor, bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF, anses for at være opfyldt for de ordregivende myndigheder, hvad angår produktion og engrossalg af elektricitet produceret ved konventionelle kilder i Tyskland. |
| --- | --- |

(41)

På baggrund af de faktorer, der er gennemgået ovenfor, bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF, anses for at være opfyldt for de ordregivende myndigheder, hvad angår produktion og engrossalg af elektricitet produceret ved konventionelle kilder i Tyskland.

| (42) | Da betingelsen om fri adgang til markedet endvidere må anses for at være opfyldt, bør direktiv 2004/17/EF ikke finde anvendelse, når ordregivende myndigheder indgår kontrakter med henblik på at muliggøre produktion og engrossalg af elektricitet ved konventionelle kilder i Tyskland, eller når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelsen af en sådan aktivitet i det geografiske område. |
| --- | --- |

(42)

Da betingelsen om fri adgang til markedet endvidere må anses for at være opfyldt, bør direktiv 2004/17/EF ikke finde anvendelse, når ordregivende myndigheder indgår kontrakter med henblik på at muliggøre produktion og engrossalg af elektricitet ved konventionelle kilder i Tyskland, eller når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelsen af en sådan aktivitet i det geografiske område.

| (43) | Ikke desto mindre bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF, ikke anses for at være opfyldt, hvad angår ordregivende myndigheders produktion og første salg af EEG-elektricitet i Tyskland. |
| --- | --- |

(43)

Ikke desto mindre bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF, ikke anses for at være opfyldt, hvad angår ordregivende myndigheders produktion og første salg af EEG-elektricitet i Tyskland.

| (44) | Da produktion og første salg af EEG-elektricitet fortsat er undergivet bestemmelserne i direktiv 2004/17/EF, skal det erindres, at indkøbskontrakter, der omfatter flere aktiviteter, skal behandles i henhold til artikel 9 i direktiv 2004/17/EF. Det betyder, at når en ordregivende myndighed gennemfører »blandede« indkøbskontrakter, dvs. indkøbskontrakter om udøvelse af både aktiviteter, der er undtaget fra anvendelsen af direktiv 2004/17/EF, og aktiviteter, der ikke er undtaget, skal der tages hensyn til de aktiviteter, som kontrakten først og fremmest tager sigte på. I tilfælde af sådanne blandede indkøbskontrakter, hvor formålet primært er at støtte produktionen og engrossalget af EEG-elektricitet, finder bestemmelserne i direktiv 2004/17/EF anvendelse. Hvis det ikke er muligt objektivt at afgøre, hvilken aktivitet der udgør kontraktens hovedgenstand, skal kontrakten tildeles efter reglerne i artikel 9, stk. 2 og 3, i direktiv 2004/17/EF. Denne afgørelse er baseret på de retlige og faktiske forhold i oktober 2011 til februar 2012, som de fremgår af de oplysninger, BDEW og de tyske myndigheder har indsendt. Den kan ændres, hvis betydelige ændringer af de retlige og faktiske forhold medfører, at betingelserne for at anvende artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF ikke længere er opfyldt, for så vidt angår produktion og engrossalg af elektricitet ved konventionelle kilder. |
| --- | --- |

(44)

Da produktion og første salg af EEG-elektricitet fortsat er undergivet bestemmelserne i direktiv 2004/17/EF, skal det erindres, at indkøbskontrakter, der omfatter flere aktiviteter, skal behandles i henhold til artikel 9 i direktiv 2004/17/EF. Det betyder, at når en ordregivende myndighed gennemfører »blandede« indkøbskontrakter, dvs. indkøbskontrakter om udøvelse af både aktiviteter, der er undtaget fra anvendelsen af direktiv 2004/17/EF, og aktiviteter, der ikke er undtaget, skal der tages hensyn til de aktiviteter, som kontrakten først og fremmest tager sigte på. I tilfælde af sådanne blandede indkøbskontrakter, hvor formålet primært er at støtte produktionen og engrossalget af EEG-elektricitet, finder bestemmelserne i direktiv 2004/17/EF anvendelse. Hvis det ikke er muligt objektivt at afgøre, hvilken aktivitet der udgør kontraktens hovedgenstand, skal kontrakten tildeles efter reglerne i artikel 9, stk. 2 og 3, i direktiv 2004/17/EF. Denne afgørelse er baseret på de retlige og faktiske forhold i oktober 2011 til februar 2012, som de fremgår af de oplysninger, BDEW og de tyske myndigheder har indsendt. Den kan ændres, hvis betydelige ændringer af de retlige og faktiske forhold medfører, at betingelserne for at anvende artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF ikke længere er opfyldt, for så vidt angår produktion og engrossalg af elektricitet ved konventionelle kilder.

| (45) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler — |
| --- | --- |

(45)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Direktiv 2004/17/EF finder ikke anvendelse, når ordregivende myndigheder indgår kontrakter, der har til formål at muliggøre produktion og første salg af elektricitet produceret ved konventionelle kilder i Tyskland.

I denne afgørelse forstås ved elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder elektricitet, som ikke hører under anvendelsesområdet for EEG. I EEG og betingelserne heri forstås desuden ved »vedvarende energikilder« vandkraft, inkl. bølge- og tidevandsenergi, saltkraft, vindenergi, solstråling, jordvarme, biomasseenergi, inkl. biogas, biomethan, lossepladsgas, gas fra rensningsanlæg og den bionedbrydelige del af dagrenovation og erhvervsaffald.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. april 2012.

På Kommissionens vegne

Michel BARNIER

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT L 134 af 30.4.2004, s. 1.

1

(2)  Anmodningen om undtagelse omfatter også aktiviteter i forbindelse med el-produktion såsom kraftvarmeværker.

2

(3)  EFT L 27 af 30.1.1997, s. 20.

3

(4)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 37.

4

(5)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 55.

5

(6)  Iflg. Eurostats oplysninger om miljø og energi af 11/2010 var der i Tyskland over 450 elselskaber i 2008, svarende til mindst 95 % af nettoproduktionen af elektricitet.

6

(7)  EEG indeholder regler for: prioriteret adgang til nettet for generel elektricitetsforsyning til anlæg, der producerer elektricitet ud fra vedvarende energikilder og minegas; prioriteret køb, transmission og distribution af og betaling for elektricitet fra vedvarende energikilder for netoperatører, også hvad angår elektricitet fra kraftvarmeværker, og inklusiv præmier for indarbejdning af denne type elektricitet i elforsyningssystemet; og en landsdækkende udligningsordning for mængden af indkøbt elektricitet, for hvilken der er betalt afgift eller præmier.

7

(8)  I EEG og betingelserne heri forstås ved »vedvarende energikilder« vandkraft, inkl. bølge- og tidevandsenergi, saltkraft, vindenergi, solstråling, jordvarme, biomasseenergi, inkl. biogas, biomethan, lossepladsgas, gas fra rensningsanlæg og den bionedbrydelige del af dagrenovation og erhvervsaffald.

8

(9)  I denne afgørelse forstås ved elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder og konventionel energi energi som ikke hører under anvendelsesområdet for EEG.

9

(10)  I henhold til Monitoring Benchmark Report 2011 fra Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (forbundsagenturet for elektricitet, gas, telekommunikation, post og jernbaner) (EN oversættelse), s. 9.

10

(11)  I henhold til Monitoring Benchmark Report 2011 fra Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (forbundsagenturet for elektricitet, gas, telekommunikation, post og jernbaner) (EN oversættelse), s. 10.

11

(12)  I henhold til Monitoring Benchmark Report 2011 fra Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (forbundsagenturet for elektricitet, gas, telekommunikation, post og jernbaner) (EN oversættelse).

12

(13)  Sag COMP/M.4110 — E.ON/ENDESA, af 25.4.2006, præmis 10, s. 3.

13

(14)  Sag COMP/M.3696 — E.ON/MOL af 21.1.2005, præmis 223, sag COMP/M.5467 — RWE/ESSENT af 23.6.2009, præmis 23

14

(15)  Iflg. udtalelse fra Bundeskartellamt (EN oversættelse), s. 5.

15

(16)  Iflg. udtalelse fra Bundeskartellamt (EN oversættelse), s. 5.

16

(17)  De enkelte operatørers vederlag varierer dog afhængigt af, om vedkommende vil kunne afsætte sin elektricitet til en pris, der ligger over den månedlige gennemsnitspris.

17

(18)  Kommissionens beslutning 2008/585/EF (EUT L 188 af 16.7.2008, s. 28, betragtning 9), 2008/741/EF (EUT L 251 af 19.9.2008, s. 35 betragtning 9), sag COMP/M.3440 ENI/EDP/GDP af 9.12.2004, præmis 23.

18

(19)  Kommissionens afgørelse 2010/403/EF (EUT L 186 af 20.7.2010, s. 44, betragtning 9).

19

(20)  Sag COMP/M.3268 — SYDKRAFT/GRANINGE af 30.10.2003, præmis 27, og COMP/M.3665 — ENEL/SLOVENSKE ELEKTRARNE af 26.4.2005, præmis 14.

20

(21)  Kommissionens beslutning 2009/47/EF (EUT L 19 af 23.1.2009, s. 57), 2008/585/EF, 2008/741/EF, 2007/141/EF (EUT L 62 af 1.3.2007, s. 23), 2007/706/EF (EUT L 287 af 1.11.2007, s. 18), 2006/211/EF (EUT L 76 af 15.3.2006, s. 6) og 2006/422/EF (EUT L 168 af 21.6.2006, s. 33).

21

(22)  Iflg. udtalelse fra Bundeskartellamt (EN oversættelse), s. 7, afsnit 2.

22

(23)  Den samlede markedsandel for de tre største producenter i Det Forenede Kongerige (39 %), Østrig (52 %) og Polen (55 %) er lavere, men de tilsvarende værdier i Finland (73,6 %) og Sverige (87 %) er højere.

23

(24)  Produktionen beregnes ved at tage højde for egne kraftværker, andelen i fællesejede kraftværker og langsigtet output sikret på kontraktbasis (trækningsrettigheder).

24

(25)  Iflg. udtalelse fra Bundeskartellamt (EN oversættelse), s. 7, afsnit 3.

25

(26)  http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/legislation/doc/20100609_internal_market_report_2009_2010.pdf

26

(27)  Se s. 7, afsnit 4 i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene.

27

(28)  Tabel 3.1 i det tekniske bilag, s. 12 i det tekniske bilag til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene »2009-2010 rapporten om opbygningen af det indre marked for gas og elektricitet« fra juni 2011.

28

(29)  Herfindahl-Hirshmann-indekset er defineret som kvadratsummen af markedsandelene for hver enkelt virksomhed. Det kan således variere fra næsten 0 til 10 000 som udtryk for et stort antal meget små virksomheder eller en enkelt monopolproducent. Fald i HHI antyder generelt en øget konkurrence, hvorimod en stigning indebærer det modsatte.

29

(30)  Iflg. tabel 2.1, s. 6 og tabel 2.2, s. 7 i det tekniske bilag til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene »2009-2010 rapporten om opbygningen af det indre marked for gas og elektricitet« fra juni 2001 udgjorde leverandørskiftet blandt store industrier i Tyskland 10,7 % og 15,6 % pr. målersted.

30

(31)  I henhold til Monitoring Benchmark Report 2011 fra Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (forbundsagenturet for elektricitet, gas, telekommunikation, post og jernbaner), s. 28, er det tyske marked for engrossalg ekstremt likvidt. I 2010 beløb mængden af engrossalg sig til ca. 10 600 TWh, hvilket er mere end 17 gange så højt som den faktiske efterspørgsel efter elektricitet i Tyskland.

31

(32)  Balanceringsmekanismernes virkemåde bør også tages i betragtning som en yderligere indikator, skønt de kun udgør en lille del af den samlede producerede og/eller forbrugte elektricitetsmængde i en medlemsstat. Dette skyldes, at der er en stor forskel mellem den pris, som transmissionsnetoperatørerne leverer balancekraft til, og den pris, som de kan købe overskudsproduktion tilbage til. Dette kan skabe et problem for mindre markedsdeltagere og underminere udviklingen af konkurrencen.

32

(33)  I denne afgørelse og i overensstemmelse med EEG forstås ved »EEG-anlæg« ethvert anlæg, der producerer elektricitet fra vedvarende energikilder eller minegas. Ved anlæg, der producerer elektricitet fra vedvarende energikilder eller minegas, forstås også anlæg, der modtager energi, der midlertidigt har været opbevaret og udelukkende er produceret fra vedvarende energikilder eller minegas, og konverterer det til elektricitet; og ved »operatører af EEG-anlæg« forstås enhver operatør, uanset ejerskabet, der anvender anlægget til at producere elektricitet fra vedvarende energikilder eller minegas.

33

(34)  Afregningssatserne for EEG-elektricitet er generelt højere end prisen på børserne, og EEG-elektricitet er derfor dyrere end elektricitet produceret ved konventionelle kilder. Disse supplerende omkostninger bæres af energiforbrugerne via EEG-afgiften (3,5 cents/kWh i 2011).

34

(35)  Dette fænomen omtales sommetider som »Grünstromprivileg«.

35

(36)  Transmissionsnetoperatørerne anslår andelen af dette direkte salg (§33b EEG (2012)) til 3,7 % i 2012.

36

Se http://www.eeg-kwk.net/de/file/111115_Eckwerte_Einspeisung_final.pdf.

(37)  Se http://www.eeg-kwk.net/de/file/111115_Eckwerte_Einspeisung_final.pdf.

37

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/28 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/28

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 24. april 2012

om anerkendelse af Serbien som værende fri for Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus (Spieckerman and Kotthoff) Davis et al.

(meddelt under nummer C(2012) 2524)

(2012/219/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (1), særlig bilag III, del A, punkt 12, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til punkt 12 i del A i bilag III til direktiv 2000/29/EF gælder der et generelt forbud mod at indføre knolde af arter af Solanum L. og hybrider heraf i Unionen, dog ikke dem, der er beskrevet i punkt 10 og 11 i del A, herunder knolde af Solanum tuberosum L., med oprindelse i tredjelande. Dette forbud finder dog ikke anvendelse på europæiske tredjelande, der er anerkendt som værende frie for Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus (Spieckerman and Kotthoff) Davis et al. (i det følgende benævnt »skadegøreren«). |
| --- | --- |

(1)

I henhold til punkt 12 i del A i bilag III til direktiv 2000/29/EF gælder der et generelt forbud mod at indføre knolde af arter af Solanum L. og hybrider heraf i Unionen, dog ikke dem, der er beskrevet i punkt 10 og 11 i del A, herunder knolde af Solanum tuberosum L., med oprindelse i tredjelande. Dette forbud finder dog ikke anvendelse på europæiske tredjelande, der er anerkendt som værende frie for Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus (Spieckerman and Kotthoff) Davis et al. (i det følgende benævnt »skadegøreren«).

| (2) | Det fremgår af de officielle rapporter om undersøgelser foretaget i 2009, 2010 og 2011, som Serbien har forelagt, og af oplysninger indhentet under et kontrolbesøg, som Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret aflagde i november-december 2009, at skadegøreren ikke forekommer i Serbien, og at dette land har anvendt bekæmpelses-, tilsyns- og testprocedurer vedrørende skadegøreren i forbindelse med import og indenlandsk produktion af knolde af Solanum tuberosum L. |
| --- | --- |

(2)

Det fremgår af de officielle rapporter om undersøgelser foretaget i 2009, 2010 og 2011, som Serbien har forelagt, og af oplysninger indhentet under et kontrolbesøg, som Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret aflagde i november-december 2009, at skadegøreren ikke forekommer i Serbien, og at dette land har anvendt bekæmpelses-, tilsyns- og testprocedurer vedrørende skadegøreren i forbindelse med import og indenlandsk produktion af knolde af Solanum tuberosum L.

| (3) | Serbien bør derfor anerkendes som værende fri for skadegøreren. |
| --- | --- |

(3)

Serbien bør derfor anerkendes som værende fri for skadegøreren.

| (4) | Denne afgørelse berører ikke eventuelle senere fund, som måtte vise, at skadegøreren forekommer i Serbien. |
| --- | --- |

(4)

Denne afgørelse berører ikke eventuelle senere fund, som måtte vise, at skadegøreren forekommer i Serbien.

| (5) | Kommissionen vil anmode Serbien om hvert år at forelægge de nødvendige oplysninger til bekræftelse af, at Serbien fortsat er fri for skadegøreren. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionen vil anmode Serbien om hvert år at forelægge de nødvendige oplysninger til bekræftelse af, at Serbien fortsat er fri for skadegøreren.

| (6) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed — |
| --- | --- |

(6)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Anerkendelse

Serbien anerkendes som værende fri for Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus (Spieckerman and Kotthoff) Davis et al.

Artikel 2

Adressater

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. april 2012.

På Kommissionens vegne

John DALLI

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1.

1

---

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/29 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/29

---

AFGØRELSE Nr. 1/2012 VEDTAGET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EU-EFTA FOR EN FÆLLES FORSENDELSESPROCEDURE

den 19. januar 2012

om en opfordring til Kroatien om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure

(2012/220/EU)

DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR —

under henviser til konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure (1) (»konventionen«), særlig artikel 15, stk. 3, litra e), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Handelen med Kroatien bør fremmes og lettes gennem en fælles forsendelsesprocedure for varer transporteret mellem Kroatien og Den Europæiske Union, Republikken Island, Kongeriget Norge og Schweiz. |
| --- | --- |

(1)

Handelen med Kroatien bør fremmes og lettes gennem en fælles forsendelsesprocedure for varer transporteret mellem Kroatien og Den Europæiske Union, Republikken Island, Kongeriget Norge og Schweiz.

| (2) | Med henblik på at opnå en sådan procedure bør Kroatien opfordres til at tiltræde konventionen — |
| --- | --- |

(2)

Med henblik på at opnå en sådan procedure bør Kroatien opfordres til at tiltræde konventionen —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Kroatien opfordres i overensstemmelse med konventionens artikel 15a på basis af en brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Kroatien, der er knyttet som bilag til denne afgørelse, til at blive kontraherende part i konventionen fra den 1. juli 2012.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2012.

På den blandede kommissions vegne

Mirosław ZIELIŃSKI

Formand

---

(1)  EFT L 226 af 13.8.1987, s. 2.

1

---

BILAG

Hr.,

Jeg har den ære hermed at underrette Dem om den afgørelse, som Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure vedtog den 19. januar 2012 (afgørelse nr. 1/2012) om en opfordring til Kroatien om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure. Den Europæiske Union opfordrer Kroatien til at give tilsagn om, at den ovennævnte konvention vil finde anvendelse på alle medlemsstater uden forskelsbehandling.

Kroatiens tiltrædelse af konventionen kan effektueres ved deponering af tiltrædelsesinstrumenterne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union sammen med en oversættelse af konventionen til Kroatiens officielle sprog i overensstemmelse med konventionens artikel 15a.

Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.

Generalsekretæren for

Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union

Kroatien,

som noterer sig afgørelsen vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure den 19. januar 2012 (afgørelse nr. 1/2012) om en opfordring til Kroatien om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure (»konventionen«),

under hensyntagen til opfordringen om at blive kontraherende part i konventionen, og

som ønsker at blive part i konventionen,

ERKLÆRER HERVED:

at ville tiltræde konventionen,

at ville vedlægge dette instrument en oversættelse af konventionen til Kroatiens officielle sprog,

at acceptere de forskellige henstillinger og afgørelser, som Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure måtte vedtage mellem den 19. januar 2012 og datoen for Kroatiens faktiske tiltrædelse i overensstemmelse med konventionens artikel 15a.

Udfærdiget i ...

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/31 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/31

---

AFGØRELSE Nr. 1/2012 VEDTAGET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EU-EFTA FOR FORENKLING AF FORMALITETERNE I SAMHANDELEN

den 19. januar 2012

om en opfordring til Kroatien om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen

(2012/221/EU)

DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR —

under henvisning til konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen (1) (»konventionen«), særlig artikel 11, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | En forenkling af de formaliteter, der påvirker samhandelen mellem Kroatien, Den Europæiske Union, Republikken Island, Kongeriget Norge og Schweiz, ville lette udvekslingen af varer med Kroatien. |
| --- | --- |

(1)

En forenkling af de formaliteter, der påvirker samhandelen mellem Kroatien, Den Europæiske Union, Republikken Island, Kongeriget Norge og Schweiz, ville lette udvekslingen af varer med Kroatien.

| (2) | Med henblik på en sådan forenkling bør Kroatien opfordres til at tiltræde konventionen — |
| --- | --- |

(2)

Med henblik på en sådan forenkling bør Kroatien opfordres til at tiltræde konventionen —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Kroatien opfordres i overensstemmelse med konventionens artikel 11a på basis af en brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Kroatien, der er knyttet som bilag til denne afgørelse, til at blive kontraherende part i konventionen fra den 1. juli 2012.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2012.

På den blandede kommissions vegne

Mirosław ZIELIŃSKI

Formand

---

(1)  EFT L 134 af 22.5.1987, s. 2.

1

---

BILAG

Hr.,

Jeg har den ære hermed at underrette Dem om den afgørelse, som Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen vedtog den 19. januar 2012 (afgørelse nr. 1/2012) om en opfordring til Kroatien om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen.

Kroatiens tiltrædelse af konventionen kan effektueres ved deponering af tiltrædelsesinstrumenterne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union sammen med en oversættelse af konventionen til Kroatiens officielle sprog i overensstemmelse med konventionens artikel 11a.

Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.

Generalsekretæren for

Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union

Kroatien,

som noterer sig afgørelsen vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen den 19. januar 2012 (afgørelse nr. 1/2012) om en opfordring til Kroatien om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen (»konventionen«),

som ønsker at blive part i konventionen,

ERKLÆRER HERVED:

at ville tiltræde konventionen,

at ville vedlægge dette instrument en oversættelse af konventionen til Kroatiens officielle sprog,

at acceptere de forskellige henstillinger og afgørelser, som Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen måtte vedtage mellem den 19. januar 2012 og datoen for Kroatiens faktiske tiltrædelse i overensstemmelse med konventionens artikel 11a.

Udfærdiget i ..., den

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/33 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/33

---

AFGØRELSE Nr. 2/2012 VEDTAGET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EU-EFTA FOR EN FÆLLES FORSENDELSESPROCEDURE

den 19. januar 2012

om en opfordring til Tyrkiet om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure

(2012/222/EU)

DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR —

under henviser til konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure (1) (»konventionen«), særlig artikel 15, stk. 3, litra a), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Handelen med Tyrkiet bør fremmes og lettes gennem en fælles forsendelsesprocedure for varer transporteret mellem Tyrkiet og Den Europæiske Union, Republikken Island, Kongeriget Norge og Schweiz. |
| --- | --- |

(1)

Handelen med Tyrkiet bør fremmes og lettes gennem en fælles forsendelsesprocedure for varer transporteret mellem Tyrkiet og Den Europæiske Union, Republikken Island, Kongeriget Norge og Schweiz.

| (2) | Med henblik på at opnå en sådan procedure bør Tyrkiet opfordres til at tiltræde konventionen — |
| --- | --- |

(2)

Med henblik på at opnå en sådan procedure bør Tyrkiet opfordres til at tiltræde konventionen —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Tyrkiet opfordres i overensstemmelse med konventionens artikel 15a på basis af en brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Tyrkiet, der er knyttet som bilag til denne afgørelse, til at blive kontraherende part i konventionen fra den 1. juli 2012.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2012.

På den blandede kommissions vegne

Mirosław ZIELIŃSKI

Formand

---

(1)  EFT L 226 af 13.8.1987, s. 2.

1

---

BILAG

Hr.,

Jeg har den ære hermed at underrette Dem om den afgørelse, som Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure vedtog den 19. januar 2012 (afgørelse nr. 2/2012) om en opfordring til Tyrkiet om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure. Den Europæiske Union opfordrer Tyrkiet til at give tilsagn om, at den ovennævnte konvention vil finde anvendelse på alle medlemsstater uden forskelsbehandling.

Tyrkiets tiltrædelse af konventionen kan effektueres ved deponering af tiltrædelsesinstrumenterne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union sammen med en oversættelse af konventionen til Tyrkiets officielle sprog i overensstemmelse med konventionens artikel 15a.

Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.

Generalsekretæren for

Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union

Tyrkiet,

som noterer sig afgørelsen vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure den 19. januar 2012 (afgørelse nr. 2/2012) om en opfordring til Tyrkiet om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure (»konventionen«),

under hensyntagen til opfordringen om at blive kontraherende part i konventionen, og

som ønsker at blive part i konventionen,

ERKLÆRER HERVED:

at ville tiltræde konventionen,

at ville vedlægge dette instrument en oversættelse af konventionen til Tyrkiets officielle sprog,

at acceptere de forskellige henstillinger og afgørelser, som Den Blandede Kommission EU-EFTA for en fælles forsendelsesprocedure måtte vedtage mellem den 19. januar 2012 og datoen for Tyrkiets faktiske tiltrædelse i overensstemmelse med konventionens artikel 15a.

Udfærdiget i ...

---

| 26.4.2012 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 114/35 |
| --- | --- | --- | --- |

26.4.2012

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 114/35

---

AFGØRELSE Nr. 2/2012 VEDTAGET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EU-EFTA FOR FORENKLING AF FORMALITETERNE I SAMHANDELEN

den 19. januar 2012

om en opfordring til Tyrkiet om at tiltræde konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen

(2012/223/EU)

DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR —

under henvisning til konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen (1) (»konventionen«), særlig artikel 11, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I forbindelse med forberedelserne til udvidelsen af Den Europæiske Union med Tyrkiet ville udvekslingen af varer med Tyrkiet blive lettet ved en forenkling af de formaliteter, der påvirker samhandelen mellem Tyrkiet og Den Europæiske Union, Republikken Island, Kongeriget Norge og Schweiz. |
| --- | --- |

(1)

I forbindelse med forberedelserne til udvidelsen af Den Europæiske Union med Tyrkiet ville udvekslingen af varer med Tyrkiet blive lettet ved en forenkling af de formaliteter, der påvirker samhandelen mellem Tyrkiet og Den Europæiske Union, Republikken Island, Kongeriget Norge og Schweiz.

| (2) | Med henblik på en sådan forenkling bør Tyrkiet opfordres til at tiltræde konventionen — |
| --- | --- |

(2)

Med henblik på en sådan forenkling bør Tyrkiet opfordres til at tiltræde konventionen —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Tyrkiet opfordres i overensstemmelse med konventionens artikel 11a på basis af en brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Tyrkiet, der er knyttet som bilag til denne afgørelse, til at blive kontraherende part i konventionen fra den 1. juli 2012.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Brussels, den 19. januar 2012.

På den blandede kommissions vegne

Mirosław ZIELIŃSKI

Formand

---

(1)  EFT L 134 af 22.5.1987, s. 2.

1

---

BILAG

Hr.,

Jeg har den ære hermed at underrette Dem om den afgørelse, som Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen vedtog den 19. januar 2012 (afgørelse nr. 2/2012) om en opfordring til Tyrkiet om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen.

Tyrkiets tiltrædelse af konventionen kan effektueres ved deponering af tiltrædelsesinstrumenterne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union sammen med en oversættelse af konventionen til Tyrkiets officielle sprog i overensstemmelse med konventionens artikel 11a.

Modtag, hr. ..., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.

Generalsekretæren for

Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union

Tyrkiet,

som noterer sig afgørelsen vedtaget af Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen den 19. januar 2012 (afgørelse nr. 2/2012) om en opfordring til Tyrkiet om at blive kontraherende part i konventionen af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen (»konventionen«),

som ønsker at blive part i konventionen,

ERKLÆRER HERVED:

at ville tiltræde konventionen,

at ville vedlægge dette instrument en oversættelse af konventionen til Tyrkiets officielle sprog,

at acceptere de forskellige henstillinger og afgørelser, som Den Blandede Kommission EU-EFTA for forenkling af formaliteterne i samhandelen måtte vedtage mellem den 19. januar 2012 og datoen for Tyrkiets faktiske tiltrædelse i overensstemmelse med konventionens artikel 11a.

Udfærdiget i ..., den

---