# Uradni list L 91/2012

| | ISSN 1977-0804
  doi:10.3000/19770804.L_2012.091.slv |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | L 91 |
| | |
| Slovenska izdaja | Zakonodaja | Zvezek 5529. marec 2012 |

ISSN 1977-0804

doi:10.3000/19770804.L_2012.091.slv

Uradni list

Evropske unije

L 91

Slovenska izdaja

Zakonodaja

Zvezek 5529. marec 2012

---

| Vsebina | | II   Nezakonodajni akti | Stran |
| --- | --- | --- | --- |
| | | UREDBE |
| | * | Uredba Komisije (EU) št. 277/2012 z dne 28. marca 2012 o spremembi prilog I in II k Direktivi 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta o mejnih vrednostih in pragovih ukrepanja za dioksine in poliklorirane bifenile (
  1
  ) | 1 |
| | * | Uredba Komisije (EU) št. 278/2012 z dne 28. marca 2012 o spremembi Uredbe (ES) št. 152/2009 glede določanja ravni dioksinov in polikloriranih bifenilov (
  1
  ) | 8 |
| | | Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 279/2012 z dne 28. marca 2012 o določitvi standardnih uvoznih vrednosti za določitev uvozne cene za nekatere vrste sadja in zelenjave | 23 |
| | | Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 280/2012 z dne 28. marca 2012 o spremembi reprezentativnih cen in dodatnih uvoznih dajatev za nekatere proizvode v sektorju sladkorja, ki so za tržno leto 2011/2012 določene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 971/2011 | 25 |
| | | SKLEPI |
| | | 2012/180/EU |
| | * | Sklep Evropske centralne banke z dne 21. marca 2012 o spremembi Sklepa ECB/2011/25 o dodatnih začasnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja (ECB/2012/4) | 27 |

Vsebina

II   Nezakonodajni akti

Stran

UREDBE

*

Uredba Komisije (EU) št. 277/2012 z dne 28. marca 2012 o spremembi prilog I in II k Direktivi 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta o mejnih vrednostih in pragovih ukrepanja za dioksine in poliklorirane bifenile (
  1
  )

1

1

*

Uredba Komisije (EU) št. 278/2012 z dne 28. marca 2012 o spremembi Uredbe (ES) št. 152/2009 glede določanja ravni dioksinov in polikloriranih bifenilov (
  1
  )

1

8

Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 279/2012 z dne 28. marca 2012 o določitvi standardnih uvoznih vrednosti za določitev uvozne cene za nekatere vrste sadja in zelenjave

23

Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 280/2012 z dne 28. marca 2012 o spremembi reprezentativnih cen in dodatnih uvoznih dajatev za nekatere proizvode v sektorju sladkorja, ki so za tržno leto 2011/2012 določene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 971/2011

25

SKLEPI

2012/180/EU

*

Sklep Evropske centralne banke z dne 21. marca 2012 o spremembi Sklepa ECB/2011/25 o dodatnih začasnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja (ECB/2012/4)

(ECB/2012/4)

27

| | | IV   Akti, sprejeti pred 1. decembrom 2009 v skladu s Pogodbo ES, Pogodbo EU in Pogodbo Euratom |
| --- | --- | --- |
| | * | Izjava Irske v zvezi z Okvirnim sklepom Sveta 2008/909/PNZ o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji | 28 |

IV   Akti, sprejeti pred 1. decembrom 2009 v skladu s Pogodbo ES, Pogodbo EU in Pogodbo Euratom

*

Izjava Irske v zvezi z Okvirnim sklepom Sveta 2008/909/PNZ o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji

28

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Besedilo velja za EGP |

---

(1)   Besedilo velja za EGP

1

| SL | Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.
  Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica. |
| --- | --- |

SL

Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.

Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica.

---

II Nezakonodajni akti

UREDBE

| 29.3.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | L 91/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2012

SL

Uradni list Evropske unije

L 91/1

---

UREDBA KOMISIJE (EU) št. 277/2012

z dne 28. marca 2012

o spremembi prilog I in II k Direktivi 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta o mejnih vrednostih in pragovih ukrepanja za dioksine in poliklorirane bifenile

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Direktive 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi (1) in zlasti člena 8(1) Direktive,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Direktiva 2002/32/ES določa, da je uporaba proizvodov, namenjenih za živalsko krmo, pri katerih vrednosti nezaželenih snovi presegajo mejne vrednosti iz Priloge I k navedeni direktivi, prepovedana. Priloga II določa pragove ukrepanja, pri katerih se sprožijo preiskave ob povečanih ravneh takih snovi. |
| --- | --- |

(1)

Direktiva 2002/32/ES določa, da je uporaba proizvodov, namenjenih za živalsko krmo, pri katerih vrednosti nezaželenih snovi presegajo mejne vrednosti iz Priloge I k navedeni direktivi, prepovedana. Priloga II določa pragove ukrepanja, pri katerih se sprožijo preiskave ob povečanih ravneh takih snovi.

| (2) | Dioksini, kot so navedeni v tej uredbi, zajemajo skupino 75 kongenerov polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD) in 135 kongenerov polikloriranih dibenzofuranov (PCDF), od katerih je 17 toksikološko pomembnih. Poliklorirani bifenili (PCB) so skupina 209 različnih kongenerov, ki jih glede na njihove toksikološke lastnosti lahko razdelimo v dve skupini: 12 kongenerov kaže podobne toksikološke lastnosti kot dioksini in se zato pogosto imenujejo dioksinom podobni PCB. Ostali PCB ne kažejo dioksinom podobne toksičnosti, ampak imajo drugačen toksikološki profil. |
| --- | --- |

(2)

Dioksini, kot so navedeni v tej uredbi, zajemajo skupino 75 kongenerov polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD) in 135 kongenerov polikloriranih dibenzofuranov (PCDF), od katerih je 17 toksikološko pomembnih. Poliklorirani bifenili (PCB) so skupina 209 različnih kongenerov, ki jih glede na njihove toksikološke lastnosti lahko razdelimo v dve skupini: 12 kongenerov kaže podobne toksikološke lastnosti kot dioksini in se zato pogosto imenujejo dioksinom podobni PCB. Ostali PCB ne kažejo dioksinom podobne toksičnosti, ampak imajo drugačen toksikološki profil.

| (3) | Vsak od kongenerov dioksinov ali dioksinom podobnih PCB, ki so toksikološko pomembni, kaže drugačno stopnjo toksičnosti. Za določitev toksičnosti teh različnih kongenerov je bil uveden pojem faktorjev toksične ekvivalentosti (TEF), ki omogoča oceno tveganja in regulativni nadzor. To pomeni, da se analitični rezultati v zvezi z vsemi posameznimi kongeneri dioksinov in dioksinom podobnih PCB, ki so toksikološko pomembni, izrazijo s količinsko enoto, in sicer s toksičnim ekvivalentom TCDD (TEQ). |
| --- | --- |

(3)

Vsak od kongenerov dioksinov ali dioksinom podobnih PCB, ki so toksikološko pomembni, kaže drugačno stopnjo toksičnosti. Za določitev toksičnosti teh različnih kongenerov je bil uveden pojem faktorjev toksične ekvivalentosti (TEF), ki omogoča oceno tveganja in regulativni nadzor. To pomeni, da se analitični rezultati v zvezi z vsemi posameznimi kongeneri dioksinov in dioksinom podobnih PCB, ki so toksikološko pomembni, izrazijo s količinsko enoto, in sicer s toksičnim ekvivalentom TCDD (TEQ).

| (4) | Svetovna zdravstvena organizacija (WHO) je glede dioksinov in dioksinom podobnih PCB leta 2005 predlagala nove vrednosti faktorjev toksične ekvivalentosti v primerjavi z vrednostmi, ki jih je WHO sprejela leta 1998. Evropska agencija za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: EFSA) je na zahtevo Komisije pripravila znanstveno poročilo „Rezultati spremljanja ravni dioksinov v hrani in krmi“ (2), v katerem so upoštevane navedene nove vrednosti, ki jih je predlagala WHO, in najnovejše ugotovitve, ki jih je zbrala Komisija. Glede na navedeno poročilo je primerno, da se mejne vrednosti in pragovne vrednosti za dioksine in dioksinom podobne PCB spremenijo. |
| --- | --- |

(4)

Svetovna zdravstvena organizacija (WHO) je glede dioksinov in dioksinom podobnih PCB leta 2005 predlagala nove vrednosti faktorjev toksične ekvivalentosti v primerjavi z vrednostmi, ki jih je WHO sprejela leta 1998. Evropska agencija za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: EFSA) je na zahtevo Komisije pripravila znanstveno poročilo „Rezultati spremljanja ravni dioksinov v hrani in krmi“ (2), v katerem so upoštevane navedene nove vrednosti, ki jih je predlagala WHO, in najnovejše ugotovitve, ki jih je zbrala Komisija. Glede na navedeno poročilo je primerno, da se mejne vrednosti in pragovne vrednosti za dioksine in dioksinom podobne PCB spremenijo.

| (5) | Glede dioksinom nepodobnih PCB je EFSA na zahtevo Komisije sprejela mnenje, povezano z dioksinom nepodobnimi PCB v hrani in krmi (3). |
| --- | --- |

(5)

Glede dioksinom nepodobnih PCB je EFSA na zahtevo Komisije sprejela mnenje, povezano z dioksinom nepodobnimi PCB v hrani in krmi (3).

| (6) | Poliklorirani bifenili (PCB) zajemajo skupino 209 različnih kongenerov PCB. Vsota šestih indikatorskih kongenerov PCB (PCB 28, 52, 101, 138, 153 in 180) zajema približno polovico količine skupnih dioksinom nepodobnih PCB, prisotnih v hrani in krmi. EFSA je menila, da je vsota šestih indikatorskih PCB ustrezen kazalnik prisotnosti in izpostavljenosti ljudi dioksinom nepodobnih PCB. Poleg tega vsakokratna analiza za uradni nadzor vseh 209 kongenerov PCB ni praktična ter je zelo draga in brez koristi za izvrševanje predpisov. Zato je primerno, da se mejne vrednosti določijo kot vsota teh šestih PCB. |
| --- | --- |

(6)

Poliklorirani bifenili (PCB) zajemajo skupino 209 različnih kongenerov PCB. Vsota šestih indikatorskih kongenerov PCB (PCB 28, 52, 101, 138, 153 in 180) zajema približno polovico količine skupnih dioksinom nepodobnih PCB, prisotnih v hrani in krmi. EFSA je menila, da je vsota šestih indikatorskih PCB ustrezen kazalnik prisotnosti in izpostavljenosti ljudi dioksinom nepodobnih PCB. Poleg tega vsakokratna analiza za uradni nadzor vseh 209 kongenerov PCB ni praktična ter je zelo draga in brez koristi za izvrševanje predpisov. Zato je primerno, da se mejne vrednosti določijo kot vsota teh šestih PCB.

| (7) | Mejne vrednosti dioksinom nepodobnih PCB so bile določene ob upoštevanju nedavnih podatkov o prisotnosti. Ti nedavni podatki o prisotnosti so zbrani v znanstvenem poročilu EFSA „Rezultati spremljanja ravni dioksinom nepodobnih PCB v hrani in krmi“ (4). Čeprav je možno doseči mejo določanja (LOQ), je možno opaziti, da številni uradni laboratoriji uporabljajo mejo določanja 0,5 ng na kg proizvoda ali celo 1 ng na kg proizvoda. Izražanje analitskega rezultata kot na zgornji meji bi v nekaterih primerih že pomenilo, da je vrednost blizu mejne vrednosti, čeprav PCB niso bili količinsko določeni. Ugotovljeno je bilo tudi, da podatki za nekatere kategorije krme niso bili zelo obsežni. Zato bi bilo primerno, da se mejne vrednosti pregledajo čez 3 leta na podlagi obsežnejše baze podatkov, ki se pridobi z analitsko metodo z zadostno občutljivostjo za določitev nizkih ravni. |
| --- | --- |

(7)

Mejne vrednosti dioksinom nepodobnih PCB so bile določene ob upoštevanju nedavnih podatkov o prisotnosti. Ti nedavni podatki o prisotnosti so zbrani v znanstvenem poročilu EFSA „Rezultati spremljanja ravni dioksinom nepodobnih PCB v hrani in krmi“ (4). Čeprav je možno doseči mejo določanja (LOQ), je možno opaziti, da številni uradni laboratoriji uporabljajo mejo določanja 0,5 ng na kg proizvoda ali celo 1 ng na kg proizvoda. Izražanje analitskega rezultata kot na zgornji meji bi v nekaterih primerih že pomenilo, da je vrednost blizu mejne vrednosti, čeprav PCB niso bili količinsko določeni. Ugotovljeno je bilo tudi, da podatki za nekatere kategorije krme niso bili zelo obsežni. Zato bi bilo primerno, da se mejne vrednosti pregledajo čez 3 leta na podlagi obsežnejše baze podatkov, ki se pridobi z analitsko metodo z zadostno občutljivostjo za določitev nizkih ravni.

| (8) | Študije o prenosu navajajo, da prisotnost dioksinov, dioksinom podobnih PCB in dioksinom nepodobnih PCB v krmi pri najvišjih mejnih vrednostih iz Priloge I k Direktivi 2002/32/ES v nekaterih primerih pri hrani živalskega izvora lahko povzroči preseganje veljavnih mejnih vrednosti iz Uredbe Komisije (ES) št. 1881/2006 z dne 19. decembra 2006 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih onesnaževal v hrani (5). Vendar ob upoštevanju občutljivosti trenutno dostopnih analitskih metod in dejstva, da so mejne vrednosti določene na zgornji meji, ni mogoče določiti nižjih mejnih vrednosti. Poleg tega v večini primerov ni verjetno, da bi bila žival dlje časa izpostavljena krmi, ki je sicer skladna, vendar vsebuje raven dioksinov in/ali PCB, ki je blizu mejni vrednosti ali jo dosega. |
| --- | --- |

(8)

Študije o prenosu navajajo, da prisotnost dioksinov, dioksinom podobnih PCB in dioksinom nepodobnih PCB v krmi pri najvišjih mejnih vrednostih iz Priloge I k Direktivi 2002/32/ES v nekaterih primerih pri hrani živalskega izvora lahko povzroči preseganje veljavnih mejnih vrednosti iz Uredbe Komisije (ES) št. 1881/2006 z dne 19. decembra 2006 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih onesnaževal v hrani (5). Vendar ob upoštevanju občutljivosti trenutno dostopnih analitskih metod in dejstva, da so mejne vrednosti določene na zgornji meji, ni mogoče določiti nižjih mejnih vrednosti. Poleg tega v večini primerov ni verjetno, da bi bila žival dlje časa izpostavljena krmi, ki je sicer skladna, vendar vsebuje raven dioksinov in/ali PCB, ki je blizu mejni vrednosti ali jo dosega.

| (9) | Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, Evropski parlament in Svet pa mu nista nasprotovala – |
| --- | --- |

(9)

Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, Evropski parlament in Svet pa mu nista nasprotovala –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Prilogi I in II k Direktivi 2002/32/ES se spremenita v skladu s Prilogo k tej uredbi.

Člen 2

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od dneva začetka veljavnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 28. marca 2012

Za Komisijo

Predsednik

José Manuel BARROSO

---

(1)  UL L 140, 30.5.2002, str. 10.

1

(2)  EFSA Journal 2010; 8(3):1385, http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/1385.pdf

2

EFSA Journal

(3)  EFSA Journal 2005; 284, str. 1–137, http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/284.pdf

3

EFSA Journal

(4)  EFSA Journal 2010; 8(7):1701, http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/1701.pdf

4

EFSA Journal

(5)  UL L 364, 20.12.2006, str. 5.

5

---

PRILOGA

| 1. | V Prilogi I k Direktivi 2002/32/ES se oddelek V: Dioksini in PCB nadomesti z naslednjim:
  „ODDELEK V:   DIOKSINI IN PCB







  Nezaželene snovi | Proizvodi, namenjeni prehrani živali | Najvišja vsebnost v ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (ppt) (1) pri krmi z 12-odstotno vsebnostjo vlage |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Dioksini (vsota polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD) in polikloriranih dibenzofuranov (PCDF), izražena v toksičnih ekvivalentih Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorjev toksične ekvivalentosti), 2005 (2)) |

1.

V Prilogi I k Direktivi 2002/32/ES se oddelek V: Dioksini in PCB nadomesti z naslednjim:

„ODDELEK V:   DIOKSINI IN PCB

Nezaželene snovi

Proizvodi, namenjeni prehrani živali

Najvišja vsebnost v ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (ppt) (1) pri krmi z 12-odstotno vsebnostjo vlage

1.

Dioksini (vsota polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD) in polikloriranih dibenzofuranov (PCDF), izražena v toksičnih ekvivalentih Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorjev toksične ekvivalentosti), 2005 (2))

Posamična krmila rastlinskega izvora, razen:

0,75

| — | rastlinskih olj in njihovih stranskih proizvodov. |
| --- | --- |

—

rastlinskih olj in njihovih stranskih proizvodov.

0,75

Posamična krmila mineralnega izvora

0,75

Posamična krmila živalskega izvora:

| — | živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo, |
| --- | --- |

—

živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo,

1,50

| — | drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi, |
| --- | --- |

—

drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi,

0,75

| — | ribje olje, |
| --- | --- |

—

ribje olje,

5,0

| — | ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (3), |
| --- | --- |

—

ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (3),

1,25

| — | hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe. |
| --- | --- |

—

hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe.

1,75

Krmni dodatki kaolinitne gline, vermikulita, natrolit fonolita, sintetičnih kalcijevih aluminatov in klinoptilolita usedlinskega izvora iz funkcionalnih skupin veziv in sredstev proti strjevanju

0,75

Krmni dodatki iz funkcionalne skupine spojin elementov v sledeh

1,0

Premiksi

1,0

Krmne mešanice, razen:

0,75

| — | krmnih mešanic za hišne živali in ribe, |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za hišne živali in ribe,

1,75

| — | krmnih mešanic za kožuharje. |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za kožuharje.

—

Nezaželene snovi

Proizvodi, namenjeni prehrani živali

Najvišja vsebnost v ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (ppt) (1) pri krmi z 12-odstotno vsebnostjo vlage

| 2. | Vsota dioksinov in dioksinom podobnih PCB (vsota polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD), polikloriranih dibenzofuranov (PCDF) in polikloriranih bifenilov (PCB), izražena v toksičnih ekvivalentih Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorjev toksične ekvivalentosti), 2005 (2)) |
| --- | --- |

2.

Vsota dioksinov in dioksinom podobnih PCB (vsota polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD), polikloriranih dibenzofuranov (PCDF) in polikloriranih bifenilov (PCB), izražena v toksičnih ekvivalentih Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorjev toksične ekvivalentosti), 2005 (2))

Posamična krmila rastlinskega izvora, razen:

1,25

| — | rastlinskih olj in njihovih stranskih proizvodov. |
| --- | --- |

—

rastlinskih olj in njihovih stranskih proizvodov.

1,5

Posamična krmila mineralnega izvora

1,0

Posamična krmila živalskega izvora:

| — | živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo, |
| --- | --- |

—

živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo,

2,0

| — | drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi, |
| --- | --- |

—

drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi,

1,25

| — | ribje olje, |
| --- | --- |

—

ribje olje,

20,0

| — | ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (3), |
| --- | --- |

—

ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (3),

4,0

| — | hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe. |
| --- | --- |

—

hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe.

9,0

Krmni dodatki kaolinitne gline, vermikulita, natrolit fonolita, sintetičnih kalcijevih aluminatov in klinoptilolita usedlinskega izvora iz funkcionalnih skupin veziv in sredstev proti strjevanju

1,5

Krmni dodatki iz funkcionalne skupine spojin elementov v sledeh

1,5

Premiksi

1,5

Krmne mešanice, razen:

1,5

| — | krmnih mešanic za hišne živali in ribe, |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za hišne živali in ribe,

5,5

| — | krmnih mešanic za kožuharje. |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za kožuharje.

—

Nezaželene snovi

Proizvodi, namenjeni za prehrano živali

Najvišja vsebnost v μg/kg (ppb) pri krmi z 12-odstotno vsebnostjo vlage (1)

| 3. | Dioksinom nepodobni PCB (vsota PCB 28, PCB 52, PCB 101, PCB 138, PCB 153 in PCB 180 (ICES–6) (1) |
| --- | --- |

3.

Dioksinom nepodobni PCB (vsota PCB 28, PCB 52, PCB 101, PCB 138, PCB 153 in PCB 180 (ICES–6) (1)

Posamična krmila rastlinskega izvora

10

Posamična krmila mineralnega izvora

10

Posamična krmila živalskega izvora:

| — | živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo, |
| --- | --- |

—

živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo,

10

| — | drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi, |
| --- | --- |

—

drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi,

10

| — | ribje olje, |
| --- | --- |

—

ribje olje,

175

| — | ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (4), |
| --- | --- |

—

ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (4),

30

| — | hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe. |
| --- | --- |

—

hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe.

50

Krmni dodatki kaolinitne gline, vermikulita, natrolit fonolita, sintetičnih kalcijevih aluminatov in klinoptilolita usedlinskega izvora iz funkcionalnih skupin veziv in sredstev proti strjevanju

10

Krmni dodatki iz funkcionalne skupine spojin elementov v sledeh

10

Premiksi

10

Krmne mešanice, razen:

10

| — | krmnih mešanic za hišne živali in ribe, |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za hišne živali in ribe,

40

| — | krmnih mešanic za kožuharje. |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za kožuharje.

—

| 2. | Priloga II k Direktivi 2002/32/ES se nadomesti z:

  „PRILOGA II

  PRAGOVI UKREPANJA, PRI KATERIH SE SPROŽIJO PREISKAVE DRŽAV ČLANIC, KOT JE NAVEDENO V ČLENU 4(2)

  ODDELEK: DIOKSINI IN PCB








  Nezaželene snovi | Proizvodi, namenjeni za prehrano živali | Prag ukrepanja v ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (ppt) (6) pri krmni mešanici z 12-odstotno vsebnostjo vlage | Pripombe in dodatni podatki (npr. vrsta preiskav, ki jih je treba opraviti) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Dioksini (vsota polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD) in polikloriranih dibenzofuranov (PCDF), izražena v toksičnih ekvivalentih Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorjev toksične ekvivalentosti, 2005)) (5) |

2.

Priloga II k Direktivi 2002/32/ES se nadomesti z:

„PRILOGA II

PRAGOVI UKREPANJA, PRI KATERIH SE SPROŽIJO PREISKAVE DRŽAV ČLANIC, KOT JE NAVEDENO V ČLENU 4(2)

ODDELEK: DIOKSINI IN PCB

Nezaželene snovi

Proizvodi, namenjeni za prehrano živali

Prag ukrepanja v ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (ppt) (6) pri krmni mešanici z 12-odstotno vsebnostjo vlage

Pripombe in dodatni podatki (npr. vrsta preiskav, ki jih je treba opraviti)

1.

Dioksini (vsota polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD) in polikloriranih dibenzofuranov (PCDF), izražena v toksičnih ekvivalentih Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorjev toksične ekvivalentosti, 2005)) (5)

Posamična krmila rastlinskega izvora, razen:

0,5

(7)

| — | rastlinskih olj in njihovih stranskih proizvodov. |
| --- | --- |

—

rastlinskih olj in njihovih stranskih proizvodov.

0,5

(7)

Posamična krmila mineralnega izvora

0,5

(7)

Posamična krmila živalskega izvora:

| — | živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo, |
| --- | --- |

—

živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo,

0,75

(7)

| — | drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi, |
| --- | --- |

—

drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi,

0,5

(7)

| — | ribje olje, |
| --- | --- |

—

ribje olje,

4,0

(8)

| — | ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (7), |
| --- | --- |

—

ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (7),

0,75

(8)

| — | hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe. |
| --- | --- |

—

hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe.

1,25

(8)

Krmni dodatki iz funkcionalne skupine veziv in sredstev proti strjevanju

0,5

(7)

Krmni dodatki iz funkcionalne skupine spojin elementov v sledeh

0,5

(7)

Premiksi

0,5

(7)

Krmne mešanice, razen:

| — | krmnih mešanic za hišne živali in ribe, |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za hišne živali in ribe,

1,25

(8)

| — | krmnih mešanic za kožuharje. |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za kožuharje.

—

| 2. | Dioksinom podobni PCB (vsota polikloriranih bifenilov (PCB), izražena v toksičnih ekvivalentih Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorjev toksične ekvivalentosti, 2005)) (5) |
| --- | --- |

2.

Dioksinom podobni PCB (vsota polikloriranih bifenilov (PCB), izražena v toksičnih ekvivalentih Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorjev toksične ekvivalentosti, 2005)) (5)

Posamična krmila rastlinskega izvora, razen:

0,35

(7)

| — | rastlinskih olj in njihovih stranskih proizvodov. |
| --- | --- |

—

rastlinskih olj in njihovih stranskih proizvodov.

0,5

(7)

Posamična krmila mineralnega izvora

0,35

(7)

Posamična krmila živalskega izvora:

| — | živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo, |
| --- | --- |

—

živalska maščoba, vključno z mlečno maščobo in jajčno maščobo,

0,75

(7)

| — | drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi, |
| --- | --- |

—

drugi proizvodi kopenskih živali, vključno z mlekom in mlečnimi proizvodi ter jajci in jajčnimi proizvodi,

0,35

(7)

| — | ribje olje, |
| --- | --- |

—

ribje olje,

11,0

(8)

| — | ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (7), |
| --- | --- |

—

ribe, druge vodne živali in proizvodi iz njih, razen ribjega olja in hidroliziranih ribjih beljakovin, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe (7),

2,0

(8)

| — | hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe. |
| --- | --- |

—

hidrolizirane ribje beljakovine, ki vsebujejo več kot 20 % maščobe.

5,0

(8)

Krmni dodatki iz funkcionalne skupine veziv in sredstev proti strjevanju

0,5

(7)

Krmni dodatki iz funkcionalne skupine spojin elementov v sledeh

0,35

(7)

Premiksi

0,35

(7)

Krmne mešanice, razen:

0,5

(7)

| — | krmnih mešanic za hišne živali in ribe, |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za hišne živali in ribe,

2,5

(8)

| — | krmnih mešanic za kožuharje. |
| --- | --- |

—

krmnih mešanic za kožuharje.

—

---

(1)  Koncentracije na zgornji meji; koncentracije na zgornji meji so izračunane ob domnevi, da so vse vrednosti različnih kongenerov pod mejo določanja enake meji določanja.

1

(2)  Razpredelnica TEF (faktorji toksične ekvivalentosti) za dioksine, furane in dioksinom podobne PCB:

2

WHO-TEF za oceno tveganja za ljudi temeljijo na sklepih Svetovne zdravstvene organizacije – strokovnega srečanja Mednarodnega programa za kemijsko varnost (IPCS) junija 2005 v Ženevi (Martin van den Berg in sod., Ponovna ocena faktorjev toksične ekvivalentosti za dioksine in dioksinom podobne spojine pri ljudeh in sesalcih, Svetovna zdravstvena organizacija, 2005 (The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds). Toxicological Sciences 93(2), 223–241 (2006))

The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds

| Kongener | Vrednost TEF |
| --- | --- |
| Dibenzo-para-dioksini („PCDD“) in dibenzo-para-furani („PCDF“) |
| 2,3,7,8-TCDD | 1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDD | 1 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD | 0,01 |
| OCDD | 0,0003 |
| | |
| 2,3,7,8-TCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDF | 0,03 |
| 2,3,4,7,8-PeCDF | 0,3 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDF | 0,1 |
| 2,3,4,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF | 0,01 |
| 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF | 0,01 |
| OCDF | 0,0003 |
| „Dioksinom podobni“ PCB: neorto PCB + monoorto PCB |
| | |
| Neorto PCB |
| PCB 77 | 0,0001 |
| PCB 81 | 0,0003 |
| PCB 126 | 0,1 |
| PCB 169 | 0,03 |
| | |
| Monoorto PCB |
| PCB 105 | 0,00003 |
| PCB 114 | 0,00003 |
| PCB 118 | 0,00003 |
| PCB 123 | 0,00003 |
| PCB 156 | 0,00003 |
| PCB 157 | 0,00003 |
| PCB 167 | 0,00003 |
| PCB 189 | 0,00003 |
| | |
| | |
| Uporabljene okrajšave: „T“ = tetra; „Pe“ = penta; „Hx“ = heksa; „Hp“ = hepta; „O“ = okta; „CDD“ = klorodibenzodioksin; „CDF“ = klorodibenzofuran; „CB“ = klorobifenil. |

Kongener

Vrednost TEF

Dibenzo-para-dioksini („PCDD“) in dibenzo-para-furani („PCDF“)

Dibenzo-para-dioksini („PCDD“) in dibenzo-para-furani („PCDF“)

2,3,7,8-TCDD

1

1,2,3,7,8-PeCDD

1

1,2,3,4,7,8-HxCDD

0,1

1,2,3,6,7,8-HxCDD

0,1

1,2,3,7,8,9-HxCDD

0,1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

0,01

OCDD

0,0003

2,3,7,8-TCDF

0,1

1,2,3,7,8-PeCDF

0,03

2,3,4,7,8-PeCDF

0,3

1,2,3,4,7,8-HxCDF

0,1

1,2,3,6,7,8-HxCDF

0,1

1,2,3,7,8,9-HxCDF

0,1

2,3,4,6,7,8-HxCDF

0,1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

0,01

1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

0,01

OCDF

0,0003

„Dioksinom podobni“ PCB: neorto PCB + monoorto PCB

„Dioksinom podobni“ PCB: neorto PCB + monoorto PCB

Neorto PCB

Neorto PCB

PCB 77

0,0001

PCB 81

0,0003

PCB 126

0,1

PCB 169

0,03

Monoorto PCB

Monoorto PCB

PCB 105

0,00003

PCB 114

0,00003

PCB 118

0,00003

PCB 123

0,00003

PCB 156

0,00003

PCB 157

0,00003

PCB 167

0,00003

PCB 189

0,00003

Uporabljene okrajšave: „T“ = tetra; „Pe“ = penta; „Hx“ = heksa; „Hp“ = hepta; „O“ = okta; „CDD“ = klorodibenzodioksin; „CDF“ = klorodibenzofuran; „CB“ = klorobifenil.

(3)  Sveže ribe in druge vodne živali, neposredno dostavljene in porabljene brez vmesne predelave za proizvodnjo krme za kožuharje, so izvzete iz mejnih vrednosti, medtem ko se mejne vrednosti 3,5 ng WHO-PCDD/F-TEQ na kg proizvoda in 6,5 ng WHO-PCDD/F-PCB-TEQ na kg proizvoda uporabljajo za sveže ribe, 20,0 ng WHO-PCDD/F-PCB-TEQ na kg proizvoda pa za ribja jetra, ki se uporabljajo za neposredno prehrano hišnih živali ter živali v živalskih vrtovih in cirkusih oziroma za posamično krmilo za proizvodnjo hrane za hišne živali. Proizvodi ali predelane živalske beljakovine, proizvedene iz teh živali (kožuharji, hišne živali ter živali v živalskih vrtovih in cirkusih), ne morejo vstopati v prehransko verigo in jih je prepovedano krmiti rejnim živalim, ki se gojijo, pitajo ali vzrejajo za proizvodnjo hrane.

3

(4)  Sveže ribe in druge vodne živali, neposredno dostavljene in porabljene brez vmesne predelave za proizvodnjo krme za kožuharje, so izvzete iz mejnih vrednosti, medtem ko se mejne vrednosti 75 μg na kg proizvoda uporabljajo za sveže ribe, 200 μg na kg proizvoda pa za ribja jetra, ki se uporabljajo za neposredno prehrano hišnih živali ter živali v živalskih vrtovih in cirkusih oziroma za posamično krmilo za proizvodnjo hrane za hišne živali. Proizvodi ali predelane živalske beljakovine, proizvedene iz teh živali (kožuharji, hišne živali ter živali v živalskih vrtovih in cirkusih), ne morejo vstopati v prehransko verigo in jih je prepovedano krmiti rejnim živalim, ki se gojijo, pitajo ali vzrejajo za proizvodnjo hrane.“

4

(5)  Razpredelnica TEF (faktorji toksične ekvivalentosti) za dioksine, furane in dioksinom podobne PCB:

5

WHO-TEF za oceno tveganja za ljudi temeljijo na sklepih Svetovne zdravstvene organizacije – strokovnega srečanja Mednarodnega programa za kemijsko varnost (IPCS) junija 2005 v Ženevi (Martin van den Berg in sod., Ponovna ocena faktorjev toksične ekvivalentosti za dioksine in dioksinom podobne spojine pri ljudeh in sesalcih, Svetovna zdravstvena organizacija, 2005 (The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds). Toxicological Sciences 93(2), 223–241 (2006))

The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds

| Kongener | Vrednost TEF |
| --- | --- |
| Dibenzo-para-dioksini („PCDD“) in dibenzo-para-furani („PCDF“) |
| 2,3,7,8-TCDD | 1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDD | 1 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD | 0,01 |
| OCDD | 0,0003 |
| | |
| 2,3,7,8-TCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDF | 0,03 |
| 2,3,4,7,8-PeCDF | 0,3 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDF | 0,1 |
| 2,3,4,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF | 0,01 |
| 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF | 0,01 |
| OCDF | 0,0003 |
| „Dioksinom podobni“ PCB: neorto PCB + monoorto PCB |
| | |
| Neorto PCB |
| PCB 77 | 0,0001 |
| PCB 81 | 0,0003 |
| PCB 126 | 0,1 |
| PCB 169 | 0,03 |
| | |
| Monoorto PCB |
| PCB 105 | 0,00003 |
| PCB 114 | 0,00003 |
| PCB 118 | 0,00003 |
| PCB 123 | 0,00003 |
| PCB 156 | 0,00003 |
| PCB 157 | 0,00003 |
| PCB 167 | 0,00003 |
| PCB 189 | 0,00003 |
| | |
| | |
| Uporabljene okrajšave: „T“ = tetra; „Pe“ = penta; „Hx“ = heksa; „Hp“ = hepta; „O“ = okta; „CDD“ = klorodibenzodioksin; „CDF“ = klorodibenzofuran; „CB“ = klorobifenil. |

Kongener

Vrednost TEF

Dibenzo-para-dioksini („PCDD“) in dibenzo-para-furani („PCDF“)

Dibenzo-para-dioksini („PCDD“) in dibenzo-para-furani („PCDF“)

2,3,7,8-TCDD

1

1,2,3,7,8-PeCDD

1

1,2,3,4,7,8-HxCDD

0,1

1,2,3,6,7,8-HxCDD

0,1

1,2,3,7,8,9-HxCDD

0,1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

0,01

OCDD

0,0003

2,3,7,8-TCDF

0,1

1,2,3,7,8-PeCDF

0,03

2,3,4,7,8-PeCDF

0,3

1,2,3,4,7,8-HxCDF

0,1

1,2,3,6,7,8-HxCDF

0,1

1,2,3,7,8,9-HxCDF

0,1

2,3,4,6,7,8-HxCDF

0,1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

0,01

1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

0,01

OCDF

0,0003

„Dioksinom podobni“ PCB: neorto PCB + monoorto PCB

„Dioksinom podobni“ PCB: neorto PCB + monoorto PCB

Neorto PCB

Neorto PCB

PCB 77

0,0001

PCB 81

0,0003

PCB 126

0,1

PCB 169

0,03

Monoorto PCB

Monoorto PCB

PCB 105

0,00003

PCB 114

0,00003

PCB 118

0,00003

PCB 123

0,00003

PCB 156

0,00003

PCB 157

0,00003

PCB 167

0,00003

PCB 189

0,00003

Uporabljene okrajšave: „T“ = tetra; „Pe“ = penta; „Hx“ = heksa; „Hp“ = hepta; „O“ = okta; „CDD“ = klorodibenzodioksin; „CDF“ = klorodibenzofuran; „CB“ = klorobifenil.

(6)  Koncentracije na zgornji meji; koncentracije na zgornji meji so izračunane ob domnevi, da so vse vrednosti različnih kongenerov pod mejo določanja enake meji določanja.

6

(7)  Določitev vira kontaminacije. Potem ko je vir določen, se po možnosti sprejmejo ustrezni ukrepi za zmanjšanje ali odpravo vira kontaminacije.

7

(8)  V številnih primerih morda ne bo treba opraviti preiskave vira kontaminacije, ker je raven prisotnosti na nekaterih območjih blizu praga za ukrepanje ali nad njim. Vseeno se v primerih, ko je prag za ukrepanje presežen, zapišejo vse informacije, kot so čas vzorčenja, geografsko poreklo, vrste rib itd., glede na prihodnje ukrepe za upravljanje prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih spojin v teh snoveh za prehrano živali.“

8

---

| 29.3.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | L 91/8 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2012

SL

Uradni list Evropske unije

L 91/8

---

UREDBA KOMISIJE (EU) št. 278/2012

z dne 28. marca 2012

o spremembi Uredbe (ES) št. 152/2009 glede določanja ravni dioksinov in polikloriranih bifenilov

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (1), ter zlasti člena 11(4) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Direktiva 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi (2) določa mejne vrednosti za dioksine, furane in poliklorirane bifenile (PCB) v krmi ter pragove ukrepanja, pri katerih se sprožijo preiskave držav članic za ugotovitev virov navedenih snovi. |
| --- | --- |

(1)

Direktiva 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi (2) določa mejne vrednosti za dioksine, furane in poliklorirane bifenile (PCB) v krmi ter pragove ukrepanja, pri katerih se sprožijo preiskave držav članic za ugotovitev virov navedenih snovi.

| (2) | Uredba Komisije (ES) št. 152/2009 z dne 27. januarja 2009 o določitvi metod vzorčenja in analitskih metod za uradni nadzor krme (3) vključuje metode za določanje ravni polikloriranih dibenzo-p-dioksinov (PCDD, polikloriranih dibenzofuranov (PCDF) in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov (PCB) v krmi. |
| --- | --- |

(2)

Uredba Komisije (ES) št. 152/2009 z dne 27. januarja 2009 o določitvi metod vzorčenja in analitskih metod za uradni nadzor krme (3) vključuje metode za določanje ravni polikloriranih dibenzo-p-dioksinov (PCDD, polikloriranih dibenzofuranov (PCDF) in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov (PCB) v krmi.

| (3) | Za določitev vzorcev z znatno vsebnostjo PCDD/F in dioksinom podobnih PCB je mogoče uporabiti presejalno analitsko metodo s splošno sprejemljivo validacijo in veliko prepustnostjo (po možnosti z zaznavo vzorcev, ki presegajo pragove ukrepanja, in zagotavljanjem zaznave vzorcev, ki presegajo mejne vrednosti). Vsebnost PCDD/F in dioksinom podobnih PCB v teh vzorcih je treba določiti s potrditveno analitsko metodo. Zato je primerno določiti ustrezne zahteve za presejalno metodo, pri čemer je treba zagotoviti, da je delež lažno skladnih rezultatov glede mejnih vrednosti manjši kot 5 %, in stroge zahteve za potrditvene analitske metode. Poleg tega potrditvene metode omogočajo določitev vrednosti tudi v območju z nizko ravnjo prisotnosti. To je pomembno za spremljanje časovnih gibanj, oceno izpostavljenosti ter ponovno oceno mejnih vrednosti in pragov ukrepanja. |
| --- | --- |

(3)

Za določitev vzorcev z znatno vsebnostjo PCDD/F in dioksinom podobnih PCB je mogoče uporabiti presejalno analitsko metodo s splošno sprejemljivo validacijo in veliko prepustnostjo (po možnosti z zaznavo vzorcev, ki presegajo pragove ukrepanja, in zagotavljanjem zaznave vzorcev, ki presegajo mejne vrednosti). Vsebnost PCDD/F in dioksinom podobnih PCB v teh vzorcih je treba določiti s potrditveno analitsko metodo. Zato je primerno določiti ustrezne zahteve za presejalno metodo, pri čemer je treba zagotoviti, da je delež lažno skladnih rezultatov glede mejnih vrednosti manjši kot 5 %, in stroge zahteve za potrditvene analitske metode. Poleg tega potrditvene metode omogočajo določitev vrednosti tudi v območju z nizko ravnjo prisotnosti. To je pomembno za spremljanje časovnih gibanj, oceno izpostavljenosti ter ponovno oceno mejnih vrednosti in pragov ukrepanja.

| (4) | Zaradi spremembe mejnih vrednostih za dioksine in dioksinom podobne PCB, vključitve dioksinom nepodobnih PCB v Direktivo 2002/32/ES ter potrebe po posodobitvi meril za presejalne metode je treba spremeniti pravila za določanje dioksinov in PCB v krmi iz dela B Priloge V k Uredbi (ES) št. 152/2009. Zaradi jasnosti in razumljivosti je primerno nadomestiti del B k Prilogi V. |
| --- | --- |

(4)

Zaradi spremembe mejnih vrednostih za dioksine in dioksinom podobne PCB, vključitve dioksinom nepodobnih PCB v Direktivo 2002/32/ES ter potrebe po posodobitvi meril za presejalne metode je treba spremeniti pravila za določanje dioksinov in PCB v krmi iz dela B Priloge V k Uredbi (ES) št. 152/2009. Zaradi jasnosti in razumljivosti je primerno nadomestiti del B k Prilogi V.

| (5) | Zelo pomembno je, da se analitski rezultati navajajo in interpretirajo enotno, da se tako zagotovi usklajeno ravnanje po celotni Uniji. |
| --- | --- |

(5)

Zelo pomembno je, da se analitski rezultati navajajo in interpretirajo enotno, da se tako zagotovi usklajeno ravnanje po celotni Uniji.

| (6) | Prilogo V k Uredbi (ES) št. 152/2009 je zato treba ustrezno spremeniti. |
| --- | --- |

(6)

Prilogo V k Uredbi (ES) št. 152/2009 je zato treba ustrezno spremeniti.

| (7) | Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, Evropski parlament in Svet pa mu nista nasprotovala – |
| --- | --- |

(7)

Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, Evropski parlament in Svet pa mu nista nasprotovala –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Del B Priloge V k Uredbi (ES) št. 152/2009 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.

Člen 2

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od dneva začetka veljavnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 28. marca 2012

Za Komisijo

Predsednik

José Manuel BARROSO

---

(1)  UL L 165, 30.4.2004, str. 1.

1

(2)  UL L 140, 30.5.2002, str. 10.

2

(3)  UL L 54, 26.2.2009, str. 1.

3

---

PRILOGA

V Prilogi V k Uredbi (ES) št. 152/2009 se del (B) DOLOČANJE RAVNI DIOKSINOV (PCDD/PCDF) IN DIOKSINOM PODOBNIH PCB nadomesti z naslednjim:

„B.   DOLOČANJE RAVNI DIOKSINOV (PCDD/PCDF) IN PCB

POGLAVJE I

Metode vzorčenja in razlaga rezultatov analize

1.   Namen in področje uporabe

Vzorci za uradni nadzor ravni polikloriranih dibenzo-p-dioksinov (PCDD), polikloriranih dibenzofuranov (PCDF), dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov (PCB) (1) in dioksinom nepodobnih PCB v krmi se odvzamejo v skladu z določbami iz Priloge I. Upoštevajo se količinske zahteve za nadzor snovi ali proizvodov, enakomerno razporejenih po krmi, iz točke 5.A Priloge I. Tako pridobljeni sestavljeni vzorci se obravnavajo kot reprezentativni za serije in podserije, iz katerih so odvzeti. Skladnost z mejnimi vrednostmi, določenimi v Direktivi 2002/32/ES, se ugotavlja na podlagi vrednosti, ugotovljenih v laboratorijskih vzorcih.

V tem delu Priloge V se uporabljajo opredelitve pojmov iz Priloge I k Odločbi Komisije 2002/657/ES z dne 14. avgusta 2002 o izvajanju Direktive Sveta 96/23/ES glede opravljanja analitskih metod in razlage rezultatov (2).

2.   Skladnost serije ali subserije s specifikacijo

2.1   Glede dioksinom nepodobnih PCB

Serija je v skladu s specifikacijami, če rezultat analiznega preskušanja ne presega mejne vrednosti dioksinom nepodobnih PCB iz Direktive 2002/32/ES ob upoštevanju merilne negotovosti.

Serija ni v skladu s specifikacijami, če rezultat analiznega preskušanja na zgornji meji (3), potrjen z dvakratno analizo (4), presega mejne vrednosti iz Direktive 2002/32/ES ob upoštevanju merilne negotovosti.

Merilna negotovost se upošteva po enem od naslednjih pristopov:

| — | z izračunom razširjene nezanesljivosti ob uporabi faktorja zajetja 2, ki zagotavlja 95-odstotno stopnjo zaupanja. Serija ali subserija je neskladna, če je izmerjena vrednost minus U nad mejno vrednostjo, |
| --- | --- |

—

z izračunom razširjene nezanesljivosti ob uporabi faktorja zajetja 2, ki zagotavlja 95-odstotno stopnjo zaupanja. Serija ali subserija je neskladna, če je izmerjena vrednost minus U nad mejno vrednostjo,

| — | z določitvijo odločitvene meje (CCα) v skladu s točko 3.1.2.5 Priloge I k Odločbi 2002/657/ES. Serija ali subserija je neskladna, če je izmerjena vrednost enaka ali večja od CCα. |
| --- | --- |

—

z določitvijo odločitvene meje (CCα) v skladu s točko 3.1.2.5 Priloge I k Odločbi 2002/657/ES. Serija ali subserija je neskladna, če je izmerjena vrednost enaka ali večja od CCα.

Ta pravila razlage se uporabljajo za rezultat analiznega preskušanja, pridobljen na vzorcu za uradni nadzor. Pri analizi za dopolnilno izvedensko mnenje ali referenčne namene se uporabljajo nacionalna pravila.

2.2   Glede PCDD/F in dioksinom podobnih PCB

Serija je v skladu s specifikacijami, če rezultat posamezne analize,

| — | opravljene s presejalno metodo, pri kateri je delež lažno skladnih rezultatov manjši kot 5 %, pokaže, da vsebnost ne presega zadevne mejne vrednosti PCDD/PCDF ter vsote PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB iz Direktive 2002/32/ES, |
| --- | --- |

—

opravljene s presejalno metodo, pri kateri je delež lažno skladnih rezultatov manjši kot 5 %, pokaže, da vsebnost ne presega zadevne mejne vrednosti PCDD/PCDF ter vsote PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB iz Direktive 2002/32/ES,

| — | opravljene s potrditveno metodo, ne presega zadevne mejne vrednosti PCDD/PCDF ter vsote PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB iz Direktive 2002/32/ES ob upoštevanju merilne negotovosti. |
| --- | --- |

—

opravljene s potrditveno metodo, ne presega zadevne mejne vrednosti PCDD/PCDF ter vsote PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB iz Direktive 2002/32/ES ob upoštevanju merilne negotovosti.

Za presejalne teste se določi izločitvena vrednost za odločitev o skladnosti vzorca z zadevnimi predpisanimi vrednostmi, določenimi za PCDD/PCDF ali za vsoto PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB.

Serija ni v skladu s specifikacijami, če rezultat analiznega preskušanja na zgornji meji (5), pridobljen s potrditveno metodo in potrjen z dvakratno analizo, presega mejne vrednosti iz Direktive 2002/32/ES ob upoštevanju merilne negotovosti (6).

Merilna negotovost se upošteva po enem od naslednjih pristopov:

| — | z izračunom razširjene nezanesljivosti ob uporabi faktorja zajetja 2, ki zagotavlja 95-odstotno stopnjo zaupanja. Serija ali subserija je neskladna, če je izmerjena vrednost minus U nad mejno vrednostjo. Pri ločenem preskušanju za določitev PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB se vsota ocenjene razširjene negotovosti ločenih rezultatov analize vsebnosti PCDD/PCDF in dioksinu podobnih PCB uporablja za vsoto PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB, |
| --- | --- |

—

z izračunom razširjene nezanesljivosti ob uporabi faktorja zajetja 2, ki zagotavlja 95-odstotno stopnjo zaupanja. Serija ali subserija je neskladna, če je izmerjena vrednost minus U nad mejno vrednostjo. Pri ločenem preskušanju za določitev PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB se vsota ocenjene razširjene negotovosti ločenih rezultatov analize vsebnosti PCDD/PCDF in dioksinu podobnih PCB uporablja za vsoto PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB,

| — | z določitvijo odločitvene meje (CCα) v skladu s točko 3.1.2.5 Priloge I k Odločbi 2002/657/ES. Serija ali subserija je neskladna, če je izmerjena vrednost enaka ali večja od CCα. |
| --- | --- |

—

z določitvijo odločitvene meje (CCα) v skladu s točko 3.1.2.5 Priloge I k Odločbi 2002/657/ES. Serija ali subserija je neskladna, če je izmerjena vrednost enaka ali večja od CCα.

Ta pravila razlage se uporabljajo za rezultat analiznega preskušanja, pridobljen na vzorcu za uradni nadzor. Pri analizi za dopolnilno izvedensko mnenje ali referenčne namene se uporabljajo nacionalna pravila.

3.   Rezultati, ki presegajo pragove ukrepanja iz priloge II k Direktivi 2002/32/ES

Pragovi ukrepanja so orodje za izbiro vzorcev v tistih primerih, ko je treba določiti vir kontaminacije in sprejeti ukrepe za njeno zmanjšanje ali odpravo. S presejalnimi metodami se določijo ustrezne izločitvene vrednosti za izbiro teh vzorcev. Ukrepi za določitev vira in zmanjšanje ali odpravo kontaminacije se izvedejo le, če je preseganje pragov ukrepanja potrjeno z dvakratno analizo s potrditveno metodo ob upoštevanju merilne negotovosti (7).

POGLAVJE II

Priprava vzorca in zahteve za analitske metode pri uradnem nadzoru ravni dioksinov (PCDD/PCDF) in dioksinom podobnih PCB v krmi

1.   Področje uporabe

Zahteve iz te priloge se uporabijo, kadar se krma analizira za uradni nadzor vsebnosti 2,3,7,8-substituiranih polikloriranih dibenzo-p-dioksinov in polikloriranih dibenzofuranov (PCDD/F) ter dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov (dioksinom podobnih PCB) in za regulativne namene.

Prisotnost PCDD/F in dioksinom podobnih PCB v krmi se lahko spremlja z dvema namenoma:

| (a) | za izbiro tistih vzorcev, katerih vsebnosti PCDD/F in dioksinom podobnih PCB presegajo mejne vrednosti ali pragove ukrepanja. Ta pristop se lahko izvaja s presejalno metodo, ki omogoča stroškovno učinkovito veliko prepustnost vzorcev in tako povečuje možnosti za odkrivanje novih incidentov z veliko izpostavljenostjo in nevarnostjo za zdravje potrošnikov. Presejalne metode lahko vključujejo bioanalitske metode in metode GC/MS. Oblikovane so tako, da se z njimi izognemo lažno skladnim rezultatom. Koncentracijo PCDD/F ter vsoto PCDD/F in dioksinom podobnih PCB v navedenih vzorcih z znatnimi vsebnostmi je treba določiti/potrditi s potrditveno metodo; |
| --- | --- |

(a)

za izbiro tistih vzorcev, katerih vsebnosti PCDD/F in dioksinom podobnih PCB presegajo mejne vrednosti ali pragove ukrepanja. Ta pristop se lahko izvaja s presejalno metodo, ki omogoča stroškovno učinkovito veliko prepustnost vzorcev in tako povečuje možnosti za odkrivanje novih incidentov z veliko izpostavljenostjo in nevarnostjo za zdravje potrošnikov. Presejalne metode lahko vključujejo bioanalitske metode in metode GC/MS. Oblikovane so tako, da se z njimi izognemo lažno skladnim rezultatom. Koncentracijo PCDD/F ter vsoto PCDD/F in dioksinom podobnih PCB v navedenih vzorcih z znatnimi vsebnostmi je treba določiti/potrditi s potrditveno metodo;

| (b) | za določitev vsebnosti PCDD/F in dioksinom podobnih PCB v vzorcih krme v območju z nizko ravnjo prisotnosti. To je pomembno za spremljanje časovnih gibanj, oceno izpostavljenosti prebivalstva in ustvarjanje zbirke podatkov za morebitno ponovno oceno pragov ukrepanja in mejnih vrednosti. Za dosego tega cilja se uporabljajo potrditvene metode, ki omogočajo ugotavljanje PCDD/F in dioksinom podobnih PCB in nedvoumno količinsko določanje pri predpisani vrednosti. Te metode se lahko uporabijo za potrditev rezultatov, pridobljenih s presejalnimi metodami, in za določitev nizkih ravni prisotnosti pri nadzoru krme. Pomembne so tudi za določitev vzorcev kongenerov za ugotovitev vira mogoče kontaminacije. Trenutno se pri takih metodah uporablja visoko ločljiva plinska kromatografija / visoko ločljiva masna spektrometrija (HRGC/HRMS). |
| --- | --- |

(b)

za določitev vsebnosti PCDD/F in dioksinom podobnih PCB v vzorcih krme v območju z nizko ravnjo prisotnosti. To je pomembno za spremljanje časovnih gibanj, oceno izpostavljenosti prebivalstva in ustvarjanje zbirke podatkov za morebitno ponovno oceno pragov ukrepanja in mejnih vrednosti. Za dosego tega cilja se uporabljajo potrditvene metode, ki omogočajo ugotavljanje PCDD/F in dioksinom podobnih PCB in nedvoumno količinsko določanje pri predpisani vrednosti. Te metode se lahko uporabijo za potrditev rezultatov, pridobljenih s presejalnimi metodami, in za določitev nizkih ravni prisotnosti pri nadzoru krme. Pomembne so tudi za določitev vzorcev kongenerov za ugotovitev vira mogoče kontaminacije. Trenutno se pri takih metodah uporablja visoko ločljiva plinska kromatografija / visoko ločljiva masna spektrometrija (HRGC/HRMS).

2.   Razvrstitev metod po stopnji količinskega določanja
   (8)

2.1   Kakovostne metode dajejo odgovor da/ne na prisotnost predpisanih analitov, pri čemer koncentracija domnevnega analita ni količinsko navedena. Kakovostne metode lahko dajo semikvantitativne rezultate, vendar se uporabljajo izključno za poročanje o odločitvah da/ne kot navedba vrednosti nad nekaterimi ravnmi ali pod njimi, kot so meja zaznavanja, meja določanja ali izločitvene vrednosti.

Za nadzor mejnih vrednosti in pragov ukrepanja za PCDD/F in dioksinom podobne spojine v krmi se lahko uporabijo presejalne metode, ki temeljijo na primerjavi rezultata analiznega preskušanja z izločitveno vrednostjo in omogočajo odločitev da/ne za navedbo mogočega preseganja predpisane vrednosti.

2.2   Semikvantitativne metode so metode, ki pokažejo približno koncentracijo domnevnega analita, čeprav številčni rezultat ne izpolnjuje zahtev za kvantitativne analitske metode. Lahko se uporabljajo za pridobivanje informacij o stopnji koncentracije analita, tako da se analitik lahko odloči o območju umerjanja za potrditveni preskus, ki se izvede pozneje, ter za zagotavljanje kakovosti. Naslednje metode se na primer štejejo za semikvantitativne metode:

| (a) | metode, ki temeljijo na uporabi bioloških načel, kot so testi na celični osnovi, testi na osnovi receptorjev ali imunološki testi (v nadaljnjem besedilu: bioanalitske metode), s katerimi je mogoče odkriti predpisane analite in ki vključujejo umeritveno krivuljo, omogočajo odločitev da/ne za navedbo mogočega preseganja predpisane vrednosti in poročanje o rezultatih, izraženih v bioanalitskih ekvivalentih (BEQ), ki pokažejo vrednost TEQ v vzorcu; |
| --- | --- |

(a)

metode, ki temeljijo na uporabi bioloških načel, kot so testi na celični osnovi, testi na osnovi receptorjev ali imunološki testi (v nadaljnjem besedilu: bioanalitske metode), s katerimi je mogoče odkriti predpisane analite in ki vključujejo umeritveno krivuljo, omogočajo odločitev da/ne za navedbo mogočega preseganja predpisane vrednosti in poročanje o rezultatih, izraženih v bioanalitskih ekvivalentih (BEQ), ki pokažejo vrednost TEQ v vzorcu;

| (b) | fizikalno-kemijski preskus (na primer plinska kromatografija – masna spektrometrija / masna spektrometrija (GC-MS/MS) ali plinska kromatografija / nizkoločljiva masna spektrometrija (GC/LRMS)), kadar značilnosti izmerjene natančnosti metode ne izpolnjujejo zahtev za kvantitativne preskuse. |
| --- | --- |

(b)

fizikalno-kemijski preskus (na primer plinska kromatografija – masna spektrometrija / masna spektrometrija (GC-MS/MS) ali plinska kromatografija / nizkoločljiva masna spektrometrija (GC/LRMS)), kadar značilnosti izmerjene natančnosti metode ne izpolnjujejo zahtev za kvantitativne preskuse.

2.3   Kvantitativne metode izpolnjujejo iste zahteve glede točnosti, dinamičnega območja in natančnosti kot potrditveni preskusi. Kadar se zahteva količinsko določanje, je kvantitativne metode treba validirati kot potrditvene metode.

3.   Ozadje

Za izračun koncentracij toksičnega ekvivalenta (TEQ) se koncentracije posameznih snovi v danem vzorcu pomnožijo z njihovim ustreznim faktorjem toksične ekvivalentnosti (TEF), ki ga je uvedla Svetovna zdravstvena organizacija in je naveden v Dodatku k tej prilogi, in se nato seštejejo, da se dobi skupna koncentracija dioksinom podobnih spojin, izraženih kot toksični ekvivalenti (TEQ).

V tem delu B Priloge V je sprejemljiva specifična meja določanja posameznega kongenera koncentracija analita v ekstraktu vzorca, ki ustvari instrumentalni odziv pri sledenju dveh različnih ionov, ki ju je treba spremljati z razmerjem med signalom in šumom vsaj S/N 3:1 pri manj občutljivem signalu, poleg tega pa morajo biti izpolnjeni tudi ustrezni pogoji za določitev, kot so opisani na primer v standardu prEN 16215 (živalska krma – določitev dioksinov in dioksinom podobnih PCB s plinsko kromatografijo / visokoločljivo masno spektrometrijo (GC/HRMS) ter indikatorjev PCB z GC/HRMS) in/ali v metodi EPA 1613, revizija B.

Bioanalitske presajalne metode ne dajejo rezultatov na ravni kongenerov, temveč zgolj pokažejo (9) vrednosti toksičnih ekvivalentov (TEQ), izražene v bioanalitskih ekvivalentih (BEQ), saj vse spojine, ki so prisotne v ekstraktu vzorca in pokažejo odziv pri testiranju, morda ne izpolnjujejo vseh zahtev načela TEQ.

Presejalne in potrditvene metode se lahko uporabijo za nadzor določene matrice le, če so metode dovolj občutljive, da zanesljivo odkrijejo vsebnosti pri predpisani vrednosti (prag ukrepanja ali mejna vrednost).

4.   Zahteve za zagotavljanje kakovosti

4.1   Sprejeti je treba ukrepe za preprečevanje navzkrižnega onesnaženja na vseh stopnjah vzorčenja in analitskega postopka.

4.2   Vzorci se hranijo in prevažajo v steklenih, aluminijastih, polipropilenskih ali polietilenskih posodah, ki so primerne za shranjevanje in ne vplivajo na vsebnost PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB v vzorcih. Iz posode za vzorce se odstranijo sledi papirnega prahu.

4.3   Hramba in prevoz vzorcev se izvedeta tako, da se ohrani neoporečnost vzorca krme.

4.4   Če je ustrezno, se vsak laboratorijski vzorec drobno zmelje in temeljito premeša po postopku, s katerim se dokazano doseže popolna homogenizacija (npr. zmleto tako, da se preseje z 1-milimetrskim sitom). Če je vsebnost vlage previsoka, se vzorci pred mletjem posušijo.

4.5   Reagenti, steklovina in oprema se nadzorujejo zaradi mogočega vpliva na rezultate, izražene v TEQ ali BEQ.

4.6   Slepa analiza se opravi z izvedbo celotnega analitskega postopka, iz katerega se izpusti le vzorec.

4.7   Pri bioanalitskih metodah se testirata steklovina in topilo, ki se uporabljata za analizo, da ne vsebujeta spojin, ki vplivajo na ugotavljanje ciljnih spojin v delovnem območju. Steklovina se spere s topili ali segreje do temperatur, primernih za odstranitev sledi PCDD/PCDF, dioksinom podobnih spojin in motečih spojin s površine.

4.8   Količina vzorca, uporabljenega za ekstrakcijo, zadostuje za izpolnjevanje zahtev glede dovolj nizkega delovnega območja, vključno s predpisanimi koncentracijami.

4.9   Posebni postopki za pripravo vzorca, ki se uporabljajo za obravnavane izdelke, so skladni z mednarodno sprejetimi smernicami.

5.   Zahteve za laboratorije

5.1   V skladu z določbami Uredbe (ES) št. 882/2004 akreditirajo laboratorije priznani organi, ki delujejo v skladu z zahtevami ISO Guide 58, s čimer je zagotovljeno, da izvajajo analitsko zagotavljanje kakovosti. Laboratoriji se akreditirajo po standardu EN ISO/IEC 17025.

5.2   Sposobnost laboratorijev se dokazuje z nenehnim uspešnim sodelovanjem v medlaboratorijskih študijah za določanje PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB v ustreznih matricah krme in območjih koncentracij.

5.3   Laboratoriji, ki izvajajo presejalne metode za rutinski nadzor vzorcev, vzpostavijo tesno sodelovanje z laboratoriji, ki izvajajo potrditveno metodo, da se zagotovi kakovost in potrdijo rezultati analize sumljivih vzorcev.

6.   Osnovne zahteve za analitske postopke za dioksine (PCDD/PCDF) in dioksinom podobne PCB

6.1   Nizko delovno območje in meje določanja

Za PCDD/PCDF so zaradi izredne toksičnosti nekaterih od teh spojin zaznavne količine v zgornjem femtogramskem območju (10– 15 g). Za večino kongenerov PCB je meja določanja v nanogramskem območju (10– 9 g) že zadostna. Za merjenje bolj toksičnih dioksinom podobnih kongenerov PCB (zlasti neorto substituiranih kongenerov) spodnji del delovnega območja dosega spodnje pikogramsko območje (10– 12g). Za vse druge kongenere PCB zadostuje meja določanja v nanogramskem območju (10– 9 g).

6.2   Velika selektivnost (specifičnost)

6.2.1   Razlikovati je treba med PCDD/PCDF in dioksinom podobnimi PCB ter številnimi drugimi spojinami, ki se ekstrahirajo hkrati in so morda moteče ter so prisotne v koncentracijah, ki so do več velikostnih razredov višje od predpisanih analitov. Za metode GC/MS je treba razlikovati med različnimi kongeneri, na primer med toksičnimi (npr. 17 2,3,7,8-substituiranih PCDD/PCDF in 12 dioksinom podobnih PCB) in drugimi kongeneri.

6.2.2   Bioanalitske metode omogočajo ugotavljanje ciljnih spojin kot vsote PCDD/PCDF in/ali dioksinom podobnih PCB. Vzorec se očisti, da se odstranijo spojine, ki povzročajo lažno neskladne rezultate, ali spojine, ki lahko zmanjšajo odziv in povzročijo lažno skladne rezultate.

6.3   Velika točnost (pravilnost in natančnost, navidezni izkoristek pri bioloških testih)

6.3.1   Pri metodah GC/MS določanje zagotovi veljavno oceno pravih koncentracij v vzorcu. Zahteva se velika točnost, da se prepreči zavrnitev rezultata analize vzorca zaradi slabe zanesljivosti ugotovljene vrednosti TEQ. Točnost se izrazi kot pravilnost (razlika med izmerjeno srednjo vrednostjo analita v certificiranem materialu in njegovo certificirano vrednostjo, izraženo kot delež te vrednosti) in natančnost (natančnost RSDR se izračuna kot relativni standardni odmik od rezultatov, pridobljenih pri vnaprej določenih pogojih obnovljivosti).

6.3.2   Pri bioanalitskih metodah se določi navidezni izkoristek pri bioloških testih. Navidezni izkoristek pri bioloških testih pomeni vrednost BEQ, izračunano iz umeritvene krivulje na podlagi TCDD ali PCB 126, popravljene za slepe vrednosti in nato deljene z vrednostjo TEQ, določeno z metodo GC/HRMS. Njegov namen je popraviti vplive, kot so izguba PCDD/PCDF in dioksinom podobnih spojin med postopki ekstrakcije in čiščenja, soekstrahirane spojine, ki povečujejo ali zmanjšujejo odziv (agonistični in antagonistični učinki), kakovost prilagajanja krivulje ali razlike med vrednostmi faktorja toksične ekvivalentnosti (TEF) in relativne učinkovitosti (REP). Navidezni izkoristek pri bioloških testih se izračuna iz ustreznih referenčnih vzorcev, ki imajo reprezentativno porazdelitev kongenerov v območju predpisane vrednosti.

6.4   Validacija v območju predpisane vrednosti in splošni ukrepi za zagotavljanje kakovosti

6.4.1   Laboratoriji dokažejo zmogljivost metode v območju predpisane vrednosti, npr. 0,5-kratna, 1-kratna in 2-kratna predpisana vrednost s sprejemljivim koeficientom variacije za ponovljene analize, med postopkom validacije in rutinsko analizo.

6.4.2   Redne slepe kontrole in preskusi z dodatkom ali analize kontrolnih vzorcev (če je na voljo, je zaželen certificiran referenčni material) se izvajajo kot notranji nadzorni ukrepi za zagotavljanje kakovosti. Za slepe kontrole, preskuse z dodatkom ali analize kontrolnih vzorcev se vodijo in preverjajo kontrolne karte, s čimer se zagotovi, da je zmogljivost analiz v skladu z zahtevami.

6.5   Meja določanja

6.5.1   Za bioanalitsko presejalno metodo ugotovitev meje določanja (LOQ) ni nujna zahteva, vendar je treba dokazati, da lahko metoda razlikuje med slepo vrednostjo in izločitveno vrednostjo. Pri določanju vrednosti BEQ se določi prag poročanja zaradi obravnave vzorcev, pri katerih je odziv pod tem pragom. Za prag poročanja je treba dokazati, da razlikuje najmanj za trikrat od postopka s slepimi vzorci, pri katerih je odziv pod delovnim območjem. Zato se izračuna na podlagi vzorcev, ki vsebujejo ciljne spojine blizu zahtevane najnižje vrednosti, ne pa na podlagi razmerja med signalom in šumom ali slepega testa.

6.5.2   Meja določanja za potrditveno metodo mora biti približno pri petini predpisane vrednosti.

6.6   Merila za analizo

Za zanesljive rezultate potrditvenih ali presejalnih metod so izpolnjena naslednja merila glede vrednosti TEQ ali BEQ, ki je določena kot celotna vrednost TEQ (kot vsota PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB) ali posebej za PCDD/PCDF in dioksinom podobne PCB:

| | Presejanje z bioanalitskimi ali fizikalno-kemijskimi metodami | Potrditvene metode |
| --- | --- | --- |
| Delež lažno skladnih rezultatov (10) | < 5 % | |
| Pravilnost | | – 20 % do + 20 % |
| Ponovljivost (RSDr) | < 20 % | |
| Interna laboratorijska obnovljivost (RSDR) | < 25 % | < 15 % |

Presejanje z bioanalitskimi ali fizikalno-kemijskimi metodami

Potrditvene metode

Delež lažno skladnih rezultatov (10)

< 5 %

Pravilnost

– 20 % do + 20 %

Ponovljivost (RSDr)

< 20 %

Interna laboratorijska obnovljivost (RSDR)

< 25 %

< 15 %

6.7   Posebne zahteve za presejalne metode

6.7.1   Pri presejanju se lahko uporabijo metode GC/MS in bioanalitske metode. Metode GC/MS izpolnjujejo zahteve iz točke 7. Za bioanalitske metode na celični osnovi so posebne zahteve določene v točki 8.

6.7.2   Laboratoriji, ki izvajajo presejalne metode za rutinski nadzor vzorcev, vzpostavijo tesno sodelovanje z laboratoriji, ki izvajajo potrditveno metodo.

6.7.3   Med rutinsko analizo je treba opraviti preverjanje zmogljivosti presejalne metode z analitskim zagotavljanjem kakovosti in nenehno validacijo metod. Nenehno se izvaja program nadzora nad skladnimi rezultati.

6.7.4   Preverjanje mogočega zmanjšanja celične odzivnosti in citotoksičnosti:

20 % ekstraktov vzorcev se izmeri med rutinskim presejanjem brez 2,3,7,8-TCDD in z dodanim 2,3,7,8-TCDD, ki ustreza predpisani vrednosti, da se preveri, ali je morda odziv zmanjšan zaradi motečih snovi v ekstraktu vzorca. Izmerjena koncentracija vzorca z dodatkom se primerja z vsoto koncentracije ekstrakta brez dodatka in koncentracije z dodatkom. Če je ta izmerjena koncentracija za več kot 25 % manjša od izračunane (vsote) koncentracije, to kaže na mogoče zmanjšanje signala, zato se za zadevni vzorec opravi potrditvena analiza GC/HRMS. Rezultati se spremljajo v kontrolnih kartah.

6.7.5   Zagotavljanje kakovosti skladnih vzorcev:

Približno od 2 % do 10 % skladnih vzorcev, odvisno od matrice vzorca in laboratorijskih izkušenj, je treba potrditi z GC/HRMS.

6.7.6   Določitev deleža lažno skladnih rezultatov na podlagi podatkov o zagotavljanju kakovosti:

| | Določi se delež lažno skladnih rezultatov pri presejanju vzorcev pod mejno vrednostjo ali pragom ukrepanja in nad njima. Dejanski delež lažno skladnih rezultatov je manjši kot 5 %. Ko je pri zagotavljanju kakovosti skladnih vzorcev na voljo najmanj 20 potrjenih rezultatov na matrico/skupino matric, se na podlagi te zbirke podatkov pripravijo ugotovitve o deležu lažno skladnih rezultatov. Rezultati vzorcev, analiziranih s primerjalnimi preskusi ali med kontaminacijami, ki zajemajo območje koncentracije do na primer dvakratne mejne vrednosti, so prav tako lahko vključeni v kvoto 20 rezultatov za oceno deleža lažno skladnih rezultatov. Vzorci zajemajo najpogostejše vzorce kongenerov, ki predstavljajo različne vire. |
| --- | --- |

Določi se delež lažno skladnih rezultatov pri presejanju vzorcev pod mejno vrednostjo ali pragom ukrepanja in nad njima. Dejanski delež lažno skladnih rezultatov je manjši kot 5 %. Ko je pri zagotavljanju kakovosti skladnih vzorcev na voljo najmanj 20 potrjenih rezultatov na matrico/skupino matric, se na podlagi te zbirke podatkov pripravijo ugotovitve o deležu lažno skladnih rezultatov. Rezultati vzorcev, analiziranih s primerjalnimi preskusi ali med kontaminacijami, ki zajemajo območje koncentracije do na primer dvakratne mejne vrednosti, so prav tako lahko vključeni v kvoto 20 rezultatov za oceno deleža lažno skladnih rezultatov. Vzorci zajemajo najpogostejše vzorce kongenerov, ki predstavljajo različne vire.

| | Čeprav je glavni namen presejalnih testov odkrivanje vzorcev, ki presegajo pragove ukrepanja, je merilo za določanje deleža lažno skladnih rezultatov mejna vrednost, ob upoštevanju merilne negotovosti potrditvene metode. |
| --- | --- |

Čeprav je glavni namen presejalnih testov odkrivanje vzorcev, ki presegajo pragove ukrepanja, je merilo za določanje deleža lažno skladnih rezultatov mejna vrednost, ob upoštevanju merilne negotovosti potrditvene metode.

6.7.7   Vzorci pri presajanju s sumom na neskladnost se vedno preverijo s potrditveno analitsko metodo (GC/HRMS). Ti vzorci se lahko uporabijo tudi za oceno deleža lažno neskladnih rezultatov. Pri presejalnih metodah je delež lažno neskladnih rezultatov delež rezultatov, za katere je s potrditveno analizo GC/HRMS potrjeno, da so skladni, čeprav se je pri predhodnem presejanju pri vzorcu pokazal sum na neskladnost. Ocena koristnosti presejalne metode temelji na primerjavi lažno neskladnih vzorcev in celotnega števila pregledanih vzorcev. Ta delež je dovolj majhen, da je uporaba presejalnega orodja koristna.

6.7.8   Bioanalitske metode vsaj pri pogojih validacije veljavno pokažejo vrednost TEQ, ki je izračunana in izražena kot BEQ.

Tudi pri bioanalitskih metodah, opravljenih pri pogojih ponovljivosti, je interna laboratorijska ponovljivost (RSDr) običajno manjša od obnovljivosti (RSDR).

7.   Posebne zahteve za metode gc/ms za presejalne in potrditvene namene

7.1   Splošne zahteve

Razlika med vrednostjo na zgornji in spodnji meji ne presega 20 % pri krmi, kontaminirani s približno 1 ng WHO-TEQ na kg izdelka z 12-odstotno vsebnostjo vlage (na podlagi vsote PCDD/F in dioksinom podobnih PCB). Za nižje ravni kontaminacije, na primer 0,5 ng WHO-TEQ na kg izdelka, je lahko razlika med vrednostjo na zgornji in spodnji meji v območju od 25 do 40 %.

7.2   Nadzor izkoristka

7.2.1   Dodajanje 13C-označenih 2,3,7,8-klor substituiranih internih standardov za PCDD/PCDF in 13C-označenih internih standardov za dioksinom podobne PCB se izvede na samem začetku analitske metode, na primer pred ekstrakcijo, da se validira analitski postopek. Doda se vsaj en kongener za vsako od tetra- do okta- kloriranih homolognih skupin za PCDD/PCDF in vsaj en kongener za vsako od homolognih skupin za dioksinom podobne PCB (ali vsaj en kongener za vsak masno spektrometričen izbran ion s funkcijo evidentiranja, ki se uporablja za spremljanje PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB). Pri potrditvenih metodah se uporablja vseh 17 13C-označenih 2,3,7,8-klor substituiranih internih standardov za PCDD/PCDF in vseh 12 13C-označenih internih standardov za dioksinom podobne PCB.

7.2.2   Prav tako se določijo relativni odzivni faktorji za tiste kongenere, za katere ni dodan noben od 13C-označenih analogov z uporabo ustreznih raztopin za umerjanje.

7.2.3   Za krmo rastlinskega in živalskega izvora, ki vsebuje manj kot 10 % maščob, je dodatek notranjih standardov pred ekstrakcijo obvezen. Za krmo živalskega izvora, ki vsebujejo več kot 10 % maščob, se lahko interni standardi dodajo pred ekstrakcijo maščob ali po njej. Izvede se ustrezna validacija učinkovitosti ekstrakcije, ki je odvisna od faze, pri kateri se dodajo interni standardi, in od tega, ali se o rezultatih poroča na podlagi izdelka ali maščob.

7.2.4   Pred analizo GC/MS se dodasta 1 ali 2 (nadomestna) standarda za izračun izkoristka.

7.2.5   Zahteva se nadzor izkoristka. Za potrditvene metode so izkoristki posameznih internih standardov v območju od 60 % do 120 %. Manjši ali večji izkoristki za posamezne kongenere, še zlasti za nekatere hepta- in okta-klorirane dibenzo-p-dioksine in dibenzofurane, so sprejemljivi, če njihov prispevek k vrednosti TEQ ne presega 10 % celotne vrednosti TEQ (na podlagi vsote PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB). Pri presejalnih metodah GC/MS so izkoristki v območju od 30 % do 140 %.

7.3   Odstranitev motečih snovi

| — | PCDD/PCDF se od motečih kloriranih spojin, kot so dioksinom nepodobni PCB in klorirani difenil etri, ločijo z ustreznimi kromatografskimi tehnikami (prednost imajo florisil, koloni iz aluminijevega oksida in/ali ogljikovi koloni). |
| --- | --- |

—

PCDD/PCDF se od motečih kloriranih spojin, kot so dioksinom nepodobni PCB in klorirani difenil etri, ločijo z ustreznimi kromatografskimi tehnikami (prednost imajo florisil, koloni iz aluminijevega oksida in/ali ogljikovi koloni).

| — | Plinsko kromatografsko ločevanje izomerov je < 25 % od vrha do vrha med 1,2,3,4,7,8-HxCDF in 1,2,3,6,7,8-HxCDF. |
| --- | --- |

—

Plinsko kromatografsko ločevanje izomerov je < 25 % od vrha do vrha med 1,2,3,4,7,8-HxCDF in 1,2,3,6,7,8-HxCDF.

7.4   Umerjanje s standardno krivuljo

Obseg umeritvene krivulje zajema ustrezno območje predpisanih vrednosti.

8.   Posebne zahteve za bioanalitske metode

Bioanalitske metode so metode, ki temeljijo na uporabi bioloških načel, kot so testi na celični osnovi, testi na osnovi receptorjev ali imunološki testi. V tej točki 8 so določene zahteve za bioanalitske metode na splošno.

S presejalno metodo se načeloma vzorec razvrsti kot skladen ali vzorec s sumom na neskladnost. V ta namen se izračunana vrednost BEQ primerja z izločitveno vrednostjo (glej 8.3). Vzorci pod izločitveno vrednostjo se ugotovijo za skladne, za tiste na tej meji ali nad njo pa se sumi, da niso skladni, zato jih je treba analizirati s potrditveno metodo. V praksi se vrednost BEQ, ki ustreza 2/3 mejne vrednosti, lahko uporabi kot najprimernejša izločitvena vrednost, ki zagotavlja, da je delež lažno skladnih rezultatov manjši kot 5 %, delež lažno neskladnih rezultatov pa sprejemljiv. Ker so mejne vrednosti ločene za PCDD/F ter za vsoto PCDD/F in dioksinom podobnih PCB, preverjanje skladnosti vzorcev brez frakcioniranja zahteva ustrezne izločitvene vrednosti za PCDD/F pri bioloških testih. Za preverjanje vzorcev, ki presegajo pragove ukrepanja, bi bil kot izločitvena vrednost primeren ustrezen delež zadevne predpisane vrednosti.

Poleg tega se lahko pri nekaterih bioanalitskih metodah za vzorce v delovnem območju, ki presegajo prag poročanja, navede okvirna vrednost, izražena v BEQ (glej 8.1.1 in 8.1.6).

8.1   Ocena odzivnosti preskusa

8.1.1   Splošne zahteve

| — | Kadar se koncentracije izračunajo iz umeritvene krivulje TCDD, vrednosti na spodnjem in zgornjem koncu krivulje pokažejo veliko razliko (visok koeficient variacije, KV). Delovno območje je območje, v katerem je KV manjši kot 15 %. Spodnji del delovnega območja (prag poročanja) se določi najmanj trikrat višje kot postopek s slepimi vzorci. Zgornji del delovnega območja običajno predstavlja vrednost EC70 (70 % največje učinkovite koncentracije), vendar je ta nižje, če je KV v tem območju večji kot 15 %. Delovno območje se določi med validacijo. Izločitvene vrednosti (glej točko 8.3) so znotraj delovnega območja. |
| --- | --- |

—

Kadar se koncentracije izračunajo iz umeritvene krivulje TCDD, vrednosti na spodnjem in zgornjem koncu krivulje pokažejo veliko razliko (visok koeficient variacije, KV). Delovno območje je območje, v katerem je KV manjši kot 15 %. Spodnji del delovnega območja (prag poročanja) se določi najmanj trikrat višje kot postopek s slepimi vzorci. Zgornji del delovnega območja običajno predstavlja vrednost EC70 (70 % največje učinkovite koncentracije), vendar je ta nižje, če je KV v tem območju večji kot 15 %. Delovno območje se določi med validacijo. Izločitvene vrednosti (glej točko 8.3) so znotraj delovnega območja.

| — | Standardne raztopine in ekstrakti vzorcev se preskusijo vsaj z dvakratno analizo. Kadar se uporabijo dvakratne analize, standardne raztopine ali ekstrakti kontrolnih vzorcev, testirani v 4 do 6 luknjah, razporejenih po ploščici, pokažejo odziv ali koncentracijo (mogoče le v delovnem območju) na podlagi KV < 15 %. |
| --- | --- |

—

Standardne raztopine in ekstrakti vzorcev se preskusijo vsaj z dvakratno analizo. Kadar se uporabijo dvakratne analize, standardne raztopine ali ekstrakti kontrolnih vzorcev, testirani v 4 do 6 luknjah, razporejenih po ploščici, pokažejo odziv ali koncentracijo (mogoče le v delovnem območju) na podlagi KV < 15 %.

8.1.2   Umerjanje

8.1.2.1   
  Umerjanje s standardno krivuljo

| — | Vrednosti v vzorcih se ocenijo tako, da se primerja odzivnost preskusa z umeritveno krivuljo TCDD (ali PCB 126 ali standardna mešanica PCDD/PCDF/dioksinom podobnih PCB) za izračun vrednosti BEQ v ekstraktu in pozneje v vzorcu. |
| --- | --- |

—

Vrednosti v vzorcih se ocenijo tako, da se primerja odzivnost preskusa z umeritveno krivuljo TCDD (ali PCB 126 ali standardna mešanica PCDD/PCDF/dioksinom podobnih PCB) za izračun vrednosti BEQ v ekstraktu in pozneje v vzorcu.

| — | Umeritvena krivulja vsebuje od 8 do 12 koncentracij (vsaj v dvojnikih), z zadostnimi koncentracijami v spodnjem delu krivulje (delovno območje). Posebna pozornost se nameni kakovosti prilagajanja krivulje v delovnem območju. Tako ima vrednost R2 malo ali sploh nikakršnih koristi za ocenjevanje ustreznosti prileganja pri nelinearni regresiji. Boljše prilagajanje se doseže z zmanjšanjem razlike med izračunanimi in ugotovljenimi vrednostmi v delovnem območju krivulje (na primer z zmanjšanjem vsote kvadratov ostankov) |
| --- | --- |

—

Umeritvena krivulja vsebuje od 8 do 12 koncentracij (vsaj v dvojnikih), z zadostnimi koncentracijami v spodnjem delu krivulje (delovno območje). Posebna pozornost se nameni kakovosti prilagajanja krivulje v delovnem območju. Tako ima vrednost R2 malo ali sploh nikakršnih koristi za ocenjevanje ustreznosti prileganja pri nelinearni regresiji. Boljše prilagajanje se doseže z zmanjšanjem razlike med izračunanimi in ugotovljenimi vrednostmi v delovnem območju krivulje (na primer z zmanjšanjem vsote kvadratov ostankov)

| — | Ocenjena vrednost v ekstraktu vzorca se nato popravi glede na vrednost BEQ, izračunano za slepi vzorec matrice/topila (da se upoštevajo nečistoče iz uporabljenih topil in kemikalij), in navidezen izkoristek (izračunan iz vrednosti BEQ ustreznih referenčnih vzorcev z reprezentativnimi vzorci kongenerov blizu predpisane vrednosti). Za popravek izkoristka je navidezni izkoristek vedno v zahtevanem območju (glej točko 8.1.4). Referenčni vzorci, ki se uporabijo za popravek izkoristka, izpolnjujejo zahteve iz točke 8.2. |
| --- | --- |

—

Ocenjena vrednost v ekstraktu vzorca se nato popravi glede na vrednost BEQ, izračunano za slepi vzorec matrice/topila (da se upoštevajo nečistoče iz uporabljenih topil in kemikalij), in navidezen izkoristek (izračunan iz vrednosti BEQ ustreznih referenčnih vzorcev z reprezentativnimi vzorci kongenerov blizu predpisane vrednosti). Za popravek izkoristka je navidezni izkoristek vedno v zahtevanem območju (glej točko 8.1.4). Referenčni vzorci, ki se uporabijo za popravek izkoristka, izpolnjujejo zahteve iz točke 8.2.

8.1.2.2   
  Umerjanje z referenčnimi vzorci

Druga možnost je, da se blizu predpisane vrednosti uporabi umeritvena krivulja, pripravljena iz vsaj štirih referenčnih vzorcev (glej točko 8.2.4: ena slepa matrica ter trije referenčni vzorci z 0,5-kratno, 1-kratno in 2-kratno predpisano vrednostjo), zaradi česar popravek slepih vrednosti in izkoristka ni več potreben. V tem primeru se lahko odzivnost preskusa, ki ustreza 2/3 mejne vrednosti (glej točko 8.3), izračuna neposredno iz teh vzorcev in uporabi kot izločitvena vrednost. Za preverjanje vzorcev, ki presegajo pragove ukrepanja, bi bil kot izločitvena vrednost primeren ustrezen delež teh pragov ukrepanja.

8.1.3   Ločeno določanje PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB

Ekstrakti se lahko razdelijo v frakcije, ki vsebujejo PCDD/PCDF in dioksinom podobne PCB, kar omogoča ločeno navedbo vrednosti TEQ za PCDD/PCDF in dioksinom podobne PCB (v BEQ). Po možnosti se uporabi standardna umeritvena krivulja PCB 126 za oceno rezultatov za frakcijo, ki vsebuje dioksinom podobne PCB.

8.1.4   Navidezni izkoristki pri bioloških testih

„Navidezni izkoristek pri bioloških testih“ se izračuna iz ustreznih referenčnih vzorcev z reprezentativnimi vzorci kongenerov blizu predpisane vrednosti in se izrazi kot delež vrednosti BEQ v primerjavi z vrednostjo TEQ. Odvisno od vrste testa in uporabljenih TEF (11) lahko razlike med faktorji TEF in REP za dioksinom podobne PCB povzročijo majhne navidezne izkoristke za dioksinom podobne PCB v primerjavi s PCDD/PCDF. Če se izvaja ločeno določanje PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB, navidezni izkoristki pri bioloških testih znašajo: za dioksinom podobne PCB od 25 % do 60 %, za PCDD/PCDF od 50 % do 130 % (območja veljajo za umeritveno krivuljo TCDD). Ker se lahko prispevek dioksinom podobnih PCB k vsoti PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB razlikuje pri različnih matricah in vzorcih, se pri navideznih izkoristkih pri bioloških testih za vsoto PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB upoštevajo ta območja in znašajo od 30 % do 130 %. Pri kakršni koli bistveni spremembi vrednosti TEF za zakonodajo Unije za PCDD/PCDF in dioksinom podobne PCB je treba spremeniti ta območja.

8.1.5   Nadzor nad izkoristkom pri čiščenju

Izguba spojin med čiščenjem se preveri med validacijo. Za slepi vzorec z dodatkom mešanice različnih kongenerov se opravi čiščenje (najmanj n = 3), nato pa se z analizo GC/HRMS preverita izkoristek in variabilnost. Izkoristek znaša od 60 % do 120 %, zlasti za kongenere, ki k vrednosti TEQ v različnih mešanicah prispevajo več kot 10 %.

8.1.6   Prag poročanja

Za poročanje o vrednostih BEQ se prag poročanja določi na podlagi ustreznih vzorcev matric, ki vključujejo značilne vzorce kongenerov, ne pa na podlagi umeritvene krivulje standardov zaradi manjše natančnosti v njenem spodnjem delu. Upoštevajo se učinki ekstrakcije in čiščenja. Prag poročanja se določi najmanj trikrat višje kot postopek s slepimi vzorci.

8.2   Uporaba referenčnih vzorcev

8.2.1   Referenčni vzorci predstavljajo vzorce matric, vzorce kongenerov ter območja koncentracij za PCDD/PCDF in dioksinom podobne PCB blizu predpisane vrednosti.

8.2.2   V vsako preskusno serijo se vključi slepa matrica, in kadar to ni mogoče, postopek s slepimi vzorci, ter referenčen vzorec pri predpisani vrednosti. Ti vzorci se ekstrahirajo in preskušajo hkrati in pod enakimi pogoji. Referenčni vzorec pokaže izrazito večji odziv v primerjavi s slepim, kar zagotavlja ustreznost preskusa. Ti vzorci se lahko uporabijo za popravek slepih vrednosti in izkoristka.

8.2.3   Referenčni vzorci, ki se izberejo za popravek izkoristka, so reprezentativni za preskusne vzorce, kar pomeni, da vzorci kongenerov ne povzročijo prenizke ocene vrednosti.

8.2.4   Vključijo se lahko dodatni referenčni vzorci z na primer 0,5-kratno in 2-kratno predpisano vrednostjo, da se dokaže primerna uspešnost preskusa v območju predpisane vrednosti za nadzor predpisane vrednosti. Ti vzorci se lahko skupaj uporabijo za izračun vrednosti BEQ v preskusnih vzorcih (glej točko 8.1.2.2).

8.3   Določitev izločitvenih vrednosti

Določi se razmerje med bioanalitskimi rezultati v BEQ in rezultati GC/HRMS v TEQ, na primer z umeritvenimi preskusi v matrici, ki vključujejo referenčne vzorce z dodatkom pri 0, 0,5-kratni, 1-kratni in 2-kratni mejni vrednosti s šestimi ponovitvami na vsaki ravni (n = 24). Na podlagi tega razmerja se lahko ocenijo korekcijski faktorji (za slepe vrednosti in izkoristek), vendar se preverijo v skladu s točko 8.2.2.

Izločitvene vrednosti se določijo za sprejetje odločitev o skladnosti vzorca z mejnimi vrednostmi ali za nadzor pragov ukrepanja, če je to relevantno, glede na zadevne predpisane vrednosti, določene posebej za PCDD/PCDF in za dioksinom podobne PCB ali za vsoto PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB. Prikazuje jih spodnja končna točka porazdelitve bioanalitskih rezultatov (s popravkom slepih vrednosti in izkoristka), ki ustreza odločitveni meji GC/HRMS na podlagi 95-odstotne stopnje zaupanja, kar pomeni, da je delež lažno skladnih rezultatov < 5 %, in na podlagi RSDR < 25 %. Odločitvena meja GC/HRMS je mejna vrednost, pri čemer se upošteva merilna negotovost.

Izločitvena vrednost (v BEQ) se lahko izračuna po enem od pristopov iz točk 8.3.1., 8.3.2. and 8.3.3. (glej Sliko 1):

| 8.3.1 | Uporaba spodnjega razpona 95-odstotnega napovednega intervala pri odločitveni meji GC/HRMS:

  pri čemer je:






  BEQDL | BEQ, ki ustreza odločitveni meji GC/HRMS, ki je mejna vrednost ob upoštevanju merilne negotovosti |
| --- | --- | --- |
| sy,x | standardni odmik ostankov |
| t α,f=m-2 | Studentov faktor (α = 5 %, f = prostostne stopnje, enostranske) |
| m | skupno število umeritvenih točk (indeks j) |
| n | število ponovitev na vsaki stopnji |
| xi | koncentracija vzorca GC/HRMS (v TEQ) umeritvene točke i |
| | srednja vrednost koncentracij (v TEQ) vseh umeritvenih vzorcev |

8.3.1

Uporaba spodnjega razpona 95-odstotnega napovednega intervala pri odločitveni meji GC/HRMS:

pri čemer je:

BEQDL

BEQ, ki ustreza odločitveni meji GC/HRMS, ki je mejna vrednost ob upoštevanju merilne negotovosti

sy,x

standardni odmik ostankov

t α,f=m-2

Studentov faktor (α = 5 %, f = prostostne stopnje, enostranske)

m

skupno število umeritvenih točk (indeks j)

n

število ponovitev na vsaki stopnji

xi

koncentracija vzorca GC/HRMS (v TEQ) umeritvene točke i

Formula

srednja vrednost koncentracij (v TEQ) vseh umeritvenih vzorcev

Formula parameter vsote kvadratov, i = indeks za umeritveno točko i

| 8.3.2 | Izračun iz bioanalitskih rezultatov (s popravkom slepih vrednosti in izkoristka) večkratnih analiz vzorcev (n ≥ 6), kontaminiranih pri odločitveni meji GC/HRMS, kot spodnja končna točka porazdelitve podatkov pri ustrezni srednji vrednosti BEQ:
  Izločitvena vrednost = BEQDL – 1,64 × SDR

  pri čemer je:






  SDR | standardni odmik rezultatov bioloških testov pri BEQDL, izmerjen pri pogojih interne laboratorijske obnovljivosti |
| --- | --- | --- |

8.3.2

Izračun iz bioanalitskih rezultatov (s popravkom slepih vrednosti in izkoristka) večkratnih analiz vzorcev (n ≥ 6), kontaminiranih pri odločitveni meji GC/HRMS, kot spodnja končna točka porazdelitve podatkov pri ustrezni srednji vrednosti BEQ:

Izločitvena vrednost = BEQDL – 1,64 × SDR

pri čemer je:

SDR

standardni odmik rezultatov bioloških testov pri BEQDL, izmerjen pri pogojih interne laboratorijske obnovljivosti

| 8.3.3 | Izračun kot srednja vrednost bioanalitskih rezultatov (v BEQ, s popravkom slepih vrednosti in izkoristka) iz večkratnih analiz vzorcev (n ≥ 6), kontaminiranih pri 2/3 predpisane vrednosti, na podlagi ugotovitve, da bo ta vrednost blizu izločitvene vrednosti iz točk 8.3.1 ali 8.3.2:

  Slika 1 |
| --- | --- |

8.3.3

Izračun kot srednja vrednost bioanalitskih rezultatov (v BEQ, s popravkom slepih vrednosti in izkoristka) iz večkratnih analiz vzorcev (n ≥ 6), kontaminiranih pri 2/3 predpisane vrednosti, na podlagi ugotovitve, da bo ta vrednost blizu izločitvene vrednosti iz točk 8.3.1 ali 8.3.2:

Slika 1

Image

| 8.3.4 | Omejitve izločitvenih vrednosti:
  Izločitvene vrednosti na podlagi BEQ, izračunane iz RSDR, doseženega med validacijo z uporabo omejenega števila vzorcev z različnimi vzorci matric/kongenerov, so lahko višje od predpisanih vrednosti na podlagi TEQ zaradi večje natančnosti, kot jo je mogoče doseči rutinsko, kadar je treba nadzirati neznani spekter mogočih vzorcev kongenerov. V takih primerih se izločitvene vrednosti izračunajo iz RSDR = 25 %, ali pa se da prednost dvema tretjinama predpisane vrednosti. |
| --- | --- |

8.3.4

Omejitve izločitvenih vrednosti:

Izločitvene vrednosti na podlagi BEQ, izračunane iz RSDR, doseženega med validacijo z uporabo omejenega števila vzorcev z različnimi vzorci matric/kongenerov, so lahko višje od predpisanih vrednosti na podlagi TEQ zaradi večje natančnosti, kot jo je mogoče doseči rutinsko, kadar je treba nadzirati neznani spekter mogočih vzorcev kongenerov. V takih primerih se izločitvene vrednosti izračunajo iz RSDR = 25 %, ali pa se da prednost dvema tretjinama predpisane vrednosti.

8.4   Značilnosti zmogljivosti

8.4.1   Preskusi ponovljivosti bioanalitskih metod se izvajajo za pridobitev informacij o standardnem odmiku znotraj serij poskusov in med njimi. Ponovljivost je pod 20 %, interna laboratorijska obnovljivost pa pod 25 %. Pri tem se izhaja iz izračunanih vrednosti v BEQ po popravku slepih vrednosti in izkoristka.

8.4.2   V postopku validacije se dokaže, da preskus razlikuje med slepim vzorcem in vsebnostjo pri izločitveni vrednosti ter omogoča ugotovitev vzorcev nad ustrezno izločitveno vrednostjo (glej točko 8.1.2).

8.4.3   Opredelijo se ciljne spojine, možni moteči vplivi in mejne sprejemljive slepe vrednosti.

8.4.4   Odstotni standardni odmik v odzivu ali koncentracija, izračunana iz odziva (mogoče le v delovnem območju), pri trikratnem določanju ekstrakta vzorca ne presega 15 %.

8.4.5   Nepopravljeni rezultati referenčnih vzorcev, izraženi v BEQ (slepa vrednost in predpisana vrednost) se uporabijo za oceno zmogljivosti bioanalitske metode v stalnem časovnem presledku.

8.4.6   Za postopke s slepimi vzorci in vsako vrsto referenčnega vzorca se vodijo in preverjajo kontrolne karte, s čimer se zagotovi, da je zmogljivost analiz v skladu z zahtevami, zlasti pri postopkih s slepimi vzorci glede zahtevane najmanjše razlike do spodnjega dela delovnega območja in pri referenčnih vzorcih glede interne laboratorijske obnovljivosti. Postopki s slepimi vzorci se nadzorujejo tako, da se je mogoče izogibati lažno skladnim rezultatom pri odštevanju.

8.4.7   Rezultati analiz GC/HRMS sumljivih vzorcev in od 2 % do 10 % skladnih vzorcev (najmanj 20 vzorcev na matrico) se zberejo in uporabijo za oceno zmogljivosti presejalne metode ter razmerja med BEQ in TEQ. Ta zbirka podatkov se lahko uporabi za ponovno oceno izločitvenih vrednosti, ki se uporabljajo za rutinske vzorce pri validiranih matricah.

8.4.8   Zmogljivost metode se lahko dokaže tudi s sodelovanjem v krožnih testih. Rezultati iz vzorcev, analiziranih s primerjalnimi preskusi, ki zajemajo območje koncentracije do na primer dvakratne mejne vrednosti, se lahko vključijo v oceno deleža lažno skladnih rezultatov, če laboratorij lahko dokaže svojo zmogljivost. Vzorci zajemajo najpogostejše vzorce kongenerov, ki predstavljajo različne vire.

8.4.9   Med incidenti se lahko znova ocenijo izločitvene vrednosti, pri čemer se upoštevajo posebni vzorci matric in kongenerov v zadevnem incidentu.

9.   Poročanje o rezultatih

9.1   Potrditvene metode

9.1.1   Kolikor uporabljeni analitski postopki to omogočajo, analitski rezultati vsebujejo vrednosti posameznih PCDD/PCDF in kongenerov dioksinom podobnih PCB, sporočijo pa se na spodnji meji, zgornji meji in srednji meji, da se v poročilo o rezultatih vključi kar največ podatkov in tako omogoči razlaga rezultatov glede na posebne zahteve.

9.1.2   Poročilo vključuje tudi metodo, uporabljeno za ekstrakcijo PCDD/PCDF, dioksinom podobnih PCB in maščob.

9.1.3   Izkoristki posameznih notranjih standardov so na voljo, če so zunaj območja iz točke 7.2.5, če je presežena mejna vrednost in na zahtevo tudi v drugih primerih.

9.1.4   Ker je treba pri odločanju o skladnosti vzorca upoštevati merilno negotovost, je ta parameter na voljo. Rezultat analize je zato izražen kot x +/– U, pri čemer je x rezultat analize, U pa razširjena merilna negotovost, kar pri faktorju zajetja 2 pomeni približno 95-odstotno stopnjo zaupanja. Pri ločenem preskušanju za določitev PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB je treba vsoto ocenjene razširjene negotovosti ločenih rezultatov analize vsebnosti PCDD/PCDF in dioksinu podobnih PCB uporabiti za vsoto PCDD/PCDF in dioksinom podobnih PCB.

9.1.5   Če se merilna negotovost upošteva z uporabo CCα (kot je opisana v točki 2.2), se navede ta parameter.

9.1.6   Rezultati analize mejne vrednosti se izrazijo z istimi enotami in zaokrožijo (vsaj) na enako število decimalnih mest, kakor je določeno v Direktivi (ES) 2002/32/ES.

9.2   Bioanalitske presejalne metode

9.2.1   Rezultat presejanja se navede kot „skladen“ ali „s sumom na neskladnost“ („sumljiv“).

9.2.2   Poleg tega se lahko navede rezultat za PCDD/PCDF in/ali dioksinom podobne PCB, izražen v BEQ in ne v TEQ.

9.2.3   Če se pri izračunani vrednosti BEQ navede merilna negotovost, na primer kot standardni odmik, temelji na vsaj trikratni analizi vzorca, vključno z ekstrakcijo, čiščenjem in določitvijo odzivnosti preskusa.

9.2.4   Za vzorce, pri katerih je odziv pod pragom poročanja, se navede, da so „pod pragom poročanja“.

9.2.5   Za vsako vrsto vzorca matrice se v poročilu navede predpisana vrednost, na kateri temelji ocena.

9.2.6   V poročilu se navedejo vrsta uporabljenega preskusa, osnovno načelo preskusa in vrsta umerjanja.

9.2.7   Poročilo vključuje tudi metodo, uporabljeno za ekstrakcijo PCDD/PCDF, dioksinom podobnih PCB in maščob.

POGLAVJE III

Priprava vzorca in zahteve za analitske metode za uradni nadzor vsebnosti dioksinom nepodobnih PCB (PCB # 28, 52, 101, 138, 153, 180)

1.   Metode ugotavljanja, ki se uporabljajo

Plinska kromatografija / detekcija zajetja elektronov (GC/ECD), GC/LRMS, GC/MS-MS, GC/HRMS ali enakovredne metode.

2.   Določitev in potrditev predpisanih analitov

2.1   Relativni retencijski čas glede na interne standarde ali referenčne standarde (sprejemljivi odmik +/– 0,25 %).

2.2   Plinsko kromatografsko ločevanje vseh šestih indikatorskih PCB (PCB 28, PCB 52, PCB 101, PCB 138, PCB 153 in PCB 180) od motečih snovi, zlasti sočasno eluiranih PCB, še posebej če so vzorci v območju zakonsko dovoljenih mej in je treba potrditi neskladnost.

[Kongeneri, za katere je pogosto ugotovljeno, da se sočasno eluirajo, so na primer PCB 28/31, PCB 52/69 in PCB 138/163/164. Pri GC/MS se upoštevajo tudi mogoči moteči vplivi masnih fragmentov višjih kloriranih kongenerov.]

2.3   Zahteve za tehnike GC/MS

Spremljanje najmanj:

| (a) | dveh specifičnih ionov za HRMS; |
| --- | --- |

(a)

dveh specifičnih ionov za HRMS;

| (b) | dveh specifičnih ionov z m/z > 200 ali treh specifičnih ionov z m/z > 100 za LRMS; |
| --- | --- |

(b)

dveh specifičnih ionov z m/z > 200 ali treh specifičnih ionov z m/z > 100 za LRMS;

| (c) | enega starševskega in dveh hčerinskih produktnih ionov za MS-MS. |
| --- | --- |

(c)

enega starševskega in dveh hčerinskih produktnih ionov za MS-MS.

Največja dovoljena odstopanja za odzive izbranih masnih fragmentov:

relativni odmik intenzitete izbranih masnih fragmentov od teoretičnega odziva ali umeritveni standard za izbrani ciljni ion (to je ion z najmočnejšim odzivom, ki se spremlja) in potrditvene ione:

| Relativni odziv potrditvenih ionov glede na ciljni ion | GC-EI-MS
  (relativni odmik) | GC-CI-MS, GC-MSn

  (relativni odmik) |
| --- | --- | --- |
| > 50 % | ± 10 % | ± 20 % |
| > 20 % do 50 % | ± 15 % | ± 25 % |
| > 10 % do 20 % | ± 20 % | ± 30 % |
| ≤ 10 % | ± 50 % (12) | ± 50 % (12) |

Relativni odziv potrditvenih ionov glede na ciljni ion

GC-EI-MS

(relativni odmik)

GC-CI-MS, GC-MSn

(relativni odmik)

> 50 %

± 10 %

± 20 %

> 20 % do 50 %

± 15 %

± 25 %

> 10 % do 20 %

± 20 %

± 30 %

≤ 10 %

± 50 % (12)

± 50 % (12)

2.4   Zahteve za tehnike GC/ECD

Rezultati, ki presegajo dopustne meje, se potrdijo z dvema kolonama GC s stacionarnimi fazami različne polarnosti.

3.   Dokazovanje zmogljivosti metode

Zmogljivost metode se validira v območju predpisane vrednosti (0,5-kratna do 2-kratna predpisana vrednost) s sprejemljivim koeficientom variacije za ponovljene analize (glej zahteve za srednjo natančnost v točki 8).

4.   Meja določanja

Slepe vrednosti ne presegajo 30-odstotne ravni kontaminacije, ki ustreza mejni vrednosti (13).

5.   Zagotavljanje kakovosti

Redne slepe kontrole, analize vzorcev z dodatkom, analize kontrolnih vzorcev, sodelovanje v medlaboratorijskih študijah z različnimi matricami vzorcev.

6.   Nadzor izkoristka

6.1   Uporabljajo se primerni interni standardi s fizikalno-kemijskimi lastnostmi, primerljivimi s predpisanimi analiti.

6.2   Dodajanje internih standardov:

dodajanje vzorcem izdelkov (pred ekstrakcijo in čiščenjem).

6.3   Zahteve za metode, pri katerih se uporablja vseh šest izotopsko označenih kongenerov indikatorskih PCB:

| (a) | rezultati se popravijo glede izkoristka internih standardov; |
| --- | --- |

(a)

rezultati se popravijo glede izkoristka internih standardov;

| (b) | izkoristek izotopsko označenih internih standardov je med 50 in 120 %; |
| --- | --- |

(b)

izkoristek izotopsko označenih internih standardov je med 50 in 120 %;

| (c) | sprejemljivi so manjši ali večji izkoristki za posamezne kongenere z manj kot 10-odstotnim prispevkom k vsoti šestih indikatorskih PCB. |
| --- | --- |

(c)

sprejemljivi so manjši ali večji izkoristki za posamezne kongenere z manj kot 10-odstotnim prispevkom k vsoti šestih indikatorskih PCB.

6.4   Zahteve za metode, pri katerih se ne uporablja vseh šest izotopsko označenih internih standardov ali drugih internih standardov:

| (a) | izkoristek internih standardov se nadzoruje za vsak vzorec; |
| --- | --- |

(a)

izkoristek internih standardov se nadzoruje za vsak vzorec;

| (b) | izkoristek internih standardov je med 60 in 120 %; |
| --- | --- |

(b)

izkoristek internih standardov je med 60 in 120 %;

| (c) | rezultati se popravijo glede izkoristka internih standardov. |
| --- | --- |

(c)

rezultati se popravijo glede izkoristka internih standardov.

6.5   Izkoristek neoznačenih kongenerov se preveri z analizo vzorcev z dodatkom ali kontrolnih vzorcev s koncentracijami v območju predpisane vrednosti. Izkoristek teh kongenerov se šteje za sprejemljiv, če je med 70 in 120 %.

7.   Zahteve za laboratorije

V skladu z določbami Uredbe (ES) št. 882/2004 laboratorije akreditirajo priznani organi, ki delujejo v skladu z zahtevami ISO Guide 58, s čimer je zagotovljeno, da izvajajo analitsko zagotavljanje kakovosti. Laboratoriji se akreditirajo po standardu EN ISO/IEC 17025.

8.   Značilnosti zmogljivosti metode: merila za vsoto šestih indikatorskih PCB pri predpisani vrednosti

| Pravilnost | od – 30 % do + 30 % |
| --- | --- |
| Srednja natančnost (RSD %) | ≤ 20 % |
| Razlika med izračunom na zgornji in spodnji meji | ≤ 20 % |

Pravilnost

od – 30 % do + 30 %

Srednja natančnost (RSD %)

≤ 20 %

Razlika med izračunom na zgornji in spodnji meji

≤ 20 %

9.   Poročilo o rezultatih

9.1   Če uporabljeni analitski postopki to omogočajo, analitski rezultati vsebujejo vrednosti posameznih kongenerov PCB in se navajajo na spodnji meji, zgornji meji in srednji meji, da se v poročilo o rezultatih vključi kar največ podatkov in tako omogoči razlago rezultatov glede na posebne zahteve.

9.2   Poročilo vključuje metodo, uporabljeno za ekstrakcijo PCB in maščob.

9.3   Izkoristki posameznih notranjih standardov so na voljo, če so zunaj območja iz točke 6, če je presežena mejna vrednost in na zahtevo tudi v drugih primerih.

9.4   Ker je treba pri odločanju o skladnosti vzorca upoštevati merilno negotovost, mora biti na voljo tudi ta parameter. Rezultat analize je zato izražen kot x +/– U, pri čemer je x rezultat analize, U pa razširjena merilna negotovost, kar pri faktorju zajetja 2 pomeni približno 95-odstotno stopnjo zaupanja.

9.5   Če se merilna negotovost upošteva z uporabo CCα (kot je opisana v točki 2.1 poglavja I), se navede ta parameter.

9.6   Rezultati analize mejne vrednosti se izrazijo z istimi enotami in zaokrožijo (vsaj) na enako število decimalnih mest, kakor je določeno v Direktivi (ES) 2002/32/ES.“

---

(1)  Razpredelnica TEF (faktorjev toksične ekvivalentnosti) za dioksine, furane in dioksinom podobne PCB:

1

Faktorji toksične ekvivalentnosti (TEF) Svetovne zdravstvene organizacije (SZO) za oceno tveganja za ljudi, ki temeljijo na sklepih Svetovne zdravstvene organizacije – strokovnega srečanja Mednarodnega programa za kemijsko varnost (IPCS) junija 2005 v Ženevi (Martin van den Berg in sod., Ponovna ocena faktorjev toksične ekvivalentnosti za dioksine in dioksinom podobne spojine pri ljudeh in sesalcih, Svetovna zdravstvena organizacija, 2005 (The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds). Toxicological Sciences 93(2), str. 223–241 (2006)).

The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds

| Kongener | Vrednost faktorja toksične ekvivalentnosti (TEF) |
| --- | --- |
| Dibenzo-p-dioksini („PCDD“) in dibenzo-p-furani („PCDF“) |
| 2,3,7,8-TCDD | 1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDD | 1 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD | 0,01 |
| OCDD | 0,0003 |
| | |
| 2,3,7,8-TCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDF | 0,03 |
| 2,3,4,7,8-PeCDF | 0,3 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDF | 0,1 |
| 2,3,4,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF | 0,01 |
| 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF | 0,01 |
| OCDF | 0,0003 |
| „Dioksinom podobni“ neorto PCB + monoorto PCB |
| | |
| Neorto PCB |
| PCB 77 | 0,0001 |
| PCB 81 | 0,0003 |
| PCB 126 | 0,1 |
| PCB 169 | 0,03 |
| | |
| Monoorto PCB |
| PCB 105 | 0,00003 |
| PCB 114 | 0,00003 |
| PCB 118 | 0,00003 |
| PCB 123 | 0,00003 |
| PCB 156 | 0,00003 |
| PCB 157 | 0,00003 |
| PCB 167 | 0,00003 |
| PCB 189 | 0,00003 |
| | |
| | |
| Uporabljene okrajšave: „T“ = tetra; „Pe“ = penta; „Hx“ = heksa; „Hp“ = hepta; „O“ = okta; „CDD“ = klorodibenzodioksin; „CDF“ = klorodibenzofuran; „CB“ = klorobifenil. |

Kongener

Vrednost faktorja toksične ekvivalentnosti (TEF)

Dibenzo-p-dioksini („PCDD“) in dibenzo-p-furani („PCDF“)

Dibenzo-p-dioksini („PCDD“) in dibenzo-p-furani („PCDF“)

2,3,7,8-TCDD

1

1,2,3,7,8-PeCDD

1

1,2,3,4,7,8-HxCDD

0,1

1,2,3,6,7,8-HxCDD

0,1

1,2,3,7,8,9-HxCDD

0,1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

0,01

OCDD

0,0003

2,3,7,8-TCDF

0,1

1,2,3,7,8-PeCDF

0,03

2,3,4,7,8-PeCDF

0,3

1,2,3,4,7,8-HxCDF

0,1

1,2,3,6,7,8-HxCDF

0,1

1,2,3,7,8,9-HxCDF

0,1

2,3,4,6,7,8-HxCDF

0,1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

0,01

1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

0,01

OCDF

0,0003

„Dioksinom podobni“ neorto PCB + monoorto PCB

„Dioksinom podobni“ neorto PCB + monoorto PCB

Neorto PCB

Neorto PCB

PCB 77

0,0001

PCB 81

0,0003

PCB 126

0,1

PCB 169

0,03

Monoorto PCB

Monoorto PCB

PCB 105

0,00003

PCB 114

0,00003

PCB 118

0,00003

PCB 123

0,00003

PCB 156

0,00003

PCB 157

0,00003

PCB 167

0,00003

PCB 189

0,00003

Uporabljene okrajšave: „T“ = tetra; „Pe“ = penta; „Hx“ = heksa; „Hp“ = hepta; „O“ = okta; „CDD“ = klorodibenzodioksin; „CDF“ = klorodibenzofuran; „CB“ = klorobifenil.

(2)  UL L 221, 17.8.2002, str. 8.

2

(3)  Pojem „na zgornji meji“ zahteva, da se za izračun prispevka vsakega kongenera, ki ni določen, uporablja vrednost meje določanja. Pojem „na spodnji meji“ zahteva, da se za izračun prispevka vsakega kongenera, ki ni določen, uporablja vrednost nič. Pojem „na srednji meji“ zahteva, da se za izračun prispevka vsakega kongenera, ki ni določen, uporablja polovična vrednost meje določanja.

3

(4)  Dvakratna analiza je potrebna za izključitev možnosti notranje navzkrižne kontaminacije ali naključne zamenjave vzorcev. Prva analiza se ob upoštevanju merilne negotovosti uporablja za preverjanje skladnosti. Če se analiza izvaja pri kontaminaciji z dioksinom, se lahko izpusti potrjevanje z dvakratno analizo, če so vzorci, izbrani za analizo, s sledljivostjo povezani s kontaminacijo z dioksinom.

4

(5)  Pojem „na zgornji meji“ zahteva, da se za izračun prispevka k toksičnemu ekvivalentu (TEQ) vsakega kongenera, ki ni določen, uporablja vrednost meje določanja. Pojem „na spodnji meji“ zahteva, da se za izračun prispevka k toksičnemu ekvivalentu (TEQ) vsakega kongenera, ki ni določen, uporablja vrednost nič. Pojem „na srednji meji“ zahteva, da se za izračun prispevka k toksičnemu ekvivalentu (TEQ) vsakega kongenera, ki ni določen, uporablja polovična vrednost meje določanja.

5

(6)  Dvakratna analiza je potrebna za izključitev možnosti notranje navzkrižne kontaminacije ali naključne zamenjave vzorcev. Prva analiza se ob upoštevanju merilne negotovosti uporablja za preverjanje skladnosti. Če se analiza izvaja pri kontaminaciji, se lahko izpusti potrjevanje z dvakratno analizo, če so vzorci, izbrani za analizo, s sledljivostjo povezani s kontaminacijo.

6

(7)  Enaka razlaga in zahteve za dvakratno analizo za nadzor pragov ukrepanja kot v opombi () za mejne vrednosti.

7

(8)  Prilagojeno PCDD/F in dioksinom podobnim spojinam iz „Smernic za validacijo presejalnih metod za ostanke zdravil za uporabo v veterinarski medicini“ (Guidelines for the validation of screening methods for residues of veterinary medicines), referenčni laboratoriji EU za ostanke zdravil in kontaminantov v živilih živalskega izvora za uporabo v veterinarski medicini v Fougeresu, Berlinu in Bilthovnu, 20.1.2010, http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/residues/lab_analysis_en.htm.

Guidelines for the validation of screening methods for residues of veterinary medicines

(9)  Bioanalitske metode niso specifične za določanje spojin kongenerov vključenih v sistem TEF. Druge strukturno povezane spojine, ki se vežejo na aromatski ogljikovodikov receptor (AhR), so lahko prisotne v ekstraktu vzorca, kar prispeva k celotnemu odzivu. Bioanalitski rezultati zato ne dajejo natančno določene vrednosti, temveč so ocena TEQ v vzorcu.

9

(10)  glede na mejne vrednosti

10

(11)  Sedanje zahteve temeljijo na TEF, ki so objavljeni v: M. Van den Berg in sod., Toxicol Sci 93 (2), str. 223–241 (2006).

11

(12)  Na voljo mora biti zadostno število masnih fragmentov z relativno intenziteto > 10 %, drugače ni priporočljiva uporaba potrditvenih ionov z relativnim odzivom pod 10 % glede na ciljni ion.

12

(13)  Zelo priporočljivo je, da je prispevek slepega reagenta k vsebnosti onesnaževala v vzorcu manjši. Laboratorij je odgovoren za nadzor spreminjanja slepih vrednosti, zlasti če se slepe vrednosti odštejejo.

13

---

| 29.3.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | L 91/23 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2012

SL

Uradni list Evropske unije

L 91/23

---

IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 279/2012

z dne 28. marca 2012

o določitvi standardnih uvoznih vrednosti za določitev uvozne cene za nekatere vrste sadja in zelenjave

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (1),

ob upoštevanju Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave (2) ter zlasti člena 136(1) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Izvedbena uredba (EU) št. 543/2011 na podlagi izida večstranskih trgovinskih pogajanj urugvajskega kroga določa merila, po katerih Komisija določi standardne vrednosti za uvoz iz tretjih držav za proizvode in obdobja iz dela A Priloge XVI k tej uredbi. |
| --- | --- |

(1)

Izvedbena uredba (EU) št. 543/2011 na podlagi izida večstranskih trgovinskih pogajanj urugvajskega kroga določa merila, po katerih Komisija določi standardne vrednosti za uvoz iz tretjih držav za proizvode in obdobja iz dela A Priloge XVI k tej uredbi.

| (2) | Standardna uvozna vrednost se izračuna vsak delovni dan v skladu s členom 136(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 543/2011 ob upoštevanju spremenljivih dnevnih podatkov. Zato bi morala ta uredba začeti veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije – |
| --- | --- |

(2)

Standardna uvozna vrednost se izračuna vsak delovni dan v skladu s členom 136(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 543/2011 ob upoštevanju spremenljivih dnevnih podatkov. Zato bi morala ta uredba začeti veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Standardne uvozne vrednosti iz člena 136 Izvedbene uredbe (EU) št. 543/2011 so določene v Prilogi k tej uredbi.

Člen 2

Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 28. marca 2012

Za Komisijo V imenu predsednika

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generalni direktor za kmetijstvo in razvoj podeželja

---

(1)  UL L 299, 16.11.2007, str. 1.

1

(2)  UL L 157, 15.6.2011, str. 1.

2

---

PRILOGA

Standardne uvozne vrednosti za določitev uvozne cene za nekatere vrste sadja in zelenjave

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| Tarifna oznaka KN | Oznaka tretje države (1) | Standardna uvozna vrednost |
| 0702 00 00 | CR | 49,7 |
| IL | 97,8 |
| MA | 44,7 |
| TN | 54,3 |
| TR | 86,9 |
| ZZ | 66,7 |
| 0707 00 05 | JO | 119,1 |
| TR | 153,9 |
| ZZ | 136,5 |
| 0709 91 00 | EG | 76,0 |
| ZZ | 76,0 |
| 0709 93 10 | MA | 41,8 |
| TR | 123,8 |
| ZZ | 82,8 |
| 0805 10 20 | BR | 35,0 |
| EG | 49,0 |
| IL | 84,5 |
| MA | 49,4 |
| TN | 76,2 |
| TR | 64,7 |
| ZZ | 59,8 |
| 0805 50 10 | EG | 69,3 |
| TR | 51,9 |
| ZZ | 60,6 |
| 0808 10 80 | AR | 87,2 |
| BR | 80,3 |
| CA | 121,1 |
| CL | 98,6 |
| CN | 87,6 |
| MK | 31,8 |
| US | 155,9 |
| UY | 71,6 |
| ZA | 71,9 |
| ZZ | 89,6 |
| 0808 30 90 | AR | 80,3 |
| CL | 110,4 |
| CN | 68,7 |
| ZA | 98,6 |
| ZZ | 89,5 |

(EUR/100 kg)

Tarifna oznaka KN

Oznaka tretje države (1)

Standardna uvozna vrednost

0702 00 00

CR

49,7

IL

97,8

MA

44,7

TN

54,3

TR

86,9

ZZ

66,7

0707 00 05

JO

119,1

TR

153,9

ZZ

136,5

0709 91 00

EG

76,0

ZZ

76,0

0709 93 10

MA

41,8

TR

123,8

ZZ

82,8

0805 10 20

BR

35,0

EG

49,0

IL

84,5

MA

49,4

TN

76,2

TR

64,7

ZZ

59,8

0805 50 10

EG

69,3

TR

51,9

ZZ

60,6

0808 10 80

AR

87,2

BR

80,3

CA

121,1

CL

98,6

CN

87,6

MK

31,8

US

155,9

UY

71,6

ZA

71,9

ZZ

89,6

0808 30 90

AR

80,3

CL

110,4

CN

68,7

ZA

98,6

ZZ

89,5

---

(1)  Nomenklatura držav, določena v Uredbi Komisije (ES) št. 1833/2006 (UL L 354, 14.12.2006, str. 19). Oznaka „ZZ“ predstavlja „druga porekla“.

---

| 29.3.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | L 91/25 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2012

SL

Uradni list Evropske unije

L 91/25

---

IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 280/2012

z dne 28. marca 2012

o spremembi reprezentativnih cen in dodatnih uvoznih dajatev za nekatere proizvode v sektorju sladkorja, ki so za tržno leto 2011/2012 določene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 971/2011

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“) (1),

ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES) št. 951/2006 z dne 30. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 318/2006 glede trgovine s tretjimi državami v sektorju sladkorja (2) in zlasti drugega stavka drugega pododstavka odstavka 2 člena 36 Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Reprezentativne cene in dodatne uvozne dajatve za beli in surovi sladkor ter nekatere sirupe za tržno leto 2011/2012 so določene z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 971/2011 (3). Navedene cene in uvozne dajatve so bile nazadnje spremenjene z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 276/2012 (4). |
| --- | --- |

(1)

Reprezentativne cene in dodatne uvozne dajatve za beli in surovi sladkor ter nekatere sirupe za tržno leto 2011/2012 so določene z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 971/2011 (3). Navedene cene in uvozne dajatve so bile nazadnje spremenjene z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 276/2012 (4).

| (2) | Iz podatkov, ki so trenutno na voljo Komisiji, je razvidno, da je treba navedene cene in dajatve spremeniti v skladu s členom 36 Uredbe (ES) št. 951/2006. |
| --- | --- |

(2)

Iz podatkov, ki so trenutno na voljo Komisiji, je razvidno, da je treba navedene cene in dajatve spremeniti v skladu s členom 36 Uredbe (ES) št. 951/2006.

| (3) | Ker je treba zagotoviti, da se ta ukrep uporablja čim prej po tem, ko se zagotovijo ažurirani podatki, mora ta uredba začeti veljati na dan objave – |
| --- | --- |

(3)

Ker je treba zagotoviti, da se ta ukrep uporablja čim prej po tem, ko se zagotovijo ažurirani podatki, mora ta uredba začeti veljati na dan objave –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Reprezentativne cene in dodatne uvozne dajatve za proizvode iz člena 36 Uredbe (ES) št. 951/2006, ki so za tržno leto 2011/2012 določene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 971/2011, se spremenijo v skladu s prilogo k tej uredbi.

Člen 2

Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, 28. marca 2012

Za Komisijo V imenu predsednika

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generalni direktor za kmetijstvo in razvoj podeželja

---

(1)  UL L 299, 16.11.2007, str. 1.

1

(2)  UL L 178, 1.7.2006, str. 24.

2

(3)  UL L 254, 30.9.2011, str. 12.

3

(4)  UL L 90, 28.3.2012, str. 19.

4

---

PRILOGA

Spremenjene reprezentativne cene in dodatne uvozne dajatve za beli in surovi sladkor ter proizvode z oznako KN 1702 90 95, ki se uporabljajo od 29. marca 2012

| (v EUR) |
| --- |
| Oznaka KN | Reprezentativna cena na 100 kg neto zadevnega proizvoda | Dodatna uvozna dajatev na 100 kg neto zadevnega proizvoda |
| 1701 12 10 (1) | 43,14 | 0,00 |
| 1701 12 90 (1) | 43,14 | 1,67 |
| 1701 13 10 (1) | 43,14 | 0,00 |
| 1701 13 90 (1) | 43,14 | 1,96 |
| 1701 14 10 (1) | 43,14 | 0,00 |
| 1701 14 90 (1) | 43,14 | 1,96 |
| 1701 91 00 (2) | 47,89 | 3,10 |
| 1701 99 10 (2) | 47,89 | 0,00 |
| 1701 99 90 (2) | 47,89 | 0,00 |
| 1702 90 95 (3) | 0,48 | 0,23 |

(v EUR)

Oznaka KN

Reprezentativna cena na 100 kg neto zadevnega proizvoda

Dodatna uvozna dajatev na 100 kg neto zadevnega proizvoda

1701 12 10 (1)

43,14

0,00

1701 12 90 (1)

43,14

1,67

1701 13 10 (1)

43,14

0,00

1701 13 90 (1)

43,14

1,96

1701 14 10 (1)

43,14

0,00

1701 14 90 (1)

43,14

1,96

1701 91 00 (2)

47,89

3,10

1701 99 10 (2)

47,89

0,00

1701 99 90 (2)

47,89

0,00

1702 90 95 (3)

0,48

0,23

---

(1)  Določitev za standardno kakovost v skladu s točko III Priloge IV k Uredbi (ES) št. 1234/2007.

(2)  Določitev za standardno kakovost v skladu s točko II Priloge IV k Uredbi (ES) št. 1234/2007.

(3)  Določitev na 1 % vsebnosti saharoze.

---

SKLEPI

| 29.3.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | L 91/27 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2012

SL

Uradni list Evropske unije

L 91/27

---

SKLEP EVROPSKE CENTRALNE BANKE

z dne 21. marca 2012

o spremembi Sklepa ECB/2011/25 o dodatnih začasnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja

(ECB/2012/4)

(2012/180/EU)

SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prve alinee člena 127(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljnjem besedilu: Statut ESCB) ter zlasti prve alinee člena 3.1 in člena 18.2 Statuta ESCB,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | V skladu s členom 18.1 Statuta ESCB lahko Evropska centralna banka (ECB) in nacionalne centralne banke držav članic, katerih valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: NCB), sklepajo kreditne posle s kreditnimi institucijami in drugimi udeleženci na trgu na podlagi ustreznega zavarovanja posojil. Merila za ugotavljanje primernosti zavarovanja za potrebe operacij denarne politike Eurosistema so določena v Prilogi I k Smernici ECB/2011/14 z dne 20. septembra 2011 o instrumentih in postopkih denarne politike Eurosistema (1) (v nadaljnjem besedilu: Splošna dokumentacija). |
| --- | --- |

(1)

V skladu s členom 18.1 Statuta ESCB lahko Evropska centralna banka (ECB) in nacionalne centralne banke držav članic, katerih valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: NCB), sklepajo kreditne posle s kreditnimi institucijami in drugimi udeleženci na trgu na podlagi ustreznega zavarovanja posojil. Merila za ugotavljanje primernosti zavarovanja za potrebe operacij denarne politike Eurosistema so določena v Prilogi I k Smernici ECB/2011/14 z dne 20. septembra 2011 o instrumentih in postopkih denarne politike Eurosistema (1) (v nadaljnjem besedilu: Splošna dokumentacija).

| (2) | NCB ne bi smele biti zavezane k temu, da kot zavarovanje pri kreditnih poslih Eurosistema sprejmejo primerne bančne obveznice, za katere jamči država članica, kjer poteka program Evropske unije/Mednarodnega denarnega sklada, ali država članica, katere bonitetna ocena ne dosega referenčne vrednosti, ki jo Eurosistem uporablja za določitev minimalnih zahtev glede visokih bonitetnih standardov. |
| --- | --- |

(2)

NCB ne bi smele biti zavezane k temu, da kot zavarovanje pri kreditnih poslih Eurosistema sprejmejo primerne bančne obveznice, za katere jamči država članica, kjer poteka program Evropske unije/Mednarodnega denarnega sklada, ali država članica, katere bonitetna ocena ne dosega referenčne vrednosti, ki jo Eurosistem uporablja za določitev minimalnih zahtev glede visokih bonitetnih standardov.

| (3) | Takšen ukrep se lahko uporablja začasno. Ta ukrep bi zato moral biti uveden s spremembo Sklepa ECB/2011/25 z dne 14. decembra 2011 o dodatnih začasnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja (2) – |
| --- | --- |

(3)

Takšen ukrep se lahko uporablja začasno. Ta ukrep bi zato moral biti uveden s spremembo Sklepa ECB/2011/25 z dne 14. decembra 2011 o dodatnih začasnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja (2) –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Sprememba

V Sklep ECB/2011/25 se vstavi naslednji člen 4a:

„Člen 4a

Sprejem nekaterih bančnih obveznic, za katere jamči država

1.   NCB niso zavezane k temu, da kot zavarovanje pri kreditnih poslih Eurosistema sprejmejo primerne bančne obveznice, za katere jamči država članica, kjer poteka program Evropske unije/Mednarodnega denarnega sklada, ali država članica, katere bonitetna ocena ne dosega referenčne vrednosti, ki jo Eurosistem uporablja za določitev minimalnih zahtev glede visokih bonitetnih standardov za izdajatelje in garante pri tržnem finančnem premoženju v skladu z oddelkoma 6.3.1 in 6.3.2 Splošne dokumentacije.

2.   NCB obvestijo Svet ECB vsakokrat, ko se odločijo, da ne bodo sprejele vrednostnih papirjev, opisanih v odstavku 1, kot zavarovanje.“

Člen 2

Začetek veljavnosti

Ta sklep začne veljati 23. marca 2012.

V Frankfurtu na Majni, 21. marca 2012

Predsednik ECB

Mario DRAGHI

---

(1)  UL L 331, 14.12.2011, str. 1.

1

(2)  UL L 341, 22.12.2011, str. 65.

2

---

IV Akti, sprejeti pred 1. decembrom 2009 v skladu s Pogodbo ES, Pogodbo EU in Pogodbo Euratom

| 29.3.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | L 91/28 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2012

SL

Uradni list Evropske unije

L 91/28

---

Izjava Irske v zvezi z Okvirnim sklepom Sveta 2008/909/PNZ o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji

Izjava Irske v zvezi s členom 7 okvirnega sklepa

V skladu s členom 7(4) okvirnega sklepa Irska izjavlja, da po začetku veljavnosti tega okvirnega sklepa ne bo uporabljala odstavka 1 tega člena.

Izjava Irske v zvezi s členom 28 okvirnega sklepa

V skladu s členom 28(2) Irska izjavlja, da bo kot država izdajateljica in država izvršiteljica v primerih, v katerih je bila pravnomočna sodba izdana pred datumom začetka veljavnosti okvirnega sklepa, še naprej uporabljala pravne instrumente o premestitvi obsojenih oseb, ki so se uporabljali pred začetkom veljavnosti tega okvirnega sklepa.

---