# Europeiska unionens L 81/2012

| | ISSN 1977-0820
  doi:10.3000/19770820.L_2012.081.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 81 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 55 årgången21 mars 2012 |

ISSN 1977-0820

doi:10.3000/19770820.L_2012.081.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 81

Svensk utgåva

Lagstiftning

55 årgången21 mars 2012

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTIV |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/5/EU av den 14 mars 2012 om ändring av rådets direktiv 2000/75/EG vad gäller vaccinering mot blåtunga | 1 |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/6/EU av den 14 mars 2012 om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG om årsbokslut i vissa typer av bolag vad gäller mikroenheter (
  1
  ) | 3 |
| | | BESLUT |
| | * | Europaparlamentets och rådets beslut nr 243/2012/EU av den 14 mars 2012 om inrättande av ett flerårigt program för radiospektrumpolitik (
  1
  ) | 7 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

DIREKTIV

*

Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/5/EU av den 14 mars 2012 om ändring av rådets direktiv 2000/75/EG vad gäller vaccinering mot blåtunga

1

*

Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/6/EU av den 14 mars 2012 om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG om årsbokslut i vissa typer av bolag vad gäller mikroenheter (
  1
  )

1

3

BESLUT

*

Europaparlamentets och rådets beslut nr 243/2012/EU av den 14 mars 2012 om inrättande av ett flerårigt program för radiospektrumpolitik (
  1
  )

1

7

| | | II   Icke-lagstiftningsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 244/2012 av den 16 januari 2012 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU om byggnaders energiprestanda genom fastställande av en ram för jämförelsemetod för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement (
  1
  ) | 18 |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 245/2012 av den 20 mars 2012 om ändring av förordning (EG) nr 1187/2009 vad gäller export av mjölk och mjölkprodukter till Dominikanska republiken | 37 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 246/2012 av den 20 mars 2012 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 39 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 247/2012 av den 20 mars 2012 om utfärdande av importlicenser avseende ansökningar som lämnas in under de sju första dagarna av mars 2012 inom ramen för den tullkvot för nötkött av hög kvalitet som förvaltas på grundval av förordning (EG) nr 620/2009 | 41 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 248/2012 av den 20 mars 2012 om avslutande av det tillfälliga stoppet för ansökningar om importlicenser för sockerprodukter inom vissa tullkvoter | 42 |

II   Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 244/2012 av den 16 januari 2012 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU om byggnaders energiprestanda genom fastställande av en ram för jämförelsemetod för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement (
  1
  )

1

18

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 245/2012 av den 20 mars 2012 om ändring av förordning (EG) nr 1187/2009 vad gäller export av mjölk och mjölkprodukter till Dominikanska republiken

37

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 246/2012 av den 20 mars 2012 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

39

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 247/2012 av den 20 mars 2012 om utfärdande av importlicenser avseende ansökningar som lämnas in under de sju första dagarna av mars 2012 inom ramen för den tullkvot för nötkött av hög kvalitet som förvaltas på grundval av förordning (EG) nr 620/2009

41

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 248/2012 av den 20 mars 2012 om avslutande av det tillfälliga stoppet för ansökningar om importlicenser för sockerprodukter inom vissa tullkvoter

42

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

DIREKTIV

| 21.3.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 81/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.3.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 81/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2012/5/EU

av den 14 mars 2012

om ändring av rådets direktiv 2000/75/EG vad gäller vaccinering mot blåtunga

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | I rådets direktiv 2000/75/EG av den 20 november 2000 om fastställande av särskilda bestämmelser om åtgärder för bekämpning och utrotning av bluetongue (3) fastställs kontrollregler och åtgärder för bekämpning och utrotning av blåtunga (tidigare: bluetongue), inklusive regler för fastställande av skydds- och övervakningsområden samt vaccinering mot blåtunga. |
| --- | --- |

(1)

I rådets direktiv 2000/75/EG av den 20 november 2000 om fastställande av särskilda bestämmelser om åtgärder för bekämpning och utrotning av bluetongue (3) fastställs kontrollregler och åtgärder för bekämpning och utrotning av blåtunga (tidigare: bluetongue), inklusive regler för fastställande av skydds- och övervakningsområden samt vaccinering mot blåtunga.

| (2) | Tidigare har endast sporadiska introduktioner av vissa serotyper av blåtungevirus rapporterats, främst i de södra delarna av unionen. Efter antagandet av direktiv 2000/75/EG, och särskilt efter det att serotyperna 1 och 8 av blåtungevirus infördes i unionen under 2006 och 2007, har viruset blivit mer utbrett i unionen och riskerar att bli endemiskt i vissa områden. Det har därför blivit svårt att bekämpa spridningen av viruset. |
| --- | --- |

(2)

Tidigare har endast sporadiska introduktioner av vissa serotyper av blåtungevirus rapporterats, främst i de södra delarna av unionen. Efter antagandet av direktiv 2000/75/EG, och särskilt efter det att serotyperna 1 och 8 av blåtungevirus infördes i unionen under 2006 och 2007, har viruset blivit mer utbrett i unionen och riskerar att bli endemiskt i vissa områden. Det har därför blivit svårt att bekämpa spridningen av viruset.

| (3) | Reglerna för vaccinering mot blåtunga i direktiv 2000/75/EG bygger på erfarenheter från användning av så kallat modifierat levande vaccin eller levande, försvagat vaccin, som var de enda vacciner som fanns när det direktivet antogs. Användningen av dessa vacciner kan medföra oönskad lokal cirkulation av vaccinviruset hos ovaccinerade djur. |
| --- | --- |

(3)

Reglerna för vaccinering mot blåtunga i direktiv 2000/75/EG bygger på erfarenheter från användning av så kallat modifierat levande vaccin eller levande, försvagat vaccin, som var de enda vacciner som fanns när det direktivet antogs. Användningen av dessa vacciner kan medföra oönskad lokal cirkulation av vaccinviruset hos ovaccinerade djur.

| (4) | Under de senaste åren har ny teknik gjort det möjligt att utveckla inaktiverat vaccin mot blåtunga som inte medför risk för oönskad lokal cirkulation av vaccinviruset till ovaccinerade djur. Den utbredda användningen av sådant vaccin under vaccinationskampanjen under 2008 och 2009 har lett till en markant förbättring av sjukdomssituationen. Det är nu allmänt accepterat att vaccinering med inaktiverat vaccin är den lämpligaste metoden för att bekämpa blåtunga och förebygga klinisk sjukdom i unionen. |
| --- | --- |

(4)

Under de senaste åren har ny teknik gjort det möjligt att utveckla inaktiverat vaccin mot blåtunga som inte medför risk för oönskad lokal cirkulation av vaccinviruset till ovaccinerade djur. Den utbredda användningen av sådant vaccin under vaccinationskampanjen under 2008 och 2009 har lett till en markant förbättring av sjukdomssituationen. Det är nu allmänt accepterat att vaccinering med inaktiverat vaccin är den lämpligaste metoden för att bekämpa blåtunga och förebygga klinisk sjukdom i unionen.

| (5) | För att säkerställa en bättre kontroll av spridningen av blåtungeviruset och för att minska den belastning som sjukdomen innebär för jordbrukssektorn, bör de nuvarande vaccinationsreglerna i direktiv 2000/75/EG anpassas till den senaste tekniska utvecklingen inom vaccinframställning. |
| --- | --- |

(5)

För att säkerställa en bättre kontroll av spridningen av blåtungeviruset och för att minska den belastning som sjukdomen innebär för jordbrukssektorn, bör de nuvarande vaccinationsreglerna i direktiv 2000/75/EG anpassas till den senaste tekniska utvecklingen inom vaccinframställning.

| (6) | För att 2012 års vaccinationssäsong ska kunna dra fördel av de nya bestämmelserna bör detta direktiv träda i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(6)

För att 2012 års vaccinationssäsong ska kunna dra fördel av de nya bestämmelserna bör detta direktiv träda i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

| (7) | Ändringarna i detta direktiv bör göra vaccinationsreglerna mer flexibla och också ta hänsyn till att det nu finns inaktiverat vaccin som också med framgång kan användas utanför områden som omfattas av restriktioner för djurförflyttningar. |
| --- | --- |

(7)

Ändringarna i detta direktiv bör göra vaccinationsreglerna mer flexibla och också ta hänsyn till att det nu finns inaktiverat vaccin som också med framgång kan användas utanför områden som omfattas av restriktioner för djurförflyttningar.

| (8) | Dessutom, och under förutsättning att lämpliga försiktighetsåtgärder vidtas, bör användningen av levande, försvagat vaccin inte uteslutas eftersom det under särskilda omständigheter fortfarande kan vara nödvändigt att använda sådant vaccin, t.ex. när en ny serotyp av blåtungevirus introduceras, mot vilken det kanske inte finns något inaktiverat vaccin. |
| --- | --- |

(8)

Dessutom, och under förutsättning att lämpliga försiktighetsåtgärder vidtas, bör användningen av levande, försvagat vaccin inte uteslutas eftersom det under särskilda omständigheter fortfarande kan vara nödvändigt att använda sådant vaccin, t.ex. när en ny serotyp av blåtungevirus introduceras, mot vilken det kanske inte finns något inaktiverat vaccin.

| (9) | Direktiv 2000/75/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(9)

Direktiv 2000/75/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 2000/75/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 2 ska följande led läggas till:
  ”j)   levande, försvagat vaccin: vaccin som framställs genom att fältisolat av blåtungevirus anpassas genom upprepade passager i vävnadskultur eller i embryonerade hönsägg.” |
| --- | --- |

1.

I artikel 2 ska följande led läggas till:

”j)   levande, försvagat vaccin: vaccin som framställs genom att fältisolat av blåtungevirus anpassas genom upprepade passager i vävnadskultur eller i embryonerade hönsägg.”

| 2. | Artikel 5 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 5
  1.   Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får besluta att tillåta vaccinering mot blåtunga under förutsättning att






  a) | beslutet fattas på grundval av en särskild riskbedömning som utförts av den behöriga myndigheten, |
| --- | --- | --- |

2.

Artikel 5 ska ersättas med följande:

”Artikel 5

1.   Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får besluta att tillåta vaccinering mot blåtunga under förutsättning att

a)

beslutet fattas på grundval av en särskild riskbedömning som utförts av den behöriga myndigheten,

| b) | kommissionen underrättas innan vaccineringen utförs. |
| --- | --- |

b)

kommissionen underrättas innan vaccineringen utförs.

2.   När levande, försvagat vaccin används ska medlemsstaterna se till att den behöriga myndigheten fastställer följande:

| a) | Ett skyddsområde som åtminstone omfattar vaccinationsområdet. |
| --- | --- |

a)

Ett skyddsområde som åtminstone omfattar vaccinationsområdet.

| b) | Ett övervakningsområde som består av en del av unionens territorium och sträcker sig minst 50 km utanför skyddsområdet.” |
| --- | --- |

b)

Ett övervakningsområde som består av en del av unionens territorium och sträcker sig minst 50 km utanför skyddsområdet.”

| 3. | Artikel 6.1 d ska ersättas med följande:






  ”d) | Genomföra de åtgärder som beslutats i enlighet med förfarandet i artikel 20.2, särskilt när det gäller genomförandet av ett eventuellt vaccineringsprogram eller andra alternativa åtgärder.” |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 6.1 d ska ersättas med följande:

”d)

Genomföra de åtgärder som beslutats i enlighet med förfarandet i artikel 20.2, särskilt när det gäller genomförandet av ett eventuellt vaccineringsprogram eller andra alternativa åtgärder.”

| 4. | Artikel 8.2 b ska ersättas med följande:






  ”b) | Övervakningsområdet ska bestå av en del av unionens territorium och sträcka sig minst 50 km utanför skyddsområdet och där ingen vaccinering mot blåtunga med levande, försvagat vaccin har utförts under de senaste 12 månaderna.” |
| --- | --- | --- |

4.

Artikel 8.2 b ska ersättas med följande:

”b)

Övervakningsområdet ska bestå av en del av unionens territorium och sträcka sig minst 50 km utanför skyddsområdet och där ingen vaccinering mot blåtunga med levande, försvagat vaccin har utförts under de senaste 12 månaderna.”

| 5. | Artikel 10.2 ska ersättas med följande:






  ”2. | All vaccinering mot blåtunga med levande, försvagat vaccin ska vara förbjuden inom övervakningsområdet.” |
| --- | --- | --- |

5.

Artikel 10.2 ska ersättas med följande:

”2.

All vaccinering mot blåtunga med levande, försvagat vaccin ska vara förbjuden inom övervakningsområdet.”

Artikel 2

1.   Medlemsstaterna ska senast den 23 september 2012 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa.

De ska tillämpa dessa bestämmelser senast från och med den 24 september 2012.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Strasbourg den 14 mars 2012.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

N. WAMMEN

Ordförande

---

(1)  EUT C 132, 3.5.2011, s. 92.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 7 april 2011 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 15 december 2011 (EUT C 46 E, 17.2.2012, s. 15). Europaparlamentets ståndpunkt av den 14 februari 2012 (ännu ej offentliggjort i EUT).

2

(3)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 74.

3

---

| 21.3.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 81/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.3.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 81/3

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2012/6/EU

av den 14 mars 2012

om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG om årsbokslut i vissa typer av bolag vad gäller mikroenheter

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 50.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Europeiska rådet av den 8 och 9 mars 2007 betonade i sina slutsatser att minskad administration är en viktig åtgärd för att stimulera Europas ekonomi och att kraftfulla gemensamma insatser är nödvändiga för att minska de administrativa bördorna inom Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(1)

Europeiska rådet av den 8 och 9 mars 2007 betonade i sina slutsatser att minskad administration är en viktig åtgärd för att stimulera Europas ekonomi och att kraftfulla gemensamma insatser är nödvändiga för att minska de administrativa bördorna inom Europeiska unionen.

| (2) | Redovisning anses vara ett av de viktigaste områden där de administrativa bördorna för företag i unionen kan minskas. |
| --- | --- |

(2)

Redovisning anses vara ett av de viktigaste områden där de administrativa bördorna för företag i unionen kan minskas.

| (3) | I kommissionens rekommendation 2003/361/EG (3) definieras mikroföretag samt små och medelstora företag. Samråden med medlemsstaterna indikerar dock att tröskelvärdena för mikroföretag i den rekommendationen kan vara för höga för redovisningsändamål. En undergrupp till mikroföretag, så kallade mikroenheter, bör därför införas i syfte att omfatta företag som har lägre tröskelvärden för balansomslutningen och nettoomsättningen än de tröskelvärden som gäller för mikroföretag. |
| --- | --- |

(3)

I kommissionens rekommendation 2003/361/EG (3) definieras mikroföretag samt små och medelstora företag. Samråden med medlemsstaterna indikerar dock att tröskelvärdena för mikroföretag i den rekommendationen kan vara för höga för redovisningsändamål. En undergrupp till mikroföretag, så kallade mikroenheter, bör därför införas i syfte att omfatta företag som har lägre tröskelvärden för balansomslutningen och nettoomsättningen än de tröskelvärden som gäller för mikroföretag.

| (4) | Mikroenheter är oftast verksamma på lokal eller regional nivå och har ingen eller liten gränsöverskridande verksamhet. De spelar dessutom en viktig roll när det gäller att skapa nya arbetstillfällen, främja forskning och utveckling och skapa ny ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(4)

Mikroenheter är oftast verksamma på lokal eller regional nivå och har ingen eller liten gränsöverskridande verksamhet. De spelar dessutom en viktig roll när det gäller att skapa nya arbetstillfällen, främja forskning och utveckling och skapa ny ekonomisk verksamhet.

| (5) | Mikroenheter har begränsade resurser att följa betungande regelverk. De är dock ofta underkastade samma bestämmelser om finansiell rapportering som större företag. Dessa bestämmelser utgör en börda för dem som inte står i proportion till deras storlek och som är orimlig för de minsta företagen jämfört med större företag. Det bör därför vara möjligt att undanta mikroenheter från vissa skyldigheter som kan innebära onödigt betungande administrativa bördor för dem. Mikroenheter bör dock även fortsättningsvis omfattas av eventuella nationella skyldigheter att upprätta förteckningar över sina affärstransaktioner och finansiella ställning. |
| --- | --- |

(5)

Mikroenheter har begränsade resurser att följa betungande regelverk. De är dock ofta underkastade samma bestämmelser om finansiell rapportering som större företag. Dessa bestämmelser utgör en börda för dem som inte står i proportion till deras storlek och som är orimlig för de minsta företagen jämfört med större företag. Det bör därför vara möjligt att undanta mikroenheter från vissa skyldigheter som kan innebära onödigt betungande administrativa bördor för dem. Mikroenheter bör dock även fortsättningsvis omfattas av eventuella nationella skyldigheter att upprätta förteckningar över sina affärstransaktioner och finansiella ställning.

| (6) | Eftersom det antal företag som kommer att omfattas av de tröskelvärden som fastställs i detta direktiv kommer att variera kraftigt mellan medlemsstaterna och eftersom mikroenheternas verksamhet har obefintlig eller liten betydelse för den gränsöverskridande handeln och den inre marknadens funktionssätt, bör medlemsstaterna ta hänsyn till den varierande effekten av dessa tröskelvärden när direktivet genomförs på nationell nivå. |
| --- | --- |

(6)

Eftersom det antal företag som kommer att omfattas av de tröskelvärden som fastställs i detta direktiv kommer att variera kraftigt mellan medlemsstaterna och eftersom mikroenheternas verksamhet har obefintlig eller liten betydelse för den gränsöverskridande handeln och den inre marknadens funktionssätt, bör medlemsstaterna ta hänsyn till den varierande effekten av dessa tröskelvärden när direktivet genomförs på nationell nivå.

| (7) | Medlemsstaterna bör beakta de egna marknadernas specifika villkor och behov när de fattar beslut om hur eller huruvida de ska inrätta ett regelverk för mikroenheter inom ramen för rådets direktiv 78/660/EEG (4). |
| --- | --- |

(7)

Medlemsstaterna bör beakta de egna marknadernas specifika villkor och behov när de fattar beslut om hur eller huruvida de ska inrätta ett regelverk för mikroenheter inom ramen för rådets direktiv 78/660/EEG (4).

| (8) | Mikroenheter måste ta hänsyn till räkenskapsårets intäkter och kostnader oavsett kvittots datum eller när betalning av dessa intäkter eller kostnader har skett. Emellertid kan beräkningen av förutbetalda kostnader och upplupna intäkter samt upplupna kostnader och förutbetalda intäkter bli betungande för mikroenheter. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att undanta mikroenheter från skyldigheten att beräkna och redovisa dessa poster, men endast i den utsträckning som detta undantag avser andra kostnader än kostnader för råvaror och förnödenheter, värdejusteringar, personalkostnader och skatt. Därigenom kan den administrativa börda som det innebär att beräkna relativt små balansposter minskas. |
| --- | --- |

(8)

Mikroenheter måste ta hänsyn till räkenskapsårets intäkter och kostnader oavsett kvittots datum eller när betalning av dessa intäkter eller kostnader har skett. Emellertid kan beräkningen av förutbetalda kostnader och upplupna intäkter samt upplupna kostnader och förutbetalda intäkter bli betungande för mikroenheter. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att undanta mikroenheter från skyldigheten att beräkna och redovisa dessa poster, men endast i den utsträckning som detta undantag avser andra kostnader än kostnader för råvaror och förnödenheter, värdejusteringar, personalkostnader och skatt. Därigenom kan den administrativa börda som det innebär att beräkna relativt små balansposter minskas.

| (9) | Offentliggörande av årsbokslut kan vara betungande för mikroenheter. Samtidigt behöver medlemsstaterna sörja för att detta direktiv efterlevs. Därför bör medlemsstaterna tillåtas att undanta mikroenheter från ett generellt krav på offentliggörande, under förutsättning att uppgifter i balansräkningen insänds i enlighet med nationell rätt till minst en utsedd behörig myndighet och att dessa uppgifter överlämnas till företagsregistret, så att en kopia kan tillhandahållas på begäran. I sådana fall tillämpas inte skyldigheten enligt artikel 47 i direktiv 78/660/EEG att offentliggöra redovisningshandlingar i enlighet med artikel 3.5 i direktiv 2009/101/EG (5). |
| --- | --- |

(9)

Offentliggörande av årsbokslut kan vara betungande för mikroenheter. Samtidigt behöver medlemsstaterna sörja för att detta direktiv efterlevs. Därför bör medlemsstaterna tillåtas att undanta mikroenheter från ett generellt krav på offentliggörande, under förutsättning att uppgifter i balansräkningen insänds i enlighet med nationell rätt till minst en utsedd behörig myndighet och att dessa uppgifter överlämnas till företagsregistret, så att en kopia kan tillhandahållas på begäran. I sådana fall tillämpas inte skyldigheten enligt artikel 47 i direktiv 78/660/EEG att offentliggöra redovisningshandlingar i enlighet med artikel 3.5 i direktiv 2009/101/EG (5).

| (10) | Syftet med detta direktiv är att göra det möjligt för medlemsstaterna att skapa ett enkelt redovisningsklimat för mikroenheter. Användningen av verkliga värden kan medföra att det behövs detaljerade upplysningar för att förklara vad som legat till grund för fastställelsen av vissa posters verkliga värde. Med tanke på att det i regelverket för mikroenheter föreskrivs mycket begränsade upplysningar i noterna till redovisningen, kommer de som använder mikroenheters redovisning inte att veta om de belopp som redovisas i resultaträkningen och balansräkningen innehåller verkliga värden. För att ge visshet i det avseendet åt dem som använder redovisningen bör medlemsstaterna följaktligen inte tillåta eller kräva att mikroenheter som utnyttjar några av de undantag som är tillgängliga för dem enligt detta direktiv tillämpar värdering till verkligt värde när de upprättar sin redovisning. Mikroenheter som önskar eller behöver använda verkliga värden kommer alltjämt att kunna göra det genom att tillämpa andra regelverk inom ramen för detta direktiv, om en medlemsstat tillåter eller kräver detta. |
| --- | --- |

(10)

Syftet med detta direktiv är att göra det möjligt för medlemsstaterna att skapa ett enkelt redovisningsklimat för mikroenheter. Användningen av verkliga värden kan medföra att det behövs detaljerade upplysningar för att förklara vad som legat till grund för fastställelsen av vissa posters verkliga värde. Med tanke på att det i regelverket för mikroenheter föreskrivs mycket begränsade upplysningar i noterna till redovisningen, kommer de som använder mikroenheters redovisning inte att veta om de belopp som redovisas i resultaträkningen och balansräkningen innehåller verkliga värden. För att ge visshet i det avseendet åt dem som använder redovisningen bör medlemsstaterna följaktligen inte tillåta eller kräva att mikroenheter som utnyttjar några av de undantag som är tillgängliga för dem enligt detta direktiv tillämpar värdering till verkligt värde när de upprättar sin redovisning. Mikroenheter som önskar eller behöver använda verkliga värden kommer alltjämt att kunna göra det genom att tillämpa andra regelverk inom ramen för detta direktiv, om en medlemsstat tillåter eller kräver detta.

| (11) | När medlemsstaterna fattar beslut om hur eller huruvida de ska införa ett regelverk för mikroenheter inom ramen för direktiv 78/660/EEG, bör de se till att de mikroenheter som ska konsolideras enligt rådets direktiv 83/349/EEG (6) om sammanställd redovisning använder redovisningsuppgifter som är tillräckligt detaljerade för det syftet och att undantagen i detta direktiv inte påverkar skyldigheten att upprätta sammanställd redovisning i enlighet med direktiv 83/349/EEG. |
| --- | --- |

(11)

När medlemsstaterna fattar beslut om hur eller huruvida de ska införa ett regelverk för mikroenheter inom ramen för direktiv 78/660/EEG, bör de se till att de mikroenheter som ska konsolideras enligt rådets direktiv 83/349/EEG (6) om sammanställd redovisning använder redovisningsuppgifter som är tillräckligt detaljerade för det syftet och att undantagen i detta direktiv inte påverkar skyldigheten att upprätta sammanställd redovisning i enlighet med direktiv 83/349/EEG.

| (12) | Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att minska den administrativa bördan för mikroenheter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(12)

Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att minska den administrativa bördan för mikroenheter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (13) | Direktiv 78/660/EEG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(13)

Direktiv 78/660/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändring av direktiv 78/660/EEG

Direktiv 78/660/EEG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 1a
  1.   Medlemsstaterna får i enlighet med punkterna 2 och 3 föreskriva undantag från vissa skyldigheter enligt detta direktiv för företag som på balansdagen inte överskrider gränsvärdena för två av följande tre kriterier (mikroenheter):






  a) | Balansomslutning: 350 000 EUR. |
| --- | --- | --- |

1.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 1a

1.   Medlemsstaterna får i enlighet med punkterna 2 och 3 föreskriva undantag från vissa skyldigheter enligt detta direktiv för företag som på balansdagen inte överskrider gränsvärdena för två av följande tre kriterier (mikroenheter):

a)

Balansomslutning: 350 000 EUR.

| b) | Nettoomsättning: 700 000 EUR. |
| --- | --- |

b)

Nettoomsättning: 700 000 EUR.

| c) | Genomsnittligt antal anställda under räkenskapsåret: 10 personer. |
| --- | --- |

c)

Genomsnittligt antal anställda under räkenskapsåret: 10 personer.

2.   Medlemsstaterna får undanta företag som avses i punkt 1 från någon eller samtliga av följande skyldigheter:

| a) | Skyldigheten att redovisa ”förutbetalda kostnader och upplupna intäkter” och ”upplupna kostnader och förutbetalda intäkter” i enlighet med artiklarna 18 och 21. |
| --- | --- |

a)

Skyldigheten att redovisa ”förutbetalda kostnader och upplupna intäkter” och ”upplupna kostnader och förutbetalda intäkter” i enlighet med artiklarna 18 och 21.

| b) | Om en medlemsstat använder alternativet i led a i denna punkt får den tillåta dessa företag att avvika från artikel 31.1 d i när det gäller kravet att ta hänsyn till ”förutbetalda kostnader och upplupna intäkter” och ”upplupna kostnader och förutbetalda intäkter”, men endast för andra kostnader som avses i punkt 3 b vi, under förutsättning att detta anges i noterna eller i enlighet med led c i denna punkt inom linjen under balansräkningen. |
| --- | --- |

b)

Om en medlemsstat använder alternativet i led a i denna punkt får den tillåta dessa företag att avvika från artikel 31.1 d i när det gäller kravet att ta hänsyn till ”förutbetalda kostnader och upplupna intäkter” och ”upplupna kostnader och förutbetalda intäkter”, men endast för andra kostnader som avses i punkt 3 b vi, under förutsättning att detta anges i noterna eller i enlighet med led c i denna punkt inom linjen under balansräkningen.

| c) | Skyldigheten att upprätta noter i enlighet med artiklarna 43–45 under förutsättning att de uppgifter som krävs i artiklarna 14 och 43.1.13 i det här direktivet samt artikel 22.2 i direktiv 77/91/EEG (7) anges inom linjen under balansräkningen. |
| --- | --- |

c)

Skyldigheten att upprätta noter i enlighet med artiklarna 43–45 under förutsättning att de uppgifter som krävs i artiklarna 14 och 43.1.13 i det här direktivet samt artikel 22.2 i direktiv 77/91/EEG (7) anges inom linjen under balansräkningen.

| d) | Skyldigheten att upprätta en förvaltningsberättelse i enlighet med artikel 46 i det här direktivet, under förutsättning att de uppgifter som krävs i artikel 22.2 i direktiv 77/91/EEG anges i noterna eller, i enlighet med led c i denna punkt, inom linjen under balansräkningen. |
| --- | --- |

d)

Skyldigheten att upprätta en förvaltningsberättelse i enlighet med artikel 46 i det här direktivet, under förutsättning att de uppgifter som krävs i artikel 22.2 i direktiv 77/91/EEG anges i noterna eller, i enlighet med led c i denna punkt, inom linjen under balansräkningen.

| e) | Skyldigheten att offentliggöra årsbokslut i enlighet med artiklarna 47–50a under förutsättning att de uppgifter om balansräkningen som finns i detta vederbörligen sänds in i överensstämmelse med nationell rätt till minst en behörig myndighet som utsetts av medlemsstaten i fråga. Om den behöriga myndigheten inte är det centrala registret, ett handelsregister eller ett bolagsregister som avses i artikel 3.1 i direktiv 2009/101/EG (8), ska den behöriga myndigheten lämna de insända uppgifterna till registret. |
| --- | --- |

e)

Skyldigheten att offentliggöra årsbokslut i enlighet med artiklarna 47–50a under förutsättning att de uppgifter om balansräkningen som finns i detta vederbörligen sänds in i överensstämmelse med nationell rätt till minst en behörig myndighet som utsetts av medlemsstaten i fråga. Om den behöriga myndigheten inte är det centrala registret, ett handelsregister eller ett bolagsregister som avses i artikel 3.1 i direktiv 2009/101/EG (8), ska den behöriga myndigheten lämna de insända uppgifterna till registret.

3.   Medlemsstaterna får ge företag som avses i punkt 1 tillåtelse att upprätta endast följande:

| a) | En balansräkning i förkortad form med särskild redovisning av åtminstone de poster som föregås av bokstäver i artikel 9 eller 10, i förekommande fall. Där punkt 2 a är tillämplig ska post E under ”Tillgångar” och D under ”Skulder och eget kapital” i artikel 9 eller posterna E och K i artikel 10 undantas från balansräkningen. |
| --- | --- |

a)

En balansräkning i förkortad form med särskild redovisning av åtminstone de poster som föregås av bokstäver i artikel 9 eller 10, i förekommande fall. Där punkt 2 a är tillämplig ska post E under ”Tillgångar” och D under ”Skulder och eget kapital” i artikel 9 eller posterna E och K i artikel 10 undantas från balansräkningen.

| b) | En resultaträkning i förkortad form med särskild redovisning av åtminstone följande poster, i förekommande fall:






  i) | Nettoomsättning. |
| --- | --- | --- |

b)

En resultaträkning i förkortad form med särskild redovisning av åtminstone följande poster, i förekommande fall:

i)

Nettoomsättning.

| ii) | Övriga intäkter. |
| --- | --- |

ii)

Övriga intäkter.

| iii) | Kostnader för råvaror och förnödenheter. |
| --- | --- |

iii)

Kostnader för råvaror och förnödenheter.

| iv) | Personalkostnader. |
| --- | --- |

iv)

Personalkostnader.

| v) | Värdejusteringar. |
| --- | --- |

v)

Värdejusteringar.

| vi) | Övriga kostnader. |
| --- | --- |

vi)

Övriga kostnader.

| vii) | Skatt. |
| --- | --- |

vii)

Skatt.

| viii) | Vinst eller förlust. |
| --- | --- |

viii)

Vinst eller förlust.

4.   Medlemsstaterna ska inte tillåta eller kräva att avsnitt 7a tillämpas på mikroenheter som utnyttjar något av undantagen i punkterna 2 och 3.

5.   För företag som avses i punkt 1 ska årsbokslut som upprättas i enlighet med punkterna 2, 3 och 4 anses ge en sådan rättvisande bild som erfordras enligt artikel 2.3 och följaktligen ska artikel 2.4 och 2.5 inte vara tillämplig på sådana bokslut.

6.   Om ett företag på balansdagen överskrider eller upphör att överskrida gränsvärdena för två av de tre kriterier som fastställs i punkt 1, ska detta påverka tillämpningen av det undantag som anges i punkterna 2, 3 och 4 endast om det inträffar både under det innevarande och det föregående räkenskapsåret.

7.   När det gäller de medlemsstater som inte har infört euron ska beloppen i nationell valuta motsvarande de belopp som anges i punkt 1 beräknas genom tillämpning av den växelkurs som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning dagen för ikraftträdandet av direktiv där dessa belopp anges.

8.   Den balansomslutning som avses i punkt 1 a ska antingen utgöras av de tillgångar som avses i punkterna A–E under ”Tillgångar” i artikel 9, eller de tillgångar som avses i punkterna A–E i artikel 10. Om punkt 2 a är tillämplig ska den balansomslutning som avses i punkt 1 a antingen utgöras av de tillgångar som avses i punkterna A–D under ”Tillgångar” i artikel 9, eller de tillgångar som avses i punkterna A–D i artikel 10.

| 2. | Artikel 5.1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Med avvikelse från artikel 4.1 och 4.2 får medlemsstaterna föreskriva särskilda uppställningsformer för årsboksluten i förvaltningsbolag och finansiella holdingbolag, under förutsättning att dessa uppställningsformer ger en bild av bolagen som motsvarar vad som föreskrivs i artikel 2.3. Medlemsstaterna ska inte göra de undantag som anges i artikel 1a tillgängliga för förvaltningsbolag och finansiella holdingföretag.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 5.1 ska ersättas med följande:

”1.   Med avvikelse från artikel 4.1 och 4.2 får medlemsstaterna föreskriva särskilda uppställningsformer för årsboksluten i förvaltningsbolag och finansiella holdingbolag, under förutsättning att dessa uppställningsformer ger en bild av bolagen som motsvarar vad som föreskrivs i artikel 2.3. Medlemsstaterna ska inte göra de undantag som anges i artikel 1a tillgängliga för förvaltningsbolag och finansiella holdingföretag.”

| 3. | Artikel 53a ska ersättas med följande:
  ”Artikel 53a
  Medlemsstaterna ska inte göra de undantag som anges i artiklarna 1a, 11, 27, 43.1.7a, 43.1.7b, 46, 47 och 51 tillgängliga för företag vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i den mening som avses i artikel 4.1.14 i direktiv 2004/39/EG.” |
| --- | --- |

3.

Artikel 53a ska ersättas med följande:

”Artikel 53a

Medlemsstaterna ska inte göra de undantag som anges i artiklarna 1a, 11, 27, 43.1.7a, 43.1.7b, 46, 47 och 51 tillgängliga för företag vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i den mening som avses i artikel 4.1.14 i direktiv 2004/39/EG.”

Artikel 2

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv om och när de beslutar att tillämpa någon av de möjligheter som fastställs i artikel 1a i direktiv 78/660/EEG, med särskilt beaktande av situationen på nationell nivå vad gäller antalet företag som omfattas av de tröskelvärden som fastställs i punkt 1 i den artikeln. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Rapport

Senast den 10 april 2017 ska kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén översända en rapport om situationen för mikroenheter, särskilt med beaktande av situationen på nationell nivå vad gäller antalet företag som omfattas av tröskelvärdena och minskningen av administrativa bördor till följd av undantaget från kravet på offentliggörande.

Artikel 4

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 5

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Strasbourg den 14 mars 2012.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

N. WAMMEN

Ordförande

---

(1)  EUT C 317, 23.12.2009, s. 67.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 10 mars 2010 (EUT C 349 E, 22.12.2010, s. 111) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 12 september 2011 (EUT C 337 E, 18.11.2011, s. 1). Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 december 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 21 februari 2012.

2

(3)  EUT L 124, 20.5.2003, s. 36.

3

(4)  EGT L 222, 14.8.1978, s. 11.

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/101/EG av den 16 september 2009 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 54, andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen (EUT L 258, 1.10.2009, s. 11).

5

Anmärkning: Titeln på direktiv (EG) nr 2009/101/EG har anpassats för att ta hänsyn till omnumreringen av artiklarna i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, i enlighet med artikel 5 i Lissabonfördraget. Den ursprungliga hänvisningen var till artikel 48 andra stycket i fördraget.

(6)  EGT L 193, 18.7.1983, s. 1.

6

(7)  Rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 54 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga (EGT L 26, 31.1.1977, s. 1).

7

Anmärkning: Titeln på direktiv 77/91/EEG har anpassats för att ta hänsyn till omnumreringen av artiklarna i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, i enlighet med artikel 12 i Amsterdamfördraget och artikel 5 i Lissabonfördraget. Den ursprungliga hänvisningen var till artikel 58 andra stycket i fördraget.

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/101/EG av den 16 september 2009 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 54 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen (EUT L 258, 1.10.2009, s. 11).

8

Anmärkning: Titeln på direktiv (EG) nr 2009/101/EG har anpassats för att ta hänsyn till omnumreringen av artiklarna i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, i enlighet med artikel 5 i Lissabonfördraget. Den ursprungliga hänvisningen var till artikel 48 andra stycket i fördraget.”

---

BESLUT

| 21.3.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 81/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.3.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 81/7

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 243/2012/EU

av den 14 mars 2012

om inrättande av ett flerårigt program för radiospektrumpolitik

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektivet) (3) kan kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram förslag till lagstiftning om att inrätta fleråriga program för radiospektrumpolitiken. Dessa program bör ange de politiska riktlinjerna och målen för den strategiska planeringen och harmoniseringen av spektrumanvändningen i enlighet med de direktiv som gäller elektroniska kommunikationsnät och -tjänster. Dessa politiska riktlinjer och mål bör hänvisa till den tillgänglighet och effektiva användning av spektrum som är nödvändig för att upprätta och upprätthålla en fungerande inre marknad. Programmet för radiospektrumpolitik (nedan kallat programmet) bör stödja de mål och de centrala åtgärder som anges i kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 om Europa 2020-strategin och kommissionens meddelande av den 26 augusti 2010 om den digitala agendan för Europa och finns också med bland de 50 prioriterade åtgärderna i kommissionens meddelande av den 11 november 2010 om inremarknadsakten. |
| --- | --- |

(1)

Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektivet) (3) kan kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram förslag till lagstiftning om att inrätta fleråriga program för radiospektrumpolitiken. Dessa program bör ange de politiska riktlinjerna och målen för den strategiska planeringen och harmoniseringen av spektrumanvändningen i enlighet med de direktiv som gäller elektroniska kommunikationsnät och -tjänster. Dessa politiska riktlinjer och mål bör hänvisa till den tillgänglighet och effektiva användning av spektrum som är nödvändig för att upprätta och upprätthålla en fungerande inre marknad. Programmet för radiospektrumpolitik (nedan kallat programmet) bör stödja de mål och de centrala åtgärder som anges i kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 om Europa 2020-strategin och kommissionens meddelande av den 26 augusti 2010 om den digitala agendan för Europa och finns också med bland de 50 prioriterade åtgärderna i kommissionens meddelande av den 11 november 2010 om inremarknadsakten.

| (2) | Detta beslut bör inte påverka befintlig unionsrätt, i synnerhet Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (4), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/19/EG av den 7 mars 2002 om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter (tillträdesdirektiv) (5), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv) (6), direktiv 2002/21/EG och Europaparlamentets och rådets beslut nr 676/2002/EG av den 7 mars 2002 om ett regelverk för radiospektrumpolitiken i Europeiska gemenskapen (radiospektrumbeslut) (7). Det här beslutet bör inte heller påverka tillämpningen av åtgärder som vidtagits på nationell nivå, i överensstämmelse med unionsrätten, i syfte att uppnå mål av allmänt intresse, framför allt i fråga om innehållsreglering och audiovisuell politik och medlemsstaternas rätt att organisera och använda spektrum för ändamål som rör allmän ordning och säkerhet samt försvar. |
| --- | --- |

(2)

Detta beslut bör inte påverka befintlig unionsrätt, i synnerhet Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (4), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/19/EG av den 7 mars 2002 om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter (tillträdesdirektiv) (5), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv) (6), direktiv 2002/21/EG och Europaparlamentets och rådets beslut nr 676/2002/EG av den 7 mars 2002 om ett regelverk för radiospektrumpolitiken i Europeiska gemenskapen (radiospektrumbeslut) (7). Det här beslutet bör inte heller påverka tillämpningen av åtgärder som vidtagits på nationell nivå, i överensstämmelse med unionsrätten, i syfte att uppnå mål av allmänt intresse, framför allt i fråga om innehållsreglering och audiovisuell politik och medlemsstaternas rätt att organisera och använda spektrum för ändamål som rör allmän ordning och säkerhet samt försvar.

| (3) | Spektrum är en offentlig nyckelresurs inom viktiga sektorer och tjänster, inklusive mobil kommunikation, trådlös bredbandskommunikation och satellitkommunikation, tv- och radiosändningar, transport, radiolokalisering och tillämpningar såsom larm, fjärrkontroller, hörapparater, mikrofoner och medicinsk utrustning. Det ingår i allmänna tjänster såsom skydds- och säkerhetstjänster, inklusive civilskydd, och vetenskaplig verksamhet såsom meteorologi, jordobservation, radioastronomi och rymdforskning. Enkel tillgång till spektrumanvändning spelar även en roll för tillhandahållande av elektronisk kommunikation, särskilt för invånare och företag i avlägsna och glesbefolkade områden, till exempel landsbygdsområden eller öar. Regleringsåtgärder för spektrum har därför konsekvenser för ekonomi, säkerhet, hälsa, det allmänna intresset, kultur och vetenskap samt sociala, miljömässiga och tekniska konsekvenser. |
| --- | --- |

(3)

Spektrum är en offentlig nyckelresurs inom viktiga sektorer och tjänster, inklusive mobil kommunikation, trådlös bredbandskommunikation och satellitkommunikation, tv- och radiosändningar, transport, radiolokalisering och tillämpningar såsom larm, fjärrkontroller, hörapparater, mikrofoner och medicinsk utrustning. Det ingår i allmänna tjänster såsom skydds- och säkerhetstjänster, inklusive civilskydd, och vetenskaplig verksamhet såsom meteorologi, jordobservation, radioastronomi och rymdforskning. Enkel tillgång till spektrumanvändning spelar även en roll för tillhandahållande av elektronisk kommunikation, särskilt för invånare och företag i avlägsna och glesbefolkade områden, till exempel landsbygdsområden eller öar. Regleringsåtgärder för spektrum har därför konsekvenser för ekonomi, säkerhet, hälsa, det allmänna intresset, kultur och vetenskap samt sociala, miljömässiga och tekniska konsekvenser.

| (4) | Man bör inta ett förnyat ekonomiskt och socialt synsätt på förvaltningen, tilldelningen och användningen av spektrum. Detta synsätt bör särskilt fokusera på spektrumpolitik, i syfte att säkra ökad spektrumeffektivitet, bättre frekvensplanering och garantier mot konkurrenshämmande beteende. |
| --- | --- |

(4)

Man bör inta ett förnyat ekonomiskt och socialt synsätt på förvaltningen, tilldelningen och användningen av spektrum. Detta synsätt bör särskilt fokusera på spektrumpolitik, i syfte att säkra ökad spektrumeffektivitet, bättre frekvensplanering och garantier mot konkurrenshämmande beteende.

| (5) | Strategisk planering och harmonisering av spektrumanvändning på unionsnivå bör främja den inre marknaden för tjänster och utrustning för trådlös elektronisk kommunikation samt annan unionspolitik som kräver spektrumanvändning, och därigenom skapa nya möjligheter till innovation och sysselsättningsskapande och samtidigt bidra till ekonomisk återhämtning och social integration i hela unionen, varvid hänsyn bör tas till de viktiga sociala, kulturella och ekonomiska värdena hos spektrum. |
| --- | --- |

(5)

Strategisk planering och harmonisering av spektrumanvändning på unionsnivå bör främja den inre marknaden för tjänster och utrustning för trådlös elektronisk kommunikation samt annan unionspolitik som kräver spektrumanvändning, och därigenom skapa nya möjligheter till innovation och sysselsättningsskapande och samtidigt bidra till ekonomisk återhämtning och social integration i hela unionen, varvid hänsyn bör tas till de viktiga sociala, kulturella och ekonomiska värdena hos spektrum.

| (6) | Harmonisering av lämplig spektrumanvändning kan också främja kvaliteten på elektroniska kommunikationstjänster och är väsentlig för att skapa stordriftsfördelar som sänker både kostnaderna för utbyggnaden av trådlösa nät och konsumenternas kostnader för trådlösa enheter. I detta syfte behöver unionen ett politiskt program som omfattar den inre marknaden för unionens alla politikområden där spektrum används, till exempel politik avseende elektronisk kommunikation, forskning, teknisk utveckling samt rymd-, transport-, kultur- och energiområdet och det audiovisuella området. |
| --- | --- |

(6)

Harmonisering av lämplig spektrumanvändning kan också främja kvaliteten på elektroniska kommunikationstjänster och är väsentlig för att skapa stordriftsfördelar som sänker både kostnaderna för utbyggnaden av trådlösa nät och konsumenternas kostnader för trådlösa enheter. I detta syfte behöver unionen ett politiskt program som omfattar den inre marknaden för unionens alla politikområden där spektrum används, till exempel politik avseende elektronisk kommunikation, forskning, teknisk utveckling samt rymd-, transport-, kultur- och energiområdet och det audiovisuella området.

| (7) | Programmet bör främja konkurrensen och bidra till att lägga grunden för en verklig digital inre marknad. |
| --- | --- |

(7)

Programmet bör främja konkurrensen och bidra till att lägga grunden för en verklig digital inre marknad.

| (8) | Programmet bör i synnerhet stödja Europa 2020-strategin med tanke på de trådlösa tjänsternas enorma potential att främja en kunskapsbaserad ekonomi, utveckla och hjälpa sektorer som är beroende av informations- och kommunikationsteknik och minska den digitala klyftan. Den ökande användningen av framför allt audiovisuella medietjänster och nätinnehåll driver på efterfrågan på hastighet och täckning. Detta är även en nyckelåtgärd i den digitala agendan för Europa, vars mål är att erbjuda snabbt bredbandsinternet i en framtida nätverks- och kunskapsbaserad ekonomi, med ett ambitiöst mål för allmän bredbandstäckning. Att tillhandahålla högsta möjliga trådbundna och trådlösa bredbandshastigheter och -kapacitet bidrar till att uppnå målet om tillgång till bredband med en hastighet på minst 30 Mbit/s för alla senast år 2020, och att minst hälften av unionens hushåll ska ha tillgång till bredband med en hastighet på minst 100 Mbit/s, och är viktigt för att främja den ekonomiska tillväxten och den globala konkurrenskraften och nödvändigt för att uppnå de hållbara ekonomiska och sociala fördelarna med en inre digital marknad. Det bör även stödja och främja annan sektorspolitik inom unionen, såsom hållbar miljö och ekonomisk och social integration för unionens alla medborgare. Med tanke på hur viktiga trådlösa tillämpningar är för innovation är programmet även ett nyckelinitiativ för att stödja unionens politik för innovation. |
| --- | --- |

(8)

Programmet bör i synnerhet stödja Europa 2020-strategin med tanke på de trådlösa tjänsternas enorma potential att främja en kunskapsbaserad ekonomi, utveckla och hjälpa sektorer som är beroende av informations- och kommunikationsteknik och minska den digitala klyftan. Den ökande användningen av framför allt audiovisuella medietjänster och nätinnehåll driver på efterfrågan på hastighet och täckning. Detta är även en nyckelåtgärd i den digitala agendan för Europa, vars mål är att erbjuda snabbt bredbandsinternet i en framtida nätverks- och kunskapsbaserad ekonomi, med ett ambitiöst mål för allmän bredbandstäckning. Att tillhandahålla högsta möjliga trådbundna och trådlösa bredbandshastigheter och -kapacitet bidrar till att uppnå målet om tillgång till bredband med en hastighet på minst 30 Mbit/s för alla senast år 2020, och att minst hälften av unionens hushåll ska ha tillgång till bredband med en hastighet på minst 100 Mbit/s, och är viktigt för att främja den ekonomiska tillväxten och den globala konkurrenskraften och nödvändigt för att uppnå de hållbara ekonomiska och sociala fördelarna med en inre digital marknad. Det bör även stödja och främja annan sektorspolitik inom unionen, såsom hållbar miljö och ekonomisk och social integration för unionens alla medborgare. Med tanke på hur viktiga trådlösa tillämpningar är för innovation är programmet även ett nyckelinitiativ för att stödja unionens politik för innovation.

| (9) | Programmet bör lägga grunden för en utveckling där unionen kan inta ledningen i fråga om de trådlösa bredbandens hastighet, mobilitet, täckning och kapacitet. En sådan ledande roll är nödvändig för att skapa en konkurrenskraftig inre digital marknad som kan öppna den inre marknaden för alla unionsmedborgare. |
| --- | --- |

(9)

Programmet bör lägga grunden för en utveckling där unionen kan inta ledningen i fråga om de trådlösa bredbandens hastighet, mobilitet, täckning och kapacitet. En sådan ledande roll är nödvändig för att skapa en konkurrenskraftig inre digital marknad som kan öppna den inre marknaden för alla unionsmedborgare.

| (10) | Programmet bör fastställa riktlinjer och mål fram till 2015 för medlemsstaterna och unionens institutioner samt ange specifika genomförandeinitiativ. Även om spektrumförvaltning fortfarande i stor utsträckning omfattas av nationell behörighet bör denna behörighet utövas i överensstämmelse med befintlig unionsrätt och möjliggöra åtgärder för att genomföra unionens politik. |
| --- | --- |

(10)

Programmet bör fastställa riktlinjer och mål fram till 2015 för medlemsstaterna och unionens institutioner samt ange specifika genomförandeinitiativ. Även om spektrumförvaltning fortfarande i stor utsträckning omfattas av nationell behörighet bör denna behörighet utövas i överensstämmelse med befintlig unionsrätt och möjliggöra åtgärder för att genomföra unionens politik.

| (11) | Programmet bör även beakta beslut nr 676/2002/EG och det tekniska kunnandet hos Europeiska post- och telesammanslutningen (nedan kallad CEPT), så att unionspolitik som berör spektrum och som Europaparlamentet och rådet har enats om kan genomföras med tekniska genomförandeåtgärder, varvid bör noteras att sådana åtgärder kan vidtas närhelst det är nödvändigt för att genomföra befintlig unionspolitik. |
| --- | --- |

(11)

Programmet bör även beakta beslut nr 676/2002/EG och det tekniska kunnandet hos Europeiska post- och telesammanslutningen (nedan kallad CEPT), så att unionspolitik som berör spektrum och som Europaparlamentet och rådet har enats om kan genomföras med tekniska genomförandeåtgärder, varvid bör noteras att sådana åtgärder kan vidtas närhelst det är nödvändigt för att genomföra befintlig unionspolitik.

| (12) | Enkel tillgång till spektrum kan kräva innovativa tillståndstyper, såsom kollektiv spektrumanvändning eller infrastrukturdelning, vars tillämpning inom unionen kan underlättas genom fastställande av bästa praxis och uppmuntran till informationsutbyte samt genom en definition av vissa gemensamma och konvergerande villkor för spektrumanvändning. Allmänna tillstånd, som är den minst krävande typen av tillstånd, är av särskilt intresse där störningar inte riskerar att hindra utvecklingen av andra tjänster. |
| --- | --- |

(12)

Enkel tillgång till spektrum kan kräva innovativa tillståndstyper, såsom kollektiv spektrumanvändning eller infrastrukturdelning, vars tillämpning inom unionen kan underlättas genom fastställande av bästa praxis och uppmuntran till informationsutbyte samt genom en definition av vissa gemensamma och konvergerande villkor för spektrumanvändning. Allmänna tillstånd, som är den minst krävande typen av tillstånd, är av särskilt intresse där störningar inte riskerar att hindra utvecklingen av andra tjänster.

| (13) | Den så kallade kognitiva teknologin befinner sig visserligen tekniskt sett fortfarande under utveckling, men den bör redan utforskas ytterligare, även genom underlättande av delning på grundval av geolokalisering. |
| --- | --- |

(13)

Den så kallade kognitiva teknologin befinner sig visserligen tekniskt sett fortfarande under utveckling, men den bör redan utforskas ytterligare, även genom underlättande av delning på grundval av geolokalisering.

| (14) | Handel med spektrumrätter kombinerat med flexibla villkor för användning kan på ett väsentligt sätt främja den ekonomiska tillväxten. Därför bör handel med band där flexibel användning redan är tillåten enligt unionsrätten omedelbart tillåtas i enlighet med direktiv 2002/21/EG. Utbyte av bästa praxis beträffande tillståndsvillkor och förfaranden för sådana band och gemensamma åtgärder för att förhindra ackumulering av rätter att använda spektrum som kan skapa dominerande ställning, liksom otillbörligt underlåtande att utnyttja rätter att använda spektrum, skulle underlätta ett samordnat införande av dessa åtgärder i alla medlemsstater och underlätta förvärv av sådana rätter i hela unionen. Kollektiv (eller delad) spektrumanvändning – dvs. att ett obestämt antal oberoende användare och/eller enheter får tillgång till spektrum inom samma frekvensområde vid samma tidpunkt och i ett bestämt geografiskt område enligt noga fastställda villkor – bör främjas när det är tillämpligt, utan att detta påverkar bestämmelserna i direktiv 2002/20/EG vad beträffar elektroniska kommunikationsnät och -tjänster. |
| --- | --- |

(14)

Handel med spektrumrätter kombinerat med flexibla villkor för användning kan på ett väsentligt sätt främja den ekonomiska tillväxten. Därför bör handel med band där flexibel användning redan är tillåten enligt unionsrätten omedelbart tillåtas i enlighet med direktiv 2002/21/EG. Utbyte av bästa praxis beträffande tillståndsvillkor och förfaranden för sådana band och gemensamma åtgärder för att förhindra ackumulering av rätter att använda spektrum som kan skapa dominerande ställning, liksom otillbörligt underlåtande att utnyttja rätter att använda spektrum, skulle underlätta ett samordnat införande av dessa åtgärder i alla medlemsstater och underlätta förvärv av sådana rätter i hela unionen. Kollektiv (eller delad) spektrumanvändning – dvs. att ett obestämt antal oberoende användare och/eller enheter får tillgång till spektrum inom samma frekvensområde vid samma tidpunkt och i ett bestämt geografiskt område enligt noga fastställda villkor – bör främjas när det är tillämpligt, utan att detta påverkar bestämmelserna i direktiv 2002/20/EG vad beträffar elektroniska kommunikationsnät och -tjänster.

| (15) | I den digitala agendan för Europa understryks att trådlöst bredband är en viktig resurs för att öka konkurrensen, konsumenternas valmöjligheter och tillgången i landsbygdsområden och andra områden där det är svårt eller ekonomiskt olönsamt att bygga ut trådbaserat bredband. Spektrumförvaltningen kan emellertid även påverka konkurrensen genom att marknadsaktörernas roller och positioner ändras, t.ex. om befintliga användare får otillbörliga konkurrensfördelar. Begränsad spektrumtillgång, i synnerhet när det är ont om lämpliga spektrum, kan skapa hinder för nya tjänster eller tillämpningar och verka hämmande på innovation och konkurrens. Förvärv av nya rätter att använda spektrum, inklusive genom spektrumöverlåtelse eller -uthyrning eller andra transaktioner mellan användare, samt införandet av nya flexibla kriterier för spektrumanvändning kan påverka den nuvarande konkurrenssituationen. Medlemsstaterna bör därför vidta lämpliga förhands- eller efterhandsåtgärder för reglering (t.ex. åtgärder för att ändra befintliga rätter, förhindra vissa former av förvärv av rätter att använda spektrum, införa villkor för hamstring och effektiv användning av spektrum, som t.ex. de villkor som avses i direktiv 2002/21/EG, för att begränsa mängden tillgängliga spektrum för varje företag eller för att undvika en överdriven ackumulering av rätter att använda spektrum) för att förhindra snedvridning av konkurrensen i överensstämmelse med de principer som ligger till grund för direktiv 2002/20/EG och rådets direktiv 87/372/EEG av den 25 juni 1987 om vilka frekvensband som skall reserveras för det samordnade införandet av allmänt tillgänglig, alleuropeisk, cellulär, digital, landbaserad mobilkommunikation inom gemenskapen (8) (GSM-direktivet). |
| --- | --- |

(15)

I den digitala agendan för Europa understryks att trådlöst bredband är en viktig resurs för att öka konkurrensen, konsumenternas valmöjligheter och tillgången i landsbygdsområden och andra områden där det är svårt eller ekonomiskt olönsamt att bygga ut trådbaserat bredband. Spektrumförvaltningen kan emellertid även påverka konkurrensen genom att marknadsaktörernas roller och positioner ändras, t.ex. om befintliga användare får otillbörliga konkurrensfördelar. Begränsad spektrumtillgång, i synnerhet när det är ont om lämpliga spektrum, kan skapa hinder för nya tjänster eller tillämpningar och verka hämmande på innovation och konkurrens. Förvärv av nya rätter att använda spektrum, inklusive genom spektrumöverlåtelse eller -uthyrning eller andra transaktioner mellan användare, samt införandet av nya flexibla kriterier för spektrumanvändning kan påverka den nuvarande konkurrenssituationen. Medlemsstaterna bör därför vidta lämpliga förhands- eller efterhandsåtgärder för reglering (t.ex. åtgärder för att ändra befintliga rätter, förhindra vissa former av förvärv av rätter att använda spektrum, införa villkor för hamstring och effektiv användning av spektrum, som t.ex. de villkor som avses i direktiv 2002/21/EG, för att begränsa mängden tillgängliga spektrum för varje företag eller för att undvika en överdriven ackumulering av rätter att använda spektrum) för att förhindra snedvridning av konkurrensen i överensstämmelse med de principer som ligger till grund för direktiv 2002/20/EG och rådets direktiv 87/372/EEG av den 25 juni 1987 om vilka frekvensband som skall reserveras för det samordnade införandet av allmänt tillgänglig, alleuropeisk, cellulär, digital, landbaserad mobilkommunikation inom gemenskapen (8) (GSM-direktivet).

| (16) | Upprättandet av en inventering över befintlig spektrumanvändning tillsammans med en analys av tekniska trender, framtida behov och efterfrågan på spektrum, särskilt mellan 400 MHz och 6 GHz bör göra det möjligt att identifiera frekvensband där effektiviteten kunde förbättras och möjligheter till spektrumdelning till nytta för både den kommersiella och den offentliga sektorn. Metoderna för att upprätta och upprätthålla en inventering över befintlig spektrumanvändning bör ta vederbörlig hänsyn till den administrativa bördan för förvaltningar och man bör sträva efter att minimera den bördan. Därför bör den information som medlemsstaterna ska tillhandahålla enligt kommissionens beslut 2007/344/EG av den 16 maj 2007 om harmoniserad tillgång till information om spektrumanvändningen inom gemenskapen (9) beaktas i full utsträckning när man utarbetar metoder för att upprätta en inventering över befintlig spektrumanvändning. |
| --- | --- |

(16)

Upprättandet av en inventering över befintlig spektrumanvändning tillsammans med en analys av tekniska trender, framtida behov och efterfrågan på spektrum, särskilt mellan 400 MHz och 6 GHz bör göra det möjligt att identifiera frekvensband där effektiviteten kunde förbättras och möjligheter till spektrumdelning till nytta för både den kommersiella och den offentliga sektorn. Metoderna för att upprätta och upprätthålla en inventering över befintlig spektrumanvändning bör ta vederbörlig hänsyn till den administrativa bördan för förvaltningar och man bör sträva efter att minimera den bördan. Därför bör den information som medlemsstaterna ska tillhandahålla enligt kommissionens beslut 2007/344/EG av den 16 maj 2007 om harmoniserad tillgång till information om spektrumanvändningen inom gemenskapen (9) beaktas i full utsträckning när man utarbetar metoder för att upprätta en inventering över befintlig spektrumanvändning.

| (17) | Harmoniserade standarder enligt direktiv 1999/5/EG är väsentliga för att uppnå en effektiv spektrumanvändning och bör beakta rättsligt fastställda delningsvillkor. Europeiska standarder för elektrisk och elektronisk utrustning och nätverk som inte använder radiofrekvenser bör också undvika störning av spektrumanvändningen. Den sammanlagda effekten av en ökad mängd och täthet av trådlösa enheter och tillämpningar i kombination med de breda användningsområdena för spektrum utgör en utmaning för de nuvarande strategierna för att hantera störningar. Dessa bör därför undersökas och utvärderas tillsammans med mottagaregenskaper och mer avancerade mekanismer för att undvika störningar. |
| --- | --- |

(17)

Harmoniserade standarder enligt direktiv 1999/5/EG är väsentliga för att uppnå en effektiv spektrumanvändning och bör beakta rättsligt fastställda delningsvillkor. Europeiska standarder för elektrisk och elektronisk utrustning och nätverk som inte använder radiofrekvenser bör också undvika störning av spektrumanvändningen. Den sammanlagda effekten av en ökad mängd och täthet av trådlösa enheter och tillämpningar i kombination med de breda användningsområdena för spektrum utgör en utmaning för de nuvarande strategierna för att hantera störningar. Dessa bör därför undersökas och utvärderas tillsammans med mottagaregenskaper och mer avancerade mekanismer för att undvika störningar.

| (18) | Medlemsstaterna bör i förekommande fall tillåtas införa kompensationsåtgärder i samband med migrationskostnader. |
| --- | --- |

(18)

Medlemsstaterna bör i förekommande fall tillåtas införa kompensationsåtgärder i samband med migrationskostnader.

| (19) | I överensstämmelse med målen i den digitala agendan för Europa kan trådlöst bredband avsevärt bidra till ekonomisk återhämtning och tillväxt om tillräckligt med spektrum blir tillgängligt, tilldelning av rätter att använda spektrum sker snabbt och handeln ges möjlighet att anpassa sig till marknadsutvecklingen. Den digitala agendan för Europa vill ge alla unionens medborgare tillgång till bredband med en hastighet på minst 30 Mbit/s senast 2020. Därför bör spektrum som redan omfattas av existerande kommissionsbeslut göras tillgängliga i enlighet med villkoren i de besluten. Tillståndsprocessen bör – med förbehåll för marknadsefterfrågan – genomföras i enlighet med direktiv 2002/20/EG senast den 31 december 2012 för markbaserade kommunikationer för att säkerställa enkel tillgång till trådlöst bredband för alla, särskilt inom de frekvensband som anges i kommissionens beslut 2008/411/EG (10), 2008/477/EG (11) och 2009/766/EG (12). Bredband via satellit som ett komplement till markbundna bredbandstjänster kan vara en snabb och genomförbar lösning för att säkerställa geografisk täckning av de mest avlägsna områdena inom unionen. |
| --- | --- |

(19)

I överensstämmelse med målen i den digitala agendan för Europa kan trådlöst bredband avsevärt bidra till ekonomisk återhämtning och tillväxt om tillräckligt med spektrum blir tillgängligt, tilldelning av rätter att använda spektrum sker snabbt och handeln ges möjlighet att anpassa sig till marknadsutvecklingen. Den digitala agendan för Europa vill ge alla unionens medborgare tillgång till bredband med en hastighet på minst 30 Mbit/s senast 2020. Därför bör spektrum som redan omfattas av existerande kommissionsbeslut göras tillgängliga i enlighet med villkoren i de besluten. Tillståndsprocessen bör – med förbehåll för marknadsefterfrågan – genomföras i enlighet med direktiv 2002/20/EG senast den 31 december 2012 för markbaserade kommunikationer för att säkerställa enkel tillgång till trådlöst bredband för alla, särskilt inom de frekvensband som anges i kommissionens beslut 2008/411/EG (10), 2008/477/EG (11) och 2009/766/EG (12). Bredband via satellit som ett komplement till markbundna bredbandstjänster kan vara en snabb och genomförbar lösning för att säkerställa geografisk täckning av de mest avlägsna områdena inom unionen.

| (20) | Spektrumanvändningen bör i förekommande fall göras mer flexibel i syfte att främja innovation och uppkopplingar till höghastighetsbredband som gör det möjligt för företagen att sänka sina kostnader och öka sin konkurrenskraft och som möjliggör nya interaktiva nättjänster inom exempelvis utbildning, hälso- och sjukvård och allmännyttiga tjänster. |
| --- | --- |

(20)

Spektrumanvändningen bör i förekommande fall göras mer flexibel i syfte att främja innovation och uppkopplingar till höghastighetsbredband som gör det möjligt för företagen att sänka sina kostnader och öka sin konkurrenskraft och som möjliggör nya interaktiva nättjänster inom exempelvis utbildning, hälso- och sjukvård och allmännyttiga tjänster.

| (21) | Att ha nästan 500 miljoner människor anslutna till höghastighetsbredband skulle bidra till den inre marknadens utveckling och skapa en globalt sett unik kritisk massa av användare, där alla regioner ges nya möjligheter och där varje användare ges ett mervärde och unionen får kapacitet att bli en världsledande kunskapsbaserad ekonomi. En snabb bredbandsutbyggnad är därför avgörande för utvecklingen av den europeiska produktiviteten och för framväxten av nya och små företag som kan bli ledande inom olika sektorer, t.ex. hälso- och sjukvård, tillverknings- och tjänsteindustrin. |
| --- | --- |

(21)

Att ha nästan 500 miljoner människor anslutna till höghastighetsbredband skulle bidra till den inre marknadens utveckling och skapa en globalt sett unik kritisk massa av användare, där alla regioner ges nya möjligheter och där varje användare ges ett mervärde och unionen får kapacitet att bli en världsledande kunskapsbaserad ekonomi. En snabb bredbandsutbyggnad är därför avgörande för utvecklingen av den europeiska produktiviteten och för framväxten av nya och små företag som kan bli ledande inom olika sektorer, t.ex. hälso- och sjukvård, tillverknings- och tjänsteindustrin.

| (22) | Internationella teleunionen (ITU) uppskattade 2006 att de framtida kraven på spektrumbandbredd för utvecklingen av IMT-2000 (International Mobile Telecommunications-2000) och IMT-advanced systems (dvs. tredje och fjärde generationens mobila kommunikationer) kommer att uppgå till 1 280–1 720 MHz år 2020 för den kommersiella mobilindustrin i varje ITU-region, inklusive Europa. Det bör noteras att den lägre siffran (1 280 MHz) är högre än kraven i vissa länder. Dessutom finns det några länder där kravet är större än den högre siffran (1 720 MHz). Båda dessa siffror inbegriper spektrum som redan används eller som man planerar att använda, för pre-IMT-system, IMT-2000 och förbättrade versioner av detta. Om det inte frigörs nödvändigt spektrum, helst på ett harmoniserat sätt på global nivå, kommer nya tjänster och ekonomisk tillväxt att hämmas av kapacitetsbegränsningar i de mobila näten. |
| --- | --- |

(22)

Internationella teleunionen (ITU) uppskattade 2006 att de framtida kraven på spektrumbandbredd för utvecklingen av IMT-2000 (International Mobile Telecommunications-2000) och IMT-advanced systems (dvs. tredje och fjärde generationens mobila kommunikationer) kommer att uppgå till 1 280–1 720 MHz år 2020 för den kommersiella mobilindustrin i varje ITU-region, inklusive Europa. Det bör noteras att den lägre siffran (1 280 MHz) är högre än kraven i vissa länder. Dessutom finns det några länder där kravet är större än den högre siffran (1 720 MHz). Båda dessa siffror inbegriper spektrum som redan används eller som man planerar att använda, för pre-IMT-system, IMT-2000 och förbättrade versioner av detta. Om det inte frigörs nödvändigt spektrum, helst på ett harmoniserat sätt på global nivå, kommer nya tjänster och ekonomisk tillväxt att hämmas av kapacitetsbegränsningar i de mobila näten.

| (23) | Bandet 800 MHz (790–862 MHz) är optimalt för att täcka stora områden med trådlösa bredbandstjänster. Utifrån harmoniseringen av tekniska villkor enligt beslut 2010/267/EU och kommissionens rekommendation av den 28 oktober 2009 om hur frigörandet av den digitala utdelningen i Europeiska unionen kan underlättas (13) med uppmaning att analoga sändningar ska stängas av före den 1 januari 2012 och med tanke på den snabba utvecklingen av nationell lagstiftning bör detta band i princip kunna vara tillgängligt för elektroniska kommunikationstjänster inom unionen senast 2013. På längre sikt kunde ytterligare spektrum också övervägas, mot bakgrund av resultaten av en analys av de tekniska trenderna, framtida behov och efterfrågan på spektrum. Med tanke på att bandet 800 MHz har kapacitet att sända över stora områden kunde täckningskrav i förekommande fall kopplas till rättigheter. |
| --- | --- |

(23)

Bandet 800 MHz (790–862 MHz) är optimalt för att täcka stora områden med trådlösa bredbandstjänster. Utifrån harmoniseringen av tekniska villkor enligt beslut 2010/267/EU och kommissionens rekommendation av den 28 oktober 2009 om hur frigörandet av den digitala utdelningen i Europeiska unionen kan underlättas (13) med uppmaning att analoga sändningar ska stängas av före den 1 januari 2012 och med tanke på den snabba utvecklingen av nationell lagstiftning bör detta band i princip kunna vara tillgängligt för elektroniska kommunikationstjänster inom unionen senast 2013. På längre sikt kunde ytterligare spektrum också övervägas, mot bakgrund av resultaten av en analys av de tekniska trenderna, framtida behov och efterfrågan på spektrum. Med tanke på att bandet 800 MHz har kapacitet att sända över stora områden kunde täckningskrav i förekommande fall kopplas till rättigheter.

| (24) | Förbättrade trådlösa bredbandsmöjligheter är av avgörande betydelse för att kultursektorn ska få nya distributionsplattformar, vilket banar väg för en framgångsrik framtida utveckling i sektorn. |
| --- | --- |

(24)

Förbättrade trådlösa bredbandsmöjligheter är av avgörande betydelse för att kultursektorn ska få nya distributionsplattformar, vilket banar väg för en framgångsrik framtida utveckling i sektorn.

| (25) | Trådlösa accessystem, inklusive R-LAN (lokala radionät), kan komma att växa ur det tillståndsfria utrymme som avsatts. Behovet av och möjligheterna till att utöka det tillståndsfria spektrumutrymmet för trådlösa accessystem, inklusive R-LAN, i 2,4 GHz och 5 GHz bör undersökas i samband med inventeringen över befintliga användningsområden för och framväxande behov av spektrum och beroende på spektrumanvändningen för andra ändamål. |
| --- | --- |

(25)

Trådlösa accessystem, inklusive R-LAN (lokala radionät), kan komma att växa ur det tillståndsfria utrymme som avsatts. Behovet av och möjligheterna till att utöka det tillståndsfria spektrumutrymmet för trådlösa accessystem, inklusive R-LAN, i 2,4 GHz och 5 GHz bör undersökas i samband med inventeringen över befintliga användningsområden för och framväxande behov av spektrum och beroende på spektrumanvändningen för andra ändamål.

| (26) | Rundradio kommer att förbli en viktig distributionsplattform för innehåll eftersom den fortfarande är den mest ekonomiska plattformen för massdistribution, men trådbaserat eller trådlöst bredband och andra nya tjänster ger kultursektorn nya möjligheter att bredda sitt urval av distributionsplattformar, att leverera tjänster på beställning och utnyttja den ekonomiska potential som den stora ökningen av datatrafiken innebär. |
| --- | --- |

(26)

Rundradio kommer att förbli en viktig distributionsplattform för innehåll eftersom den fortfarande är den mest ekonomiska plattformen för massdistribution, men trådbaserat eller trådlöst bredband och andra nya tjänster ger kultursektorn nya möjligheter att bredda sitt urval av distributionsplattformar, att leverera tjänster på beställning och utnyttja den ekonomiska potential som den stora ökningen av datatrafiken innebär.

| (27) | För att fokusera på prioriteringarna i det första fleråriga programmet bör medlemsstaterna och kommissionen samarbeta för att stödja och uppnå målet att ge unionen möjlighet att bli ledande inom trådlösa bredbandstjänster för elektronisk kommunikation genom att öppna upp tillräckligt med spektrum inom kostnadseffektiva frekvensband för att göra dessa tjänster allmänt tillgängliga. |
| --- | --- |

(27)

För att fokusera på prioriteringarna i det första fleråriga programmet bör medlemsstaterna och kommissionen samarbeta för att stödja och uppnå målet att ge unionen möjlighet att bli ledande inom trådlösa bredbandstjänster för elektronisk kommunikation genom att öppna upp tillräckligt med spektrum inom kostnadseffektiva frekvensband för att göra dessa tjänster allmänt tillgängliga.

| (28) | Eftersom en gemensam strategi och stordriftsfördelar är centrala för att utveckla bredbandskommunikation inom hela unionen och förhindra snedvridning av konkurrensen och marknadsfragmentering mellan medlemsstaterna, bör vissa bästa rutiner för tillståndsvillkor och tillståndsförfaranden anges genom samordnade åtgärder mellan medlemsstaterna och kommissionen. Sådana villkor och förfaranden kan innehålla täckningskrav, blockstorlekar för spektrum, tidpunkt för tillståndsgivning, åtkomst till virtuella mobilnätsoperatörer och giltighetstiden för rätterna att använda spektrum. Utifrån vikten av handel med spektrum för en effektivare spektrumanvändning och för att utveckla den inre marknaden för trådlös utrustning och trådlösa tjänster, bör dessa villkor och förfaranden även gälla för frekvensband som avsätts för trådlös kommunikation och för vilka nyttjanderätterna kan överlåtas eller uthyras. |
| --- | --- |

(28)

Eftersom en gemensam strategi och stordriftsfördelar är centrala för att utveckla bredbandskommunikation inom hela unionen och förhindra snedvridning av konkurrensen och marknadsfragmentering mellan medlemsstaterna, bör vissa bästa rutiner för tillståndsvillkor och tillståndsförfaranden anges genom samordnade åtgärder mellan medlemsstaterna och kommissionen. Sådana villkor och förfaranden kan innehålla täckningskrav, blockstorlekar för spektrum, tidpunkt för tillståndsgivning, åtkomst till virtuella mobilnätsoperatörer och giltighetstiden för rätterna att använda spektrum. Utifrån vikten av handel med spektrum för en effektivare spektrumanvändning och för att utveckla den inre marknaden för trådlös utrustning och trådlösa tjänster, bör dessa villkor och förfaranden även gälla för frekvensband som avsätts för trådlös kommunikation och för vilka nyttjanderätterna kan överlåtas eller uthyras.

| (29) | Ytterligare spektrum kan behövas inom andra sektorer såsom transport (för säkerhets-, informations- och förvaltningssystem), forskning och utveckling (FoU), e-hälsa, e-integration samt vid behov skydd av allmänheten och katastrofhjälp, eftersom där används alltmer video- och dataöverföring för snabbare och effektivare insatser. Starkare synergier mellan spektrumpolitik och FoU-verksamhet och studier av radiokompatibilitet mellan olika spektrumanvändare bör främja innovation. Resultat från forskning inom ramen för det sjunde ramprogrammet för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (2007–2013) kräver vidare att spektrumbehov för projekt som kan ha stor ekonomisk potential eller investeringspotential ska undersökas, särskilt för små och medelstora företag, till exempel kognitiv radio eller e-hälsa. Tillräckligt skydd mot skadlig störning bör vidare säkerställas för att stödja FoU och vetenskaplig verksamhet. |
| --- | --- |

(29)

Ytterligare spektrum kan behövas inom andra sektorer såsom transport (för säkerhets-, informations- och förvaltningssystem), forskning och utveckling (FoU), e-hälsa, e-integration samt vid behov skydd av allmänheten och katastrofhjälp, eftersom där används alltmer video- och dataöverföring för snabbare och effektivare insatser. Starkare synergier mellan spektrumpolitik och FoU-verksamhet och studier av radiokompatibilitet mellan olika spektrumanvändare bör främja innovation. Resultat från forskning inom ramen för det sjunde ramprogrammet för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (2007–2013) kräver vidare att spektrumbehov för projekt som kan ha stor ekonomisk potential eller investeringspotential ska undersökas, särskilt för små och medelstora företag, till exempel kognitiv radio eller e-hälsa. Tillräckligt skydd mot skadlig störning bör vidare säkerställas för att stödja FoU och vetenskaplig verksamhet.

| (30) | I Europa 2020-strategin fastställs miljömål för en hållbar, energieffektiv och konkurrenskraftig ekonomi, exempelvis genom ökning av energieffektiviteten med 20 % till 2020. Sektorn för informations- och kommunikationsteknik har en nyckelroll och detta understryks i den digitala agendan för Europa. Några av de föreslagna åtgärderna är en snabbare utbyggnad av de intelligenta energihanteringssystemen i hela unionen (smarta nät och smarta elmätare) som minskar energiförbrukningen med hjälp av kommunikationskapacitet samt utvecklingen av intelligenta transportsystem och intelligent trafikhantering för att minska koldioxidutsläppen inom transportsektorn. Effektiv användning av spektrumteknik kan även bidra till minskad energiförbrukning från radioutrustning och begränsa de miljömässiga effekterna i landsbygdsområden och avlägsna områden. |
| --- | --- |

(30)

I Europa 2020-strategin fastställs miljömål för en hållbar, energieffektiv och konkurrenskraftig ekonomi, exempelvis genom ökning av energieffektiviteten med 20 % till 2020. Sektorn för informations- och kommunikationsteknik har en nyckelroll och detta understryks i den digitala agendan för Europa. Några av de föreslagna åtgärderna är en snabbare utbyggnad av de intelligenta energihanteringssystemen i hela unionen (smarta nät och smarta elmätare) som minskar energiförbrukningen med hjälp av kommunikationskapacitet samt utvecklingen av intelligenta transportsystem och intelligent trafikhantering för att minska koldioxidutsläppen inom transportsektorn. Effektiv användning av spektrumteknik kan även bidra till minskad energiförbrukning från radioutrustning och begränsa de miljömässiga effekterna i landsbygdsområden och avlägsna områden.

| (31) | Ett konsekvent tillvägagångssätt rörande spektrumtillstånd inom unionen bör innebära att folkhälsan skyddas mot elektromagnetiska fält, vilket är väsentligt för medborgarnas välbefinnande. Med beaktande av rådets rekommendation 1999/519/EG av den 12 juli 1999 om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz–300 GHz) (14) är det väsentligt att spektrumanvändningens joniserande och icke-joniserande effekter på hälsan löpande övervakas, inklusive de faktiska kumulativa effekterna av spektrumanvändning inom olika frekvenser genom ett växande antal utrustningstyper. |
| --- | --- |

(31)

Ett konsekvent tillvägagångssätt rörande spektrumtillstånd inom unionen bör innebära att folkhälsan skyddas mot elektromagnetiska fält, vilket är väsentligt för medborgarnas välbefinnande. Med beaktande av rådets rekommendation 1999/519/EG av den 12 juli 1999 om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz–300 GHz) (14) är det väsentligt att spektrumanvändningens joniserande och icke-joniserande effekter på hälsan löpande övervakas, inklusive de faktiska kumulativa effekterna av spektrumanvändning inom olika frekvenser genom ett växande antal utrustningstyper.

| (32) | Väsentliga mål av allmänt intresse såsom säkerheten för människoliv kräver samordnade tekniska lösningar för att säkerhets- och larmtjänster ska fungera mellan medlemsstaterna. En tillräcklig mängd spektrum bör på ett konsekvent sätt göras tillgänglig för utveckling av och fri rörlighet för säkerhetstjänster och -utrustning och utveckling av innovativa alleuropeiska eller kompatibla säkerhets- och nödlösningar. Det finns studier som visar på behovet av ytterligare harmoniserat spektrum under 1 GHz för att leverera mobila bredbandstjänster för skydd av allmänheten och katastrofhjälp inom hela unionen under de närmaste 5–10 åren. |
| --- | --- |

(32)

Väsentliga mål av allmänt intresse såsom säkerheten för människoliv kräver samordnade tekniska lösningar för att säkerhets- och larmtjänster ska fungera mellan medlemsstaterna. En tillräcklig mängd spektrum bör på ett konsekvent sätt göras tillgänglig för utveckling av och fri rörlighet för säkerhetstjänster och -utrustning och utveckling av innovativa alleuropeiska eller kompatibla säkerhets- och nödlösningar. Det finns studier som visar på behovet av ytterligare harmoniserat spektrum under 1 GHz för att leverera mobila bredbandstjänster för skydd av allmänheten och katastrofhjälp inom hela unionen under de närmaste 5–10 åren.

| (33) | Regleringen av spektrum har starka gränsöverskridande eller internationella dimensioner på grund av spridningsegenskaperna, den internationella karaktären hos marknader som är beroende av radiobaserade tjänster samt behovet av att undvika skadliga störningar mellan länder. |
| --- | --- |

(33)

Regleringen av spektrum har starka gränsöverskridande eller internationella dimensioner på grund av spridningsegenskaperna, den internationella karaktären hos marknader som är beroende av radiobaserade tjänster samt behovet av att undvika skadliga störningar mellan länder.

| (34) | Enligt relevant rättspraxis från Europeiska unionens domstol är det väsentligt att säkerställa nära samarbete mellan medlemsstaterna och unionens institutioner i sådana fall då innehållet i internationella avtal delvis omfattas av unionens behörighet och delvis av medlemsstaternas. Skyldigheten att samarbeta, som klargörs i väletablerad rättspraxis, följer av principen om enhetlighet i unionens och medlemsstaternas internationella representation. |
| --- | --- |

(34)

Enligt relevant rättspraxis från Europeiska unionens domstol är det väsentligt att säkerställa nära samarbete mellan medlemsstaterna och unionens institutioner i sådana fall då innehållet i internationella avtal delvis omfattas av unionens behörighet och delvis av medlemsstaternas. Skyldigheten att samarbeta, som klargörs i väletablerad rättspraxis, följer av principen om enhetlighet i unionens och medlemsstaternas internationella representation.

| (35) | Medlemsstaterna kan även behöva stöd i bilaterala förhandlingar gällande frekvenskoordinering med unionens grannländer, inklusive kandidatländer och anslutande länder, för att uppfylla sina skyldigheter enligt unionsrätten vad beträffar samordning av frekvenser. Detta bör också bidra till att undvika skadlig störning och förbättra spektrumeffektiviteten och konvergensen av spektrumanvändningen även utanför unionens gränser. |
| --- | --- |

(35)

Medlemsstaterna kan även behöva stöd i bilaterala förhandlingar gällande frekvenskoordinering med unionens grannländer, inklusive kandidatländer och anslutande länder, för att uppfylla sina skyldigheter enligt unionsrätten vad beträffar samordning av frekvenser. Detta bör också bidra till att undvika skadlig störning och förbättra spektrumeffektiviteten och konvergensen av spektrumanvändningen även utanför unionens gränser.

| (36) | För att målen i detta beslut ska kunna uppnås är det viktigt att förstärka den nuvarande institutionella ramen för samordning av spektrumpolitiken och spektrumförvaltningen på unionsnivå, även i frågor som direkt berör två eller flera medlemsstater, samtidigt som full hänsyn tas till kompetens och expertis inom nationella förvaltningar. Samarbete och samordning mellan standardiseringsorgan, forskningsinstitut och CEPT är också av avgörande betydelse. |
| --- | --- |

(36)

För att målen i detta beslut ska kunna uppnås är det viktigt att förstärka den nuvarande institutionella ramen för samordning av spektrumpolitiken och spektrumförvaltningen på unionsnivå, även i frågor som direkt berör två eller flera medlemsstater, samtidigt som full hänsyn tas till kompetens och expertis inom nationella förvaltningar. Samarbete och samordning mellan standardiseringsorgan, forskningsinstitut och CEPT är också av avgörande betydelse.

| (37) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av detta beslut, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (15). |
| --- | --- |

(37)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av detta beslut, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (15).

| (38) | Eftersom målet för detta beslut, nämligen att inrätta ett flerårigt program för radiospektrumpolitik, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(38)

Eftersom målet för detta beslut, nämligen att inrätta ett flerårigt program för radiospektrumpolitik, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (39) | Kommissionen bör rapportera till Europaparlamentet och rådet om de resultat som uppnåtts enligt detta beslut och om planerade framtida åtgärder. |
| --- | --- |

(39)

Kommissionen bör rapportera till Europaparlamentet och rådet om de resultat som uppnåtts enligt detta beslut och om planerade framtida åtgärder.

| (40) | Vid utarbetandet av förslaget har kommissionen tagit största hänsyn till yttrandet från gruppen för radiospektrumpolitik, som fastställts genom kommissionens beslut 2002/622/EG (16). |
| --- | --- |

(40)

Vid utarbetandet av förslaget har kommissionen tagit största hänsyn till yttrandet från gruppen för radiospektrumpolitik, som fastställts genom kommissionens beslut 2002/622/EG (16).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1.   Genom detta beslut inrättas ett flerårigt program för radiospektrumpolitik (nedan kallat programmet) för strategisk planering och harmonisering av spektrumanvändningen för att säkerställa en fungerande inre marknad på de av unionens politikområden som inbegriper spektrumanvändning, t.ex. politik avseende elektroniska kommunikationer, forskning, teknisk utveckling och rymden, transport, energi och audiovisuella medier.

Detta beslut ska inte påverka en tillräcklig tillgång till spektrum för andra områden inom unionspolitiken såsom civilskydd och katastrofhjälp och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken.

2.   Detta beslut påverkar inte tillämpningen av befintlig unionsrätt, särskilt av direktiven 1999/5/EG, 2002/20/EG och 2002/21/EG, och, med förbehåll för artikel 6 i det här beslutet, av beslut nr 676/2002/EG, och av åtgärder som vidtas på nationell nivå, i överensstämmelse med unionsrätten.

3.   Detta beslut påverkar inte tillämpningen av åtgärder som vidtas på nationell nivå i full överensstämmelse med unionslagstiftningen och i syfte att uppnå mål av allmänt intresse, framför allt i fråga om innehållsreglering och audiovisuell politik.

Detta beslut påverkar inte medlemsstaternas rätt att organisera och använda sina spektrum för att upprätthålla allmän ordning och allmän säkerhet och för försvarsändamål. När detta beslut eller åtgärder som antas på grundval av det inom frekvensband som anges i artikel 6 berör spektrum som en medlemsstat uteslutande och direkt använder för den allmänna säkerheten och för försvarsändamål, får medlemsstaten, i nödvändig utsträckning, fortsätta att använda detta frekvensband för den allmänna säkerheten och för försvarsändamål tills de system som finns i bandet vid tidpunkten för ikraftträdandet av detta beslut eller av en åtgärd som antagits på grundval av detta beslut fasas ut. Medlemsstaten ska vederbörligen underrätta kommissionen om sitt beslut.

Artikel 2

Allmänna regleringsprinciper

1.   Medlemsstaterna ska samarbeta med varandra och med kommissionen på ett öppet sätt för att säkerställa en konsekvent tillämpning av följande allmänna regleringsprinciper i hela unionen:

| a) | Tillämpa det lämpligaste och minst krävande tillståndssystemet så att flexibiliteten och effektiviteten vid spektrumanvändningen maximeras. Ett sådant tillståndssystem ska grundas på objektiva, öppna, icke-diskriminerande och proportionella kriterier. |
| --- | --- |

a)

Tillämpa det lämpligaste och minst krävande tillståndssystemet så att flexibiliteten och effektiviteten vid spektrumanvändningen maximeras. Ett sådant tillståndssystem ska grundas på objektiva, öppna, icke-diskriminerande och proportionella kriterier.

| b) | Verka för utveckling av den inre marknaden genom att främja uppkomsten av framtida unionsomfattande digitala tjänster och verka för effektiv konkurrens. |
| --- | --- |

b)

Verka för utveckling av den inre marknaden genom att främja uppkomsten av framtida unionsomfattande digitala tjänster och verka för effektiv konkurrens.

| c) | Främja konkurrens och innovation, varvid hänsyn bör tas till behovet av att undvika skadlig störning och till behovet av att säkerställa tjänstens tekniska kvalitet för att underlätta tillgången till bredbandstjänster och för att kunna handskas effektivt med den ökade trådlösa datatrafiken. |
| --- | --- |

c)

Främja konkurrens och innovation, varvid hänsyn bör tas till behovet av att undvika skadlig störning och till behovet av att säkerställa tjänstens tekniska kvalitet för att underlätta tillgången till bredbandstjänster och för att kunna handskas effektivt med den ökade trådlösa datatrafiken.

| d) | Vid fastställande av de tekniska villkoren för spektrumanvändningen ta full hänsyn till relevant unionsrätt, även vad beträffar begränsningen av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält. |
| --- | --- |

d)

Vid fastställande av de tekniska villkoren för spektrumanvändningen ta full hänsyn till relevant unionsrätt, även vad beträffar begränsningen av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält.

| e) | När så är möjligt främja teknikneutralitet och tjänsteneutralitet i samband med rätter att använda spektrum. |
| --- | --- |

e)

När så är möjligt främja teknikneutralitet och tjänsteneutralitet i samband med rätter att använda spektrum.

2.   För elektroniska kommunikationer gäller – utöver de allmänna regleringsprinciper som fastställs i punkt 1 i denna artikel – följande specifika principer, i enlighet med artiklarna 8a, 9, 9a och 9b i direktiv 2002/21/EG och med beslut nr 676/2002/EG:

| a) | Tillämpa teknik- och tjänsteneutralitet beträffande rätter att använda spektrum för elektroniska kommunikationsnät och -tjänster och vid överlåtelse eller uthyrning av individuella nyttjanderätter för radiofrekvenser. |
| --- | --- |

a)

Tillämpa teknik- och tjänsteneutralitet beträffande rätter att använda spektrum för elektroniska kommunikationsnät och -tjänster och vid överlåtelse eller uthyrning av individuella nyttjanderätter för radiofrekvenser.

| b) | Främja harmonisering av användningen av radiofrekvenser i hela unionen i överensstämmelse med behovet av att säkerställa ändamålsenlig och effektiv användning. |
| --- | --- |

b)

Främja harmonisering av användningen av radiofrekvenser i hela unionen i överensstämmelse med behovet av att säkerställa ändamålsenlig och effektiv användning.

| c) | Underlätta ökad trådlös datatrafik och trådlösa bredbandstjänster, i synnerhet genom att verka för flexibilitet och främja innovation, varvid hänsyn ska tas till behovet av att hindra skadlig störning och säkra tjänsternas tekniska kvalitet. |
| --- | --- |

c)

Underlätta ökad trådlös datatrafik och trådlösa bredbandstjänster, i synnerhet genom att verka för flexibilitet och främja innovation, varvid hänsyn ska tas till behovet av att hindra skadlig störning och säkra tjänsternas tekniska kvalitet.

Artikel 3

Politiska mål

För att fokusera på prioriteringarna i detta beslut ska medlemsstaterna och kommissionen samarbeta för att stödja och uppnå följande politiska mål:

| a) | Uppmuntra till effektiv spektrumförvaltning och -användning för att på bästa sätt möta den ökade efterfrågan på frekvenstillgång med beaktande av spektrumets stora samhälleliga, kulturella och ekonomiska värde. |
| --- | --- |

a)

Uppmuntra till effektiv spektrumförvaltning och -användning för att på bästa sätt möta den ökade efterfrågan på frekvenstillgång med beaktande av spektrumets stora samhälleliga, kulturella och ekonomiska värde.

| b) | Sträva efter att tilldela tillräckligt och lämpligt spektrum i god tid för att stödja unionens politiska mål och att på bästa sätt bemöta den ökade efterfrågan på trådlös datatrafik, och på det sättet möjliggöra utvecklingen av kommersiella och offentliga tjänster och samtidigt ta hänsyn till viktiga mål som avser allmänintresset, t.ex. kulturell mångfald och mediepluralism; i detta syfte bör alla ansträngningar göras för att på grundval av den inventering över spektrumanvändning som ska upprättas enligt artikel 9 identifiera åtminstone 1 200 MHz lämpliga spektrum senast 2015. Denna siffra inkluderar spektrum som redan används. |
| --- | --- |

b)

Sträva efter att tilldela tillräckligt och lämpligt spektrum i god tid för att stödja unionens politiska mål och att på bästa sätt bemöta den ökade efterfrågan på trådlös datatrafik, och på det sättet möjliggöra utvecklingen av kommersiella och offentliga tjänster och samtidigt ta hänsyn till viktiga mål som avser allmänintresset, t.ex. kulturell mångfald och mediepluralism; i detta syfte bör alla ansträngningar göras för att på grundval av den inventering över spektrumanvändning som ska upprättas enligt artikel 9 identifiera åtminstone 1 200 MHz lämpliga spektrum senast 2015. Denna siffra inkluderar spektrum som redan används.

| c) | Överbrygga den digitala klyftan och bidra till att uppfylla målen med den digitala agendan för Europa genom att främja tillgång till bredband med hastigheter på minst 30 Mbit/s för alla unionsmedborgare och ge unionen möjlighet att skaffa sig högsta möjliga bredbandshastighet och bredbandskapacitet. |
| --- | --- |

c)

Överbrygga den digitala klyftan och bidra till att uppfylla målen med den digitala agendan för Europa genom att främja tillgång till bredband med hastigheter på minst 30 Mbit/s för alla unionsmedborgare och ge unionen möjlighet att skaffa sig högsta möjliga bredbandshastighet och bredbandskapacitet.

| d) | Ge unionen möjlighet att bli ledande inom trådlösa bredbandstjänster för elektronisk kommunikation genom att öppna upp tillräckligt med spektrum inom kostnadseffektiva band för att göra dessa tjänster allmänt tillgängliga. |
| --- | --- |

d)

Ge unionen möjlighet att bli ledande inom trådlösa bredbandstjänster för elektronisk kommunikation genom att öppna upp tillräckligt med spektrum inom kostnadseffektiva band för att göra dessa tjänster allmänt tillgängliga.

| e) | Tillförsäkra möjligheter för både den kommersiella sektorn och den offentliga sektorn genom ökad mobil bredbandskapacitet. |
| --- | --- |

e)

Tillförsäkra möjligheter för både den kommersiella sektorn och den offentliga sektorn genom ökad mobil bredbandskapacitet.

| f) | Främja innovation och investeringar genom ökad flexibilitet i spektrumanvändningen, genom konsekvent tillämpning i hela unionen av principerna om teknik- och tjänsteneutralitet mellan de tekniska lösningar som kan komma att antas och genom tillräcklig förutsebarhet i lagstiftningen, i enlighet med bl.a. lagstiftningsramverket för elektronisk kommunikation, genom att öppna upp harmoniserade spektrum för ny avancerad teknik och genom möjligheten att handla med rätter att använda spektrum, för att på så vis skapa möjligheter att utveckla framtida unionsomfattande digitala tjänster. |
| --- | --- |

f)

Främja innovation och investeringar genom ökad flexibilitet i spektrumanvändningen, genom konsekvent tillämpning i hela unionen av principerna om teknik- och tjänsteneutralitet mellan de tekniska lösningar som kan komma att antas och genom tillräcklig förutsebarhet i lagstiftningen, i enlighet med bl.a. lagstiftningsramverket för elektronisk kommunikation, genom att öppna upp harmoniserade spektrum för ny avancerad teknik och genom möjligheten att handla med rätter att använda spektrum, för att på så vis skapa möjligheter att utveckla framtida unionsomfattande digitala tjänster.

| g) | Underlätta enkel tillgång till spektrum genom att utnyttja fördelarna med allmänna tillstånd för elektroniska kommunikationer i enlighet med artikel 5 i direktiv 2002/20/EG. |
| --- | --- |

g)

Underlätta enkel tillgång till spektrum genom att utnyttja fördelarna med allmänna tillstånd för elektroniska kommunikationer i enlighet med artikel 5 i direktiv 2002/20/EG.

| h) | Uppmuntra till gemensamt utnyttjande av passiv infrastruktur, om detta är proportionellt och icke-diskriminerande, i enlighet med artikel 12 i direktiv 2002/21/EG. |
| --- | --- |

h)

Uppmuntra till gemensamt utnyttjande av passiv infrastruktur, om detta är proportionellt och icke-diskriminerande, i enlighet med artikel 12 i direktiv 2002/21/EG.

| i) | Underhålla och vidareutveckla en effektiv konkurrens, i synnerhet inom elektroniska kommunikationstjänster, genom att med hjälp av förhandsåtgärder eller efterhandskorrigeringar försöka undvika en överdriven ackumulering av rätter att använda radiofrekvenser hos vissa företag, vilket medför en avsevärd snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

i)

Underhålla och vidareutveckla en effektiv konkurrens, i synnerhet inom elektroniska kommunikationstjänster, genom att med hjälp av förhandsåtgärder eller efterhandskorrigeringar försöka undvika en överdriven ackumulering av rätter att använda radiofrekvenser hos vissa företag, vilket medför en avsevärd snedvridning av konkurrensen.

| j) | Minska fragmenteringen på den inre marknaden och dra full nytta av dess potential för att främja ekonomisk tillväxt och stordriftsfördelar på unionsnivå genom att när så är lämpligt öka samordningen och harmoniseringen av tekniska villkor för spektrumanvändning och -tillgång. |
| --- | --- |

j)

Minska fragmenteringen på den inre marknaden och dra full nytta av dess potential för att främja ekonomisk tillväxt och stordriftsfördelar på unionsnivå genom att när så är lämpligt öka samordningen och harmoniseringen av tekniska villkor för spektrumanvändning och -tillgång.

| k) | Undvika skadlig störning eller störning från andra radiosändare eller terminaler utan radiosändare, bland annat genom att främja utvecklingen av standarder som bidrar till effektiv spektrumanvändning, och förbättra störningståligheten hos mottagare, med speciell hänsyn till den sammanlagda effekten av radioenheters och -tillämpningars ökade volym och täthet. |
| --- | --- |

k)

Undvika skadlig störning eller störning från andra radiosändare eller terminaler utan radiosändare, bland annat genom att främja utvecklingen av standarder som bidrar till effektiv spektrumanvändning, och förbättra störningståligheten hos mottagare, med speciell hänsyn till den sammanlagda effekten av radioenheters och -tillämpningars ökade volym och täthet.

| l) | Främja tillgången till nya produkter och ny teknik för konsumenter för att säkerställa deras acceptans av övergången till digital teknik och säkerställa ett effektivt utnyttjande av den digitala utdelningen. |
| --- | --- |

l)

Främja tillgången till nya produkter och ny teknik för konsumenter för att säkerställa deras acceptans av övergången till digital teknik och säkerställa ett effektivt utnyttjande av den digitala utdelningen.

| m) | Minska unionens koldioxidavtryck genom att förbättra den tekniska effektiviteten och energieffektiviteten hos trådlösa kommunikationsnät och trådlös kommunikationsutrustning. |
| --- | --- |

m)

Minska unionens koldioxidavtryck genom att förbättra den tekniska effektiviteten och energieffektiviteten hos trådlösa kommunikationsnät och trådlös kommunikationsutrustning.

Artikel 4

Ökad effektivitet och flexibilitet

1.   Medlemsstaterna ska, i samarbete med kommissionen, när så är lämpligt, främja kollektiv spektrumanvändning samt spektrumdelning.

Medlemsstaterna ska också främja utvecklingen av både nuvarande teknik och ny teknik, t.ex. inom kognitiv radio, inbegripet teknik som utnyttjar så kallade vita fläckar.

2.   Medlemsstaterna och kommissionen ska samarbeta för att öka flexibiliteten i spektrumanvändningen i syfte att främja innovation och investeringar genom möjligheten att använda ny teknik och genom överlåtelse eller uthyrning av rätter att använda spektrum.

3.   Medlemsstaterna och kommissionen ska samarbeta för att främja utvecklingen och harmoniseringen av standarder för radioutrustning och telekommunikationsterminaler samt för elektrisk och elektronisk utrustning och nät, om nödvändigt på grundval av standardiseringsmandat från kommissionen till relevanta standardiseringsorgan. Särskild uppmärksamhet ska även fästas vid standarder för utrustning avsedd att användas av personer med funktionshinder.

4.   Medlemsstaterna ska främja FoU-insatser i fråga om ny teknik, exempelvis kognitiv teknik och databaser för geolokalisering.

5.   Medlemsstaterna ska när så är lämpligt fastställa sådana urvalskriterier och -förfaranden för att bevilja rätter att använda spektrum som främjar konkurrens, investeringar och effektiv användning av spektrum som en kollektiv nyttighet samt samexistens mellan nya och befintliga tjänster och enheter. Medlemsstaterna ska främja kontinuerlig effektiv spektrumanvändning för nätverk, enheter och tillämpningar.

6.   Om det är nödvändigt för att säkerställa effektiv användning av rätter att använda spektrum och undvika hamstring av spektrum får medlemsstaterna överväga att vidta lämpliga åtgärder, t.ex. ekonomiska sanktioner, avgiftsincitament eller återkallande av nyttjanderätter. Sådana åtgärder ska fastställas och tillämpas på ett transparent, icke-diskriminerande och proportionellt sätt.

7.   Vad gäller elektroniska kommunikationstjänster ska medlemsstaterna senast den 1 januari 2013 anta avsättande- och tillståndsåtgärder lämpade för utveckling av bredbandstjänster, i överensstämmelse med direktiv 2002/20/EG, i syfte att uppnå högsta möjliga kapacitet och bredbandshastigheter.

8.   För att undvika en eventuell fragmentering av den inre marknaden på grund av olika urvalskriterier och -förfaranden för harmoniserade spektrum som avsatts för elektroniska kommunikationstjänster och som kan överlåtas i alla medlemsstater enligt artikel 9b i direktiv 2002/21/EG, ska kommissionen, i samarbete med medlemsstaterna och i enlighet med subsidiaritetsprincipen, främja fastställande och utbyte av bästa praxis för tillståndsvillkor och -förfaranden och uppmuntra informationsutbyte avseende sådana spektrum för att öka samstämmigheten inom unionen, i överensstämmelse med principerna om teknik- och tjänsteneutralitet.

Artikel 5

Konkurrens

1.   Medlemsstaterna ska främja en effektiv konkurrens och undvika snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden för elektroniska kommunikationstjänster i enlighet med direktiven 2002/20/EG och 2002/21/EG.

De ska också ta hänsyn till konkurrensfrågor när de beviljar användare av privata elektroniska kommunikationsnät rätter att använda spektrum.

2.   Med avseende på tillämpningen av punkt 1 första stycket, och utan att det påverkar tillämpningen av konkurrensreglerna eller de åtgärder som antas av medlemsstaterna för att uppnå mål av allmänt intresse i enlighet med artikel 9.4 i direktiv 2002/21/EG, får medlemsstaterna bland annat vidta åtgärder för att

| a) | begränsa den mängd spektrum för vilken nyttjanderätter tilldelas ett enskilt företag eller förena sådana nyttjanderätter med villkor, t.ex. att tillhandahålla tillgång i grossistledet, nationell eller regional roaming, för vissa frekvensband eller vissa grupper av frekvensband med liknande egenskaper, till exempel de band under 1 GHz som avsatts för elektroniska kommunikationstjänster; sådana ytterligare villkor kan åläggas endast av behöriga nationella myndigheter, |
| --- | --- |

a)

begränsa den mängd spektrum för vilken nyttjanderätter tilldelas ett enskilt företag eller förena sådana nyttjanderätter med villkor, t.ex. att tillhandahålla tillgång i grossistledet, nationell eller regional roaming, för vissa frekvensband eller vissa grupper av frekvensband med liknande egenskaper, till exempel de band under 1 GHz som avsatts för elektroniska kommunikationstjänster; sådana ytterligare villkor kan åläggas endast av behöriga nationella myndigheter,

| b) | om det är lämpligt med hänsyn till situationen på den inre marknaden, reservera en viss del av ett frekvensband eller en grupp av frekvensband för tilldelning till nya aktörer, |
| --- | --- |

b)

om det är lämpligt med hänsyn till situationen på den inre marknaden, reservera en viss del av ett frekvensband eller en grupp av frekvensband för tilldelning till nya aktörer,

| c) | neka att bevilja nya rätter att använda spektrum eller tillåta ny spektrumanvändning i vissa band, eller ställa villkor för att bevilja nya rätter att använda spektrum eller tillstånd för ny spektrumanvändning, för att undvika snedvridning av konkurrensen till följd av tilldelning, överlåtelse eller ackumulering av nyttjanderätter, |
| --- | --- |

c)

neka att bevilja nya rätter att använda spektrum eller tillåta ny spektrumanvändning i vissa band, eller ställa villkor för att bevilja nya rätter att använda spektrum eller tillstånd för ny spektrumanvändning, för att undvika snedvridning av konkurrensen till följd av tilldelning, överlåtelse eller ackumulering av nyttjanderätter,

| d) | förbjuda eller ställa villkor för överlåtande av rätter att använda spektrum som inte är underkastade kontroll av företagskoncentrationer på nationell nivå eller unionsnivå, om sådana överlåtelser sannolikt skulle medföra en avsevärd snedvridning av konkurrensen, |
| --- | --- |

d)

förbjuda eller ställa villkor för överlåtande av rätter att använda spektrum som inte är underkastade kontroll av företagskoncentrationer på nationell nivå eller unionsnivå, om sådana överlåtelser sannolikt skulle medföra en avsevärd snedvridning av konkurrensen,

| e) | ändra befintliga rätter i enlighet med direktiv 2002/20/EG, om detta är nödvändigt för att i efterhand korrigera snedvridning av konkurrensen genom överlåtelse eller ackumulering av nyttjanderätter till radiofrekvenser. |
| --- | --- |

e)

ändra befintliga rätter i enlighet med direktiv 2002/20/EG, om detta är nödvändigt för att i efterhand korrigera snedvridning av konkurrensen genom överlåtelse eller ackumulering av nyttjanderätter till radiofrekvenser.

3.   Medlemsstater som önskar anta sådana åtgärder som avses i punkt 2 i denna artikel ska agera i enlighet med de förfaranden som fastställts i direktiv 2002/20/EG för införande eller ändring av villkor för rätter att använda spektrum.

4.   Medlemsstaterna ska säkerställa att tillstånds- och urvalsförfaranden för elektroniska kommunikationstjänster främjar en effektiv konkurrens till förmån för medborgare, konsumenter och företag i unionen.

Artikel 6

Spektrumbehov för trådlös bredbandskommunikation

1.   Medlemsstaterna ska, i samarbete med kommissionen, vidta alla nödvändiga steg för att säkerställa att tillräckliga mängder spektrum för täckning och kapacitet görs tillgängliga i unionen, så att unionen kan få den högsta bredbandshastigheten i världen, som möjliggör för trådlös kommunikation och en europeisk ledarroll i fråga om nya tjänster att effektivt bidra till ekonomisk tillväxt och till att uppnå målet att alla medborgare ska ha tillgång till bredband med en hastighet på minst 30 Mbit/s senast 2020.

2.   I syfte att främja bättre tillgång till trådlösa bredbandstjänster till förmån för unionsmedborgare och -konsumenter ska medlemsstaterna göra de band som omfattas av beslut 2008/411/EG (3,4–3,8 GHz), 2008/477/EG (2,5–2,69 GHz) och 2009/766/EG (900–1 800 MHz) tillgängliga på de villkor som anges i dessa beslut. Medlemsstaterna ska – med förbehåll för marknadsefterfrågan – senast den 31 december 2012 genomföra tillståndsprocessen utan att detta påverkar befintlig utbredning av tjänster och på villkor som ger konsumenterna enkel tillgång till trådlösa bredbandstjänster.

3.   Medlemsstaterna ska verka för att de som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster fortlöpande uppgraderar sina nät till en nivå som motsvarar den senaste och mest effektiva tekniken, så att de själva ger upphov till spektrumutdelning i överensstämmelse med principerna om tjänste- och teknikneutralitet.

4.   Medlemsstaterna ska senast den 1 januari 2013 genomföra tillståndsprocessen för att möjliggöra användningen av 800 MHz-bandet för elektroniska kommunikationstjänster. Kommissionen ska bevilja särskilda undantag fram till utgången av 2015 för medlemsstater där exceptionella nationella eller lokala förhållanden eller problem med den gränsöverskridande frekvenssamordningen förhindrar att bandet görs tillgängligt, efter en vederbörligen motiverad ansökan från den berörda medlemsstaten.

Om en medlemsstats bestyrkta problem med den gränsöverskridande frekvenssamordningen med ett eller flera länder, inklusive kandidatländer och anslutande länder, kvarstår efter den 31 december 2015 och förhindrar tillgången till 800 MHz-band, ska kommissionen bevilja exceptionella undantag från år till år tills dessa hinder har undanröjts.

Medlemsstater för vilka ett undantag har beviljats enligt första och andra stycket ska se till att användningen av 800 MHz-bandet inte hindrar tillgång till detta band för andra elektroniska kommunikationstjänster än radio- och tv-sändningar i angränsande medlemsstater.

Denna punkt ska också tillämpas på spektrumsamordningsproblem i Republiken Cypern som uppstår på grund av att Cyperns regering är förhindrad att utöva effektiv kontroll över en del av sitt territorium.

5.   Medlemsstaterna ska, i samarbete med kommissionen, kontinuerligt övervaka kapacitetskraven för trådlösa bredbandstjänster. På grundval av resultaten av den analys som avses i artikel 9.4 ska kommissionen bedöma huruvida det behövs åtgärder för att harmonisera ytterligare frekvensband och avge rapport till Europaparlamentet och rådet om detta senast den 1 januari 2015.

Medlemsstaterna får, när så är lämpligt och i överensstämmelse med unionsrätten, se till att de direkta kostnaderna för migration eller omfördelning av spektrumanvändningen ersätts på adekvat sätt i enlighet med nationell lagstiftning och i överensstämmelse med unionsrätten.

6.   Medlemsstaterna ska, i samarbete med kommissionen, främja tillgång till bredbandstjänster på 800 MHz-bandet i avlägsna och glesbefolkade områden när så är lämpligt. Härvid ska medlemsstaterna undersöka hur det kan säkerställas, och i förekommande fall vidta tekniska och reglerande åtgärder för att säkerställa, att frigörandet av 800 MHz-bandet inte negativt påverkar användare av PMSE (Programme Making and Special Events).

7.   Kommissionen ska, i samarbete med medlemsstaterna, bedöma huruvida det är motiverat och genomförbart att avsätta ytterligare tillståndsfritt spektrum för WAS/RLAN.

8.   Medlemsstaterna ska tillåta överlåtelse eller uthyrning av rätter att använda spektrum inom de harmoniserade banden 790–862 MHz, 880–915 MHz, 925–960 MHz, 1 710–1 785 MHz, 1 805–1 880 MHz, 1 900–1 980 MHz, 2 010–2 025 MHz, 2 110–2 170 MHz, 2,5–2,69 GHz och 3,4–3,8 GHz.

9.   För att säkerställa att alla medborgare har tillgång till avancerade digitala tjänster, inklusive bredband, särskilt i avlägsna och glesbefolkade områden, får medlemsstaterna och kommissionen undersöka om tillräckligt med spektrum finns tillgängligt för bredbandsbaserade satellittjänster för att kunna erbjuda tillgång till internet.

10.   Medlemsstaterna ska, i samarbete med kommissionen, undersöka möjligheterna att sprida tillgängligheten och användningen av pikoceller och femtoceller. De ska ta full hänsyn till potentialen hos dessa mobilbasstationer och hos delad och tillståndsfri spektrumanvändning att utgöra grunden för trådlösa meshnät, som kan fylla en central funktion i överbryggningen av den digitala klyftan.

Artikel 7

Spektrumbehov för annan politik för trådlös kommunikation

För att stödja den fortsatta utvecklingen av innovativa audiovisuella medietjänster och andra tjänster för unionsmedborgarna, och med tanke på de ekonomiska och sociala fördelarna med en inre digital marknad, ska medlemsstaterna i samarbete med kommissionen verka för att säkerställa att det finns tillräckligt mycket spektrum tillgängligt för att sådana tjänster ska kunna tillhandahållas via satellit eller via marknätet, förutsatt att behovet är klart bestyrkt.

Artikel 8

Spektrumbehov för annan specifik unionspolitik

1.   Medlemsstaterna och kommissionen ska säkerställa att spektrum finns tillgängligt och skydda de radiofrekvenser som behövs för att övervaka jordens atmosfär och yta, möjliggöra utveckling och exploatering av rymdtillämpningar och förbättra transportsystemen, i synnerhet för det globala civila satellitnavigationssystemet som inrättades genom Galileoprogrammet (17), för det europeiska jordövervakningsprogrammet (GMES) (18) och för intelligenta transportsäkerhets- och transportförvaltningssystem.

2.   I samarbete med medlemsstaterna ska kommissionen genomföra studier om energibesparingar vid användningen av spektrum i syfte att bidra till en politik med låga koldioxidutsläpp, och överväga att tillgängliggöra spektrum för trådlösa tekniker med potential för att förbättra energisparandet och energieffektiviteten inom andra distributionsnät såsom vattenförsörjningen, inklusive smarta energinät och smarta elmätare.

3.   Kommissionen ska, i samarbete med medlemsstaterna, sträva efter att säkerställa att tillräckligt med spektrum görs tillgängligt på harmoniserade villkor för att stödja utvecklingen av säkerhetstjänster och fri spridning av relaterade enheter samt utvecklingen av nyskapande samverkande lösningar för allmän säkerhet och skydd av allmänheten, civilskydd och katastrofhjälp.

4.   Medlemsstaterna och kommissionen ska samarbeta med det vetenskapliga och akademiska samfundet för att identifiera ett antal forsknings- och utvecklingsinitiativ och innovativa tillämpningar som kan få betydande socioekonomisk verkan och/eller investeringspotential och överväga spektrumbehoven för dessa tillämpningar samt vid behov överväga tilldelning av tillräckligt med spektrum för sådana tillämpningar på harmoniserade tekniska villkor och med minsta möjliga administrativa börda.

5.   Medlemsstaterna ska, i samarbete med kommissionen, sträva efter att säkerställa nödvändiga frekvensband för PMSE (Programme Making and Special Events), i enlighet med unionens mål att stärka integrationen på den inre marknaden och förbättra tillgången till kultur.

6.   Medlemsstaterna och kommissionen ska sträva efter att säkerställa spektrumtillgång för RFID (radiofrekvensidentifiering) och annan trådlös kommunikationsteknik med anknytning till IoT (sakernas internet) och ska samarbeta för att främja utveckling av standarder och harmonisering av spektrumtilldelning för IoT-kommunikation i alla medlemsstater.

Artikel 9

Inventering

1.   En inventering över befintlig spektrumanvändning, för såväl kommersiella som offentliga ändamål ska upprättas.

Inventeringen ska tjäna följande ändamål:

| a) | Göra det möjligt att fastställa frekvensband där den befintliga spektrumanvändningen kunde göras effektivare. |
| --- | --- |

a)

Göra det möjligt att fastställa frekvensband där den befintliga spektrumanvändningen kunde göras effektivare.

| b) | Bidra till att identifiera frekvensband som kan vara lämpliga för omdisponerings- och spektrumdelningsmöjligheter i syfte att stödja unionspolitiken i detta beslut, samtidigt som hänsyn tas till framtida spektrumbehov på grundval av bland annat efterfrågan från konsumenter och aktörer och möjligheten att uppfylla sådana behov. |
| --- | --- |

b)

Bidra till att identifiera frekvensband som kan vara lämpliga för omdisponerings- och spektrumdelningsmöjligheter i syfte att stödja unionspolitiken i detta beslut, samtidigt som hänsyn tas till framtida spektrumbehov på grundval av bland annat efterfrågan från konsumenter och aktörer och möjligheten att uppfylla sådana behov.

| c) | Bidra till att analysera olika typer av spektrumanvändning genom såväl enskilda som offentliga användare. |
| --- | --- |

c)

Bidra till att analysera olika typer av spektrumanvändning genom såväl enskilda som offentliga användare.

| d) | Bidra till att identifiera frekvensband som kan tilldelas och omdisponeras för att göra användningen effektivare, främja innovation och förstärka konkurrenskraften på den inre marknaden, undersöka nya metoder för spektrumdelning till nytta för både enskilda och offentliga användare, samtidigt som hänsyn tas till de potentiella positiva och negativa konsekvenserna för befintliga användare av att sådana band och angränsande band avsätts eller omallokeras. |
| --- | --- |

d)

Bidra till att identifiera frekvensband som kan tilldelas och omdisponeras för att göra användningen effektivare, främja innovation och förstärka konkurrenskraften på den inre marknaden, undersöka nya metoder för spektrumdelning till nytta för både enskilda och offentliga användare, samtidigt som hänsyn tas till de potentiella positiva och negativa konsekvenserna för befintliga användare av att sådana band och angränsande band avsätts eller omallokeras.

2.   För att säkerställa enhetlig tillämpning av punkt 1 i denna artikel ska kommissionen, med största hänsyn till de synpunkter som framförs av gruppen för radiospektrumpolitik, senast den 1 juli 2013 anta genomförandeakter för att

| a) | utveckla praktiska modaliteter och enhetliga format för medlemsstaternas insamling av uppgifter om befintlig spektrumanvändning och tillhandahållande av dessa till kommissionen, under förutsättning att sekretessbestämmelserna i artikel 8 i beslut nr 676/2002/EG och medlemsstaternas rätt att inte lämna ut konfidentiell information iakttas, varvid hänsyn ska tas till målet att minimera den administrativa bördan och befintliga skyldigheter som åligger medlemsstaterna enligt annan unionsrätt, särskilt skyldigheter att tillhandahålla specifik information, |
| --- | --- |

a)

utveckla praktiska modaliteter och enhetliga format för medlemsstaternas insamling av uppgifter om befintlig spektrumanvändning och tillhandahållande av dessa till kommissionen, under förutsättning att sekretessbestämmelserna i artikel 8 i beslut nr 676/2002/EG och medlemsstaternas rätt att inte lämna ut konfidentiell information iakttas, varvid hänsyn ska tas till målet att minimera den administrativa bördan och befintliga skyldigheter som åligger medlemsstaterna enligt annan unionsrätt, särskilt skyldigheter att tillhandahålla specifik information,

| b) | utveckla metoder för en analys av tekniska trender, framtida behov och den framtida efterfrågan på spektrum på de områden inom unionspolitiken som omfattas av detta beslut, särskilt beträffande de tjänster som kan fungera inom frekvensområdet 400 MHz–6 GHz, för att identifiera framväxande och potentiellt viktig användning av spektrumet. |
| --- | --- |

b)

utveckla metoder för en analys av tekniska trender, framtida behov och den framtida efterfrågan på spektrum på de områden inom unionspolitiken som omfattas av detta beslut, särskilt beträffande de tjänster som kan fungera inom frekvensområdet 400 MHz–6 GHz, för att identifiera framväxande och potentiellt viktig användning av spektrumet.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 13.2.

3.   Kommissionen ska administrera den inventering som avses i punkt 1 i överensstämmelse med de genomförandeakter som avses i punkt 2.

4.   Kommissionen ska genomföra analysen av tekniska trender, framtida behov och den framtida efterfrågan på spektrum i överensstämmelse med de genomförandeakter som avses i punkt 2b. Kommissionen ska förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport om resultaten av denna analys.

Artikel 10

Internationella förhandlingar

1.   Vid internationella förhandlingar om spektrumfrågor ska följande principer tillämpas:

| a) | Om föremålet för de internationella förhandlingarna omfattas av unionens behörighet ska unionens ståndpunkt fastställas i enlighet med unionsrätten. |
| --- | --- |

a)

Om föremålet för de internationella förhandlingarna omfattas av unionens behörighet ska unionens ståndpunkt fastställas i enlighet med unionsrätten.

| b) | Om föremålet för de internationella förhandlingarna delvis omfattas av unionens behörighet och delvis av medlemsstaternas behörighet ska unionen och medlemsstaterna försöka fastställa en gemensam ståndpunkt i överensstämmelse med vad som krävs enligt principen om lojalt samarbete. |
| --- | --- |

b)

Om föremålet för de internationella förhandlingarna delvis omfattas av unionens behörighet och delvis av medlemsstaternas behörighet ska unionen och medlemsstaterna försöka fastställa en gemensam ståndpunkt i överensstämmelse med vad som krävs enligt principen om lojalt samarbete.

Vid tillämpning av led b i första stycket ska unionen och medlemsstaterna samarbeta i överensstämmelse med principen om samstämmighet i unionens och medlemsstaternas internationella representation.

2.   Unionen ska på begäran bistå medlemsstaterna med rättsligt, politiskt och tekniskt stöd för att lösa frågor om samordning av spektrum med unionens grannländer, inklusive kandidatländer och anslutande länder, på ett sådant sätt att berörda medlemsstater kan uppfylla de krav som ställs på dem enligt unionsrätten. När unionen lämnar detta bistånd, ska det använda alla sina rättsliga och politiska befogenheter för att främja genomförandet av unionens politik.

Unionen ska även stödja initiativ från tredjeländer som syftar till att genomföra spektrumförvaltning som är kompatibel med unionens, för att säkerställa målen för unionens spektrumpolitik.

3.   Vid bilaterala eller multilaterala förhandlingar med tredjeländer ska medlemsstaterna vara bundna av sina skyldigheter enligt unionsrätten. Vid undertecknanden eller andra former av påtagande av skyldigheter gällande spektrum ska medlemsstaterna till undertecknandet eller andra former av godkännande foga en gemensam förklaring om att de ska uppfylla sådana internationella avtal eller skyldigheter i enlighet med sina skyldigheter enligt fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Artikel 11

Samarbete mellan olika organ

1.   Kommissionen och medlemsstaterna ska samarbeta för att förbättra den nuvarande institutionella ramen, i syfte att främja samarbete inom spektrumförvaltning på unionsnivå, även i frågor som direkt berör två eller flera medlemsstater, för att kunna vidareutveckla den inre marknaden och säkerställa att målen med unionens spektrumpolitik uppnås till fullo.

2.   Kommissionen och medlemsstaterna ska uppmuntra standardiseringsorganen, CEPT, kommissionens gemensamma forskningscentrum och alla berörda parter att nära samarbeta i tekniska frågor för att främja effektiv spektrumanvändning. I detta syfte ska de upprätthålla en konsekvent koppling mellan spektrumförvaltning och standardisering så att den inre marknaden främjas.

Artikel 12

Offentligt samråd

När så är lämpligt ska kommissionen organisera offentliga samråd för att få del av åsikter från alla berörda parter samt åsikter från allmänheten om spektrumanvändning inom unionen.

Artikel 13

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av Radiospektrumkommittén, som inrättats genom beslut nr 676/2002/EG. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

Artikel 14

Iakttagande av politiska riktlinjer och mål

Medlemsstaterna ska börja tillämpa de politiska riktlinjer och mål som avses i detta beslut senast den 1 juli 2015 om inget annat anges i detta beslut.

Artikel 15

Rapportering

Senast den 10 april 2014 ska kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om den verksamhet som utvecklats och de åtgärder som antagits enligt detta beslut.

Medlemsstaterna ska tillhandahålla kommissionen all den information som behövs för att se över tillämpningen av detta beslut.

Senast den 31 december 2015 ska kommissionen ha genomfört en utvärdering av tillämpningen av detta beslut.

Artikel 16

Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 17

Adressater

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Strasbourg den 14 mars 2012.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

N. WAMMEN

Ordförande

---

(1)  EUT C 107, 6.4.2011, s. 53.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 11 maj 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 13 december 2011 (EUT C 46 E, 17.2.2012, s. 1). Europaparlamentets ståndpunkt av den 15 februari 2012 (ännu ej offentliggjord i EUT).

2

(3)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.

3

(4)  EGT L 91, 7.4.1999, s. 10.

4

(5)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 7.

5

(6)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 21.

6

(7)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 1.

7

(8)  EGT L 196, 17.7.1987, s. 85.

8

(9)  EUT L 129, 17.5.2007, s. 67.

9

(10)  Kommissionens beslut 2008/411/EG av den 21 maj 2008 om harmonisering av frekvensbandet 3 400–3 800 MHz för markbundna system som kan tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster i gemenskapen (EUT L 144, 4.6.2008, s. 77).

10

(11)  Kommissionens beslut 2008/477/EG av den 13 juni 2008 om harmonisering av frekvensbandet 2 500–2 690 MHz för markbundna system som kan tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster i gemenskapen (EUT L 163, 24.6.2008, s. 37).

11

(12)  Kommissionens beslut 2009/766/EG av den 16 oktober 2009 om harmonisering av frekvensbanden 900 MHz och 1 800 MHz i markbundna system med kapacitet för alleuropeiska tjänster för elektronisk kommunikation i gemenskapen (EUT L 274, 20.10.2009, s. 32).

12

(13)  EUT L 308, 24.11.2009, s. 24.

13

(14)  EGT L 199, 30.7.1999, s. 59.

14

(15)  EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.

15

(16)  EGT L 198, 27.7.2002, s. 49.

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 683/2008 av den 9 juli 2008 om det fortsatta genomförandet av de europeiska satellitnavigeringsprogrammen (Egnos och Galileo) (EUT L 196, 24.7.2008, s. 1).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 911/2010 av den 22 september 2010 om det europeiska jordövervakningsprogrammet (GMES) och dess inledande driftsfas (2011-2013) (EUT L 276, 20.10.2010, s. 1).

18

---

II Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 21.3.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 81/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.3.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 81/18

---

KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 244/2012

av den 16 januari 2012

om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU om byggnaders energiprestanda genom fastställande av en ram för jämförelsemetod för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda (1), särskilt artikel 5.1, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt direktiv 2010/31/EU ska kommissionen genom en delegerad akt fastställa en ram för jämförelsemetod för att beräkna kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement. |
| --- | --- |

(1)

Enligt direktiv 2010/31/EU ska kommissionen genom en delegerad akt fastställa en ram för jämförelsemetod för att beräkna kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement.

| (2) | Det ligger på medlemsstaternas ansvar att fastställa minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement. Kraven måste fastställas med syfte att uppnå kostnadsoptimala nivåer. Medlemsstaterna bör ha rätt att bestämma om det nationella riktmärke som används som slutresultat för beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer ska vara det som fastställts ur ett makroekonomiskt perspektiv (utifrån energieffektivitetsinvesteringarnas kostnader och nytta för samhället som helhet) eller ur ett rent finansiellt perspektiv (bara utgående från investeringarna). Nationella minimikrav för energiprestanda bör inte vara mer än 15 procent lägre än resultatet av beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer för det nationella riktmärket. Den kostnadsoptimala nivån ska ligga inom intervallet av prestandanivåer där kostnads–nyttoanalysen över livscykeln är positiv. |
| --- | --- |

(2)

Det ligger på medlemsstaternas ansvar att fastställa minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement. Kraven måste fastställas med syfte att uppnå kostnadsoptimala nivåer. Medlemsstaterna bör ha rätt att bestämma om det nationella riktmärke som används som slutresultat för beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer ska vara det som fastställts ur ett makroekonomiskt perspektiv (utifrån energieffektivitetsinvesteringarnas kostnader och nytta för samhället som helhet) eller ur ett rent finansiellt perspektiv (bara utgående från investeringarna). Nationella minimikrav för energiprestanda bör inte vara mer än 15 procent lägre än resultatet av beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer för det nationella riktmärket. Den kostnadsoptimala nivån ska ligga inom intervallet av prestandanivåer där kostnads–nyttoanalysen över livscykeln är positiv.

| (3) | Direktiv 2010/31/EU främjar en minskad energianvändning för byggd miljö, men understryker även att bygg- och fastighetssektorn är en ledande källa till koldioxidutsläpp. |
| --- | --- |

(3)

Direktiv 2010/31/EU främjar en minskad energianvändning för byggd miljö, men understryker även att bygg- och fastighetssektorn är en ledande källa till koldioxidutsläpp.

| (4) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (2) innehåller bestämmelser för framtagningen av minimikrav avseende energiprestanda för sådana produkter. När nationella krav fastställs för installationssystem måste medlemsstaterna ta hänsyn till de genomförandeåtgärder som fastslås i detta direktiv. Prestandan för byggprodukter som används för beräkningarna enligt denna förordning bör fastställas i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av den 9 mars 2011 om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv 89/106/EEG (3). |
| --- | --- |

(4)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (2) innehåller bestämmelser för framtagningen av minimikrav avseende energiprestanda för sådana produkter. När nationella krav fastställs för installationssystem måste medlemsstaterna ta hänsyn till de genomförandeåtgärder som fastslås i detta direktiv. Prestandan för byggprodukter som används för beräkningarna enligt denna förordning bör fastställas i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av den 9 mars 2011 om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv 89/106/EEG (3).

| (5) | Målet om kostnadseffektiva eller kostnadsoptimala energieffektivitetsnivåer kan under vissa omständigheter motivera att medlemsstaterna fastställer kostnadseffektiva eller kostnadsoptimala krav för byggnadselement som i praktiken reser hinder för vissa byggnadskonstruktioner eller tekniska alternativ och stimulerar användningen av energirelaterade produkter med bättre energiprestanda. |
| --- | --- |

(5)

Målet om kostnadseffektiva eller kostnadsoptimala energieffektivitetsnivåer kan under vissa omständigheter motivera att medlemsstaterna fastställer kostnadseffektiva eller kostnadsoptimala krav för byggnadselement som i praktiken reser hinder för vissa byggnadskonstruktioner eller tekniska alternativ och stimulerar användningen av energirelaterade produkter med bättre energiprestanda.

| (6) | De steg som ingår i ramen för jämförelsemetoden har fastställts i bilaga III till direktiv 2010/31/EU och innefattar framtagning av referensbyggnader, definition av energieffektivitetsåtgärder som ska tillämpas på dessa referensbyggnader, bedömning av primärt energibehov för dessa åtgärder och beräkning av kostnaderna (dvs. nettonuvärdet) för åtgärderna. |
| --- | --- |

(6)

De steg som ingår i ramen för jämförelsemetoden har fastställts i bilaga III till direktiv 2010/31/EU och innefattar framtagning av referensbyggnader, definition av energieffektivitetsåtgärder som ska tillämpas på dessa referensbyggnader, bedömning av primärt energibehov för dessa åtgärder och beräkning av kostnaderna (dvs. nettonuvärdet) för åtgärderna.

| (7) | Den gemensamma ramen för beräkning av energiprestandan enligt bilaga I till direktiv 2010/31/EU gäller även ramen för beräkning av kostnadsoptimala nivåer i alla dess steg, i synnerhet steget med beräkning av energiprestandan för byggnader och byggnadselement. |
| --- | --- |

(7)

Den gemensamma ramen för beräkning av energiprestandan enligt bilaga I till direktiv 2010/31/EU gäller även ramen för beräkning av kostnadsoptimala nivåer i alla dess steg, i synnerhet steget med beräkning av energiprestandan för byggnader och byggnadselement.

| (8) | I syfte att anpassa ramen för jämförelsemetoden efter nationella förhållanden bör medlemsstaterna fastställa den uppskattade ekonomiska livscykeln för en byggnad och/eller ett byggnadselement, rimliga kostnader för energibärare, produkter, system, underhåll, drifts- och arbetskostnader, omvandlingsfaktorer för primärenergi och den förmodade energiprisutvecklingen för bränslen som används för att förse byggnader i landet med energi, med hänsyn tagen till den information som tillhandahålls av kommissionen. Medlemsstaterna bör även fastställa diskonteringsräntan som ska användas vid både de makroekonomiska och finansiella beräkningarna, efter att ha genomfört en känslighetsanalys för minst två räntenivåer för varje beräkning. |
| --- | --- |

(8)

I syfte att anpassa ramen för jämförelsemetoden efter nationella förhållanden bör medlemsstaterna fastställa den uppskattade ekonomiska livscykeln för en byggnad och/eller ett byggnadselement, rimliga kostnader för energibärare, produkter, system, underhåll, drifts- och arbetskostnader, omvandlingsfaktorer för primärenergi och den förmodade energiprisutvecklingen för bränslen som används för att förse byggnader i landet med energi, med hänsyn tagen till den information som tillhandahålls av kommissionen. Medlemsstaterna bör även fastställa diskonteringsräntan som ska användas vid både de makroekonomiska och finansiella beräkningarna, efter att ha genomfört en känslighetsanalys för minst två räntenivåer för varje beräkning.

| (9) | För att säkerställa att medlemsstaterna har en gemensam strategi för tillämpningen av ramen för jämförelsemetoden, är det lämpligt att kommissionen fastlägger de viktigaste ramvillkoren för beräkningarna av nettonuvärdet, exempelvis startåret för beräkningarna, de kostnadskategorier som ska tas med och den beräkningsperiod som ska användas. |
| --- | --- |

(9)

För att säkerställa att medlemsstaterna har en gemensam strategi för tillämpningen av ramen för jämförelsemetoden, är det lämpligt att kommissionen fastlägger de viktigaste ramvillkoren för beräkningarna av nettonuvärdet, exempelvis startåret för beräkningarna, de kostnadskategorier som ska tas med och den beräkningsperiod som ska användas.

| (10) | Att fastställa en gemensam beräkningsperiod strider inte mot medlemsstaternas rätt att själva bestämma den förmodade ekonomiska livscykeln för byggnader och/eller byggnadselement, då livscykeln skulle kunna vara både längre och kortare än den fastställda beräkningsperioden. Den ekonomiska livscykeln för en byggnad eller ett byggnadselement har bara begränsad påverkan på beräkningsperioden, eftersom beräkningsperioden snarare bestäms av byggnadens renoveringscykel, som är den tidsperiod varefter en byggnad genomgår omfattande renovering. |
| --- | --- |

(10)

Att fastställa en gemensam beräkningsperiod strider inte mot medlemsstaternas rätt att själva bestämma den förmodade ekonomiska livscykeln för byggnader och/eller byggnadselement, då livscykeln skulle kunna vara både längre och kortare än den fastställda beräkningsperioden. Den ekonomiska livscykeln för en byggnad eller ett byggnadselement har bara begränsad påverkan på beräkningsperioden, eftersom beräkningsperioden snarare bestäms av byggnadens renoveringscykel, som är den tidsperiod varefter en byggnad genomgår omfattande renovering.

| (11) | Kostnadsberäkningar och -prognoser med många antaganden och osäkerheter, exempelvis rörande energiprisutvecklingen över tid, åtföljs vanligtvis av en känslighetsanalys för att bedöma robustheten i de viktigaste indataparametrarna. För beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer bör känslighetsanalysen åtminstone ta upp energiprisutvecklingen och diskonteringsräntan, och helst ska känslighetsanalysen även omfatta framtida utvecklingar av teknikpriser som input för översyn av beräkningarna. |
| --- | --- |

(11)

Kostnadsberäkningar och -prognoser med många antaganden och osäkerheter, exempelvis rörande energiprisutvecklingen över tid, åtföljs vanligtvis av en känslighetsanalys för att bedöma robustheten i de viktigaste indataparametrarna. För beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer bör känslighetsanalysen åtminstone ta upp energiprisutvecklingen och diskonteringsräntan, och helst ska känslighetsanalysen även omfatta framtida utvecklingar av teknikpriser som input för översyn av beräkningarna.

| (12) | Ramen för jämförelsemetoden bör göra det möjligt för medlemsstaterna att jämföra resultaten av beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer med de gällande minimikraven avseende energiprestanda och använda resultatet av jämförelsen för att säkerställa att minimikraven avseende energiprestanda är fastställda med syfte att uppnå kostnadsoptimala nivåer. Medlemsstaterna bör även överväga att fastställa minimikraven avseende energiprestanda på en kostnadsoptimal nivå för de kategorier (eller underkategorier) av byggnader där det hittills inte funnits några minimikrav avseende energiprestanda. |
| --- | --- |

(12)

Ramen för jämförelsemetoden bör göra det möjligt för medlemsstaterna att jämföra resultaten av beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer med de gällande minimikraven avseende energiprestanda och använda resultatet av jämförelsen för att säkerställa att minimikraven avseende energiprestanda är fastställda med syfte att uppnå kostnadsoptimala nivåer. Medlemsstaterna bör även överväga att fastställa minimikraven avseende energiprestanda på en kostnadsoptimal nivå för de kategorier (eller underkategorier) av byggnader där det hittills inte funnits några minimikrav avseende energiprestanda.

| (13) | Den kostnadsoptimala metoden är tekniskt neutral och gynnar inte någon teknisk lösning framför någon annan. Den säkerställer en tävlan mellan olika åtgärder/paket/varianter över den beräknade livslängden för en byggnad eller ett byggnadselement. |
| --- | --- |

(13)

Den kostnadsoptimala metoden är tekniskt neutral och gynnar inte någon teknisk lösning framför någon annan. Den säkerställer en tävlan mellan olika åtgärder/paket/varianter över den beräknade livslängden för en byggnad eller ett byggnadselement.

| (14) | Resultatet av beräkningarna och de indata och antaganden som har använts ska rapporteras till kommissionen enligt artikel 5.2 i direktiv 2010/31/EU. Dessa rapporter bör göra det möjligt för kommissionen att bedöma och rapportera om medlemsstaternas framsteg i arbetet med att uppnå kostnadsoptimala nivåer för minimikraven avseende energiprestanda. |
| --- | --- |

(14)

Resultatet av beräkningarna och de indata och antaganden som har använts ska rapporteras till kommissionen enligt artikel 5.2 i direktiv 2010/31/EU. Dessa rapporter bör göra det möjligt för kommissionen att bedöma och rapportera om medlemsstaternas framsteg i arbetet med att uppnå kostnadsoptimala nivåer för minimikraven avseende energiprestanda.

| (15) | För att minska den administrativa bördan bör det vara möjligt för medlemsstaterna att dra ner på antalet beräkningar genom att ta fram referensbyggnader som är representativa för mer än en byggnadskategori, utan att detta påverkar medlemsstaternas skyldigheter enligt direktiv 2010/31/EU att fastställa minimikrav avseende energiprestanda för vissa byggnadskategorier. |
| --- | --- |

(15)

För att minska den administrativa bördan bör det vara möjligt för medlemsstaterna att dra ner på antalet beräkningar genom att ta fram referensbyggnader som är representativa för mer än en byggnadskategori, utan att detta påverkar medlemsstaternas skyldigheter enligt direktiv 2010/31/EU att fastställa minimikrav avseende energiprestanda för vissa byggnadskategorier.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

I enlighet med bilaga I, bilaga III och artikel 5 i direktiv 2010/31/EU fastställs genom denna förordning en ram för jämförelsemetod som ska användas av medlemsstaterna för att beräkna kostnadsoptimala nivåer av minimikrav avseende energiprestanda för nya och befintliga byggnader och byggnadselement.

Genom ramen för jämförelsemetoden anges regler för att jämföra energieffektivitetsåtgärder, åtgärder som innefattar förnybara energikällor och paket och varianter av sådana åtgärder, baserat på den primära energiprestandan och kostnaden för åtgärdernas genomförande. Det anges också hur dessa regler ska användas för utvalda referensbyggnader i syfte att identifiera kostnadsoptimala nivåer av minimikrav avseende energiprestanda.

Artikel 2

Definitioner

Utöver definitionerna i artikel 2 i direktiv 2010/31/EU gäller följande definitioner, med beaktande av att vid beräkningen av makroekonomiska nivåer ska skatter och avgifter undantas:

1.   global kostnad: summan av nuvärdet av initiala investeringskostnader, löpande kostnader, kostnader för växthusgasutsläpp och ersättningskostnader (med hänvisning till startåret), liksom bortskaffningskostnader om det är tillämpligt. För beräkningen av makroekonomiska nivåer ska en extra kostnadskategori kostnader för växthusgasutsläpp införas.

2.   initiala investeringskostnader: alla kostnader som uppkommit fram till den punkt då byggnaden eller byggnadselementet levereras till kunden och är färdigt att användas. Kostnaderna innefattar konstruktion, inköp av byggnadselement, kontakter med leverantörer, installation och driftsättning.

3.   energikostnader: årliga kostnader och fasta avgifter och toppavgifter för energi inklusive nationella skatter.

4.   driftskostnader: alla kostnader kopplade till driften av byggnaden, inklusive årliga kostnader för försäkringar, avgifter för el, vatten etc. och andra stående avgifter och skatter.

5.   underhållskostnader: årliga kostnader för åtgärder för att bevara och reparera byggnaden eller byggnadselementet till önskad kvalitet; detta innefattar årliga kostnader för inspektion, rengöring, justeringar, reparation och förbrukningsartiklar.

6.   löpande kostnader: årliga underhållskostnader, driftskostnader och energikostnader.

7.   bortskaffningskostnader: kostnader för rivning när en byggnad eller ett byggnadselement har nått slutet av sin livslängd; innefattar rivning, bortförande av byggnadselement som går att använda igen, transport och återvinning.

8.   årlig kostnad: summan av löpande kostnader och återkommande kostnader eller ersättningskostnader som betalas ett visst år.

9.   ersättningskostnad: en ersättningsinvestering för ett byggnadselement, enligt den beräknade ekonomiska livscykeln under beräkningsperioden.

10.   kostnader för utsläpp av växthusgaser: det monetära värdet av skador på miljön som orsakas av utsläpp av koldioxid kopplat till energiförbrukningen i byggnader.

11.   referensbyggnad: en hypotetisk eller verklig referensbyggnad som representerar typisk byggnadsform och typiska byggnadssystem, typisk energiprestanda för såväl klimatskal som system, typisk funktionalitet och typisk kostnadsstruktur i medlemsstaten och som är representativ för klimatförhållanden och geografisk placering.

12.   diskonteringsränta: ett bestämt värde för jämförelse av pengars värde vid olika tidpunkter uttryckt i reella termer.

13.   diskonteringsfaktor: ett tal som man multiplicerar med för att omvandla kassaflödet som sker vid en viss tidpunkt till motsvarande värde vid startpunkten; diskonteringsfaktorn erhålls från diskonteringsräntan.

14.   startår: året som en beräkning är baserad på och från vilket beräkningsperioden bestäms.

15.   beräkningsperiod: tidsperioden för beräkningen, vanligen uttryckt i år.

16.   restvärde: (för en byggnad): summan av restvärdena för byggnaden och byggnadselementen vid slutet av beräkningsperioden.

17.   prisutveckling: utvecklingen över tid av priser för energi, produkter, installationssystem, tjänster, arbete, underhåll och andra kostnader; kan skilja sig från inflationen.

18.   energieffektivitetsåtgärd: en förändring av en byggnad som leder till en minskning av byggnadens primära energibehov.

19.   paket: en uppsättning energieffektivitetsåtgärder och/eller åtgärder baserade på förnybara energikällor som används för en referensbyggnad.

20.   variant: det globala resultatet och beskrivningen av en komplett uppsättning åtgärder/paket som används för en byggnad och kan bestå av en kombination av åtgärder på byggnadens klimatskal, passiv teknik, åtgärder för installationssystem och/eller åtgärder baserade på förnybara energikällor.

21.   underkategorier av byggnader: kategorier av byggnadstyper som skiljs åt utifrån storlek, ålder, byggmaterial, användningsmönster, klimatzon eller andra kriterier än de som fastställs i punkt 5 i bilaga I till direktiv 2010/31/EU; det är vanligtvis för sådana underkategorier som referensbyggnader tas fram.

22.   levererad energi: energin uttryckt per energibärare som levereras till installationssystemet via systemgränsen för att tillgodose de aktuella användningarna (uppvärmning, kylning, ventilation, varmvatten, belysning, maskiner etc.) eller för att producera el.

23.   energi som behövs för uppvärmning och kylning: värme som levereras till eller tas bort från ett konditionerat utrymme för att bibehålla önskade temperaturförhållanden under en given tidsperiod.

24.   exporterad energi: energi uttryckt per energibärare som levereras av installationssystemet via systemgränsen och används utanför systemgränsen.

25.   konditionerat utrymme: utrymme där vissa omgivningsparametrar som temperatur, luftfuktighet etc. regleras med tekniska medel som uppvärmning och kylning etc.

26.   energi från förnybara energikällor: energi från förnybara, icke-fossila energikällor, nämligen vindenergi, solenergi, aerotermisk energi (luftvärme), geotermisk energi, hydrotermisk energi (vattenvärme) och havsenergi, vattenkraft, biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsverk samt biogas.

Artikel 3

Ram för jämförelsemetod

1.   Vid beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement ska medlemsstaterna använda den ram för jämförelsemetod som fastställs i bilaga I till denna förordning. I ramverket föreskrivs beräkning av kostnadsoptimala nivåer ur både makroekonomisk och finansiell synvinkel, men medlemsstaterna får själva välja vilken av dessa beräkningar som ska bli nationellt riktmärke mot vilket de nationella minimikraven för energiprestanda ska bedömas.

2.   För beräkningarna ska medlemsstaterna

| a) | som startår för beräkningen använda det år som beräkningen utförs, |
| --- | --- |

a)

som startår för beräkningen använda det år som beräkningen utförs,

| b) | använda beräkningsperioden i bilaga I till denna förordning, |
| --- | --- |

b)

använda beräkningsperioden i bilaga I till denna förordning,

| c) | använda kostnadskategorierna i bilaga I till denna förordning, |
| --- | --- |

c)

använda kostnadskategorierna i bilaga I till denna förordning,

| d) | för beräkning av koldioxidkostnaderna som minsta lägsta gräns använda de förutsedda koldioxidpriserna enligt ETS så som de anges i bilaga II. |
| --- | --- |

d)

för beräkning av koldioxidkostnaderna som minsta lägsta gräns använda de förutsedda koldioxidpriserna enligt ETS så som de anges i bilaga II.

3.   Medlemsstaterna ska komplettera ramen för jämförelsemetoden genom att för beräkningarna fastställa

| a) | den beräknade ekonomiska livslängden för en byggnad och/eller ett byggnadselement, |
| --- | --- |

a)

den beräknade ekonomiska livslängden för en byggnad och/eller ett byggnadselement,

| b) | diskonteringsräntan som helst ska återspegla en bredare politisk synvinkel, |
| --- | --- |

b)

diskonteringsräntan som helst ska återspegla en bredare politisk synvinkel,

| c) | kostnaderna för energibärare, produkter, system, underhållskostnader, driftskostnader och arbetskostnader, |
| --- | --- |

c)

kostnaderna för energibärare, produkter, system, underhållskostnader, driftskostnader och arbetskostnader,

| d) | primära energifaktorer, |
| --- | --- |

d)

primära energifaktorer,

| e) | den energiprisutveckling som förmodas gälla för alla energibärare med hänsyn tagen till informationen i bilaga II till denna förordning. |
| --- | --- |

e)

den energiprisutveckling som förmodas gälla för alla energibärare med hänsyn tagen till informationen i bilaga II till denna förordning.

4.   Medlemsstaterna ska eftersträva att beräkna och anta kostnadsoptimala nivåer av minimikrav avseende energiprestanda för de byggnadskategorier där hittills inga specifika minimikrav avseende energiprestanda funnits.

5.   Medlemsstaterna ska göra en analys för att fastställa känsligheten hos beräkningsresultaten för förändringar i de använda parametrarna, åtminstone för påverkan från olika energiprisutvecklingar och diskonteringsräntan för de makroekonomiska och finansiella beräkningarna, men helst även för andra parametrar som förväntas ha en betydande påverkan på resultatet av beräkningarna, som exempelvis prisutvecklingen för annat än energi.

Artikel 4

Jämförelse av beräknade kostnadsoptimala nivåer med nuvarande minimikrav avseende energiprestanda

1.   Medlemsstaterna ska efter att ha beräknat kostnadsoptimala nivåer ur både ett makroekonomiskt och ett rent finansiellt perspektiv bestämma vilken som ska bli nationellt riktmärke, och rapportera detta till kommissionen som del av den rapportering som avses i artikel 6.

Medlemsstaterna ska jämföra resultatet av den beräkning som valts som nationellt riktmärke och som hänvisas till i artikel 3 med de nuvarande kraven avseende energiprestanda för relevant byggnadskategori.

Medlemsstaterna ska använda resultatet av denna jämförelse för att säkerställa att minimikraven avseende energiprestanda fastställs i syfte att uppnå kostnadsoptimala nivåer i enlighet med artikel 4.1 i direktiv 2010/31/EU. Medlemsstaterna rekommenderas att koppla skatteincitament och finansiella incitament till resultaten av beräkningen av kostnadsoptimala nivåer för samma referensbyggnad.

2.   Om en medlemsstat har definierat referensbyggnader på ett sådant sätt att resultatet av beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer gäller för flera byggnadskategorier, kan medlemsstaten använda detta resultat för att säkerställa att minimikraven avseende energiprestanda fastställs med syfte att uppnå kostnadsoptimala nivåer för alla relevanta byggnadskategorier.

Artikel 5

Översyn av beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer

1.   Medlemsstaterna ska göra en översyn av sina beräkningar av kostnadsoptimala nivåer före översynen av deras minimikrav avseende energiprestanda, som krävs enligt artikel 4.1 i direktiv 2010/31/EU, äger rum. För översynen ska i synnerhet prisutvecklingen för de prisuppgifter som används ses över och vid behov uppdateras.

2.   Resultaten av denna översyn ska meddelas till kommissionen i rapporten som behandlas i artikel 6 i denna förordning.

Artikel 6

Rapportering

1.   Medlemsstaterna ska till kommissionen rapportera alla indata och antaganden som har använts för beräkningarna samt resultaten av dessa beräkningar. Rapporten ska innehålla de primära energiomvandlingsfaktorer som använts, resultaten av beräkningarna på makroekonomisk och finansiell nivå, känslighetsanalysen som avses i artikel 3.5 i denna förordning och de förmodade energiprisutvecklingarna.

2.   Om resultatet av den jämförelse som avses i artikel 4 i denna förordning visar att de minimikrav avseende energiprestanda som är i bruk är väsentligt mindre energieffektiva än de kostnadsoptimala nivåerna av minimikrav avseende energiprestanda, ska rapporten innehålla eventuella motiveringar för skillnaden. I den utsträckning skillnaden inte kan motiveras ska rapporten åtföljas av en plan som i stora drag anger lämpliga steg för att minska skillnaden till en icke-betydelsefull skillnad till nästa översyn. I detta sammanhang ska nivån för betydligt lägre energieffektivitet hos de minimikrav avseende energiprestanda som är i bruk beräknas som skillnaden mellan genomsnittet av alla minimikrav avseende energiprestanda som är i bruk och genomsnittet av alla kostnadsoptimala nivåer för de beräkningar som används som nationellt riktmärke för alla referensbyggnader och referensbyggnadstyper som används.

3.   Medlemsstater kan använda den rapporteringsmall som återfinns i bilaga III till denna förordning.

Artikel 7

Ikraftträdande och tillämpning

1.   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   Den ska tillämpas från och med den 9 januari 2013 för byggnader som utnyttjas av offentliga myndigheter och från och med den 9 juli 2013 för andra byggnader, med undantag av artikel 6.1 i denna förordning som träder i kraft den 30 juni 2012 i enlighet med i artikel 5.2 andra stycket i direktiv 2010/31/EU.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdat i Bryssel den 16 januari 2012.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 153, 18.6.2010, s. 13.

1

(2)  EUT L 285, 31.10.2009, s. 10.

2

(3)  EUT L 88, 4.4.2011, s. 5.

3

---

BILAGA I

Ram för beräkning av kostnadsoptimala nivåer

1.   FRAMTAGNING AV REFERENSBYGGNADER

| 1. | Medlemsstaterna ska ta fram referensbyggnader för följande byggnadskategorier:






  1. | Enfamiljshus |
| --- | --- | --- |

1.

Medlemsstaterna ska ta fram referensbyggnader för följande byggnadskategorier:

1.

Enfamiljshus

| 2. | Flerfamiljshus |
| --- | --- |

2.

Flerfamiljshus

| 3. | Kontorsbyggnader |
| --- | --- |

3.

Kontorsbyggnader

| 2. | Förutom kontorsbyggnader ska medlemsstaterna även ta fram referensbyggnader för andra byggnadskategorier som inte är för bostadsändamål enligt bilaga I punkt 5 d till 5 i i direktiv 2010/31/EU för vilka specifika krav på energiprestanda finns. |
| --- | --- |

2.

Förutom kontorsbyggnader ska medlemsstaterna även ta fram referensbyggnader för andra byggnadskategorier som inte är för bostadsändamål enligt bilaga I punkt 5 d till 5 i i direktiv 2010/31/EU för vilka specifika krav på energiprestanda finns.

| 3. | Om en medlemsstat i den rapport som avses i artikel 6 i denna förordning kan visa att en framtagen referensbyggnad kan användas för mer än en byggnadskategori, får medlemsstaten minska antalet referensbyggnader som används och därigenom antalet beräkningar. Medlemsstaten ska motivera detta tillvägagångssätt utifrån en analys som visar att en referensbyggnad som används för flera byggnadskategorier är representativ för byggnadsbeståndet för alla de omfattade kategorierna. |
| --- | --- |

3.

Om en medlemsstat i den rapport som avses i artikel 6 i denna förordning kan visa att en framtagen referensbyggnad kan användas för mer än en byggnadskategori, får medlemsstaten minska antalet referensbyggnader som används och därigenom antalet beräkningar. Medlemsstaten ska motivera detta tillvägagångssätt utifrån en analys som visar att en referensbyggnad som används för flera byggnadskategorier är representativ för byggnadsbeståndet för alla de omfattade kategorierna.

| 4. | För varje byggnadskategori ska åtminstone en referensbyggnad tas fram för nya byggnader och åtminstone två för befintliga byggnader som ska genomgå omfattande renovering. Referensbyggnader kan tas fram baserat på underkategorier av byggnader (som t.ex. särskiljs av storlek, ålder, kostnadsstruktur, byggmaterial, användningsmönster eller klimatzon) som tar hänsyn till egenskaperna hos det nationella byggnadsbeståndet. Referensbyggnader och deras egenskaper ska motsvara strukturen hos befintliga eller planerade krav på energiprestanda. |
| --- | --- |

4.

För varje byggnadskategori ska åtminstone en referensbyggnad tas fram för nya byggnader och åtminstone två för befintliga byggnader som ska genomgå omfattande renovering. Referensbyggnader kan tas fram baserat på underkategorier av byggnader (som t.ex. särskiljs av storlek, ålder, kostnadsstruktur, byggmaterial, användningsmönster eller klimatzon) som tar hänsyn till egenskaperna hos det nationella byggnadsbeståndet. Referensbyggnader och deras egenskaper ska motsvara strukturen hos befintliga eller planerade krav på energiprestanda.

| 5. | Medlemsstaterna kan använda rapporteringsmallen i bilaga III för att rapportera till kommissionen vilka parametrar som beaktades när referensbyggnaderna togs fram. De underliggande uppgifterna om det nationella byggnadsbeståndet som har använts för framtagningen av referensbyggnaderna ska meddelas till kommissionen som en del av den rapport som avses i artikel 6. I synnerhet ska valet av egenskaper som stödjer framtagningen av referensbyggnader motiveras. |
| --- | --- |

5.

Medlemsstaterna kan använda rapporteringsmallen i bilaga III för att rapportera till kommissionen vilka parametrar som beaktades när referensbyggnaderna togs fram. De underliggande uppgifterna om det nationella byggnadsbeståndet som har använts för framtagningen av referensbyggnaderna ska meddelas till kommissionen som en del av den rapport som avses i artikel 6. I synnerhet ska valet av egenskaper som stödjer framtagningen av referensbyggnader motiveras.

| 6. | För befintliga byggnader (såväl sådana som är för bostadsändamål som andra byggnader) ska medlemsstaterna använda åtminstone en åtgärd/ett paket/en variant som representerar en standardrenovering som krävs för att underhålla byggnaden/byggnadsenheten (utan ytterligare energieffektivitetsåtgärder än vad lagen kräver). |
| --- | --- |

6.

För befintliga byggnader (såväl sådana som är för bostadsändamål som andra byggnader) ska medlemsstaterna använda åtminstone en åtgärd/ett paket/en variant som representerar en standardrenovering som krävs för att underhålla byggnaden/byggnadsenheten (utan ytterligare energieffektivitetsåtgärder än vad lagen kräver).

| 7. | För nya byggnader (såväl sådana som är för bostadsändamål som andra byggnader) ska de nu gällande minimikraven avseende energiprestanda utgöra de grundläggande krav som ska uppfyllas. |
| --- | --- |

7.

För nya byggnader (såväl sådana som är för bostadsändamål som andra byggnader) ska de nu gällande minimikraven avseende energiprestanda utgöra de grundläggande krav som ska uppfyllas.

| 8. | Medlemsstaterna ska beräkna de kostnadsoptimala nivåerna även för minimikrav avseende energiprestanda för byggnadselement som installeras i befintliga byggnader eller härleda dem från de beräkningar som görs på byggnadsnivå. Vid fastställande av krav för byggnadselement som installeras i befintliga byggnader bör de kostnadsoptimala kraven i största möjliga utsträckning ta hänsyn till interaktionen mellan detta byggnadselement och hela referensbyggnaden och andra byggnadselement. |
| --- | --- |

8.

Medlemsstaterna ska beräkna de kostnadsoptimala nivåerna även för minimikrav avseende energiprestanda för byggnadselement som installeras i befintliga byggnader eller härleda dem från de beräkningar som görs på byggnadsnivå. Vid fastställande av krav för byggnadselement som installeras i befintliga byggnader bör de kostnadsoptimala kraven i största möjliga utsträckning ta hänsyn till interaktionen mellan detta byggnadselement och hela referensbyggnaden och andra byggnadselement.

| 9. | Medlemsstaterna ska sträva efter att beräkna och fastställa kostnadsoptimala krav på nivån för enskilda installationssystem för befintliga byggnader eller härleda dessa från beräkningar som görs på byggnadsnivå, inte bara för uppvärmning, kylning, varmvatten, luftkonditionering och ventilation (eller en kombination av sådana system), utan även för belysningssystem för byggnader som inte är för bostadsändamål. |
| --- | --- |

9.

Medlemsstaterna ska sträva efter att beräkna och fastställa kostnadsoptimala krav på nivån för enskilda installationssystem för befintliga byggnader eller härleda dessa från beräkningar som görs på byggnadsnivå, inte bara för uppvärmning, kylning, varmvatten, luftkonditionering och ventilation (eller en kombination av sådana system), utan även för belysningssystem för byggnader som inte är för bostadsändamål.

2.   IDENTIFIERING AV ENERGIEFFEKTIVITETSÅTGÄRDER, ÅTGÄRDER BASERADE PÅ FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR OCH/ELLER PAKET OCH VARIANTER AV SÅDANA ÅTGÄRDER FÖR VARJE REFERENSBYGGNAD

| 1. | Energieffektivitetsåtgärder för såväl nya som befintliga byggnader ska definieras för alla indataparametrar för beräkningen som har en direkt eller indirekt påverkan på byggnadens energiprestanda, vilket inkluderar alternativa högeffektiva system som decentraliserade energiförsörjningssystem och andra alternativ som listas i artikel 6 i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

1.

Energieffektivitetsåtgärder för såväl nya som befintliga byggnader ska definieras för alla indataparametrar för beräkningen som har en direkt eller indirekt påverkan på byggnadens energiprestanda, vilket inkluderar alternativa högeffektiva system som decentraliserade energiförsörjningssystem och andra alternativ som listas i artikel 6 i direktiv 2010/31/EU.

| 2. | Åtgärder kan samlas i paket med åtgärder eller varianter. Om vissa åtgärder inte passar i ett lokalt, ekonomiskt eller klimatmässigt sammanhang bör medlemsstaterna ange detta i sin rapportering till kommissionen i enlighet med artikel 6 i denna förordning. |
| --- | --- |

2.

Åtgärder kan samlas i paket med åtgärder eller varianter. Om vissa åtgärder inte passar i ett lokalt, ekonomiskt eller klimatmässigt sammanhang bör medlemsstaterna ange detta i sin rapportering till kommissionen i enlighet med artikel 6 i denna förordning.

| 3. | Medlemsstaterna ska även identifiera åtgärder/paket/varianter som använder förnybar energi för såväl nya som befintliga byggnader. Bindande skyldigheter som fastställs i den nationella tillämpningen av artikel 13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (1) ska anses som en åtgärd/ett paket/en variant som ska tillämpas i medlemsstaten. |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaterna ska även identifiera åtgärder/paket/varianter som använder förnybar energi för såväl nya som befintliga byggnader. Bindande skyldigheter som fastställs i den nationella tillämpningen av artikel 13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (1) ska anses som en åtgärd/ett paket/en variant som ska tillämpas i medlemsstaten.

| 4. | Åtgärder/paket/varianter för energieffektivitet som identifieras för beräkningen av kostnadsoptimala krav ska innefatta nödvändiga åtgärder för att klara de nu gällande minimikraven avseende energiprestanda. Om så är tillämpligt ska de även innefatta åtgärder/paket som behövs för att klara kraven i nationella stödsystem. Medlemsstaterna ska även ta med åtgärder/paket/varianter som krävs för att klara minimikraven avseende energiprestanda för nära-nollenergibyggnader för nya och möjligen även befintliga byggnader enligt definitionen i artikel 9 i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

4.

Åtgärder/paket/varianter för energieffektivitet som identifieras för beräkningen av kostnadsoptimala krav ska innefatta nödvändiga åtgärder för att klara de nu gällande minimikraven avseende energiprestanda. Om så är tillämpligt ska de även innefatta åtgärder/paket som behövs för att klara kraven i nationella stödsystem. Medlemsstaterna ska även ta med åtgärder/paket/varianter som krävs för att klara minimikraven avseende energiprestanda för nära-nollenergibyggnader för nya och möjligen även befintliga byggnader enligt definitionen i artikel 9 i direktiv 2010/31/EU.

| 5. | Om en medlemsstat genom att skicka in tidigare kostnadsanalyser som del av den rapportering som avses i artikel 6 kan visa att vissa åtgärder/paket/varianter är långt ifrån kostnadsoptimala kan dessa uteslutas från beräkningen. Sådana åtgärder/paket/varianter bör dock tas upp till ny prövning vid nästa översyn av beräkningarna. |
| --- | --- |

5.

Om en medlemsstat genom att skicka in tidigare kostnadsanalyser som del av den rapportering som avses i artikel 6 kan visa att vissa åtgärder/paket/varianter är långt ifrån kostnadsoptimala kan dessa uteslutas från beräkningen. Sådana åtgärder/paket/varianter bör dock tas upp till ny prövning vid nästa översyn av beräkningarna.

| 6. | De valda energieffektivitetsåtgärderna och åtgärderna baserade på förnybara energikällor och paket/varianter ska vara förenliga med de grundläggande kraven för byggnadsarbete som listas i bilaga I till förordning (EU) nr 305/2011 och specificeras av medlemsstaterna. De ska dessutom vara förenliga med kraven för luftkvalitet och inomhuskomfort enligt EN 15251 rörande luftkvalitet inomhus eller motsvarande nationella standarder. I de fall då åtgärder ger olika komfortnivåer ska detta framgå tydligt i beräkningarna. |
| --- | --- |

6.

De valda energieffektivitetsåtgärderna och åtgärderna baserade på förnybara energikällor och paket/varianter ska vara förenliga med de grundläggande kraven för byggnadsarbete som listas i bilaga I till förordning (EU) nr 305/2011 och specificeras av medlemsstaterna. De ska dessutom vara förenliga med kraven för luftkvalitet och inomhuskomfort enligt EN 15251 rörande luftkvalitet inomhus eller motsvarande nationella standarder. I de fall då åtgärder ger olika komfortnivåer ska detta framgå tydligt i beräkningarna.

3.   BERÄKNING AV PRIMÄRENERGIBEHOVET TILL FÖLJD AV TILLÄMPNINGEN AV SÅDANA ÅTGÄRDER OCH PAKET AV ÅTGÄRDER PÅ EN REFERENSBYGGNAD

| 1. | Energiprestandan beräknas i enlighet med de allmänna gemensamma ramar som anges i bilaga I till direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

1.

Energiprestandan beräknas i enlighet med de allmänna gemensamma ramar som anges i bilaga I till direktiv 2010/31/EU.

| 2. | Medlemsstaterna ska beräkna energiprestandan för åtgärder/paket/varianter genom att för den nationellt definierade golvytan först beräkna energibehovet för uppvärmning och kylning. Därefter beräknas den levererade energin som används för uppvärmning och kylning, ventilation, varmvatten och belysningssystem. |
| --- | --- |

2.

Medlemsstaterna ska beräkna energiprestandan för åtgärder/paket/varianter genom att för den nationellt definierade golvytan först beräkna energibehovet för uppvärmning och kylning. Därefter beräknas den levererade energin som används för uppvärmning och kylning, ventilation, varmvatten och belysningssystem.

| 3. | Energi som produceras på plats dras av från det primära energibehovet och den levererade energin. |
| --- | --- |

3.

Energi som produceras på plats dras av från det primära energibehovet och den levererade energin.

| 4. | Medlemsstaterna ska beräkna den resulterande primärenergianvändningen med hjälp av omvandlingfaktorer för primärenergi som fastställs på nationell nivå. De ska rapportera omvandlingsfaktorerna för primärenergi till kommissionen i rapporteringen som avses i artikel 6 i denna förordning. |
| --- | --- |

4.

Medlemsstaterna ska beräkna den resulterande primärenergianvändningen med hjälp av omvandlingfaktorer för primärenergi som fastställs på nationell nivå. De ska rapportera omvandlingsfaktorerna för primärenergi till kommissionen i rapporteringen som avses i artikel 6 i denna förordning.

| 5. | Medlemsstaterna ska använda endera av följande:






  a) | Relevanta befintliga CEN-standarder för beräkning av energiprestanda. |
| --- | --- | --- |

5.

Medlemsstaterna ska använda endera av följande:

a)

Relevanta befintliga CEN-standarder för beräkning av energiprestanda.

| b) | En motsvarande nationell beräkningsmetod, förutsatt att den är i enlighet med bilaga I och artikel 2.4 i direktiv 2010/31/EU. |
| --- | --- |

b)

En motsvarande nationell beräkningsmetod, förutsatt att den är i enlighet med bilaga I och artikel 2.4 i direktiv 2010/31/EU.

| 6. | Energiprestandaresultat ska, för beräkningen av kostnadsoptimala nivåer, uttryckas i kvadratmeter användbar golvyta i en referensbyggnad och hänvisa till behovet av primärenergi. |
| --- | --- |

6.

Energiprestandaresultat ska, för beräkningen av kostnadsoptimala nivåer, uttryckas i kvadratmeter användbar golvyta i en referensbyggnad och hänvisa till behovet av primärenergi.

4.   BERÄKNING AV DEN GLOBALA KOSTNADEN UTTRYCKT I NETTONUVÄRDE FÖR VARJE REFERENSBYGGNAD

4.1   Kostnadskategorier

Medlemsstaterna ska ta fram och beskriva följande separata kostnadskategorier som ska användas:

| a) | Initiala investeringskostnader. |
| --- | --- |

a)

Initiala investeringskostnader.

| b) | Löpande kostnader. Detta innefattar kostnader för periodiskt återkommande ersättningar av byggnadselement och kan i förekommande fall omfatta intäkter från producerad energi som medlemsstaterna kan beakta i den finansiella beräkningen. |
| --- | --- |

b)

Löpande kostnader. Detta innefattar kostnader för periodiskt återkommande ersättningar av byggnadselement och kan i förekommande fall omfatta intäkter från producerad energi som medlemsstaterna kan beakta i den finansiella beräkningen.

| c) | Energikostnader. Detta ska återspegla de sammanlagda energikostnaderna inbegripet energipris, kapacitetstaxan och nättaxan. |
| --- | --- |

c)

Energikostnader. Detta ska återspegla de sammanlagda energikostnaderna inbegripet energipris, kapacitetstaxan och nättaxan.

| d) | Kostnader för bortskaffning där så är tillämpligt. |
| --- | --- |

d)

Kostnader för bortskaffning där så är tillämpligt.

För beräkning på makroekonomisk nivå ska medlemsstaterna dessutom fastställa följande kostnadskategori:

| e) | Kostnader för växthusgasutsläpp. Detta ska återspegla de kvantifierade och diskonterade driftskostnaderna omräknat i pengar för växthusgasutsläppen omräknat i ton koldioxidekvivalenter över beräkningsperioden. |
| --- | --- |

e)

Kostnader för växthusgasutsläpp. Detta ska återspegla de kvantifierade och diskonterade driftskostnaderna omräknat i pengar för växthusgasutsläppen omräknat i ton koldioxidekvivalenter över beräkningsperioden.

4.2   Allmänna kostnadsberäkningsprinciper

| 1. | Vid uppskattningar av den förväntade energikostnadsutvecklingen kan medlemsstaterna använda prognoserna för energiprisutvecklingen i bilaga II till denna förordning för olja, gas, kol och el, som startar med de genomsnittliga absoluta energipriserna (uttryckt i euro) för dessa energikällor det år då beräkningen görs.
  Medlemsstaterna ska även ta fram nationella prognoser för energiprisutvecklingen för andra energibärare som används i betydande grad i deras regionala/lokala sammanhang och om så är lämpligt även för taxorna vid toppbelastning. De ska rapportera de prognostiserade pristrenderna och de olika energibärarnas aktuella andelar av byggnadernas energianvändning till kommissionen. |
| --- | --- |

1.

Vid uppskattningar av den förväntade energikostnadsutvecklingen kan medlemsstaterna använda prognoserna för energiprisutvecklingen i bilaga II till denna förordning för olja, gas, kol och el, som startar med de genomsnittliga absoluta energipriserna (uttryckt i euro) för dessa energikällor det år då beräkningen görs.

Medlemsstaterna ska även ta fram nationella prognoser för energiprisutvecklingen för andra energibärare som används i betydande grad i deras regionala/lokala sammanhang och om så är lämpligt även för taxorna vid toppbelastning. De ska rapportera de prognostiserade pristrenderna och de olika energibärarnas aktuella andelar av byggnadernas energianvändning till kommissionen.

| 2. | Effekten av (förväntade) framtida prisutvecklingar för annat än energikostnader, utbyte av byggnadselement under beräkningsperioden och bortskaffningskostnader när så är tillämpligt kan också tas med i kostnadsberäkningen. Prisutvecklingar, däribland genom ny teknik och anpassning av teknik, måste tas med i beräkningen när beräkningarna ses över och uppdateras. |
| --- | --- |

2.

Effekten av (förväntade) framtida prisutvecklingar för annat än energikostnader, utbyte av byggnadselement under beräkningsperioden och bortskaffningskostnader när så är tillämpligt kan också tas med i kostnadsberäkningen. Prisutvecklingar, däribland genom ny teknik och anpassning av teknik, måste tas med i beräkningen när beräkningarna ses över och uppdateras.

| 3. | Kostnadsdata för kostnadskategorierna a till d ska vara marknadsbaserade och gälla för samma plats och tidpunkt. Kostnader bör uttryckas som reella kostnader exklusive inflation. Kostnaderna ska bedömas på landsnivå. |
| --- | --- |

3.

Kostnadsdata för kostnadskategorierna a till d ska vara marknadsbaserade och gälla för samma plats och tidpunkt. Kostnader bör uttryckas som reella kostnader exklusive inflation. Kostnaderna ska bedömas på landsnivå.

| 4. | När den globala kostnaden för en åtgärd/ett paket/en variant ska fastställas kan följande utelämnas:






  a) | Kostnader som är desamma för alla bedömda åtgärder/paket/varianter. |
| --- | --- | --- |

4.

När den globala kostnaden för en åtgärd/ett paket/en variant ska fastställas kan följande utelämnas:

a)

Kostnader som är desamma för alla bedömda åtgärder/paket/varianter.

| b) | Kostnader som gäller byggnadselement som inte har någon påverkan på en byggnads energiprestanda. |
| --- | --- |

b)

Kostnader som gäller byggnadselement som inte har någon påverkan på en byggnads energiprestanda.

Alla andra kostnader måste till fullo tas med i beräkningen av de globala kostnaderna.

| 5. | Restvärdet ska bestämmas genom en rätlinjig värdeminskning av den initiala investerings- eller ersättningskostnaden för ett visst byggnadselement till slutet av beräkningsperioden diskonterat till början av beräkningsperioden. Värdeminskningstiden bestäms av den ekonomiska livslängden för en byggnad eller ett byggnadselement. Restvärdena för byggnadselement kan behöva korrigeras för kostnaden att avlägsna dem från byggnaden i slutet av byggnadens beräknade ekonomiska livslängd. |
| --- | --- |

5.

Restvärdet ska bestämmas genom en rätlinjig värdeminskning av den initiala investerings- eller ersättningskostnaden för ett visst byggnadselement till slutet av beräkningsperioden diskonterat till början av beräkningsperioden. Värdeminskningstiden bestäms av den ekonomiska livslängden för en byggnad eller ett byggnadselement. Restvärdena för byggnadselement kan behöva korrigeras för kostnaden att avlägsna dem från byggnaden i slutet av byggnadens beräknade ekonomiska livslängd.

| 6. | Bortskaffningskostnader ska, där så är tillämpligt, dras av och kan dras ifrån slutvärdet. De kan först behöva diskonteras tillbaka från den beräknade ekonomiska livslängden till slutet av beräkningsperioden och i ett andra steg diskonteras tillbaka till början av beräkningsperioden. |
| --- | --- |

6.

Bortskaffningskostnader ska, där så är tillämpligt, dras av och kan dras ifrån slutvärdet. De kan först behöva diskonteras tillbaka från den beräknade ekonomiska livslängden till slutet av beräkningsperioden och i ett andra steg diskonteras tillbaka till början av beräkningsperioden.

| 7. | I slutet av beräkningsperioden ska bortskaffningskostnaderna (om detta är tillämpligt) eller restvärdet för komponenterna och byggnadselementen tas med i beräkningen för att bestämma de slutliga kostnaderna över byggnadens beräknade ekonomiska livslängd. |
| --- | --- |

7.

I slutet av beräkningsperioden ska bortskaffningskostnaderna (om detta är tillämpligt) eller restvärdet för komponenterna och byggnadselementen tas med i beräkningen för att bestämma de slutliga kostnaderna över byggnadens beräknade ekonomiska livslängd.

| 8. | Medlemsstaterna ska använda en beräkningsperiod på 30 år för bostadshus och offentliga byggnader och en beräkningsperiod på 20 år för kommersiella byggnader som inte är för bostadsändamål. |
| --- | --- |

8.

Medlemsstaterna ska använda en beräkningsperiod på 30 år för bostadshus och offentliga byggnader och en beräkningsperiod på 20 år för kommersiella byggnader som inte är för bostadsändamål.

| 9. | Medlemsstaterna uppmuntras att använda bilaga A till EN 15459 om ekonomiska data för byggnadselement vid definiering av de beräknade ekonomiska livslängderna för dessa byggnadselement. Om andra beräknade ekonomiska livslängder för byggnadselement tas fram ska dessa rapporteras till kommissionen som del av rapporteringen som avses i artikel 6. Medlemsstaterna ska på nationell nivå definiera den beräknade ekonomiska livscykeln för en byggnad. |
| --- | --- |

9.

Medlemsstaterna uppmuntras att använda bilaga A till EN 15459 om ekonomiska data för byggnadselement vid definiering av de beräknade ekonomiska livslängderna för dessa byggnadselement. Om andra beräknade ekonomiska livslängder för byggnadselement tas fram ska dessa rapporteras till kommissionen som del av rapporteringen som avses i artikel 6. Medlemsstaterna ska på nationell nivå definiera den beräknade ekonomiska livscykeln för en byggnad.

4.3   Beräkning av globala kostnader

| 1. | När den globala kostnaden för en åtgärd/ett paket/en variant ska fastställas är de relevanta priserna som ska tas med i beräkningen de priser som betalas av kunden exklusive alla tillämpliga skatter, moms och subventioner. Helst ska även de subventioner som finns att tillgå för olika varianter/paket/åtgärder tas med i beräkningen, men medlemsstaterna kan välja att utelämna subventioner, om de i så fall ser till att både subventioner och stödordningar för teknik, men även eventuella subventioner före energipriser utelämnas. |
| --- | --- |

1.

När den globala kostnaden för en åtgärd/ett paket/en variant ska fastställas är de relevanta priserna som ska tas med i beräkningen de priser som betalas av kunden exklusive alla tillämpliga skatter, moms och subventioner. Helst ska även de subventioner som finns att tillgå för olika varianter/paket/åtgärder tas med i beräkningen, men medlemsstaterna kan välja att utelämna subventioner, om de i så fall ser till att både subventioner och stödordningar för teknik, men även eventuella subventioner före energipriser utelämnas.

| 2. | Globala kostnader för byggnader och byggnadselement ska beräknas genom att man adderar de olika typerna av kostnader och på dessa tillämpar diskonteringsräntan i form av en diskonteringsfaktor för att uttrycka dem i termer av värdet under startåret, plus det diskonterade restvärdet enligt följande:



  där







  τ | är beräkningsperioden, |
| --- | --- | --- |
| Cg(τ) | är den globala kostnaden (hänvisat till startåret τ 0) över beräkningsperioden, |
| CI | är de initiala investeringskostnaderna för åtgärd eller uppsättning åtgärder j, |
| Ca,I (j) | är den årliga kostnaden under året i för åtgärd eller uppsättning åtgärder j, |
| Vf,τ (j) | är restvärdet för åtgärd eller uppsättning åtgärder j i slutet av beräkningsperioden (diskonterat till startåret τ 0), |
| Rd (i) | är diskonteringsfaktorn för år i baserat på diskonteringsräntan r som ska beräknas enligt följande: |

2.

Globala kostnader för byggnader och byggnadselement ska beräknas genom att man adderar de olika typerna av kostnader och på dessa tillämpar diskonteringsräntan i form av en diskonteringsfaktor för att uttrycka dem i termer av värdet under startåret, plus det diskonterade restvärdet enligt följande:

Formula

där

τ

är beräkningsperioden,

Cg(τ)

är den globala kostnaden (hänvisat till startåret τ 0) över beräkningsperioden,

CI

är de initiala investeringskostnaderna för åtgärd eller uppsättning åtgärder j,

Ca,I (j)

är den årliga kostnaden under året i för åtgärd eller uppsättning åtgärder j,

Vf,τ (j)

är restvärdet för åtgärd eller uppsättning åtgärder j i slutet av beräkningsperioden (diskonterat till startåret τ 0),

Rd (i)

är diskonteringsfaktorn för år i baserat på diskonteringsräntan r som ska beräknas enligt följande:

Formula

Där p är antalet år från startperioden och r är den reella diskonteringsräntan.

| 3. | Medlemsstaterna ska fastställa diskonteringsräntan för den finansiella beräkningen efter att ha genomfört känslighetsanalyser på minst två olika räntenivåer. |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaterna ska fastställa diskonteringsräntan för den finansiella beräkningen efter att ha genomfört känslighetsanalyser på minst två olika räntenivåer.

4.4   Beräkning av globala kostnader för den makroekonomiska beräkningen

| 1. | När den globala kostnaden för en åtgärd/ett paket/en variant ska fastställas är de relevanta priserna som ska tas med i beräkningen de priser som betalas av kunden exklusive alla tillämpliga skatter, moms och subventioner. |
| --- | --- |

1.

När den globala kostnaden för en åtgärd/ett paket/en variant ska fastställas är de relevanta priserna som ska tas med i beräkningen de priser som betalas av kunden exklusive alla tillämpliga skatter, moms och subventioner.

| 2. | Vid beräkningen av de globala kostnaderna på makroekonomisk nivå för en åtgärd/ett paket/en variant ska en ny kostnadskategori införas utöver de kostnadskategorier som anges i punkt 4.1. Denna ska utgöras av kostnaderna för växthusgasutsläpp, vilket innebör att den anpassade metodologin för globala kostnader blir enligt följande



  där
  C c,i(j) är koldioxidkostnaden för åtgärd eller uppsättning åtgärder j under beräkningsperioden i, |
| --- | --- |

2.

Vid beräkningen av de globala kostnaderna på makroekonomisk nivå för en åtgärd/ett paket/en variant ska en ny kostnadskategori införas utöver de kostnadskategorier som anges i punkt 4.1. Denna ska utgöras av kostnaderna för växthusgasutsläpp, vilket innebör att den anpassade metodologin för globala kostnader blir enligt följande

Formula

där

C c,i(j) är koldioxidkostnaden för åtgärd eller uppsättning åtgärder j under beräkningsperioden i,

| 3. | Medlemsstaterna ska beräkna de sammanlagda kostnaderna för växthusgasutsläppen för åtgärder/paket/varianter över beräkningsperioden genom att ta summan av de årliga växthusgasutsläppen och multiplicera med det förväntade priset per ton koldioxidekvivalent växthusgasutsläpp för de utsläppsrätter som varje år utfärdas, och som minsta lägsta värde ursprungligen minst beräkna 20 euro per ton koldioxidekvivalenter fram till 2025, 35 euro fram till 2030 och 50 euro efter 2030 i enlighet med kommissionens nuvarande uppskattade koldioxidprisscenarier enligt ETS (mätt i reella och fasta priser i euro på 2008 års nivå, som ska anpassas till beräkningsdatumen och metoderna som väljs). Uppdaterade scenarier ska beaktas vid varje översyn av beräkningen av optimala kostnader. |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaterna ska beräkna de sammanlagda kostnaderna för växthusgasutsläppen för åtgärder/paket/varianter över beräkningsperioden genom att ta summan av de årliga växthusgasutsläppen och multiplicera med det förväntade priset per ton koldioxidekvivalent växthusgasutsläpp för de utsläppsrätter som varje år utfärdas, och som minsta lägsta värde ursprungligen minst beräkna 20 euro per ton koldioxidekvivalenter fram till 2025, 35 euro fram till 2030 och 50 euro efter 2030 i enlighet med kommissionens nuvarande uppskattade koldioxidprisscenarier enligt ETS (mätt i reella och fasta priser i euro på 2008 års nivå, som ska anpassas till beräkningsdatumen och metoderna som väljs). Uppdaterade scenarier ska beaktas vid varje översyn av beräkningen av optimala kostnader.

| 4. | Medlemsstaterna ska fastställa diskonteringsräntan för den makroekonomiska beräkningen efter att ha genomfört en känslighetsanalys för minst två olika räntenivåer, av vilken en ska vara 3 % uttryckt i reella termer. |
| --- | --- |

4.

Medlemsstaterna ska fastställa diskonteringsräntan för den makroekonomiska beräkningen efter att ha genomfört en känslighetsanalys för minst två olika räntenivåer, av vilken en ska vara 3 % uttryckt i reella termer.

5.   UTFÖRANDE AV EN KÄNSLIGHETSANALYS FÖR KOSTNADSINDATA INKLUSIVE ENERGIPRISER

Syftet med känslighetsanalysen är att identifiera de viktigaste parametrarna för en beräkning av kostnadsoptimala nivåer. Medlemsstaterna ska utföra en känslighetsanalys av diskonteringsräntan utgående från minst två räntenivåer som båda ska uttryckas i reella termer för den makroekonomiska beräkningen och två räntenivåer för den finansiella beräkningen. En av räntenivåerna som används för känslighetsanalysen av den makroekonomiska beräkningen ska vara 3 % uttryckt i reella termer. Medlemsstaterna ska genomföra en känslighetsanalys för alla utvecklingsscenarier för energipriserna för alla energibärare som används i betydande omfattning i byggnader på nationell grund. Det rekommenderas att man utökar känslighetsanalysen till att även omfatta andra viktiga indata.

6.   HÄRLEDNING AV EN KOSTNADSOPTIMAL ENERGIPRESTANDANIVÅ FÖR VARJE REFERENSBYGGNAD

| 1. | För varje referensbyggnad ska medlemsstaterna jämföra resultaten av de globala kostnader som beräknats för olika energieffektivitetsåtgärder och åtgärder baserade på förnybara energikällor och paket/varianter av dessa åtgärder. |
| --- | --- |

1.

För varje referensbyggnad ska medlemsstaterna jämföra resultaten av de globala kostnader som beräknats för olika energieffektivitetsåtgärder och åtgärder baserade på förnybara energikällor och paket/varianter av dessa åtgärder.

| 2. | I de fall då resultatet av beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer ger samma globala kostnader för olika nivåer av energiprestanda, uppmuntras medlemsstaterna att använda de krav som leder till lägre användning av primärenergi som grund för jämförelse med de befintliga minimikraven avseende energiprestanda. |
| --- | --- |

2.

I de fall då resultatet av beräkningarna av kostnadsoptimala nivåer ger samma globala kostnader för olika nivåer av energiprestanda, uppmuntras medlemsstaterna att använda de krav som leder till lägre användning av primärenergi som grund för jämförelse med de befintliga minimikraven avseende energiprestanda.

| 3. | När medlemsstaterna har bestämt om de ska använda den makroekonomiska eller den finansiella beräkningen som nationellt riktmärke ska genomsnittet av de beräknade kostnadsoptimala energiprestandanivåerna för alla använda referensbyggnader tillsammans ska beräknas för att jämföra med genomsnittet av de befintliga energiprestandakraven för samma referensbyggnader. Detta gör det möjligt att beräkna skillnaden mellan befintliga krav på energiprestanda och de beräknade kostnadsoptimala nivåerna. |
| --- | --- |

3.

När medlemsstaterna har bestämt om de ska använda den makroekonomiska eller den finansiella beräkningen som nationellt riktmärke ska genomsnittet av de beräknade kostnadsoptimala energiprestandanivåerna för alla använda referensbyggnader tillsammans ska beräknas för att jämföra med genomsnittet av de befintliga energiprestandakraven för samma referensbyggnader. Detta gör det möjligt att beräkna skillnaden mellan befintliga krav på energiprestanda och de beräknade kostnadsoptimala nivåerna.

---

(1)  EUT L 140, 5.6.2009, s. 16.

---

BILAGA II

Information om den beräknade energiprisutvecklingen på lång sikt

För sina beräkningar kan medlemsstaterna använda de uppskattade utvecklingstrender för bränsle- och elpriser som Europeiska kommissionen tillhandahåller och uppdaterar vartannat år. Dessa uppdateringar finns på följande webbplats: http://ec.europa.eu/energy/observatory/trends_2030/index_en.htm

Dessa trender kan extrapoleras efter 2030 till dess att längre prognoser blir tillgängliga.

Information om den beräknade koldioxidprisutvecklingen på lång sikt

Medlemsstaterna ska för sina makroekonomiska beräkningar som minsta lägsta värde använda de förutsedda koldioxidpriserna enligt ETS som anges i kommissionens referensscenario fram till 2050, utgående från genomförande av befintlig lagstiftning men inte utfasning av fossila bränslen (första raden i tabellen nedan): Beräkningarna utgår i dag från ett pris per ton koldioxidekvivalenter på 20 euro per ton fram till 2025, 35 euro fram till 2030 och 50 euro efter 2030 mätt i reella och fasta priser i euro på 2008 års nivå, som ska anpassas till beräkningsdatumen och metoderna som väljs (se tabellen nedan). Aktualiserade scenarier för koldioxidpriset kommer att tillhandahållas av kommissionen och ska beaktas varje gång en översyn av beräkningen av de kostnadsoptimala nivåerna genomförs.

| Utveckling av koldioxidpriset | 2020 | 2025 | 2030 | 2035 | 2040 | 2045 | 2050 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Referens
  (frag. åtgärd, ref. pris för fossila bränslen) | 16,5 | 20 | 36 | 50 | 52 | 51 | 50 |
| Effektiv teknik
  (glob. action, lågt fossilbränslepris) | 25 | 38 | 60 | 64 | 78 | 115 | 190 |
| Effektiv teknik
  (frag. åtgärd, ref. pris för fossila bränslen) | 25 | 34 | 51 | 53 | 64 | 92 | 147 |
| Källa: Bilaga 7.10 till http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=SEC:2011:0288:FIN:EN:PDF |

Utveckling av koldioxidpriset

2020

2025

2030

2035

2040

2045

2050

Referens

(frag. åtgärd, ref. pris för fossila bränslen)

16,5

20

36

50

52

51

50

Effektiv teknik

(glob. action, lågt fossilbränslepris)

25

38

60

64

78

115

190

Effektiv teknik

(frag. åtgärd, ref. pris för fossila bränslen)

25

34

51

53

64

92

147

Källa: Bilaga 7.10 till http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=SEC:2011:0288:FIN:EN:PDF

---

BILAGA III

Rapporteringsmall som medlemsstaterna kan använda för rapportering till kommissionen enligt artikel 5.2 i direktiv 2010/31/EU och artikel 6 i denna förordning

1.   REFERENSBYGGNADER

1.1   Rapportera om referensbyggnaderna för alla byggnadskategorier och hur de är representativa för byggnadsbeståndet genom att använda tabell 1 (befintliga byggnader) och tabell 2 (nya byggnader). Ytterligare information kan läggas till i en bilaga.

1.2   Ange definitionen av referensen golvyta (m2) som används i ert land och hur den räknas ut.

1.3   Lista de urvalskriterier som har använts för att definiera varje referensbyggnad (såväl nya som befintliga): t.ex. statistisk analys baserad på användning, ålder, geometri, klimatzoner, kostnadsstrukturer, byggmaterial etc., samt även klimatförhållanden inomhus och utomhus och den geografiska platsen.

1.4   Ange om er referensbyggnad är en exempelbyggnad, en virtuell byggnad etc.

1.5   Ange vilka uppgifter som ligger till grund för den nationella byggnadsparken.

Tabell 1

Referensbyggnad för befintliga byggnader (omfattande renovering)

| För befintliga byggnader | Byggnadsform (1) | Andel fönsterareal på byggnadens klimatskal och fönster som solen inte når | Golvyta m2 enligt användningen i byggnormen | Beskrivning av byggnaden (2) | Beskrivning av genomsnittlig byggnadsteknik (3) | Genomsnittlig energiprestanda
  kWh/m2, a
  (före investering) | Krav på komponentnivå
  (typiskt värde) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.   Enfamiljshus med underkategorier |
| Underkategori 1 | | | | | | | |
| Underkategori 2 etc. | | | | | | | |
| 2.   Flerfamiljshus med underkategorier |
| | | | | | | | |
| 3.   Kontorsbyggnader med underkategorier |
| | | | | | | | |
| 4.   Andra byggnadskategorier som inte är för bostadsändamål |
| | | | | | | | |
| | | | | | | | |

För befintliga byggnader

Byggnadsform (1)

Andel fönsterareal på byggnadens klimatskal och fönster som solen inte når

Golvyta m2 enligt användningen i byggnormen

Beskrivning av byggnaden (2)

Beskrivning av genomsnittlig byggnadsteknik (3)

Genomsnittlig energiprestanda

kWh/m2, a

(före investering)

Krav på komponentnivå

(typiskt värde)

1.   Enfamiljshus med underkategorier

Underkategori 1

Underkategori 2 etc.

2.   Flerfamiljshus med underkategorier

3.   Kontorsbyggnader med underkategorier

4.   Andra byggnadskategorier som inte är för bostadsändamål

Tabell 2

Referensbyggnad för nya byggnader

| För nya byggnader | Byggnadsform (4) | Andel fönsterareal på byggnadens klimatskal och fönster som solen inte når | Golvyta m2 enligt användningen i byggnormen | Typisk energiprestanda
  kWh/m2, a | Krav på komponentnivå |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.   Enfamiljshus med underkategorier |
| Underkategori 1 | | | | | |
| Underkategori 2 etc. | | | | | |
| 2.   Flerfamiljshus med underkategorier |
| | | | | | |
| 3.   Kontorsbyggnader med underkategorier |
| | | | | | |
| 4.   Andra byggnadskategorier som inte är för bostadsändamål |
| | | | | | |
| | | | | | |

För nya byggnader

Byggnadsform (4)

Andel fönsterareal på byggnadens klimatskal och fönster som solen inte når

Golvyta m2 enligt användningen i byggnormen

Typisk energiprestanda

kWh/m2, a

Krav på komponentnivå

1.   Enfamiljshus med underkategorier

Underkategori 1

Underkategori 2 etc.

2.   Flerfamiljshus med underkategorier

3.   Kontorsbyggnader med underkategorier

4.   Andra byggnadskategorier som inte är för bostadsändamål

Tabell 3

Exempel på en grundläggande rapporteringstabell för energiprestandarelevanta data

| | Kvantitet | Enhet | Beskrivning |
| --- | --- | --- | --- |
| Beräkning | Metod och verktyg | | Kortfattad beskrivning av den beräkningsmetod som har använts (t.ex. med referens till EN ISO 13790) och kommentarer om beräkningsverktyget/-verktygen som använts. |
| Omvandlingsfaktorer för primärenergi | | Värden på omvandlingsfaktorer mellan levererad energi och primärenergi (per energibärare) som har använts vid beräkningen. |
| Klimatförhållanden | Plats | | Namn på staden med angiven latitud och longitud. |
| Graddagar för uppvärmning | | HDD | Ska bedömas enligt EN ISO 15927-6, med specificering av beräkningsperioden. |
| Graddagar för kylning | | CDD |
| Källa för klimatdata | | Ge referens för de klimatdata som har använts för beräkningen. |
| Beskrivning av terrängen | | T.ex. landsbygdsområde, förort, stadsområde. Förklara om närvaron av intilliggande byggnader har räknats med eller inte. |
| Byggnadsform | Längd × bredd × höjd | | m × m × m | Kopplat till den uppvärmda/konditionerade luftvolymen (EN 13790) och med ”längd” räknat som den horisontella dimensionen på fasaden åt söder. |
| Antal våningar | | — | |
| S/V-förhållande (mellan omslutningsytan och volymen) | | m2/m3 | |
| Förhållandet mellan fönsterarean och den totala ytan på byggnadens klimatskal | Söder | | % | |
| Öster | | % | |
| Norr | | % | |
| Väster | | % | |
| Riktning | | ° | Azimutvinkel för södra fasaden (den ”södra” fasadens avvikelse från riktningen rakt söderut). |
| Interna vinster | Byggnadens användningsområde | | Enligt de byggnadskategorier som föreslås i bilaga I till direktiv 2010/31/EU. |
| Genomsnittligt utnyttjande av personvärme | | W/m2 | |
| Specifik elektrisk effekt för belysningssystemet | | W/m2 | Den totala elektriska effekten för hela belysningssystemet i de konditionerade rummen (alla lampor + reglerutrustning för belysningssystemet). |
| Specifik elektrisk effekt för elektrisk utrustning | | W/m2 | |
| Byggnadselement | Genomsnittligt U-värde för väggar | | W/m2K | Viktat U-värde för alla väggar: U_vägg = (U_vägg_1 · A_vägg_1 + U_vägg_2 · A_vägg_2 + ... + U_vägg_n · A_vägg_n) / (A_vägg_1 + A_vägg_2 + ... + A_vägg_n); här är: U_vägg_i = U-värde för väggtyp i; A_vägg_i = total yta av väggtyp i |
| Genomsnittligt U-värde för tak | | W/m2K | På samma sätt som för väggar. |
| Genomsnittligt U-värde för källare | | W/m2K | På samma sätt som för väggar. |
| Genomsnittligt U-värde för fönster | | W/m2K | På samma sätt som för väggar; hänsyn ska tas till köldbryggan som orsakas av karmen och spröjs (enligt EN ISO 10077–1). |
| Köldbryggor | Total längd | | m | |
| Genomsnittlig linjär värmegenomgång | | W/mK | |
| Termisk kapacitet per enhetsarea | Ytterväggar | | J/m2K | Ska bedömas enligt EN ISO 13786. |
| Innerväggar | | J/m2K |
| Plattor | | J/m2K |
| Typ av solavskärmningssystem | | T.ex. persienner, rullgardiner, gardiner etc. |
| Genomsnittligt g-värde för | Glas | | — | Den totala solenergitransmittansen hos glaset (för strålning vinkelrätt mot glaset), här: viktat värde utifrån ytan på olika fönster (ska bedömas enligt EN 410). |
| Glas + solavskärmning | | — | Den totala solenergitransmittansen för glas och en extern solavskärmningsanordning måste bedömas enligt EN 13363-1/-2. |
| Inläckage av luft (luftväxlingar per timme) | | luftväxlingar/tim | T.ex. räknat för en tryckskillnad mellan insidan och utsidan på 50 Pa. |
| Installationssystem | Ventilationssystem | Luftväxlingar per timme | | luftväxlingar/tim | |
| Värmeåtervinningseffektivitet | | % | |
| Effektivitet hos uppvärmningssystem | Produktion | | % | Ska bedömas enligt EN 15316-1, EN 15316-2-1, EN 15316-4-1, EN 15316-4-2, EN 15232, EN 14825, EN 14511. |
| Distribution | | % |
| Utströmning | | % |
| Styrning | | % |
| Effektivitet hos kylsystem | Produktion | | % | Ska bedömas enligt EN 14825, EN 15243, EN 14511, EN 15232. |
| Distribution | | % |
| Utströmning | | % |
| Styrning | | % |
| Effektivitet hos varmvattensystem | Produktion | | % | Ska bedömas enligt EN 15316-3-2, EN 15316-3-3. |
| Distribution | | % |
| Byggnadens börvärden och scheman | Börvärde för temperatur | Vinter | | °C | Operativ temperatur inomhus |
| Sommar | | °C |
| Börvärde för luftfuktighet | Vinter | | % | Relativ luftfuktighet inomhus, om det är tillämpligt: Luftfuktigheten har endast en liten inverkan på värmeupplevelsen och den upplevda luftkvaliteten för stillasittande människor i ett rum (EN 15251). |
| Sommar | | % |
| Driftscheman och reglering | Närvaro | | Lämna kommentarer eller referenser (EN-standarder eller nationella standarder etc.) om de scheman som har använts för beräkningen. |
| Belysning | |
| Maskiner | |
| Ventilation | |
| Uppvärmningssystem | |
| Kylningssystem | |
| Byggnadens energibehov/-användning | Bidrag av (termisk) energi från de viktigaste passiva strategier som införts | 1. | ... |

Kvantitet

Enhet

Beskrivning

Beräkning

Metod och verktyg

Kortfattad beskrivning av den beräkningsmetod som har använts (t.ex. med referens till EN ISO 13790) och kommentarer om beräkningsverktyget/-verktygen som använts.

Omvandlingsfaktorer för primärenergi

Värden på omvandlingsfaktorer mellan levererad energi och primärenergi (per energibärare) som har använts vid beräkningen.

Klimatförhållanden

Plats

Namn på staden med angiven latitud och longitud.

Graddagar för uppvärmning

HDD

Ska bedömas enligt EN ISO 15927-6, med specificering av beräkningsperioden.

Graddagar för kylning

CDD

Källa för klimatdata

Ge referens för de klimatdata som har använts för beräkningen.

Beskrivning av terrängen

T.ex. landsbygdsområde, förort, stadsområde. Förklara om närvaron av intilliggande byggnader har räknats med eller inte.

Byggnadsform

Längd × bredd × höjd

m × m × m

Kopplat till den uppvärmda/konditionerade luftvolymen (EN 13790) och med ”längd” räknat som den horisontella dimensionen på fasaden åt söder.

Antal våningar

—

S/V-förhållande (mellan omslutningsytan och volymen)

m2/m3

Förhållandet mellan fönsterarean och den totala ytan på byggnadens klimatskal

Söder

%

Öster

%

Norr

%

Väster

%

Riktning

°

Azimutvinkel för södra fasaden (den ”södra” fasadens avvikelse från riktningen rakt söderut).

Interna vinster

Byggnadens användningsområde

Enligt de byggnadskategorier som föreslås i bilaga I till direktiv 2010/31/EU.

Genomsnittligt utnyttjande av personvärme

W/m2

Specifik elektrisk effekt för belysningssystemet

W/m2

Den totala elektriska effekten för hela belysningssystemet i de konditionerade rummen (alla lampor + reglerutrustning för belysningssystemet).

Specifik elektrisk effekt för elektrisk utrustning

W/m2

Byggnadselement

Genomsnittligt U-värde för väggar

W/m2K

Viktat U-värde för alla väggar: U_vägg = (U_vägg_1 · A_vägg_1 + U_vägg_2 · A_vägg_2 + ... + U_vägg_n · A_vägg_n) / (A_vägg_1 + A_vägg_2 + ... + A_vägg_n); här är: U_vägg_i = U-värde för väggtyp i; A_vägg_i = total yta av väggtyp i

Genomsnittligt U-värde för tak

W/m2K

På samma sätt som för väggar.

Genomsnittligt U-värde för källare

W/m2K

På samma sätt som för väggar.

Genomsnittligt U-värde för fönster

W/m2K

På samma sätt som för väggar; hänsyn ska tas till köldbryggan som orsakas av karmen och spröjs (enligt EN ISO 10077–1).

Köldbryggor

Total längd

m

Genomsnittlig linjär värmegenomgång

W/mK

Termisk kapacitet per enhetsarea

Ytterväggar

J/m2K

Ska bedömas enligt EN ISO 13786.

Innerväggar

J/m2K

Plattor

J/m2K

Typ av solavskärmningssystem

T.ex. persienner, rullgardiner, gardiner etc.

Genomsnittligt g-värde för

Glas

—

Den totala solenergitransmittansen hos glaset (för strålning vinkelrätt mot glaset), här: viktat värde utifrån ytan på olika fönster (ska bedömas enligt EN 410).

Glas + solavskärmning

—

Den totala solenergitransmittansen för glas och en extern solavskärmningsanordning måste bedömas enligt EN 13363-1/-2.

Inläckage av luft (luftväxlingar per timme)

luftväxlingar/tim

T.ex. räknat för en tryckskillnad mellan insidan och utsidan på 50 Pa.

Installationssystem

Ventilationssystem

Luftväxlingar per timme

luftväxlingar/tim

Värmeåtervinningseffektivitet

%

Effektivitet hos uppvärmningssystem

Produktion

%

Ska bedömas enligt EN 15316-1, EN 15316-2-1, EN 15316-4-1, EN 15316-4-2, EN 15232, EN 14825, EN 14511.

Distribution

%

Utströmning

%

Styrning

%

Effektivitet hos kylsystem

Produktion

%

Ska bedömas enligt EN 14825, EN 15243, EN 14511, EN 15232.

Distribution

%

Utströmning

%

Styrning

%

Effektivitet hos varmvattensystem

Produktion

%

Ska bedömas enligt EN 15316-3-2, EN 15316-3-3.

Distribution

%

Byggnadens börvärden och scheman

Börvärde för temperatur

Vinter

°C

Operativ temperatur inomhus

Sommar

°C

Börvärde för luftfuktighet

Vinter

%

Relativ luftfuktighet inomhus, om det är tillämpligt: Luftfuktigheten har endast en liten inverkan på värmeupplevelsen och den upplevda luftkvaliteten för stillasittande människor i ett rum (EN 15251).

Sommar

%

Driftscheman och reglering

Närvaro

Lämna kommentarer eller referenser (EN-standarder eller nationella standarder etc.) om de scheman som har använts för beräkningen.

Belysning

Maskiner

Ventilation

Uppvärmningssystem

Kylningssystem

Byggnadens energibehov/-användning

Bidrag av (termisk) energi från de viktigaste passiva strategier som införts

1.

...

kWh/a

T.ex. solvärme, naturlig ventilation, dagsljusanvändning etc.

| 2. | ... |
| --- | --- |

2.

...

kWh/a

| 3. | ... |
| --- | --- |

3.

...

kWh/a

Energibehov för uppvärmning

kWh/a

Värme som ska levereras till eller tas bort från ett konditionerat utrymme för att bibehålla de avsedda temperaturförhållandena under en viss tidsperiod.

Energibehov för kylning

kWh/a

Energibehov för varmvatten

kWh/a

Värme som ska levereras till den mängd varmvatten som behövs för att höja dess temperatur från nivån i kallvattennätet till den förbestämda temperaturen vid leveransstället.

Energibehov för övriga ändamål (luftbefuktning, luftavfuktning)

kWh/a

Latent värme i vattenångan som ska levereras till eller tas bort från ett konditionerat utrymme av ett installationssystem för att bibehålla en specificerad minimi- eller maximifuktighet inom utrymmet (när detta är tillämpligt).

Energianvändning för ventilation

kWh/a

Elektrisk energi till ventilationssystemet för lufttransport och värmeåtervinning (energi för förvärmning av luften ingår inte) och energi till luftfuktningssystemet för att tillgodose behovet av luftfuktning.

Energianvändning för inomhusbelysning

kWh/a

Elektrisk energi till belysningssystemet och andra maskiner/system.

Energianvändning för annan utrustning (maskiner, utomhusbelysning, reservsystem etc.)

kWh/a

Energiproduktion i byggnaden

Termisk energi från RES (t.ex. termiska solfångare)

kWh/a

Energi från förnybara källor (som inte uttöms genom utvinning, exempelvis solenergi, vindkraft, vattenkraft och förnybar biomassa) eller samförbränning.

Elektrisk energi som genereras i byggnaden och används på plats

kWh/a

Elektrisk energi som genereras i byggnaden och exporteras ut på marknaden

kWh/a

Energiförbrukning

Levererad energi

Elektricitet

kWh/a

Energi, angivet per energibärare, som levereras till installationssystemet via systemgränsen för att tillgodose de aktuella användningarna (uppvärmning, kylning, ventilation, varmvatten, belysning, maskiner etc.).

Fossilt bränsle

kWh/a

Övrigt (biomassa, fjärrvärme/-kyla etc.)

kWh/a

Primärenergi

kWh/a

Energi som inte har genomgått någon omvandling.

2.   VAL AV VARIANTER/ÅTGÄRDER/PAKET

2.1   Rapportera i tabellformat egenskaperna hos de valda varianter/åtgärder/paket som används för beräkningen av kostnadsoptimala nivåer. Starta med de vanligaste teknikerna och lösningarna och gå sedan vidare till de mer banbrytande. Om det finns bevis från tidigare beräkningar att åtgärderna är långt ifrån kostnadsoptimala behöver inte tabellen fyllas i, men detta bör rapporteras separat till kommissionen. Formatet nedan kan användas, men observera att exemplen som listas endast är illustrativa.

Tabell 4

Exempel på tabell för listning av valda varianter/åtgärder

Alla beräkningar bör gälla för samma komfortnivå. I princip bör alla varianter/paket/åtgärder ge en godtagbar komfort. Om det räknas med olika komfortnivåer försvinner grunden för jämförelsen.

| Åtgärd | Referensfall | Variant 1 | Variant 2 | Etc.... |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Takisolering | | | | |
| Väggisolering | | | | |
| Fönster | 5,7 W/m2K
  (beskrivning) | 2,7 W/m2K
  (beskrivning) | 1,9 W/m2K
  (beskrivning) | |
| Andel fönsterarea i hela byggnadsskalet | | | | |
| Byggnadsrelaterade åtgärder (termisk massa etc.) | | | | |
| Uppvärmningssystem | | | | |
| Varmvatten | | | | |
| Ventilationssystem (inkl. nattventilation) | | | | |
| System för kylning av utrymmen | | | | |
| RES-baserade åtgärder | | | | |
| Byte av energibärare | | | | |
| Etc. | | | | |

Åtgärd

Referensfall

Variant 1

Variant 2

Etc....

Takisolering

Väggisolering

Fönster

5,7 W/m2K

(beskrivning)

2,7 W/m2K

(beskrivning)

1,9 W/m2K

(beskrivning)

Andel fönsterarea i hela byggnadsskalet

Byggnadsrelaterade åtgärder (termisk massa etc.)

Uppvärmningssystem

Varmvatten

Ventilationssystem (inkl. nattventilation)

System för kylning av utrymmen

RES-baserade åtgärder

Byte av energibärare

Etc.

Listningen av åtgärder är bara ett exempel.

För klimatskalet: i W/m2K

För system: effektivitet

Flera nivåer av förbättringar kan väljas (till exempel: olika värmegenomgångskoefficienter för fönster).

3.   BERÄKNING AV PRIMÄRT OCH ENERGIBEHOV FÖR ÅTGÄRDERNA

3.1   Bedömning av energiprestanda

| 3.1.1 | Rapportera beräkningsmetoden för bedömning av energiprestanda som används för referensbyggnaden och de använda åtgärderna/varianterna. |
| --- | --- |

3.1.1

Rapportera beräkningsmetoden för bedömning av energiprestanda som används för referensbyggnaden och de använda åtgärderna/varianterna.

| 3.1.2 | Ge referenser till relevant lagstiftning och relevanta förordningar, standarder och normer. |
| --- | --- |

3.1.2

Ge referenser till relevant lagstiftning och relevanta förordningar, standarder och normer.

| 3.1.3 | Fyll i beräkningsperioden (20 eller 30 år), beräkningsintervallet (varje år, varje månad eller varje dag) och använda klimatdata för varje referensbyggnad. |
| --- | --- |

3.1.3

Fyll i beräkningsperioden (20 eller 30 år), beräkningsintervallet (varje år, varje månad eller varje dag) och använda klimatdata för varje referensbyggnad.

3.2   Beräkning av energibehov

| 3.2.1 | Rapportera resultaten av energiprestandaberäkningen för varje variant/åtgärd/paket för var och en av referensbyggnaderna, uppdelat på åtminstone energibehov för uppvärmning och kylning, energianvändning, levererad energi och behov av primärenergi.
  För även in energibesparingarna.

  Tabell 5


  Tabell för beräkning av energibehov


  Fyll i en tabell för varje referensbyggnad och byggnadskategori för var och en av de införda åtgärderna.




















  Referensbyggnad |
| --- | --- |
| Åtgärd/paket/variant av åtgärder
  (enligt beskrivningen i tabell 4) | Energibehov | Energianvändning | Levererad energi specificerat per källa | Behov av primärenergi i kWh/m2, a | Minskning av primärenergi jämfört med referensbyggnaden |
| För uppvärmning | För kylning | Uppvärmning | Kylning | Ventilation | Varmvatten | Belysning | | | |
| | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | |

3.2.1

Rapportera resultaten av energiprestandaberäkningen för varje variant/åtgärd/paket för var och en av referensbyggnaderna, uppdelat på åtminstone energibehov för uppvärmning och kylning, energianvändning, levererad energi och behov av primärenergi.

För även in energibesparingarna.

Tabell 5

Tabell för beräkning av energibehov

Fyll i en tabell för varje referensbyggnad och byggnadskategori för var och en av de införda åtgärderna.

Referensbyggnad

Åtgärd/paket/variant av åtgärder

(enligt beskrivningen i tabell 4)

Energibehov

Energianvändning

Levererad energi specificerat per källa

Behov av primärenergi i kWh/m2, a

Minskning av primärenergi jämfört med referensbyggnaden

För uppvärmning

För kylning

Uppvärmning

Kylning

Ventilation

Varmvatten

Belysning

Fyll i en tabell för varje referensbyggnad.

Rapporteringen kan begränsas till de viktigaste åtgärderna/paketen, men det bör anges hur många beräkningar som har utförts totalt. Om det finns bevis från tidigare beräkningar att åtgärderna är långt ifrån kostnadsoptimala behöver inte tabellen fyllas i, men detta bör rapporteras separat till kommissionen.

| 3.2.2 | Rapportera sammanställningen av omvandlingsfaktorer för primärenergi som används i landet i en separat tabell. |
| --- | --- |

3.2.2

Rapportera sammanställningen av omvandlingsfaktorer för primärenergi som används i landet i en separat tabell.

| 3.2.3 | Ange den levererade energin per bärare i en extra tabell. |
| --- | --- |

3.2.3

Ange den levererade energin per bärare i en extra tabell.

4.   BERÄKNING AV GLOBAL KOSTNAD

4.1   Beräkna den globala kostnaden för varje variant/åtgärd/paket med hjälp av följande tabeller med hänvisning till scenarier med lågt, medelhögt eller högt energipris. Kostnadsberäkningen för referensbyggnaden ska sättas till 100 procent.

4.2   Rapportera källan för den använda energiprisutvecklingen.

4.3   Rapportera den använda diskonteringsräntan för finansiella och makroekonomiska beräkningar och resultaten av de underliggande känslighetsanalyserna för minst två olika räntenivåer per beräkning.

Tabell 6

Utdata och beräkningar av global kostnad

Fyll i tabellen för varje referensbyggnad, en gång för den makroekonomiska och en gång för den finansiella beräkningen. Ange kostnadsdata i nationell valuta.

| Variant/Åtgärd/Paket enligt tabell 5 | Initial investeringskostnad
  (för startåret) | Årlig löpande kostnad | Beräkningsperiod (5) 20, 30 år | Kostnad för växthusgasutsläpp
  (endast för den makroekonomiska beräkningen) | Restvärde | Diskonteringsränta
  (olika räntor för den makroekonomiska och den finansiella beräkningen) | Beräknad ekonomisk livslängd | Bortskaffningskostnad
  (när detta är tillämpligt) | Beräknad global kostnad |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Årlig underhållskostnad | Driftskostnad | | Energikostnad (6) per bränsle Med scenariot för medelhögt energipris |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |

Variant/Åtgärd/Paket enligt tabell 5

Initial investeringskostnad

(för startåret)

Årlig löpande kostnad

Beräkningsperiod (5) 20, 30 år

Kostnad för växthusgasutsläpp

(endast för den makroekonomiska beräkningen)

Restvärde

Diskonteringsränta

(olika räntor för den makroekonomiska och den finansiella beräkningen)

Beräknad ekonomisk livslängd

Bortskaffningskostnad

(när detta är tillämpligt)

Beräknad global kostnad

Årlig underhållskostnad

Driftskostnad

Energikostnad (6) per bränsle Med scenariot för medelhögt energipris

4.4   Rapportera de inparametrar som har använts för beräkning av den globala kostnaden (t.ex. arbetskostnad, kostnad för teknik etc.).

4.5   Utför känslighetsanalyser för de viktigaste kostnaderna, för energikostnaderna och för den använda diskonteringsräntan både för den makroekonomiska och den finansiella beräkningen. Använd en separat tabell, som tabellen ovan

4.6   Ange de uppskattade kostnaderna för växthusgasutsläpp för de makroekonomiska beräkningarna.

5.   KOSTNADSOPTIMAL NIVÅ FÖR REFERENSBYGGNADER

5.1   Rapportera den ekonomiskt optimala energiprestandanivån i primärenergi (kWh/m2 per år eller, om en beräkningsmetod på systemnivå används, i relevant enhet, t.ex. U-värde) för varje fall i relation till referensbyggnaderna, varvid det ska anges om de optimala kostnadsnivåerna beräknats på makroekonomisk eller finansiell nivå.

6.   JÄMFÖRELSE

6.1   Om skillnaden är betydande, ange skälet som motiverar skillnaden och även en plan med lämpliga steg för att minska skillnaden om den inte (fullt ut) kan motiveras.

Tabell 7

Jämförelsetabell för såväl nya som befintliga byggnader

| Referensbyggnad | Kostnadsoptimalt intervall/kostnadsoptimal nivå (från–till)
  kWh/m2, a
  (i relevant enhet om en beräkningsmetod på komponentnivå används) | Nuvarande krav för referensbyggnader
  kWh/m2, a | Skillnad |
| --- | --- | --- | --- |
| | | | |

Referensbyggnad

Kostnadsoptimalt intervall/kostnadsoptimal nivå (från–till)

kWh/m2, a

(i relevant enhet om en beräkningsmetod på komponentnivå används)

Nuvarande krav för referensbyggnader

kWh/m2, a

Skillnad

Motivering av skillnaden:

Plan för att minska en skillnad som inte är motiverad:

---

(1)  Yta/volym, riktning, yta N/V/S/Ö-fasad.

(2)  Byggmaterial, typisk lufttäthet (kvalitativ), användningsmönster (om detta är tillämpligt), ålder (om detta är tillämpligt).

(3)  Installationssystem, U-värden för byggnadselement, fönster – yta, U-värde, g-värde, skuggning, passiva system etc.

(4)  Yta/volym, yta N/V/S/Ö-fasad. Notera: Själva inriktningen av byggnaden kan i sig utgöra en energieffektivitetsåtgärd för nya byggnader.

(5)  För bostadsbyggnader och offentliga byggnader ska en beräkningsperiod på 30 år användas, för kommersiella byggnader som inte är avsedda för bostadsändamål minst 20 år.

(6)  Effekten av (förväntade) framtida prisutvecklingar måste tas med i beräkningen om det är aktuellt med ersättning av komponenter under beräkningsperioden.

---

| 21.3.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 81/37 |
| --- | --- | --- | --- |

21.3.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 81/37

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 245/2012

av den 20 mars 2012

om ändring av förordning (EG) nr 1187/2009 vad gäller export av mjölk och mjölkprodukter till Dominikanska republiken

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1), särskilt artiklarna 170 och 171.1 jämförda med artikel 4, och

av följande skäl:

| (1) | I artikel 27 i kommissionens förordning (EG) nr 1187/2009 av den 27 november 2009 om fastställande av särskilda tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1234/2007 i fråga om exportlicenser och exportbidrag för mjölk och mjölkprodukter (2) anges att inom ramen för den exportkvot för mjölkpulver som öppnats av Dominikanska republiken ska exportlicenser främst utfärdas för produkter enligt vissa produktkoder i exportbidragsnomenklaturen. Detta är en begränsning som infördes för att förhindra ett alltför stort antal licensansökningar, vilket kan leda till att marknaden splittras upp och till en risk för att unionens exportörer förlorar marknadsandelar. |
| --- | --- |

(1)

I artikel 27 i kommissionens förordning (EG) nr 1187/2009 av den 27 november 2009 om fastställande av särskilda tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1234/2007 i fråga om exportlicenser och exportbidrag för mjölk och mjölkprodukter (2) anges att inom ramen för den exportkvot för mjölkpulver som öppnats av Dominikanska republiken ska exportlicenser främst utfärdas för produkter enligt vissa produktkoder i exportbidragsnomenklaturen. Detta är en begränsning som infördes för att förhindra ett alltför stort antal licensansökningar, vilket kan leda till att marknaden splittras upp och till en risk för att unionens exportörer förlorar marknadsandelar.

| (2) | Ansökningarna för kvotåret 2011/2012 avsåg för första gången en mindre kvantitet än den tillgängliga kvantiteten enligt kvoten. De återstående kvantiteterna bör tilldelas de sökande som är intresserade av större kvantiteter än vad de ansökt om, på villkor att säkerheten ökas i proportion till kvantiteten. |
| --- | --- |

(2)

Ansökningarna för kvotåret 2011/2012 avsåg för första gången en mindre kvantitet än den tillgängliga kvantiteten enligt kvoten. De återstående kvantiteterna bör tilldelas de sökande som är intresserade av större kvantiteter än vad de ansökt om, på villkor att säkerheten ökas i proportion till kvantiteten.

| (3) | För att maximera kvotutnyttjandet under kommande år är det lämpligt att låta licensansökningarna avse samtliga produkter inom tullkvoten enligt avtalet om ekonomiskt partnerskap mellan Cariforum-staterna, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan (3), vars undertecknande och provisoriska tillämpning godkändes genom rådets beslut 2008/805/EG (4). Vad gäller exportlicensernas giltighetstid bör det undantag som föreskrivs i artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1187/2009 inte begränsas till att endast omfatta produkter ur samma produktkategorier som anges i bilaga I till förordningen, utan undantaget bör utvidgas till att omfatta alla produkter inom tullkvoten. |
| --- | --- |

(3)

För att maximera kvotutnyttjandet under kommande år är det lämpligt att låta licensansökningarna avse samtliga produkter inom tullkvoten enligt avtalet om ekonomiskt partnerskap mellan Cariforum-staterna, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan (3), vars undertecknande och provisoriska tillämpning godkändes genom rådets beslut 2008/805/EG (4). Vad gäller exportlicensernas giltighetstid bör det undantag som föreskrivs i artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1187/2009 inte begränsas till att endast omfatta produkter ur samma produktkategorier som anges i bilaga I till förordningen, utan undantaget bör utvidgas till att omfatta alla produkter inom tullkvoten.

| (4) | Eftersom exportbidraget är noll sedan 2008 är det lämpligt att KN-nummer anges i ansökningarna om exportlicens och i licenserna i stället för exportbidragsnomenklaturens produktkoder. De relevanta bestämmelserna bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(4)

Eftersom exportbidraget är noll sedan 2008 är det lämpligt att KN-nummer anges i ansökningarna om exportlicens och i licenserna i stället för exportbidragsnomenklaturens produktkoder. De relevanta bestämmelserna bör ändras i enlighet med detta.

| (5) | För att säkra en god förvaltning bör kommissionen före den 31 augusti få underrättelse om den kvantitet för vilken det har utfärdats licenser. Däremot är underrättelsen om vilka kvantiteter som har tilldelats överflödig och kan utgå. |
| --- | --- |

(5)

För att säkra en god förvaltning bör kommissionen före den 31 augusti få underrättelse om den kvantitet för vilken det har utfärdats licenser. Däremot är underrättelsen om vilka kvantiteter som har tilldelats överflödig och kan utgå.

| (6) | I artikel 28.3 a i förordning (EG) nr 1187/2009 anges att exportlicensansökningar endast kan tas emot om den sökande ställer en säkerhet i enlighet med artikel 9 i den förordningen. Det undantag från artikel 9 som anges i artikel 33.1 i den förordningen är därför oförenligt. |
| --- | --- |

(6)

I artikel 28.3 a i förordning (EG) nr 1187/2009 anges att exportlicensansökningar endast kan tas emot om den sökande ställer en säkerhet i enlighet med artikel 9 i den förordningen. Det undantag från artikel 9 som anges i artikel 33.1 i den förordningen är därför oförenligt.

| (7) | Förordning (EG) nr 1187/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(7)

Förordning (EG) nr 1187/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (8) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket. |
| --- | --- |

(8)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 1187/2009 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 27.2 ska första stycket ersättas med följande:
  ”Licensansökningar kan lämnas in för alla produkter enligt KN-nummer 0402 10, 0402 21 och 0402 29.” |
| --- | --- |

1.

I artikel 27.2 ska första stycket ersättas med följande:

”Licensansökningar kan lämnas in för alla produkter enligt KN-nummer 0402 10, 0402 21 och 0402 29.”

| 2. | I artikel 28.3 ska första stycket ersättas med följande:
  ”En ansökan om exportlicens ska inte tas emot om den avser mer än en produktkod i Kombinerade nomenklaturen och samtliga ansökningar ska lämnas in till den behöriga myndigheten i en viss medlemsstat vid ett och samma tillfälle.” |
| --- | --- |

2.

I artikel 28.3 ska första stycket ersättas med följande:

”En ansökan om exportlicens ska inte tas emot om den avser mer än en produktkod i Kombinerade nomenklaturen och samtliga ansökningar ska lämnas in till den behöriga myndigheten i en viss medlemsstat vid ett och samma tillfälle.”

| 3. | Artikel 31 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:
  ”Senast den femte arbetsdagen efter utgången av ansökningsperioden för licenser ska medlemsstaterna, för var och en av kvotens två delar och per produktkod i Kombinerade nomenklaturen, underrätta kommissionen om de kvantiteter för vilka licensansökningar har lämnats in eller, i förekommande fall, om att inga ansökningar har lämnats in.” |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 31 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:

”Senast den femte arbetsdagen efter utgången av ansökningsperioden för licenser ska medlemsstaterna, för var och en av kvotens två delar och per produktkod i Kombinerade nomenklaturen, underrätta kommissionen om de kvantiteter för vilka licensansökningar har lämnats in eller, i förekommande fall, om att inga ansökningar har lämnats in.”

| b) | I punkt 2 ska tredje och fjärde styckena ersättas med följande:
  ”Om tillämpningen av en tilldelningskoefficient resulterar i att kvantiteten för en sökande understiger 20 ton, får den sökande återkalla sin licensansökan. I ett sådant fall ska denne, inom tre arbetsdagar efter offentliggörandet av kommissionens beslut, underrätta den behöriga myndigheten om detta. Säkerheten ska då omedelbart frisläppas. Den behöriga myndigheten ska, inom åtta arbetsdagar efter offentliggörandet av kommissionens beslut, underrätta kommissionen om vilka kvantiteter, redovisade per produktkod i Kombinerade nomenklaturen, som de sökande avstått ifrån och för vilka säkerheterna har frisläppts.
  Om ansökningar om licenser lämnas in för kvantiteter som inte överstiger de kvoter som avses i artikel 28.1, ska kommissionen, med hjälp av en tilldelningskoefficient, fördela de återstående kvantiteterna mellan de sökande i proportion till de kvantiteter för vilka ansökningar har lämnats in. Den kvantitet som bli resultatet av tillämpningen av koefficienten ska rundas av nedåt (kg). Aktörerna ska, inom en vecka från offentliggörandet av tilldelningskoefficienten, underrätta den behöriga myndigheten om vilken kompletterande kvantitet de kan godta. Säkerheten ska ökas i enlighet därmed.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 2 ska tredje och fjärde styckena ersättas med följande:

”Om tillämpningen av en tilldelningskoefficient resulterar i att kvantiteten för en sökande understiger 20 ton, får den sökande återkalla sin licensansökan. I ett sådant fall ska denne, inom tre arbetsdagar efter offentliggörandet av kommissionens beslut, underrätta den behöriga myndigheten om detta. Säkerheten ska då omedelbart frisläppas. Den behöriga myndigheten ska, inom åtta arbetsdagar efter offentliggörandet av kommissionens beslut, underrätta kommissionen om vilka kvantiteter, redovisade per produktkod i Kombinerade nomenklaturen, som de sökande avstått ifrån och för vilka säkerheterna har frisläppts.

Om ansökningar om licenser lämnas in för kvantiteter som inte överstiger de kvoter som avses i artikel 28.1, ska kommissionen, med hjälp av en tilldelningskoefficient, fördela de återstående kvantiteterna mellan de sökande i proportion till de kvantiteter för vilka ansökningar har lämnats in. Den kvantitet som bli resultatet av tillämpningen av koefficienten ska rundas av nedåt (kg). Aktörerna ska, inom en vecka från offentliggörandet av tilldelningskoefficienten, underrätta den behöriga myndigheten om vilken kompletterande kvantitet de kan godta. Säkerheten ska ökas i enlighet därmed.”

| 4. | Artikel 32 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 1 ska tredje stycket ersättas med följande:
  ”Medlemsstaterna ska senast vid utgången av februari månad, för kvotens två delar enligt artikel 28.1, underrätta kommissionen om de kvantiteter för vilka inga licenser har utfärdats, redovisade per produktkod i Kombinerade nomenklaturen.” |
| --- | --- | --- |

4.

Artikel 32 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 ska tredje stycket ersättas med följande:

”Medlemsstaterna ska senast vid utgången av februari månad, för kvotens två delar enligt artikel 28.1, underrätta kommissionen om de kvantiteter för vilka inga licenser har utfärdats, redovisade per produktkod i Kombinerade nomenklaturen.”

| b) | I punkt 2 ska följande stycke läggas till:
  ”Vid tillämpningen av artikel 6.2 ska exportlicensen också gälla för samtliga de produktkoder som avses i artikel 27.2 första stycket.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 2 ska följande stycke läggas till:

”Vid tillämpningen av artikel 6.2 ska exportlicensen också gälla för samtliga de produktkoder som avses i artikel 27.2 första stycket.”

| c) | Punkt 5 ska ersättas med följande:
  ”5.   Senast den 31 augusti varje år ska medlemsstaterna, för kvotens två delar enligt artikel 28.1 och med avseende på den föregående tolvmånadersperioden enligt artikel 28.1, underrätta kommissionen om följande kvantiteter, redovisade per produktkod enligt Kombinerade nomenklaturen:






  — | Kvantiteter för vilka inga licenser utfärdats eller för vilka licenserna annullerats. |
| --- | --- | --- |

c)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.   Senast den 31 augusti varje år ska medlemsstaterna, för kvotens två delar enligt artikel 28.1 och med avseende på den föregående tolvmånadersperioden enligt artikel 28.1, underrätta kommissionen om följande kvantiteter, redovisade per produktkod enligt Kombinerade nomenklaturen:

—

Kvantiteter för vilka inga licenser utfärdats eller för vilka licenserna annullerats.

| — | Exporterade kvantiteter.” |
| --- | --- |

—

Exporterade kvantiteter.”

| 5. | I artikel 33 ska punkt 1 ersättas med följande:
  ”1.   Bestämmelserna i kapitel II, förutom artiklarna 7 och 10, ska tillämpas.” |
| --- | --- |

5.

I artikel 33 ska punkt 1 ersättas med följande:

”1.   Bestämmelserna i kapitel II, förutom artiklarna 7 och 10, ska tillämpas.”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med regleringsåret 2012/13.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 mars 2012.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 318, 4.12.2009, s. 1.

2

(3)  EUT L 289, 30.10.2008, s. 3.

3

(4)  EUT L 289, 30.10.2008, s. 1.

4

---

| 21.3.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 81/39 |
| --- | --- | --- | --- |

21.3.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 81/39

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 246/2012

av den 20 mars 2012

om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),

med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och

av följande skäl:

| (1) | I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

| (2) | Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(2)

Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 mars 2012.

På kommissionens vägnar För ordföranden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAGA

Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (euro/100 kg) |
| --- |
| KN-nummer | Kod för tredjeland (1) | Schablonimportvärde |
| 0702 00 00 | IL | 139,1 |
| JO | 64,0 |
| MA | 49,0 |
| TN | 98,4 |
| TR | 98,3 |
| ZZ | 89,8 |
| 0707 00 05 | JO | 183,3 |
| TR | 157,2 |
| ZZ | 170,3 |
| 0709 91 00 | EG | 76,0 |
| ZZ | 76,0 |
| 0709 93 10 | JO | 225,1 |
| MA | 60,5 |
| TR | 129,2 |
| ZZ | 138,3 |
| 0805 10 20 | EG | 51,8 |
| IL | 76,4 |
| MA | 51,2 |
| TN | 57,9 |
| TR | 68,9 |
| ZZ | 61,2 |
| 0805 50 10 | EG | 43,8 |
| TR | 53,3 |
| ZZ | 48,6 |
| 0808 10 80 | AR | 89,5 |
| BR | 82,5 |
| CA | 125,0 |
| CL | 101,6 |
| CN | 103,4 |
| MK | 31,8 |
| US | 164,1 |
| UY | 74,9 |
| ZA | 119,9 |
| ZZ | 99,2 |
| 0808 30 90 | AR | 94,3 |
| CL | 124,6 |
| CN | 63,0 |
| ZA | 91,6 |
| ZZ | 93,4 |

(euro/100 kg)

KN-nummer

Kod för tredjeland (1)

Schablonimportvärde

0702 00 00

IL

139,1

JO

64,0

MA

49,0

TN

98,4

TR

98,3

ZZ

89,8

0707 00 05

JO

183,3

TR

157,2

ZZ

170,3

0709 91 00

EG

76,0

ZZ

76,0

0709 93 10

JO

225,1

MA

60,5

TR

129,2

ZZ

138,3

0805 10 20

EG

51,8

IL

76,4

MA

51,2

TN

57,9

TR

68,9

ZZ

61,2

0805 50 10

EG

43,8

TR

53,3

ZZ

48,6

0808 10 80

AR

89,5

BR

82,5

CA

125,0

CL

101,6

CN

103,4

MK

31,8

US

164,1

UY

74,9

ZA

119,9

ZZ

99,2

0808 30 90

AR

94,3

CL

124,6

CN

63,0

ZA

91,6

ZZ

93,4

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.

---

| 21.3.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 81/41 |
| --- | --- | --- | --- |

21.3.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 81/41

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 247/2012

av den 20 mars 2012

om utfärdande av importlicenser avseende ansökningar som lämnas in under de sju första dagarna av mars 2012 inom ramen för den tullkvot för nötkött av hög kvalitet som förvaltas på grundval av förordning (EG) nr 620/2009

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1301/2006 av den 31 augusti 2006 om gemensamma regler för administrationen av sådana importtullkvoter för jordbruksprodukter som omfattas av ett system med importlicenser (2), särskilt artikel 7.2, och

av följande skäl:

| (1) | Kommissionens förordning (EG) nr 620/2009 av den 13 juli 2009 om förvaltning av importtullkvoter för nötkött av hög kvalitet (3) innehåller föreskrifter för ansökan om och utfärdande av importlicenser. |
| --- | --- |

(1)

Kommissionens förordning (EG) nr 620/2009 av den 13 juli 2009 om förvaltning av importtullkvoter för nötkött av hög kvalitet (3) innehåller föreskrifter för ansökan om och utfärdande av importlicenser.

| (2) | I artikel 7.2 i förordning (EG) nr 1301/2006 föreskrivs att om det framgår att kvantiteterna i licensansökningarna överstiger den kvantitet som finns tillgänglig för tullkvotperioden i fråga, bör det fastställas en tilldelningskoefficient för kvantiteterna i varje licensansökan. De ansökningar om importlicens som har lämnats in i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 620/2009 mellan den 1 och den 7 mars 2012 överstiger de kvantiteter som finns tillgängliga. Det bör därför fastställas i vilken utsträckning importlicenser kan utfärdas samt en tillämpningskoefficient. |
| --- | --- |

(2)

I artikel 7.2 i förordning (EG) nr 1301/2006 föreskrivs att om det framgår att kvantiteterna i licensansökningarna överstiger den kvantitet som finns tillgänglig för tullkvotperioden i fråga, bör det fastställas en tilldelningskoefficient för kvantiteterna i varje licensansökan. De ansökningar om importlicens som har lämnats in i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 620/2009 mellan den 1 och den 7 mars 2012 överstiger de kvantiteter som finns tillgängliga. Det bör därför fastställas i vilken utsträckning importlicenser kan utfärdas samt en tillämpningskoefficient.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

För de ansökningar om importlicens inom ramen för kvoten med löpnummer 09.4449 som har lämnats in mellan den 1 och den 7 mars 2012 i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 620/2009 ska en tilldelningskoefficient på 0,385109 % tillämpas.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 mars 2012.

På kommissionens vägnar För ordföranden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 238, 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUT L 182, 15.7.2009, s. 25.

3

---

| 21.3.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 81/42 |
| --- | --- | --- | --- |

21.3.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 81/42

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 248/2012

av den 20 mars 2012

om avslutande av det tillfälliga stoppet för ansökningar om importlicenser för sockerprodukter inom vissa tullkvoter

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 891/2009 av den 25 september 2009 om öppnande och förvaltning av vissa gemenskapstullkvoter inom sockersektorn (2), särskilt artikel 5.2, och

av följande skäl:

| (1) | Ett tillfälligt stopp för ansökningar om importlicenser avseende löpnummer 09.4318 från och med den 19 januari 2012 infördes genom kommissionens (EU) nr 41/2012 av den 18 januari 2012 om tillfälligt stopp för inlämning av ansökningar om importlicenser för sockerprodukter inom vissa tullkvoter (3), i enlighet med förordning (EG) nr 891/2009. |
| --- | --- |

(1)

Ett tillfälligt stopp för ansökningar om importlicenser avseende löpnummer 09.4318 från och med den 19 januari 2012 infördes genom kommissionens (EU) nr 41/2012 av den 18 januari 2012 om tillfälligt stopp för inlämning av ansökningar om importlicenser för sockerprodukter inom vissa tullkvoter (3), i enlighet med förordning (EG) nr 891/2009.

| (2) | Det har inkommit information om outnyttjade och/eller endast delvis utnyttjade licenser och det finns därför återigen kvantiteter som är tillgängliga avseende det aktuella löpnumret. Det tillfälliga stoppet för ansökningar bör därför upphöra. |
| --- | --- |

(2)

Det har inkommit information om outnyttjade och/eller endast delvis utnyttjade licenser och det finns därför återigen kvantiteter som är tillgängliga avseende det aktuella löpnumret. Det tillfälliga stoppet för ansökningar bör därför upphöra.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det tillfälliga stopp för ansökningar om importlicenser avseende löpnummer 09.4318 från och med den 19 januari 2012 som infördes genom genomförandeförordning (EU) nr 41/2012 ska upphöra att gälla.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 mars 2012.

På kommissionens vägnar För ordföranden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 254, 26.9.2009, s. 82.

2

(3)  EUT L 16, 19.1.2012, s. 40.

3

---