# Europeiska unionens L 392/2021

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 392 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 64 årgången5 november 2021 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 392

Svensk utgåva

Lagstiftning

64 årgången5 november 2021

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | FN-föreskrift nr 94 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på skydd för förare och passagerare vid frontalkollision [2021/1860] | 1 |
| | * | FN-föreskrift nr 95 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på skydd för passagerare vid sidokollision [2021/1861] | 62 |
| | * | FN-föreskrift nr 137 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon vid frontalkollision med fokus på fasthållningsanordningar [2021/1862] | 130 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

*

FN-föreskrift nr 94 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på skydd för förare och passagerare vid frontalkollision [2021/1860]

1

*

FN-föreskrift nr 95 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på skydd för passagerare vid sidokollision [2021/1861]

62

*

FN-föreskrift nr 137 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon vid frontalkollision med fokus på fasthållningsanordningar [2021/1862]

130

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

| 5.11.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 392/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.11.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 392/1

---

Endast Uneces texter i original har bindande folkrättslig verkan. Denna föreskrifts status och ikraftträdandedag bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på: https://unece.org/status-1958-agreement-and-annexed-regulations

FN-föreskrift nr 94 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på skydd för förare och passagerare vid frontalkollision [2021/1860]

Inbegripet all giltig text till och med:

Inbegripet all giltig text till och med:

Ändringsserie 04 – dag för ikraftträdande: 9 juni 2021

INNEHÅLL

FÖRESKRIFT

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Godkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikationer |
| --- | --- |

5.

| 6. | Anvisningar för användare av fordon utrustade med krockkuddar |
| --- | --- |

6.

| 7. | Ändring och utökning av godkännandet av en fordonstyp |
| --- | --- |

7.

| 8. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

9.

| 10. | Slutgiltigt upphörande av produktionen |
| --- | --- |

10.

| 11. | Namn på och adress till typgodkännandemyndigheter och de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar |
| --- | --- |

11.

| 12. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

12.

BILAGOR

| 1 | Meddelande |
| --- | --- |

1

| 2 | Godkännandemärkenas utformning |
| --- | --- |

2

| 3 | Provningsförfarande |
| --- | --- |

3

| 4 | Prestandakriterier för huvudet (HPC) och för huvudacceleration i 3 ms |
| --- | --- |

4

| 5 | Placering och installation av provdockor och justering av fasthållningsanordningar |
| --- | --- |

5

| 6 | Förfarande för bestämning av H-punkten och den verkliga bålvinkeln för sittplatser i motorfordon |
| --- | --- |

6

| Tillägg 1 | Beskrivning av den tredimensionella H-punktsmaskinen (3-D H-maskin) |
| --- | --- |

Tillägg 1

| Tillägg 2 | Tredimensionellt referenssystem |
| --- | --- |

Tillägg 2

| Tillägg 3 | Referensdata avseende sittplatser |
| --- | --- |

Tillägg 3

| 7 | Provningsförfarande med vagn |
| --- | --- |

7

| Tillägg | Ekvivalenskurva – toleransband för kurvan ΔV = f(t) |
| --- | --- |

Tillägg

| 8 | Mätteknik för mätprovningar: instrumentering |
| --- | --- |

8

| 9 | Definition av den deformerbara barriären |
| --- | --- |

9

| 10 | Certifieringsförfarande för provdockans underben och fot |
| --- | --- |

10

| 11 | Provningsförfaranden för fordon som är försedda med elektrisk framdrivning |
| --- | --- |

11

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna föreskrift är tillämplig på fordon av kategori M1
   (1) med en högsta totalvikt på 3 500 kg och på fordon av kategori N1 med en högsta totalvikt på 2 500 kg. Andra fordon kan godkännas på begäran av tillverkaren.

1

1

1

2.   DEFINITIONER

I denna föreskrift gäller följande definitioner:

| 2.1 | skyddssystem: inredningar och invändiga anordningar för att kvarhålla förare och passagerare och bidra till att kraven i punkt 5 uppfylls. |
| --- | --- |

2.1

skyddssystem

| 2.2 | typ av skyddssystem: kategori av skyddsanordningar som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som | teknik, |
| --- | --- | --- |

2.2

typ av skyddssystem

teknik,

| | geometri, |
| --- | --- |

geometri,

| | konstruktionsmaterial. |
| --- | --- |

konstruktionsmaterial.

| 2.3 | fordonsbredd: det avstånd mellan två plan som är parallella med det längsgående mittplanet (av fordonet) och som berör fordonet på vardera sidan av det nämnda planet bortsett från utvändiga anordningar för indirekt sikt, sidomarkeringsljus, däcktrycksindikatorer, körriktningsvisare, positionsljus, flexibla stänkskydd och den böjda delen av däckets sidor direkt ovanför kontaktpunkten med marken. |
| --- | --- |

2.3

fordonsbredd

| 2.4 | överlappning: den andel av fordonets bredd som ligger direkt i linje med barriärens framsida. |
| --- | --- |

2.4

överlappning

| 2.5 | barriärs deformerbara framsida: en förstörbar del monterad på framsidan av ett hårt block. |
| --- | --- |

2.5

barriärs deformerbara framsida

| 2.6 | fordonstyp: kategori av motordrivna fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som |
| --- | --- |

2.6

fordonstyp

| 2.6.1 | fordonets längd och bredd, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.6.1

fordonets längd och bredd, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.6.2 | konstruktion, mått, utformning och material i den del av fordonet framför det tvärgående planet genom förarsätets R-punkt, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.6.2

konstruktion, mått, utformning och material i den del av fordonet framför det tvärgående planet genom förarsätets R-punkt, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.6.3 | passagerarutrymmets utformning och innermått samt typen av skyddssystem, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.6.3

passagerarutrymmets utformning och innermått samt typen av skyddssystem, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.6.4 | motorns placering (fram, bak eller i mitten) och inriktning (tvärställd eller längsställd), om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.6.4

motorns placering (fram, bak eller i mitten) och inriktning (tvärställd eller längsställd), om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.6.5 | den olastade vikten, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.6.5

den olastade vikten, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.6.6 | de alternativa arrangemang eller anordningar som tillhandahålls av tillverkaren, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.6.6

de alternativa arrangemang eller anordningar som tillhandahålls av tillverkaren, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.6.7 | det uppladdningsbara elenergilagringssystemets (REESS) placering, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift. |
| --- | --- |

2.6.7

det uppladdningsbara elenergilagringssystemets (REESS) placering, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift.

| 2.7 | Passagerarutrymme |
| --- | --- |

2.7

Passagerarutrymme

| 2.7.1 | passagerarutrymme med avseende på skydd av personer i fordonet: utrymme avsett för förare och passagerare och som begränsas av tak, golv, sidoväggar, dörrar, yttre fönsterglas och främre mellanvägg och den bakre mellanväggens plan eller baksätesryggstödets plan. |
| --- | --- |

2.7.1

passagerarutrymme med avseende på skydd av personer i fordonet

| 2.7.2 | passagerarutrymme med avseende på elsäkerhetsbedömning: utrymme avsett för förare och passagerare och som begränsas av tak, golv, sidoväggar, dörrar, yttre fönsterglas, den främre mellanväggen och den bakre mellanväggen eller bakluckan, samt av de elskyddsbarriärer och inneslutningar som tillhandahålls för att skydda passagerarna från direkt kontakt med högspänningsförande delar. |
| --- | --- |

2.7.2

passagerarutrymme med avseende på elsäkerhetsbedömning

| 2.8 | R-punkt: referenspunkt som angetts av tillverkaren för varje säte i förhållande till fordonskonstruktionen, såsom anges i bilaga 6. |
| --- | --- |

2.8

R-punkt:

| 2.9 | H-punkt: referenspunkt som fastställts för varje säte av den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandet i enlighet med det förfarande som beskrivs i bilaga 6. |
| --- | --- |

2.9

H-punkt

| 2.10 | olastad basvikt: fordonets vikt i körklart tillstånd, utan förare eller passagerare samt olastat, men helt fyllt med bränsle, kylarvätska, smörjmedel, verktyg och ett reservhjul (om dessa föremål tillhandahålls som standardutrustning av fordonstillverkaren). |
| --- | --- |

2.10

olastad basvikt

| 2.11 | krockkudde: anordning som monteras för att komplettera säkerhetsbälten och fasthållningsanordningar i motordrivna fordon, dvs. system som, om fordonet påverkas av ett kraftigt islag, automatiskt utlöser en flexibel struktur som är avsedd att med hjälp av den komprimerade gas den innehåller begränsa kraften i kontakten mellan en eller flera kroppsdelar hos personer i fordonet och passagerarutrymmets inredning. |
| --- | --- |

2.11

krockkudde

| 2.12 | passagerarkrockkudde: krockkudde avsedd att vid en frontalkollision skydda passagerare i andra säten än förarsätet. |
| --- | --- |

2.12

passagerarkrockkudde

| 2.13 | högspänning: klassificering av en elektrisk komponent eller krets om dess driftsspänning är > 60 V och ≤ 1 500 V likström (DC) eller > 30 V och ≤ 1 000 V växelström (AC) räknat som kvadratiskt medelvärde. |
| --- | --- |

2.13

högspänning

| 2.14 | uppladdningsbart elenergilagringssystem: uppladdningsbart system för lagring av energi som tillhandahåller elektrisk energi för framdrivningen.
  Batteri som främst används för att leverera ström för start av motorn, belysningen eller andra kompletterande system i fordon anses inte vara ett uppladdningsbart elenergilagringssystem.
  I det uppladdningsbara elenergilagringssystemet kan det ingå system för fysiskt stöd, temperaturreglering, elektroniska reglage och höljen. |
| --- | --- |

2.14

uppladdningsbart elenergilagringssystem

Batteri som främst används för att leverera ström för start av motorn, belysningen eller andra kompletterande system i fordon anses inte vara ett uppladdningsbart elenergilagringssystem.

I det uppladdningsbara elenergilagringssystemet kan det ingå system för fysiskt stöd, temperaturreglering, elektroniska reglage och höljen.

| 2.15 | elskyddsbarriär: del som skyddar mot direkt kontakt med högspänningsförande delar. |
| --- | --- |

2.15

elskyddsbarriär

| 2.16 | elektrisk framdrivning: elektrisk krets som inbegriper framdrivningsmotor, och eventuellt det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, systemet för omvandling av elektrisk energi, elektroniska omvandlare, tillhörande kablage och anslutningsdon samt anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet. |
| --- | --- |

2.16

elektrisk framdrivning

| 2.17 | spänningsförande delar: ledande delar som är avsedda att vid normal användning vara elektriskt laddade. |
| --- | --- |

2.17

spänningsförande delar

| 2.18 | exponerad ledande del: ledande del som kan beröras enligt villkoren i skyddsklass IPXXB, som inte vanligtvis är spänningsförande, men som kan bli spänningsförande om isoleringen upphör att fungera. Detta innefattar delar under ett skydd som kan avlägsnas utan hjälp av verktyg. |
| --- | --- |

2.18

exponerad ledande del:

| 2.19 | direkt kontakt: människors kontakt med högspänningsförande delar. |
| --- | --- |

2.19

direkt kontakt

| 2.20 | indirekt kontakt: människors kontakt med exponerade ledande delar. |
| --- | --- |

2.20

indirekt kontakt

| 2.21 | skyddsklass IPXXB: skydd från kontakt med högspänningsförande delar genom antingen en elskyddsbarriär eller en inneslutning, vilket provas med hjälp av ett ledat provningsfinger (IPXXB-klass) enligt beskrivningen i punkt 4 i bilaga 11. |
| --- | --- |

2.21

skyddsklass IPXXB

| 2.22 | arbetsspänning: högsta kvadratiska medelvärde för en elkretsspänning som anges av tillverkaren, och som vid öppen krets eller under normala driftsförhållanden kan uppstå mellan vilka ledande delar som helst. Om den elektriska kretsen är delad genom elektrisk isolering definieras arbetsspänningen för varje sådan delad krets. |
| --- | --- |

2.22

arbetsspänning

| 2.23 | anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet: den elektriska krets som används för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet från en extern elektrisk energikälla, inbegripet fordonets intag. |
| --- | --- |

2.23

anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet

| 2.24 | elektriskt chassi: en uppsättning elektriskt sammankopplade, ledande delar, vars elektriska potential används som referens. |
| --- | --- |

2.24

elektriskt chassi

| 2.25 | elektrisk krets: en uppsättning sammankopplade, högspänningsförande delar som är konstruerad för att vara elektriskt laddade under normal drift. |
| --- | --- |

2.25

elektrisk krets

| 2.26 | system för omvandling av elektrisk energi: system (t.ex. en bränslecell) som alstrar och tillhandahåller elektrisk energi för elektrisk framdrivning. |
| --- | --- |

2.26

system för omvandling av elektrisk energi

| 2.27 | elektronisk omvandlare: anordning som kan reglera och/eller omvandla elektrisk effekt för elektrisk framdrivning. |
| --- | --- |

2.27

elektronisk omvandlare

| 2.28 | inneslutning: del som omsluter de inre delarna och skyddar mot varje direkt kontakt. |
| --- | --- |

2.28

inneslutning

| 2.29 | högspänningskrets: den elektriska krets, inbegripet anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, som arbetar med högspänning.
  Om elektriska kretsar är elektriskt anslutna till varandra och uppfyller det särskilda spänningsförhållandet är det endast komponenter eller delar i en strömkrets som arbetar med högspänning som klassificeras som en högspänningskrets. |
| --- | --- |

2.29

högspänningskrets

Om elektriska kretsar är elektriskt anslutna till varandra och uppfyller det särskilda spänningsförhållandet är det endast komponenter eller delar i en strömkrets som arbetar med högspänning som klassificeras som en högspänningskrets.

| 2.30 | fast isolering: kablagets isolerande beläggning som är avsedd att täcka de högspänningsförande delarna och hindra direkt kontakt med dem. |
| --- | --- |

2.30

fast isolering:

| 2.31 | automatisk frånkopplare: anordning som när den utlöses elektriskt skiljer elenergikällorna från resten av den elektriska framdrivningens högspänningskrets. |
| --- | --- |

2.31

automatisk frånkopplare

| 2.32 | framdrivningsbatteri av öppen typ: en typ av batteri som behöver påfyllning av vätska och som avger vätgas som släpps ut i atmosfären. |
| --- | --- |

2.32

framdrivningsbatteri av öppen typ

| 2.33 | automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem: system som låser dörrarna automatiskt vid en förinställd hastighet eller enligt andra villkor som anges av tillverkaren. |
| --- | --- |

2.33

automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem

| 2.34 | förskjutningsanordning: anordning som medger att sätet eller en av dess delar förskjuts och/eller vrids, utan något fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas tillträde till och utträde ur utrymmet bakom det berörda sätet. |
| --- | --- |

2.34

förskjutningsanordning

| 2.35 | ramchassi: chassi som består av två längsgående skenor som tvärgående är förbundna med tvärbalkar och där kabinen, tillverkad av paneler, är ansluten till dessa skenor. |
| --- | --- |

2.35

ramchassi

| 2.36 | vattenhaltig elektrolyt: elektrolyt baserad på en vattenlösning för föreningarna (t.ex. syror, baser) som avger strömförande joner efter dissociation. |
| --- | --- |

2.36

vattenhaltig elektrolyt

| 2.37 | läckage av elektrolyt: elektrolytförlust från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet i form av vätska. |
| --- | --- |

2.37

läckage av elektrolyt:

| 2.38 | icke-vattenhaltig elektrolyt: elektrolyt som inte är baserad på en vattenlösning. |
| --- | --- |

2.38

icke-vattenhaltig elektrolyt

| 2.39 | normala driftsförhållanden: inbegriper driftlägen och driftsförhållanden som rimligen kan förväntas under fordonets normala drift, däribland körning inom angivna hastighetsbegränsningar, parkering eller stillastående i trafik samt laddning med hjälp av laddare som är kompatibla med de särskilda laddningsuttag som finns på fordonet. Det inbegriper inte förhållanden där fordonet är skadat (t.ex. genom kollision, vägskräp eller vandalism), har utsatts för brand eller sänkts ner i vatten, eller är i ett skick där service eller underhåll behövs eller genomförs. |
| --- | --- |

2.39

normala driftsförhållanden

| 2.40 | särskilt spänningsförhållande: förhållandet mellan den högsta spänningen för en elektriskt ansluten strömkrets mellan en likspänningsförande del och någon annan spänningsförande del (likström eller växelström) är ≤ 30 V växelström (kvadratiskt medelvärde) och ≤ 60 V likström.
  Anmärkning: När en likspänningsförande del hos en sådan elektrisk krets är ansluten till det elektriska chassit och det särskilda spänningsförhållandet gäller är den högsta spänningen mellan spänningsförande delar och det elektriska chassit ≤ 30 V växelström (kvadratiskt medelvärde) och ≤ 60 V likström. |
| --- | --- |

2.40

särskilt spänningsförhållande

Anmärkning: När en likspänningsförande del hos en sådan elektrisk krets är ansluten till det elektriska chassit och det särskilda spänningsförhållandet gäller är den högsta spänningen mellan spänningsförande delar och det elektriska chassit ≤ 30 V växelström (kvadratiskt medelvärde) och ≤ 60 V likström.

| 2.41 | laddningsstatus: tillgänglig elektrisk laddning i ett uppladdningsbart elenergilagringssystem, uttryckt som andel av dess nominella kapacitet. |
| --- | --- |

2.41

laddningsstatus

| 2.42 | brand: lågor som kommer från fordonet. Gnistor och ljusbågar ska inte betraktas som lågor. |
| --- | --- |

2.42

brand

| 2.43 | explosion: plötsligt frigörande av energi som är tillräckligt för att orsaka tryckvågor och/eller projektiler som kan leda till strukturell och/eller fysisk skada runt fordonet. |
| --- | --- |

2.43

explosion

3.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

| 3.1 | En ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på skydd av förare och passagerare i framsätet i händelse av en frontalkollision (provning mot förskjuten deformerad barriär) ska lämnas in av fordonstillverkaren eller av tillverkarens behöriga ombud. |
| --- | --- |

3.1

En ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på skydd av förare och passagerare i framsätet i händelse av en frontalkollision (provning mot förskjuten deformerad barriär) ska lämnas in av fordonstillverkaren eller av tillverkarens behöriga ombud.

| 3.2 | Ansökan ska åtföljas av nedan nämnda handlingar i tre exemplar med följande uppgifter: |
| --- | --- |

3.2

Ansökan ska åtföljas av nedan nämnda handlingar i tre exemplar med följande uppgifter:

| 3.2.1 | En detaljerad beskrivning av fordonstypen med avseende på uppbyggnad, mått, form och konstruktionsmaterial. |
| --- | --- |

3.2.1

En detaljerad beskrivning av fordonstypen med avseende på uppbyggnad, mått, form och konstruktionsmaterial.

| 3.2.2 | Fotografier och/eller diagram samt ritningar av fordonet som visar fordonstypen framifrån, från sidan och bakifrån samt utformningsdetaljer i konstruktionens främre del. |
| --- | --- |

3.2.2

Fotografier och/eller diagram samt ritningar av fordonet som visar fordonstypen framifrån, från sidan och bakifrån samt utformningsdetaljer i konstruktionens främre del.

| 3.2.3 | Uppgifter om fordonets olastade basvikt. |
| --- | --- |

3.2.3

Uppgifter om fordonets olastade basvikt.

| 3.2.4 | Passagerarutrymmets form och innermått. |
| --- | --- |

3.2.4

Passagerarutrymmets form och innermått.

| 3.2.5 | En beskrivning av den inredning och de skyddssystem som monterats i fordonet. |
| --- | --- |

3.2.5

En beskrivning av den inredning och de skyddssystem som monterats i fordonet.

| 3.2.6 | En allmän beskrivning av den elektriska energikällans typ och placering och av den elektriska framdrivningen (t.ex. hybrid eller rent elektrisk). |
| --- | --- |

3.2.6

En allmän beskrivning av den elektriska energikällans typ och placering och av den elektriska framdrivningen (t.ex. hybrid eller rent elektrisk).

| 3.3 | Den som ansöker om godkännande ska ha rätt att inkomma med alla de data och resultat av utförda provningar som gör det möjligt att fastställa att överensstämmelse med kraven kan uppnås med tillräcklig tillförlitlighetsgrad. |
| --- | --- |

3.3

Den som ansöker om godkännande ska ha rätt att inkomma med alla de data och resultat av utförda provningar som gör det möjligt att fastställa att överensstämmelse med kraven kan uppnås med tillräcklig tillförlitlighetsgrad.

| 3.4 | Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas in till den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningarna. |
| --- | --- |

3.4

Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas in till den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningarna.

| 3.4.1 | Ett fordon som inte är försett med alla de delar av vilka typen består får godtas för provning på villkor att det kan påvisas att frånvaron av delarna inte får några menliga effekter på provningsresultaten när det gäller kraven i denna föreskrift. |
| --- | --- |

3.4.1

Ett fordon som inte är försett med alla de delar av vilka typen består får godtas för provning på villkor att det kan påvisas att frånvaron av delarna inte får några menliga effekter på provningsresultaten när det gäller kraven i denna föreskrift.

| 3.4.2 | Det ska åligga den som ansöker om godkännande att visa att tillämpningen av punkt 3.4.1 överensstämmer med kraven i denna föreskrift. |
| --- | --- |

3.4.2

Det ska åligga den som ansöker om godkännande att visa att tillämpningen av punkt 3.4.1 överensstämmer med kraven i denna föreskrift.

4.   GODKÄNNANDE

| 4.1 | Om den fordonstyp som lämnats in för godkännande enligt denna föreskrift uppfyller kraven i den ska godkännande av den fordonstypen beviljas. |
| --- | --- |

4.1

Om den fordonstyp som lämnats in för godkännande enligt denna föreskrift uppfyller kraven i den ska godkännande av den fordonstypen beviljas.

| 4.1.1 | Den tekniska tjänst som utsetts i enlighet med punkt 12 ska kontrollera om de nödvändiga villkoren uppfyllts. |
| --- | --- |

4.1.1

Den tekniska tjänst som utsetts i enlighet med punkt 12 ska kontrollera om de nödvändiga villkoren uppfyllts.

| 4.1.2 | Om tvivel råder ska vid kontroll av fordonets överensstämmelse med kraven i denna föreskrift hänsyn tas till alla de uppgifter eller provningsresultat som tillhandahålls av tillverkaren och som kan vara av betydelse för valideringen av de provningar för godkännande som utförts av den tekniska tjänsten. |
| --- | --- |

4.1.2

Om tvivel råder ska vid kontroll av fordonets överensstämmelse med kraven i denna föreskrift hänsyn tas till alla de uppgifter eller provningsresultat som tillhandahålls av tillverkaren och som kan vara av betydelse för valideringen av de provningar för godkännande som utförts av den tekniska tjänsten.

| 4.2 | Varje godkänd typ ska ges ett godkännandenummer i enlighet med bilaga 4 till överenskommelsen (E/ECE/TRANS/505/Rev.3). |
| --- | --- |

4.2

Varje godkänd typ ska ges ett godkännandenummer i enlighet med bilaga 4 till överenskommelsen (E/ECE/TRANS/505/Rev.3).

| 4.3 | Uppgifter om typgodkännande eller avslag på ansökan om typgodkännande av en fordonstyp enligt dessa föreskrifter skall meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

4.3

Uppgifter om typgodkännande eller avslag på ansökan om typgodkännande av en fordonstyp enligt dessa föreskrifter skall meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

| 4.4 | Varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt denna föreskrift ska, på en väl synlig och lättillgänglig plats som anges i godkännandeformuläret, vara märkt med ett internationellt godkännandemärke som består av följande: |
| --- | --- |

4.4

Varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt denna föreskrift ska, på en väl synlig och lättillgänglig plats som anges i godkännandeformuläret, vara märkt med ett internationellt godkännandemärke som består av följande:

| 4.4.1 | En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (2). |
| --- | --- |

4.4.1

En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (2

| 4.4.2 | Numret på denna föreskrift följt av bokstaven R, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

Numret på denna föreskrift följt av bokstaven R, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1.

| 4.5 | Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som är fogade till överenskommelsen, i det land som beviljat godkännande enligt den här föreskriften, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas. I så fall ska föreskriftens nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats i det land som beviljat godkännandet enligt den här föreskriften anges i kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1. |
| --- | --- |

4.5

Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som är fogade till överenskommelsen, i det land som beviljat godkännande enligt den här föreskriften, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas. I så fall ska föreskriftens nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats i det land som beviljat godkännandet enligt den här föreskriften anges i kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

| 4.6 | Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt. |
| --- | --- |

4.6

Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

| 4.7 | Godkännandemärket ska placeras nära eller på den skylt med fordonsdata som monterats av tillverkaren. |
| --- | --- |

4.7

Godkännandemärket ska placeras nära eller på den skylt med fordonsdata som monterats av tillverkaren.

| 4.8 | I bilaga 2 till denna föreskrift ges exempel på godkännandemärkenas utformning. |
| --- | --- |

4.8

I bilaga 2 till denna föreskrift ges exempel på godkännandemärkenas utformning.

5.   SPECIFIKATIONER

| 5.1 | Allmänna specifikationer som gäller för alla provningar |
| --- | --- |

5.1

Allmänna specifikationer som gäller för alla provningar

| 5.1.1 | H-punkten för varje säte ska fastställas i enlighet med det förfarande som beskrivs i bilaga 6. |
| --- | --- |

5.1.1

H-punkten för varje säte ska fastställas i enlighet med det förfarande som beskrivs i bilaga 6.

| 5.1.2 | Om skyddssystemet för sittplatserna i framsätet omfattar säkerhetsbälten ska bältenas beståndsdelar uppfylla kraven i föreskrift nr 16. |
| --- | --- |

5.1.2

Om skyddssystemet för sittplatserna i framsätet omfattar säkerhetsbälten ska bältenas beståndsdelar uppfylla kraven i föreskrift nr 16.

| 5.1.3 | De sittplatser där en provdocka placerats och skyddssystemet omfattar säkerhetsbälten ska vara försedda med förankringspunkter i enlighet med föreskrift nr 14. |
| --- | --- |

5.1.3

De sittplatser där en provdocka placerats och skyddssystemet omfattar säkerhetsbälten ska vara försedda med förankringspunkter i enlighet med föreskrift nr 14.

| 5.2 | Specifikationer
  Den provning av fordonet som utförs i enlighet med den metod som beskrivs i bilaga 3 ska betraktas som tillfredsställande om alla de villkor som anges i punkterna 5.2.1–5.2.6 uppfylls samtidigt.
  Dessutom ska fordon som är försedda med elektrisk framdrivning uppfylla kraven i punkt 5.2.8. Detta kan visas genom en separat kollisionsprovning på tillverkarens begäran och efter validering av den tekniska tjänsten, förutsatt att de elektriska komponenterna inte påverkar fordonstypens säkerhet för personer i fordonet enligt definitionen i punkterna 5.2.1–5.2.5 i denna föreskrift. Om detta villkor åberopas ska kraven i punkt 5.2.8 kontrolleras enligt metoderna i bilaga 3 till denna föreskrift, utom punkterna 2, 5 och 6 i bilaga 3. Dock ska en provdocka som motsvarar specifikationerna för Hybrid III (se fotnot 1 i bilaga 3), har vrister i 45° och uppfyller kraven på justering placeras i vartdera främre yttersäte. |
| --- | --- |

5.2

Specifikationer

Den provning av fordonet som utförs i enlighet med den metod som beskrivs i bilaga 3 ska betraktas som tillfredsställande om alla de villkor som anges i punkterna 5.2.1–5.2.6 uppfylls samtidigt.

Dessutom ska fordon som är försedda med elektrisk framdrivning uppfylla kraven i punkt 5.2.8. Detta kan visas genom en separat kollisionsprovning på tillverkarens begäran och efter validering av den tekniska tjänsten, förutsatt att de elektriska komponenterna inte påverkar fordonstypens säkerhet för personer i fordonet enligt definitionen i punkterna 5.2.1–5.2.5 i denna föreskrift. Om detta villkor åberopas ska kraven i punkt 5.2.8 kontrolleras enligt metoderna i bilaga 3 till denna föreskrift, utom punkterna 2, 5 och 6 i bilaga 3. Dock ska en provdocka som motsvarar specifikationerna för Hybrid III (se fotnot 1 i bilaga 3), har vrister i 45° och uppfyller kraven på justering placeras i vartdera främre yttersäte.

| 5.2.1 | De prestandakriterier som i enlighet med bilaga 8 registreras på provdockorna i de främre yttersätena ska uppfylla följande villkor: |
| --- | --- |

5.2.1

De prestandakriterier som i enlighet med bilaga 8 registreras på provdockorna i de främre yttersätena ska uppfylla följande villkor:

| 5.2.1.1 | Prestandakriteriet för huvudet får inte överstiga 1 000 och den resulterande huvudaccelerationen får inte överstiga 80 g i mer än 3 ms. Den senare ska beräknas kumulativt med uteslutande av huvudets återstudsande rörelse. |
| --- | --- |

5.2.1.1

Prestandakriteriet för huvudet får inte överstiga 1 000 och den resulterande huvudaccelerationen får inte överstiga 80 g i mer än 3 ms. Den senare ska beräknas kumulativt med uteslutande av huvudets återstudsande rörelse.

| 5.2.1.2 | Nackskadekriterierna får inte överstiga de värden som anges i figurerna 1 och 2 (3). |
| --- | --- |

5.2.1.2

Nackskadekriterierna får inte överstiga de värden som anges i figurerna 1 och 2 (3

Image 1

Image 2

| 5.2.1.3 | Nackens böjningsmoment kring y-axeln får inte överstiga 57 Nm i töjning.3 |
| --- | --- |

5.2.1.3

Nackens böjningsmoment kring y-axeln får inte överstiga 57 Nm i töjning.3

| 5.2.1.4 | Bröstkorgens kompressionskriterium får inte överstiga 42 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.4

Bröstkorgens kompressionskriterium får inte överstiga 42 mm.

| 5.2.1.5 | Det viskösa kriteriet (V * C) för bröstkorgen får inte överstiga 1,0 m/s. |
| --- | --- |

5.2.1.5

Det viskösa kriteriet (V * C) för bröstkorgen får inte överstiga 1,0 m/s.

| 5.2.1.6 | Lårbenets kraftkriterium får inte överstiga det kraft-tidsprestandakriterium som anges i figur 3. |
| --- | --- |

5.2.1.6

Lårbenets kraftkriterium får inte överstiga det kraft-tidsprestandakriterium som anges i figur 3.

Image 3

| 5.2.1.7 | Skenbenets kompressionskraftkriterium får inte överstiga 8 kN. |
| --- | --- |

5.2.1.7

Skenbenets kompressionskraftkriterium får inte överstiga 8 kN.

| 5.2.1.8 | Skenbenets index, uppmätt högst upp och längst ned på varje skenben, får inte överstiga 1,3 vid någon av mätpunkterna. |
| --- | --- |

5.2.1.8

Skenbenets index, uppmätt högst upp och längst ned på varje skenben, får inte överstiga 1,3 vid någon av mätpunkterna.

| 5.2.1.9 | Knäledernas glidrörelser får inte överstiga 15 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.9

Knäledernas glidrörelser får inte överstiga 15 mm.

| 5.2.2 | Efter provningen får rattens resterande förskjutning, som mäts i rattnavets centrum, inte överstiga 80 mm i den vertikala riktningen uppåt och 100 mm i den horisontella riktningen bakåt. |
| --- | --- |

5.2.2

Efter provningen får rattens resterande förskjutning, som mäts i rattnavets centrum, inte överstiga 80 mm i den vertikala riktningen uppåt och 100 mm i den horisontella riktningen bakåt.

| 5.2.3 | Under provningen får ingen dörr öppnas. |
| --- | --- |

5.2.3

Under provningen får ingen dörr öppnas.

| 5.2.3.1 | När det gäller automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, efter tillverkarens val: |
| --- | --- |

5.2.3.1

När det gäller automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, efter tillverkarens val:

| 5.2.3.1.1 | Vid provning i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.1 i bilaga 3 ska tillverkaren dessutom på ett sätt som den tekniska tjänsten godtar (t.ex. med hjälp av sina interna data) visa att ingen dörr öppnas vid kollisionen om systemet saknas eller är avaktiverat. |
| --- | --- |

5.2.3.1.1

Vid provning i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.1 i bilaga 3 ska tillverkaren dessutom på ett sätt som den tekniska tjänsten godtar (t.ex. med hjälp av sina interna data) visa att ingen dörr öppnas vid kollisionen om systemet saknas eller är avaktiverat.

| 5.2.3.1.2 | Provningen utförs i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.2 i bilaga 3. |
| --- | --- |

5.2.3.1.2

Provningen utförs i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.2 i bilaga 3.

| 5.2.4 | Efter kollisionen ska sidodörrarna låsas upp. |
| --- | --- |

5.2.4

Efter kollisionen ska sidodörrarna låsas upp.

| 5.2.4.1 | När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem ska dörrarna låsas före islagsögonblicket och låsas upp efter kollisionen. |
| --- | --- |

5.2.4.1

När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem ska dörrarna låsas före islagsögonblicket och låsas upp efter kollisionen.

| 5.2.4.2 | När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två metoder, efter tillverkarens val: |
| --- | --- |

5.2.4.2

När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två metoder, efter tillverkarens val:

| 5.2.4.2.1 | Vid provning i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.1 i bilaga 3 ska tillverkaren dessutom på ett sätt som den tekniska tjänsten godtar (t.ex. med hjälp av sina interna data) visa att sidodörrarna inte låses vid kollisionen när systemet saknas eller är avaktiverat. |
| --- | --- |

5.2.4.2.1

Vid provning i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.1 i bilaga 3 ska tillverkaren dessutom på ett sätt som den tekniska tjänsten godtar (t.ex. med hjälp av sina interna data) visa att sidodörrarna inte låses vid kollisionen när systemet saknas eller är avaktiverat.

| 5.2.4.2.2 | Provningen utförs i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.2 i bilaga 3. |
| --- | --- |

5.2.4.2.2

Provningen utförs i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.2 i bilaga 3.

| 5.2.5 | Efter kollisionen ska följande vara möjligt, utan användning av verktyg förutom dem som håller upp provdockan: |
| --- | --- |

5.2.5

Efter kollisionen ska följande vara möjligt, utan användning av verktyg förutom dem som håller upp provdockan:

| 5.2.5.1 | För att öppna minst en dörr per sätesrad. Om det inte finns någon sådan dörr ska det vara möjligt för alla personer att om nödvändigt utrymma fordonet genom att aktivera sätenas förskjutningssystem. Detta gäller inte cabrioleter som enkelt kan öppnas upptill så att personer kan utrymma fordonet.
  Detta ska utvärderas för alla konfigurationer eller sämsta tänkbara konfiguration för antalet dörrar på fordonets båda sidor samt i förekommande fall för både vänsterstyrda och högerstyrda fordon. |
| --- | --- |

5.2.5.1

För att öppna minst en dörr per sätesrad. Om det inte finns någon sådan dörr ska det vara möjligt för alla personer att om nödvändigt utrymma fordonet genom att aktivera sätenas förskjutningssystem. Detta gäller inte cabrioleter som enkelt kan öppnas upptill så att personer kan utrymma fordonet.

Detta ska utvärderas för alla konfigurationer eller sämsta tänkbara konfiguration för antalet dörrar på fordonets båda sidor samt i förekommande fall för både vänsterstyrda och högerstyrda fordon.

| 5.2.5.2 | Att frigöra provdockorna från deras fasthållningsanordningar som, om de är låsta, ska kunna öppnas med en kraft på högst 60 N på manöverdonets centrum. |
| --- | --- |

5.2.5.2

Att frigöra provdockorna från deras fasthållningsanordningar som, om de är låsta, ska kunna öppnas med en kraft på högst 60 N på manöverdonets centrum.

| 5.2.5.3 | Att avlägsna provdockorna från fordonet utan att justera sätena. |
| --- | --- |

5.2.5.3

Att avlägsna provdockorna från fordonet utan att justera sätena.

| 5.2.6 | Om fordonet drivs med flytande bränsle får det endast förekomma små läckor av vätska från bränslematningssystemet under eller efter kollisionen. |
| --- | --- |

5.2.6

Om fordonet drivs med flytande bränsle får det endast förekomma små läckor av vätska från bränslematningssystemet under eller efter kollisionen.

| 5.2.7 | Om det förekommer ett ihållande vätskeläckage efter kollisionen får läckageflödet inte överstiga 30 g/min, och om vätskorna från bränslesystemet blandar sig med vätskor från andra system och det inte går att enkelt avskilja och identifiera de olika vätskorna ska alla insamlade vätskor beaktas för en bedömning av det ihållande läckaget. |
| --- | --- |

5.2.7

Om det förekommer ett ihållande vätskeläckage efter kollisionen får läckageflödet inte överstiga 30 g/min, och om vätskorna från bränslesystemet blandar sig med vätskor från andra system och det inte går att enkelt avskilja och identifiera de olika vätskorna ska alla insamlade vätskor beaktas för en bedömning av det ihållande läckaget.

| 5.2.8 | Efter provning i enlighet med förfarandet i bilaga 3 till denna föreskrift ska den del av den elektriska framdrivningen som arbetar med högspänning samt högspänningssystem som är elektriskt anslutna till den elektriska framdrivningens högspänningskrets uppfylla följande krav: |
| --- | --- |

5.2.8

Efter provning i enlighet med förfarandet i bilaga 3 till denna föreskrift ska den del av den elektriska framdrivningen som arbetar med högspänning samt högspänningssystem som är elektriskt anslutna till den elektriska framdrivningens högspänningskrets uppfylla följande krav:

| 5.2.8.1 | Skydd mot elstötar
  Efter islaget ska högspänningskretsarna uppfylla minst ett av de fyra kriterier som anges i punkterna 5.2.8.1.1–5.2.8.1.4.2.
  Om fordonet har en funktion för automatisk frånkoppling eller en eller flera anordningar som elektriskt separerar den elektriska framdrivningskretsen under körning, ska minst ett av följande kriterier tillämpas på den frånkopplade kretsen eller varje uppdelad krets enskilt efter det att frånkopplingsfunktionen har aktiverats.
  De kriterier som avses i 5.2.8.1.4 ska dock inte tillämpas om mer än en potential hos en del av högspänningskretsen inte är skyddad enligt skyddsklass IPXXB.
  Om kollisionsprovningen utförs under förutsättningen att en eller flera delar av högspänningssystemet inte är spänningsförande, och med undantag för anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet som inte är spänningsförande under körning, ska skyddet mot elstötar styrkas antingen genom punkt 5.2.8.1.3 eller punkt 5.2.8.1.4 nedan för den eller de relevanta delarna. |
| --- | --- |

5.2.8.1

Skydd mot elstötar

Efter islaget ska högspänningskretsarna uppfylla minst ett av de fyra kriterier som anges i punkterna 5.2.8.1.1–5.2.8.1.4.2.

Om fordonet har en funktion för automatisk frånkoppling eller en eller flera anordningar som elektriskt separerar den elektriska framdrivningskretsen under körning, ska minst ett av följande kriterier tillämpas på den frånkopplade kretsen eller varje uppdelad krets enskilt efter det att frånkopplingsfunktionen har aktiverats.

De kriterier som avses i 5.2.8.1.4 ska dock inte tillämpas om mer än en potential hos en del av högspänningskretsen inte är skyddad enligt skyddsklass IPXXB.

Om kollisionsprovningen utförs under förutsättningen att en eller flera delar av högspänningssystemet inte är spänningsförande, och med undantag för anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet som inte är spänningsförande under körning, ska skyddet mot elstötar styrkas antingen genom punkt 5.2.8.1.3 eller punkt 5.2.8.1.4 nedan för den eller de relevanta delarna.

| 5.2.8.1.1 | Frånvaro av högspänning
  Spänningarna Ub, U1 och U2 i högspänningskretsen ska vara lika med eller mindre än 30 V växelström eller 60 V likström inom 60 s efter kollisionen när de mäts i enlighet med punkt 2 i bilaga 11. |
| --- | --- |

5.2.8.1.1

Frånvaro av högspänning

Spänningarna Ub, U1 och U2 i högspänningskretsen ska vara lika med eller mindre än 30 V växelström eller 60 V likström inom 60 s efter kollisionen när de mäts i enlighet med punkt 2 i bilaga 11.

b

1

2

| 5.2.8.1.2. | Låg elektrisk energi
  Högspänningskretsarnas totala energi (TE) ska vara mindre än 0,2 joule uppmätt i enlighet med provningsförfarandet i punkt 3 i bilaga 11 med formel a. Som alternativ får den totala energin (TE) beräknas med formel b i punkt 3 i bilaga 11 med ledning av högspänningskretsens uppmätta spänning Ub och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) enligt tillverkarens uppgifter.
  Den energi som lagras i Y-kondensatorerna (TEy1, TEy2) ska också vara lägre än 0,2 joule. Detta ska beräknas med formel c i punkt 3 i bilaga 11 genom mätning av spänningarna U1 och U2 i högspänningskretsen och det elektriska chassit samt Y-kondensatorernas kapacitans enligt tillverkarens uppgifter. |
| --- | --- |

5.2.8.1.2.

Låg elektrisk energi

Högspänningskretsarnas totala energi (TE) ska vara mindre än 0,2 joule uppmätt i enlighet med provningsförfarandet i punkt 3 i bilaga 11 med formel a. Som alternativ får den totala energin (TE) beräknas med formel b i punkt 3 i bilaga 11 med ledning av högspänningskretsens uppmätta spänning Ub och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) enligt tillverkarens uppgifter.

b

x

Den energi som lagras i Y-kondensatorerna (TEy1, TEy2) ska också vara lägre än 0,2 joule. Detta ska beräknas med formel c i punkt 3 i bilaga 11 genom mätning av spänningarna U1 och U2 i högspänningskretsen och det elektriska chassit samt Y-kondensatorernas kapacitans enligt tillverkarens uppgifter.

y1

y2

1

2

| 5.2.8.1.3 | Fysiskt skydd
  För skydd mot direkt kontakt med högspänningsförande delar ska skyddsklass IPXXB tillhandahållas.
  Utvärderingen ska utföras i enlighet med punkt 4 i bilaga 11.
  För skydd mot elstötar genom indirekt kontakt ska dessutom motståndet mellan alla exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar och det elektriska chassit vara lägre än 0,1 Ω och motståndet mellan två simultant nåbara exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar som sitter mindre än 2,5 m från varandra ska vara lägre än 0,2 Ω om strömstyrkan är minst 0,2 A. Detta motstånd får beräknas med hjälp av de separat uppmätta motstånden hos de relevanta delarna i strömkretsen.
  Dessa krav är uppfyllda om den elektriska anslutningen har skett genom svetsning. I tveksamma fall eller om anslutningen har upprättats på annat sätt än genom svetsning ska mätningarna utföras med ett av de provningsförfarande som anges i punkt 4.1 i bilaga 11. |
| --- | --- |

5.2.8.1.3

Fysiskt skydd

För skydd mot direkt kontakt med högspänningsförande delar ska skyddsklass IPXXB tillhandahållas.

Utvärderingen ska utföras i enlighet med punkt 4 i bilaga 11.

För skydd mot elstötar genom indirekt kontakt ska dessutom motståndet mellan alla exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar och det elektriska chassit vara lägre än 0,1 Ω och motståndet mellan två simultant nåbara exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar som sitter mindre än 2,5 m från varandra ska vara lägre än 0,2 Ω om strömstyrkan är minst 0,2 A. Detta motstånd får beräknas med hjälp av de separat uppmätta motstånden hos de relevanta delarna i strömkretsen.

Dessa krav är uppfyllda om den elektriska anslutningen har skett genom svetsning. I tveksamma fall eller om anslutningen har upprättats på annat sätt än genom svetsning ska mätningarna utföras med ett av de provningsförfarande som anges i punkt 4.1 i bilaga 11.

| 5.2.8.1.4 | Isoleringsmotstånd
  Kriterierna i punkterna 5.2.8.1.4.1 och 5.2.8.1.4.2 ska vara uppfyllda.
  Mätningen ska utföras i enlighet med punkt 5 i bilaga 11. |
| --- | --- |

5.2.8.1.4

Isoleringsmotstånd

Kriterierna i punkterna 5.2.8.1.4.1 och 5.2.8.1.4.2 ska vara uppfyllda.

Mätningen ska utföras i enlighet med punkt 5 i bilaga 11.

| 5.2.8.1.4.1 | Elektrisk framdrivning bestående av separata likströms- och växelströmskretsar
  Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit (Ri enligt definitionen i punkt 5 i bilaga 11) uppgå till minst 100 Ω/V av likströmskretsens arbetsspänning och minst 500 Ω/V av växelströmskretsens arbetsspänning. |
| --- | --- |

5.2.8.1.4.1

Elektrisk framdrivning bestående av separata likströms- och växelströmskretsar

Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit (Ri enligt definitionen i punkt 5 i bilaga 11) uppgå till minst 100 Ω/V av likströmskretsens arbetsspänning och minst 500 Ω/V av växelströmskretsens arbetsspänning.

i

| 5.2.8.1.4.2 | Elektrisk framdrivning bestående av kombinerade likströms- och växelströmskretsar
  Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt anslutna ska de uppfylla ett av följande krav:






  a) | Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 500 Ω/V arbetsspänning. |
| --- | --- | --- |

5.2.8.1.4.2

Elektrisk framdrivning bestående av kombinerade likströms- och växelströmskretsar

Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt anslutna ska de uppfylla ett av följande krav:

a)

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 500 Ω/V arbetsspänning.

| b) | Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på fysiskt skydd som beskrivs i punkt 5.2.8.1.3. |
| --- | --- |

b)

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på fysiskt skydd som beskrivs i punkt 5.2.8.1.3.

| c) | Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på frånvaro av högspänning som beskrivs i punkt 5.2.8.1.1. |
| --- | --- |

c)

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på frånvaro av högspänning som beskrivs i punkt 5.2.8.1.1.

| 5.2.8.2 | Läckage av elektrolyter |
| --- | --- |

5.2.8.2

Läckage av elektrolyter

| 5.2.8.2.1 | Uppladdningsbara elenergilagringssystem med vattenhaltiga elektrolyter
  Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något läckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringsystemet till passagerarutrymmet, och inte mer än 7 % av volymen och högst 5,0 liter elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet får läcka ut utanför passagerarutrymmet. Den läckta elektrolytmängden kan efter insamling mätas med de tekniker som vanligtvis används för att fastställa vätskevolymer. För behållare som innehåller mineralterpentin, färgat kylmedel och elektrolyter ska vätskorna kunna separeras utifrån densitet för att därefter mätas. |
| --- | --- |

5.2.8.2.1

Uppladdningsbara elenergilagringssystem med vattenhaltiga elektrolyter

Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något läckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringsystemet till passagerarutrymmet, och inte mer än 7 % av volymen och högst 5,0 liter elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet får läcka ut utanför passagerarutrymmet. Den läckta elektrolytmängden kan efter insamling mätas med de tekniker som vanligtvis används för att fastställa vätskevolymer. För behållare som innehåller mineralterpentin, färgat kylmedel och elektrolyter ska vätskorna kunna separeras utifrån densitet för att därefter mätas.

| 5.2.8.2.2 | Uppladdningsbart elenergilagringssystem med icke-vattenhaltiga elektrolyter
  Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något vätskeläckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet eller bagageutrymmet, och inget vätskeläckage av elektrolyter till utanför fordonet. Detta krav ska kunna bekräftas genom okulärbesiktning utan att någon del av fordonet demonteras. |
| --- | --- |

5.2.8.2.2

Uppladdningsbart elenergilagringssystem med icke-vattenhaltiga elektrolyter

Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något vätskeläckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet eller bagageutrymmet, och inget vätskeläckage av elektrolyter till utanför fordonet. Detta krav ska kunna bekräftas genom okulärbesiktning utan att någon del av fordonet demonteras.

| 5.2.8.3 | Fasthållning av uppladdningsbara elenergilagringssystem
  Det uppladdningsbara elenergilagringssystemet ska fortsätta att vara fäst vid fordonet vid minst en förankring, ett fäste eller någon konstruktion som överför belastningar från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till fordonets konstruktion, och ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som finns utanför passagerarutrymmet ska inte gå in i passagerarutrymmet. |
| --- | --- |

5.2.8.3

Fasthållning av uppladdningsbara elenergilagringssystem

Det uppladdningsbara elenergilagringssystemet ska fortsätta att vara fäst vid fordonet vid minst en förankring, ett fäste eller någon konstruktion som överför belastningar från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till fordonets konstruktion, och ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som finns utanför passagerarutrymmet ska inte gå in i passagerarutrymmet.

| 5.2.8.4 | Brandfara i samband med uppladdningsbart elenergilagringssystem
  Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte finnas några tecken på brand eller explosion från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet. |
| --- | --- |

5.2.8.4

Brandfara i samband med uppladdningsbart elenergilagringssystem

Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte finnas några tecken på brand eller explosion från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet.

| 5.3 | Specifika bestämmelser |
| --- | --- |

5.3

Specifika bestämmelser

| 5.3.1 | Fordon av kategori M1 med en högsta totalvikt på 2 500 kg som baserar sig på N1 med en högsta totalvikt på 2 500 kg anses uppfylla kraven i punkt 5. där kraven i FN-föreskrift nr 137 uppfylls fullt ut och minst ett av följande villkor är uppfyllt:






  a) | Den spetsiga vinkeln alfa (α), mätt mellan ett horisontellt plan som går igenom framaxelns mitt och ett vinkelformat tvärgående plan som går igenom framaxelns mitt och förarsätets R-punkt (se figur 4 nedan), är mer än 22°, |
| --- | --- | --- |

5.3.1

Fordon av kategori M1

1

a)

Den spetsiga vinkeln alfa (α), mätt mellan ett horisontellt plan som går igenom framaxelns mitt och ett vinkelformat tvärgående plan som går igenom framaxelns mitt och förarsätets R-punkt (se figur 4 nedan), är mer än 22°,

| b) | eller förhållandet mellan avståndet från förarens R-punkt till bakaxelns mitt (L101–L114) och framaxelns mitt och förarens R-punkt (L114) är mer än 1,30 (se figur 4 nedan). |
| --- | --- |

b)

eller förhållandet mellan avståndet från förarens R-punkt till bakaxelns mitt (L101–L114) och framaxelns mitt och förarens R-punkt (L114) är mer än 1,30 (se figur 4 nedan).

Detta ska kontrolleras av den tekniska tjänsten och med förbehåll för typgodkännandemyndighetens beslut, samt anges i punkt 8.2. om godkännandeinformationen i bilaga 1.

| 5.3.2 | Fordon av kategori N1 med en högsta totalvikt på 2 250 kg men som inte överskrider 2 500 kg anses uppfylla kraven i punkt 5, där deras strukturella grund är ett ramchassi och kraven i FN-föreskrift nr 137 uppfylls fullt ut och minst ett av följande villkor är uppfyllt:






  a) | Den spetsiga vinkeln alfa (α), mätt mellan ett horisontellt plan som går igenom framaxelns mitt och ett vinkelformat tvärgående plan som går igenom framaxelns mitt och förarsätets R-punkt (se figur 4 nedan), är mer än 22°, |
| --- | --- | --- |

5.3.2

Fordon av kategori N1

a)

Den spetsiga vinkeln alfa (α), mätt mellan ett horisontellt plan som går igenom framaxelns mitt och ett vinkelformat tvärgående plan som går igenom framaxelns mitt och förarsätets R-punkt (se figur 4 nedan), är mer än 22°,

| b) | eller förhållandet mellan avståndet från förarens R-punkt till bakaxelns mitt (L101–L114) och framaxelns mitt och förarens R-punkt (L114) är mer än 1,30 (se figur 4 nedan). |
| --- | --- |

b)

eller förhållandet mellan avståndet från förarens R-punkt till bakaxelns mitt (L101–L114) och framaxelns mitt och förarens R-punkt (L114) är mer än 1,30 (se figur 4 nedan).

Detta ska kontrolleras av den tekniska tjänsten och med förbehåll för typgodkännandemyndighetens beslut, samt anges i punkt 8.2. om godkännandeinformationen i bilaga 1.

Image 4

6.   ANVISNINGAR FÖR ANVÄNDARE AV FORDON UTRUSTADE MED KROCKKUDDAR

| 6.1 | För ett fordon utrustat med krockkuddar som är avsedda att skydda föraren och andra passagerare än föraren ska överensstämmelse med punkterna 8.1.8. till 8.1.9. i FN-föreskrift nr 16, ändrad genom ändringsserie 08, visas från och med den 1 september 2020 för nya fordonstyper. Före detta datum gäller de relevanta kraven i föregående ändringsserie. |
| --- | --- |

6.1

För ett fordon utrustat med krockkuddar som är avsedda att skydda föraren och andra passagerare än föraren ska överensstämmelse med punkterna 8.1.8. till 8.1.9. i FN-föreskrift nr 16, ändrad genom ändringsserie 08, visas från och med den 1 september 2020 för nya fordonstyper. Före detta datum gäller de relevanta kraven i föregående ändringsserie.

| 6.2 | Ett fordon utrustat med en eller flera passagerarkrockkuddar för främre skydd ska innehålla information om den livsfara som är förknippad med användningen av bakåtvända fasthållningsanordningar för barn på sittplatser som är utrustade med krockkuddar. |
| --- | --- |

6.2

Ett fordon utrustat med en eller flera passagerarkrockkuddar för främre skydd ska innehålla information om den livsfara som är förknippad med användningen av bakåtvända fasthållningsanordningar för barn på sittplatser som är utrustade med krockkuddar.

7.   ÄNDRING OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDET AV EN FORDONSTYP

| 7.1 | Varje ändring av en fordonstyp avseende denna FN-föreskrift ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som godkände fordonstypen. Typgodkännandemyndigheten får då antingen






  a) | i samråd med tillverkaren besluta att bevilja ett nytt typgodkännande, eller |
| --- | --- | --- |

7.1

Varje ändring av en fordonstyp avseende denna FN-föreskrift ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som godkände fordonstypen. Typgodkännandemyndigheten får då antingen

a)

i samråd med tillverkaren besluta att bevilja ett nytt typgodkännande, eller

| b) | tillämpa förfarandet i punkt 7.1.1. (Revidering) och, i tillämpliga fall, förfarandet i punkt 7.1.2 (utökning). |
| --- | --- |

b)

tillämpa förfarandet i punkt 7.1.1. (Revidering) och, i tillämpliga fall, förfarandet i punkt 7.1.2 (utökning).

| 7.1.1 | Revidering
  Om uppgifter som lämnats i informationsdokumenten ändras och typgodkännandemyndigheten anser att ändringarna sannolikt inte kommer att få några märkbara negativa effekter och att fordonet fortfarande uppfyller kraven, ska ändringen betecknas som en ”revidering”.
  Typgodkännandemyndigheten ska då i nödvändig utsträckning utfärda de reviderade bladen i informationsdokumenten, och på varje reviderat blad tydligt markera vilket slag av ändring det rör sig om och vilket datum det nya bladet har utfärdats. En konsoliderad, uppdaterad version av informationsdokumenten tillsammans med en detaljerad beskrivning av ändringen ska anses uppfylla detta krav. |
| --- | --- |

7.1.1

Revidering

Om uppgifter som lämnats i informationsdokumenten ändras och typgodkännandemyndigheten anser att ändringarna sannolikt inte kommer att få några märkbara negativa effekter och att fordonet fortfarande uppfyller kraven, ska ändringen betecknas som en ”revidering”.

Typgodkännandemyndigheten ska då i nödvändig utsträckning utfärda de reviderade bladen i informationsdokumenten, och på varje reviderat blad tydligt markera vilket slag av ändring det rör sig om och vilket datum det nya bladet har utfärdats. En konsoliderad, uppdaterad version av informationsdokumenten tillsammans med en detaljerad beskrivning av ändringen ska anses uppfylla detta krav.

| 7.1.2 | Utökning
  Ändringen ska betecknas som en ”utökning” om något av följande förhållanden råder, utöver ändringen av uppgifterna i underlaget:






  a) | Om det krävs ytterligare kontroller eller provningar, eller |
| --- | --- | --- |

7.1.2

Utökning

Ändringen ska betecknas som en ”utökning” om något av följande förhållanden råder, utöver ändringen av uppgifterna i underlaget:

a)

Om det krävs ytterligare kontroller eller provningar, eller

| b) | om några uppgifter i meddelandedokumentet (med undantag för bilagorna) har ändrats, eller |
| --- | --- |

b)

om några uppgifter i meddelandedokumentet (med undantag för bilagorna) har ändrats, eller

| c) | om godkännande enligt en senare ändringsserie begärs efter att den ändringsserien har trätt i kraft. |
| --- | --- |

c)

om godkännande enligt en senare ändringsserie begärs efter att den ändringsserien har trätt i kraft.

| 7.2 | De parter i överenskommelsen som tillämpar denna FN-föreskrift ska på det sätt som anges i punkt 4.3 underrättas om godkännande har beviljats, utökats eller ej beviljats. Dessutom ska indexet till informationsdokumenten och provningsrapporterna, som ska bifogas meddelandeformuläret i bilaga 1, ändras så att datumet för den senaste revideringen eller utökningen anges. |
| --- | --- |

7.2

De parter i överenskommelsen som tillämpar denna FN-föreskrift ska på det sätt som anges i punkt 4.3 underrättas om godkännande har beviljats, utökats eller ej beviljats. Dessutom ska indexet till informationsdokumenten och provningsrapporterna, som ska bifogas meddelandeformuläret i bilaga 1, ändras så att datumet för den senaste revideringen eller utökningen anges.

8.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för produktionsöverensstämmelse ska överensstämma med dem som fastställs i bilaga 1 till överenskommelsen (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), med följande krav:

| 8.1 | Varje fordon som har godkänts enligt denna föreskrift ska vara tillverkade så att de överensstämmer med den godkända fordonstypen och uppfylla kraven i punkterna 5 och 6. |
| --- | --- |

8.1

Varje fordon som har godkänts enligt denna föreskrift ska vara tillverkade så att de överensstämmer med den godkända fordonstypen och uppfylla kraven i punkterna 5 och 6.

| 8.2 | Den typgodkännandemyndighet som har beviljat typgodkännandet får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas på varje produktionsanläggning. Sådan granskning ska normalt ske en gång vartannat år. |
| --- | --- |

8.2

Den typgodkännandemyndighet som har beviljat typgodkännandet får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas på varje produktionsanläggning. Sådan granskning ska normalt ske en gång vartannat år.

9.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

| 9.1 | Ett godkännande av en fordonstyp som beviljats enligt denna föreskrift får återkallas om kravet i punkt 7.1 inte är uppfyllt. |
| --- | --- |

9.1

Ett godkännande av en fordonstyp som beviljats enligt denna föreskrift får återkallas om kravet i punkt 7.1 inte är uppfyllt.

| 9.2 | Om en part i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat ska den omedelbart rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen med hjälp av en kopia av godkännandeformuläret där i slutet en undertecknad och daterad anteckning i versaler finns med texten: ”GODKÄNNANDET ÅTERKALLAT”. |
| --- | --- |

9.2

Om en part i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat ska den omedelbart rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen med hjälp av en kopia av godkännandeformuläret där i slutet en undertecknad och daterad anteckning i versaler finns med texten: ”GODKÄNNANDET ÅTERKALLAT”.

10.   SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett godkännande som helt upphör med sin tillverkning av en fordonstyp som godkänts i enlighet med denna föreskrift ska meddela detta till den typgodkännandemyndighet som beviljade godkännandet. När myndigheten har mottagit det aktuella meddelandet ska den underrätta övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av en kopia av godkännandeformuläret där i slutet en undertecknad och daterad anteckning i versaler finns med texten: ”TILLVERKNINGEN HAR UPPHÖRT”.

11.   NAMN PÅ OCH ADRESS TILL TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETER OCH DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR ATT UTFÖRA GODKÄNNANDEPROVNINGAR

De parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn på och adress till de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar, de tillverkare som är bemyndigade att utföra provningarna och de typgodkännandemyndigheter som beviljar godkännande och till vilka formulär om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

12.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

| 12.1 | Från och med den dag då ändringsserie 04 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift vägra att bevilja eller vägra att godta typgodkännanden enligt denna föreskrift i dess ändrade lydelse enligt ändringsserie 04. |
| --- | --- |

12.1

Från och med den dag då ändringsserie 04 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift vägra att bevilja eller vägra att godta typgodkännanden enligt denna föreskrift i dess ändrade lydelse enligt ändringsserie 04.

| 12.2 | Från och med den 1 september 2023 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift inte vara skyldiga att godta typgodkännanden för fordon enligt föregående ändringsserie som utfärdades för första gången efter den 1 september 2023. |
| --- | --- |

12.2

Från och med den 1 september 2023 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift inte vara skyldiga att godta typgodkännanden för fordon enligt föregående ändringsserie som utfärdades för första gången efter den 1 september 2023.

| 12.3 | Parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift ska fortsätta godta typgodkännanden för fordon enligt föregående ändringsserie, som utfärdades för första gången före den 1 september 2023, förutsatt att övergångsbestämmelserna i respektive tidigare ändringsserie förutser denna möjlighet |
| --- | --- |

12.3

Parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift ska fortsätta godta typgodkännanden för fordon enligt föregående ändringsserie, som utfärdades för första gången före den 1 september 2023, förutsatt att övergångsbestämmelserna i respektive tidigare ändringsserie förutser denna möjlighet

| 12.4 | De parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift får inte vägra att bevilja typgodkännanden enligt någon föregående ändringsserie till eller utökning av denna föreskrift. |
| --- | --- |

12.4

De parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift får inte vägra att bevilja typgodkännanden enligt någon föregående ändringsserie till eller utökning av denna föreskrift.

| 12.5 | Utan hinder av ovanstående övergångsbestämmelser är de parter i överenskommelsen som börjar tillämpa dessa föreskrifter efter den dag då den senaste ändringsserien träder i kraft inte skyldiga att godta typgodkännanden som beviljats enligt någon tidigare ändringsserie till dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

12.5

Utan hinder av ovanstående övergångsbestämmelser är de parter i överenskommelsen som börjar tillämpa dessa föreskrifter efter den dag då den senaste ändringsserien träder i kraft inte skyldiga att godta typgodkännanden som beviljats enligt någon tidigare ändringsserie till dessa föreskrifter.

---

(1)  Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, punkt 2. – https://unece.org/transport/standards/transport/vehicle-regulations-wp29/resolutions

1

(2)  De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6

2

(3)  Till och med den 1 oktober 1998 får de värden som erhållits för nacken inte vara kriterier för godkännande/avslag när det gäller beviljande av godkännande. De resultat som erhållits ska registreras i provningsrapporten och samlas in av typgodkännandemyndigheten. Efter detta datum ska de värden som specificeras i denna punkt gälla som kriterier för godkännande/avslag om inte eller fram till dess att alternativa värden antas.

3

---

BILAGA 1

Meddelande

(maximiformat: A4 [210 × 297 mm])

| (1) | utfärdat av: | Myndighetens namn:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 5

utfärdat av:

Myndighetens namn:

...

...

...

| om (2) | beviljat godkännande
  utökat godkännande
  ej beviljat godkännande
  återkallat godkännande
  Slutgiltigt upphörande av produktionen |
| --- | --- |

om (2)

beviljat godkännande

utökat godkännande

ej beviljat godkännande

återkallat godkännande

Slutgiltigt upphörande av produktionen

av en fordonstyp med avseende på skydd av förare och passagerare vid frontalkollision i enlighet med föreskrift nr 94

| Godkännande nr: ... | Utökning nr: ... |
| --- | --- |

Godkännande nr: ...

Utökning nr: ...

1.

Det motordrivna fordonets handelsnamn eller varumärke: ...

2.

Fordonstyp: ...

3.

...

4.

...

...

5.

...

5.1

...

5.2.

...

5.3

Den elektriska energikällans placering: ...

6.

Motorns placering: fram/bak/mitten2

7.

Drift: framhjulsdrift/bakhjulsdrift2

8.

Fordonets vikt

8.1

Framaxel: ...

Bakaxel: ...

Totalt: ...

8.2

Högsta totalvikt ...

Bevis på överenskommelse med FN-föreskrift nr 137 (t.ex. typgodkännandenummer eller provningsrapport):

9.

Datum då fordonet lämnades in för godkännande: ...

10.

Teknisk tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar: ...

11.

Datum för rapporten som denna tjänst utfärdat ...

12.

Nummer på rapporten som denna tjänst utfärdat ...

13.

Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2)

14.

Godkännandemärkets placering på fordonet ...

15.

Ort: ...

16.

Datum: ...

17.

Underskrift: ...

18.

(Fotografier och/eller diagram och ritningar som möjliggör en grundläggande identifiering av fordonstypen och de tänkbara varianter som omfattas av godkännandet.)

---

(1)  Särskiljande nummer för det land som beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat godkännandet (se bestämmelserna om godkännande i föreskriften).

1

(2)  Stryk det som inte är tillämpligt.

2

---

BILAGA 2

Godkännandemärkenas utformning

MALL A

(se punkt 4.4 i denna föreskrift)

Image 6

a = minst 8 mm

Ovanstående godkännandemärke fäst på ett fordon visar att den berörda fordonstypen har godkänts i Nederländerna (E 4) med avseende på skydd av förare och passagerare vid en frontalkollision enligt FN-föreskrift nr 94 med godkännandenummer 041424. Godkännandenumret visar att godkännandet har beviljats i enlighet med kraven i FN-föreskrift nr 94 i dess ändrade lydelse enligt ändringsserie 04.

MALL B

(se punkt 4.5 i denna föreskrift)

Image 7

a = minst 8 mm

Ovanstående godkännandemärke fäst på ett fordon visar att fordonstypen i fråga har godkänts i Nederländerna (E4) enligt föreskrifter nr 94 och 11 (1). De två första siffrorna i godkännandenumren anger att ändringsserie 04 ingick i FN-föreskrift nr 94 och att ändringsserie 04 ingick i FN-föreskrift nr 11 vid de tidpunkter då respektive godkännande beviljades.

---

(1)  Det senare numret ges endast som exempel.

---

BILAGA 3

Provningsförfarande

1.

Uppställning och förberedelse av fordon

1.1

Provningsområdet ska vara tillräckligt stort för att ge plats åt framkörningsbana, barriär och de tekniska installationer som krävs för provningen. Den sista delen av banan, minst 5 m före barriären, ska vara horisontell, plan och jämn.

1.2

Barriärens framsida ska bestå av en deformerbar konstruktion enligt definitionen i bilaga 9 till denna föreskrift. Den deformerbara konstruktionens framsida ska vara vinkelrät ±1° mot provfordonets färdriktning. Barriären ska vara förtöjd i en vikt på minst 7 × 104 kg med framsidan vertikal ±1°. Vikten ska vara förankrad i marken eller placerad på marken, vid behov med ytterligare spärranordningar för att begränsa dess rörelser.

1.3

Barriärens riktning ska vara sådan att fordonets första beröring med barriären uppkommer på styrkolonnens sida. Om valet står mellan att genomföra provningen med ett högerstyrt eller vänsterstyrt fordon ska provningen genomföras med det minst gynnsamma av de båda alternativen, vilket avgörs av den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna.

1.3.1

Fordonet ska överlappa barriären med 40 % ±20 mm.

1.4

Fordonets tillstånd

1.4.1

Provfordonet ska vara representativt för serieproduktionen, utrustat med all normal standardutrustning och befinna sig i normalt körtillstånd. Vissa komponenter får ersättas med motsvarande vikter om det är uppenbart att ersättningen inte får någon märkbar effekt på mätresultaten enligt punkt 6.

Efter överenskommelse mellan tillverkaren och den tekniska tjänsten ska det vara tillåtet att ändra bränslesystemet, så att en lämplig mängd bränsle kan användas för att driva motorn eller systemet för omvandling av elektrisk energi.

1.4.2

Fordonsvikt

1.4.2.1

Vikten hos det fordon som genomgår provningen ska vara den olastade basvikten.

1.4.2.2

Detta krav gäller inte bränsletankar för vätgas.

1.4.2.3

Alla andra system (bromsar, kylsystem osv.) får vara tomma, men i så fall ska vätskevikten nogsamt kompenseras.

1.4.2.4

Om mätutrustningens vikt ombord på fordonet överstiger de 25 kg som tillåts, får den kompenseras med minskningar som inte har någon märkbar effekt på mätresultaten enligt punkt 6.

1.4.2.5

Mätutrustningens vikt får inte ändra referensbelastningen på någon axel med mer än 5 % och ingen ändring får överstiga 20 kg.

1.4.2.6

Den fordonsvikt som blir resultatet av bestämmelserna i punkt 1.4.2.1 ska anges i rapporten.

1.4.3

Justeringar i passagerarutrymmet

1.4.3.1

Om ratten är justerbar ska den vara inställd i det normalläge som anges av tillverkaren eller, om tillverkaren inte angett någon särskild rekommendation, mitt emellan justeringsområdets yttre gränser. Vid slutet av den drivna delen av provsträckan ska ratten lämnas fri med rattekrarna i det läge som enligt tillverkaren motsvarar fordonets körning rakt fram.

1.4.3.2

Öppningsbara rutor på fordonet ska vara stängda. För provmätningarnas skull och efter samråd med tillverkaren får rutorna öppnas, förutsatt att öppningshandtagens lägen motsvarar det stängda läget.

1.4.3.3

Växelspaken ska vara i neutralt läge. Om fordonet drivs med sin egen motor ska växeln anges av tillverkaren.

1.4.3.4

Pedalerna ska vara i normala vilolägen. Om de är justerbara ska de läggas i sitt mellanläge om inget annat läge anges av tillverkaren.

1.4.3.5

Dörrarna ska vara stängda men inte låsta.

1.4.3.5.1

För fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem ska systemet aktiveras när framdrivningen av fordonet börjar så att dörrarna låses automatiskt före islagsögonblicket. Tillverkaren kan välja att dörrarna ska låsas manuellt innan framdrivningen av fordonet börjar.

1.4.3.5.2

När det gäller fordon med ett automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska en av följande två metoder användas, efter tillverkarens val:

1.4.3.5.2.1

Systemet ska aktiveras i början av framdrivningen av fordonet så att dörrarna låses automatiskt före islagsögonblicket. Tillverkaren kan välja att dörrarna ska låsas manuellt innan framdrivningen av fordonet börjar.

1.4.3.5.2.2

Sidodörrarna på islagssidan ska låsas upp och systemet åsidosättas för dessa dörrar. När det gäller sidodörrarna på icke-islagssidan får systemet aktiveras så att dessa dörrar låses automatiskt före islagsögonblicket. Tillverkaren kan välja att dessa dörrar ska låsas manuellt innan framdrivningen av fordonet börjar.

1.4.3.6

Om det finns taklucka eller avtagbart tak ska det vara stängt och sitta på plats. För provmätningarnas skull och efter samråd med tillverkaren får takluckan vara öppen.

1.4.3.7

Solskydden ska vara i hopfällt läge.

1.4.3.8

Den invändiga backspegeln ska vara i normalt användningsläge.

1.4.3.9

Om armstöden fram och bak är justerbara ska de vara i det lägsta läget, om detta inte hindras av provdockornas placering i fordonet.

1.4.3.10

Huvudstöd som är justerbara i höjdled ska befinna sig i ett lämpligt läge som angetts av tillverkaren. Om tillverkaren inte angett någon särskild rekommendation ska huvudstöden vara i det översta läget.

1.4.3.11

Säten

1.4.3.11.1

Säten som är justerbara i längsgående riktning ska placeras så att deras H-punkt, som avgörs genom det förfarande som avses i bilaga 6, befinner sig i justeringsområdets mittläge eller i dess närmaste låsningsläge och i det höjdläge som definieras av tillverkaren (om höjdjusteringen är oberoende). För bänksäten ska referensen vara förarplatsens H-punkt.

1.4.3.11.2

Justerbara ryggstöd ska justeras så att lutningen av provdockans kropp är så nära som möjligt den lutning som tillverkaren rekommenderar för normal användning eller, om tillverkaren inte angett någon särskild rekommendation, 25° bakåt från lodlinjen.

1.4.3.11.3

Om baksätena eller de bakre bänksätena är justerbara ska de placeras i sina bakersta lägen.

1.4.4

Inställning av elektrisk framdrivning

1.4.4.1

Förfaranden för inställning av laddningsstatus.

1.4.4.1.1

Inställningen av laddningsstatus ska utföras vid en omgivningstemperatur på 20 ± 10 °C.

1.4.4.1.2

| a) | För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att laddas externt ska systemet laddas till den högsta laddningsstatusen enligt det förfarande som anges av tillverkaren för normal drift till dess att laddningsprocessen normalt avslutas. |
| --- | --- |

a)

För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att laddas externt ska systemet laddas till den högsta laddningsstatusen enligt det förfarande som anges av tillverkaren för normal drift till dess att laddningsprocessen normalt avslutas.

| b) | För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att endast laddas av en energikälla på fordonet ska systemet laddas till den högsta laddningsstatus som kan uppnås vid normal drift av fordonet. Tillverkaren ska lämna råd om fordonets driftsläge för att uppnå denna laddningsstatus. |
| --- | --- |

b)

För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att endast laddas av en energikälla på fordonet ska systemet laddas till den högsta laddningsstatus som kan uppnås vid normal drift av fordonet. Tillverkaren ska lämna råd om fordonets driftsläge för att uppnå denna laddningsstatus.

1.4.4.1.3

När fordonet provas ska laddningsstatusen vara minst 95 % av laddningsstatusen enligt punkterna 1.4.4.1.1 och 1.4.4.1.2 för uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerade för att laddas externt samt vara minst 90 % av laddningsstatusen enligt punkterna 1.4.4.1.1 och 1.4.4.1.2 för ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att endast laddas av en energikälla på fordonet. Laddningsstatusen bekräftas av en metod som tillhandahålls av tillverkaren.

1.4.4.2

Den elektriska framdrivningen ska vara spänningsförande, oavsett om de ursprungliga elenergikällorna (t.ex. motor-generator, uppladdningsbart elenergilagringssystem eller system för omvandling av elektrisk energi) är inkopplade eller inte, men följande ska gälla:

1.4.4.2.1

Efter överenskommelse mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren ska det vara tillåtet att utföra provningen med hela eller delar av den elektriska framdrivningen icke spänningsförande, förutsatt att detta inte påverkar provningsresultaten negativt. För de delar av den elektriska framdrivningen som inte är spänningsförande ska skyddet mot elstöt visas antingen genom fysiskt skydd eller isoleringsmotstånd och lämplig kompletterande bevisning.

1.4.4.2.2

Om det finns en funktion för automatisk frånkoppling ska det på begäran av tillverkaren vara tillåtet att genomföra provningen utan att den automatiska frånkopplingen utlöses. I så fall ska det visas att den automatiska frånkopplingen skulle ha aktiverats under kollisionsprovningen. Detta inbegriper signalen för automatisk aktivering samt elektrisk separation, med hänsyn tagen till de omständigheter som observeras under kollisionen.

2.

Provdockor

2.1

Framsäten

2.1.1

En provdocka som motsvarar specifikationerna för en Hybrid III-provdocka för en man (1) i den 50:e percentilen, som har vrister i 45° och uppfyller specifikationerna för justering, ska placeras i alla främre yttersäten i enlighet med villkoren i bilaga 5. Provdockans vrist ska certifieras i enlighet med förfarandena i bilaga 10.

2.1.2

Fordonet kommer att provas med fasthållningsanordningar som tillhandahålls av tillverkaren.

3.

Fordonets framdrivning och kurs

3.1

Fordonet ska drivas antingen med sin egen motor eller med någon annan framdrivningsanordning.

3.2

I islagsögonblicket får fordonet inte längre påverkas av någon ytterligare styr- eller framdrivningsanordning.

3.3

Fordonets kurs ska vara sådan att den uppfyller kraven i punkterna 1.2 och 1.3.1.

4.

I islagsögonblicket ska fordonets hastighet vara 56 –0/+1 km/tim. Om provningen genomförs med en högre islagshastighet och fordonet uppfyller kraven ska provningen emellertid anses som tillfredsställande.

5.

Mätningar som ska göras på provdockan i framsäten

5.1

Alla de mätningar som är nödvändiga för att kontrollera prestandakriterierna ska genomföras med mätsystem som motsvarar specifikationerna i bilaga 8.

5.2

De olika parametrarna ska registreras genom oberoende datakanaler med följande kanalfrekvensklasser:

5.2.1

Accelerationen a med avseende på tyngdpunkten beräknas från accelerationens treaxiala komponenter som mäts med en kanalfrekvensklass på 1 000.

5.2.2

Mätningar på provdockans nacke

5.2.2.1

Den axiala spännkraften och den främre/bakre skjuvkraften i skärningspunkten mellan huvud och nacke mäts med en kanalfrekvensklass på 1 000.

5.2.2.2

Böjmomentet kring en tväraxel i skärningspunkten mellan huvud och nacke mäts med en kanalfrekvensklass på 600.

5.2.3

Bröstets böjning mellan bröstbenet och ryggraden mäts med en kanalfrekvensklass på 180.

5.2.4

Mätningar på provdockans lårben och skenben

5.2.4.1

Den axiala kompressionskraften och böjmomenten mäts med en kanalfrekvensklass på 600.

5.2.4.2

Skenbenets förskjutning i förhållande till lårbenet mäts vid knäleden med en kanalfrekvensklass på 180.

6.

Mätningar som ska göras på fordonet

6.1

För att möjliggöra att den förenklade provning som beskrivs i bilaga 7 genomförs, ska tiden för konstruktionens retardation fastställas på grundval av värdet hos de längsgående accelerationsmätarna vid botten av B-pelaren på den islagna sidan av fordonet med en kanalfrekvensklass på 180 med hjälp av en datakanal som motsvarar kraven i bilaga 8.

6.2

Den tid för hastigheten som ska användas vid det provningsförfarande som beskrivs i bilaga 7 ska erhållas från den längsgående accelerationsmätaren vid B-pelaren på den islagna sidan.

---

(1)  De tekniska specifikationer och detaljerade skisser av Hybrid III som motsvarar de principiella måtten för en man i den 50:e percentilen i Förenta staterna, och specifikationerna för dess justering för denna provning, är deponerade hos Förenta nationernas generalsekreterare och kan konsulteras på begäran hos sekretariatet för FN:s ekonomiska kommission för Europa, Palais des Nations, Genève, Schweiz.

1

---

BILAGA 4

Prestandakriterier för huvudet (HPC) och för huvudacceleration i 3 ms

1.

Prestandakriteriet för huvudet (HPC36)

1.1

Prestandakriteriet för huvudet (HPC36) anses vara uppfyllt när det inte förekommer någon beröring mellan huvudet och någon fordonskomponent under provningen.

1.2

Image 8

där

1.2.1

a är den resulterande acceleration som uppmätts enligt punkt 5.2.1 i bilaga 3 och mäts i tyngdkraftsenheten g (1 g = 9,81 m/s2).

1.2.2

Om början av huvudets beröring kan bestämmas tillfredsställande är t1 och t2 de två tidpunkter, uttryckta i sekunder, som definierar ett intervall mellan början på huvudets beröring och slutet på registreringen med det högsta HPC-värdet.

1.2.3

Om början av huvudets beröring inte kan bestämmas är t1 och t2 de två tidpunkter, uttryckta i sekunder, som definierar ett tidsintervall mellan början och slutet på registreringen med det högsta HPC-värdet.

1.2.4

HPC-värden där tidsintervallet (t1 – t2) är större än 36 ms beaktas inte vid beräkningen av maximivärdet.

1.3

Det värde för den resulterande accelerationen av huvudet vid frontalkollision som överstiger 3 ms kumulativt beräknas från den resulterande acceleration av huvudet som uppmätts enligt punkt 5.2.1 i bilaga 3.

2.

Nackskadekriterier

2.1

Dessa kriterier bestäms av den axiala tryckkraften, den axiala spännkraften och de främre/bakre skjuvkrafterna i huvudets och nackens skärningspunkt, uttryckta i kN och uppmätta enligt punkt 5.2.2 i bilaga 3, och genom krafternas varaktighet uttryckt i ms.

2.2

Nackens böjmomentskriterium bestäms av böjmomentet, uttryckt i Nm, kring en tväraxel vid huvudets och nackens skärningspunkt och uppmäts i enlighet med punkt 5.2.2 i bilaga 3.

2.3

Nackens flexionsböjmoment, uttryckt i Nm, ska registreras.

3.

Bröstkorgens kompressionskriterium och viskösa kriterium (V * C)

3.1

Bröstkorgens kompressionskriterium bestäms av det absoluta värdet av bröstkorgens deformation, uttryckt i mm och uppmätt enligt punkt 5.2.3 i bilaga 3.

3.2

Det viskösa kriteriet (V * C) beräknas som momentanprodukten av kompressionen och bröstbenets böjningshastighet, uppmätt enligt punkt 6 i denna bilaga och även punkt 5.2.3 i bilaga 3.

4.

Lårbenets kraftkriterium

4.1

Detta kriterium bestäms av den tryckbelastning, uttryckt i kN, som överförs axialt i varje lårben på provdockan och som uppmäts enligt punkt 5.2.4 i bilaga 3, och av tryckbelastningens varaktighet, uttryckt i ms.

5.

Skenbenets kompressionskraftkriterium och skenbenets index

5.1

Skenbenets kompressionskraftkriterium bestäms av den tryckbelastning (Fz), uttryckt i kN, som överförs axialt i varje skenben på provdockan och som uppmäts enligt punkt 5.2.4 i bilaga 3.

5.2

TI = | MR/ (MC) R | + | FZ/ (FC) Z |

där

| MX | = | böjmomentet kring x-axeln |
| --- | --- | --- |
| MY | = | böjmomentet kring y-axeln |
| (MC)R | = | kritiskt böjmoment som ska sättas till 225 Nm |
| FZ | = | axial tryckbelastning i z-riktningen |
| (FC)Z | = | kritisk tryckbelastning i z-riktningen som ska sättas till 35,9 kN och |

MX

=

böjmomentet kring x-axeln

MY

=

böjmomentet kring y-axeln

(MC)R

=

kritiskt böjmoment som ska sättas till 225 Nm

FZ

=

axial tryckbelastning i z-riktningen

(FC)Z

=

kritisk tryckbelastning i z-riktningen som ska sättas till 35,9 kN och

Image 9

Indexet för skenbenet ska beräknas högst upp och längst ned på varje skenben. Fz får dock mätas på ettdera stället. Det värde som erhålls används för beräkningar av index för övre och nedre delen av skenbenet. Momenten Mx and My mäts båda separat på båda ställena.

6.

Förfarande för beräkning av viskösa kriterier (V * C) för Hybrid III-provdocka

6.1

Det viskösa kriteriet beräknas som den momentana produkten av kompressionen och bröstbenets böjningshastighet. Båda erhålls genom mätning av bröstbenets böjning.

6.2

Image 10

Bröstbenets böjningshastighet vid tidpunkten t beräknas ur den filtrerade böjningen enligt följande:

Image 11

där D(t) är böjningen vid tidpunkten t i meter och
  Image 12
  är tidsintervallet i sekunder mellan mätningarna. Det högsta värdet av
  Image 13
  ska vara 1,25 x 10-4 s. Detta beräkningsförfarande visas i diagrammet nedan.

Image 14

---

BILAGA 5

Placering och installation av provdockor och justering av fasthållningsanordningar

1.

Provdockornas placering

1.1

Provdockornas mittplan ska sammanfalla med sätets vertikala mittplan.

1.2

Bänksäten fram

1.2.1

Provdockans mittplan ska ligga i det vertikala plan som går genom rattens centrum och parallellt med fordonets längsgående mittplan. Om sittplatsen bestäms av bänkens form ska detta säte anses vara ett separat säte.

1.2.2

Provdockans mittplan ska vara symmetriskt med förarprovdockans mittplan i förhållande till fordonets längsgående mittplan. Om sittplatsen bestäms av bänkens form ska detta säte anses vara ett separat säte.

1.3

Provdockans mittplan ska sammanfalla med de mittplan för sätenas lägen som definieras av tillverkaren.

2.

Installation av provdockor

2.1

Huvudets tvärgående instrumentplattform ska vara horisontell inom 2,5°. För att ställa in nivån på provdockans huvud i fordon med upprätta säten med icke-justerbara ryggstöd ska följande utföras i nämnd ordning: Justera först H-punktens läge inom de gränser som anges i punkt 2.4.3.1 för att ställa in nivån på provdockehuvudets tvärgående instrumentplattform. Om huvudets tvärgående instrumentplattform fortfarande inte är i vågrät ska bäckenets vinkel på provdockan justeras inom de gränser som anges i punkt 2.4.3.2. Om huvudets tvärgående instrumentplattform fortfarande inte är vågrät ska nackens fästen på provdockan justeras så mycket som behövs för att säkerställa att huvudets tvärgående instrumentplattform är horisontell inom 2,5°.

2.2

Armar

2.2.1

Förarens överarmar ska gränsa till kroppen med mittlinjerna så nära ett vertikalt plan som möjligt.

2.2.2

Passagerarens överarmar ska beröra ryggstödet och kroppens sidor.

2.3

Händer

2.3.1

Förarprovdockans handflator ska beröra den yttre delen av rattkransen vid dess horisontella mittlinje. Tummarna ska vara placerade över rattkransen och lätt fasttejpade mot den, så att om provdockans hand trycks uppåt med en kraft som inte understiger 9 N och inte överstiger 22 N ska tejpen frigöra handen från rattkransen.

2.3.2

Passagerarprovdockans handflator ska beröra utsidan av låren. Lillfingret ska beröra sätesdynan.

2.4

Bål

2.4.1

I fordon utrustade med bänksäten ska förar- och passagerarprovdockornas överkroppar vila mot ryggstödet. Förarprovdockans mittsagittalplan ska vara vertikalt och parallellt med fordonets längsgående mittlinje och passera genom rattkransens centrum. Passagerarprovdockans mittsagittalplan ska vara vertikalt och parallellt med fordonets längsgående mittlinje och ha samma avstånd till fordonets längsgående mittlinje som förarprovdockans mittsagittalplan.

2.4.2

I fordon utrustade med separata säten ska förar- och passagerarprovdockornas överkroppar vila mot ryggstödet. Dessa provdockors mittsagittalplan ska vara lodräta och sammanfalla med sätets längsgående mittlinje.

2.4.3

Underkropp

2.4.3.1

Förar- och passagerarprovdockornas H-punkt ska sammanfalla inom 13 mm i den vertikala dimensionen och 13 mm i den horisontella dimensionen i en punkt 6 mm under läget för den H-punkt som bestämts med det förfarande som beskrivs i bilaga 6, förutom att längden på underbenets och lårets segment i H-punktsmaskinen ska justeras till 414 och 401 mm i stället för 417 respektive 432 mm.

2.4.3.2

Såsom bestämts med användning av det mätinstrument för bäckenets vinkel (som överensstämmer med GM ritning 78051-532, införlivad genom hänvisning i del 572) som förts in i H-punktens mäthål på provdockan, ska den vinkel som uppmäts från den horisontella linjen på den 76,2 mm släta ytan på mätinstrumentet vara 22,5 ± 2,5°.

2.5

De övre delarna av förar- och passagerarprovdockornas ben ska vila mot sätesdynan i den utsträckning som fötternas placering tillåter det. Inledningsavståndet mellan knäledernas ytflänsar ska vara 270 ± 10 mm. I görligaste mån ska förarprovdockans vänstra ben och passagerarprovdockans båda ben vara i vertikala längsgående plan.I görligaste mån ska förarprovdockans högra ben vara i ett vertikalt plan. Slutjusteringar är tillåtna när det gäller att placera fötterna i passagerarutrymmenas olika konfigurationer i enlighet med punkt 2.6.

2.6

Fötter

2.6.1

Förarprovdockans högra fot ska vila på den oaktiverade gaspedalen med hälens bakersta punkt mot golvytan i pedalplanet. Om foten inte kan placeras på gaspedalen ska den placeras vinkelrätt mot skenbenet och så långt fram som möjligt i riktning längs med pedalens mittlinje med hälens bakersta punkt vilande mot golvytan. Den vänstra fotens häl ska placeras så långt fram som möjligt och ska vila på fotrummet. Vänster fot ska placeras så plant som möjligt på det främre fotrummet. Den vänstra fotens längsgående mittlinje ska placeras så parallellt som möjligt med fordonets längsgående mittlinje. För fordon som är utrustade med ett fotstöd ska det på tillverkarens begäran gå att placera vänster fot på fotstödet. I detta fall definieras vänsterfotens placering av fotstödet.

2.6.2

Båda fötternas hälar på passagerarprovdockan ska placeras så långt fram som möjligt och ska vila på fotrummet. Båda fötterna ska placeras så plant som möjligt på det främre fotrummet. Fötternas längsgående mittlinje ska placeras så parallellt som möjligt med fordonets längsgående mittlinje.

2.7

De installerade mätinstrumenten får inte på något sätt påverka provdockans rörelse under kollisionen.

2.8

Provdockornas och mätanordningarnas temperatur ska stabiliseras före provningen och i görligaste mån hållas mellan 19 och 22,2 °C.

2.9

Provdockornas kläder

2.9.1

De instrumentförsedda provdockorna ska vara klädda i åtsittande bomullstrikåer med korta ärmar och byxor med ben som når till halva vaden såsom specificerats i FMVSS 208, ritningarna 78051-292 och 293 eller deras motsvarighet.

2.9.2

En sko i storlek 11XW, som motsvarar konfigurationens storlek och sul- och klacktjocklek enligt specifikationerna i Förenta staternas militära standard MIL S 13192, revision P, och med vikten 0,57 ± 0,1 kg, ska placeras och fastgöras på varje fot på provdockorna.

3.

Provdockans överdrag ska monteras i ett lämpligt läge, så att skruvhålet för det nedre nackfästet och anfångningshålet för provdockans överdrag är i samma läge. När provdockan befinner sig i det bestämda läget i sätet, enligt kraven i punkterna 2.1–2.6 och 3.1–3.6, ska bältet placeras runt provdockan och spärren fästas. Avlägsna all slakhet ur midjebältet. Dra ut överkroppsbältet ur upprullningen horisontellt i ett läge vid mitten av provdockan och låt det därefter rulla in. Upprepa detta förfarande fyra gånger. Axelbältet bör löpa så att det inte kan halka av axeln och det får inte vidröra nacken. För en Hybrid III-provdocka för en man i den 50:e percentilen ska säkerhetsbältet löpa så att hålet i provdockans bröstkorgshölje inte döljs helt av säkerhetsbältet. Tillför en spännkraft på 9–18 N på midjebältet. Om bältessystemet är utrustat med en spänningslindrande anordning ska överkroppsbältet ges den största slakhet som tillverkaren i fordonets instruktionsbok rekommenderar för normal användning. Om bältessystemet inte är utrustat med en spänningslindrande anordning ska bandöverskottet i axelbältet rullas tillbaka genom upprullningens egen kraft.

Om säkerhetsbältets och bältesförankringarnas placering gör att bältet inte ligger så som anges ovan får bältet justeras manuellt och hållas fast med tejp.

---

BILAGA 6

Förfarande för bestämning av H-punkten och den verkliga bålvinkeln för sittplatser i motorfordon
   (1)

Tillägg 1   – Beskrivning av den tredimensionella H-punktsmaskinen (3-D H-maskin) (1)

Tillägg 2   – Tredimensionellt referenssystem (1)

Tillägg 3   – Referensdata avseende sittplatser (1)

---

(1)  Förfarandet beskrivs i bilaga 1 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (RE.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6.

---

BILAGA 7

Provningsförfarande med vagn

1.

Installation och förfarande för provning

1.1

Vagnen ska vara konstruerad på ett sådant sätt att inga permanenta deformationer uppstår vid provningen. Den ska ledas så att avböjningsvinkeln vid kollisionstillfället inte överstiger 5° i vertikalplanet och 2° i horisontalplanet.

1.2

Konstruktionens tillstånd

1.2.1

Den konstruktion som provas ska vara representativ för serieproduktionen av de fordon som berörs. Vissa komponenter får ersättas eller avlägsnas där det är uppenbart att detta inte påverkar provningsresultaten.

1.2.2

Justeringar ska överensstämma med dem som avses i punkt 1.4.3 i bilaga 3 till denna föreskrift, med beaktande av det som fastslås i punkt 1.2.1.

1.3

Fastsättning av konstruktionen

1.3.1

Konstruktionen ska vara ordentligt fastgjord vid vagnen, så att ingen relativ förskjutning inträffar under provningen.

1.3.2

Den metod som används för att göra fast konstruktionen vid vagnen får inte medföra förstärkningar av sätesförankringar eller fasthållningsanordningar och inte heller förorsaka några onormala deformationer av konstruktionen.

1.3.3

Den fastsättningsanordning som rekommenderas är den där konstruktionen vilar på stöd placerade ungefär vid hjulens axlar eller, om möjligt, där konstruktionen är säkrad till vagnen med upphängningssystemets fästen.

1.3.4

Vinkeln mellan fordonets längsgående axel och vagnens riktningsrörelse ska vara 0 ± 2°.

1.4

Provdockorna och deras lägen ska överensstämma med specifikationerna i punkt 2 i bilaga 3.

1.5

Mätutrustning

1.5.1

Läget för de givare som mäter konstruktionens retardation under kollisionen ska vara parallellt med vagnens längsgående axel enligt specifikationerna i bilaga 8 (kanalfrekvensklass 180).

1.5.2

Alla mätningar som krävs för att kontrollera de förtecknade kriterierna anges i punkt 5 i bilaga 3.

1.6

Konstruktionens retardationskurva vid kollisionstillfället ska vara sådan att den kurva för hastighetsvariation i förhållande till tid som erhålls genom integration inte vid någon punkt avviker med mer än ±1 m/s från referenskurvan för hastighetsvariation i förhållande till tid för fordonet i fråga enligt definitionen i tillägget till denna bilaga. En förskjutning med avseende på referenskurvans tidsaxel får användas för att uppnå konstruktionshastigheten inne i korridoren.

1.7

Denna referenskurva erhålls genom integration av retardationskurvan för det berörda fordonet som uppmätts i den frontalkollisionsprovning mot en barriär som föreskrivs i punkt 6 i bilaga 3 till denna föreskrift.

1.8

Provningen får utföras med någon annan metod än retardation av en vagn, förutsatt att en sådan metod uppfyller de krav som gäller det intervall för hastighetsvariation som beskrivs i punkt 1.6.

---

Bilaga 7 - Tillägg

Ekvivalenskurva – toleransband för kurvan ΔV = f(t)

Image 15

---

BILAGA 8

Mätteknik för mätprovningar: instrumentering

1.

Definitioner

1.1

En datakanal består av all instrumentering, från en givare (eller flera givare vars utvärden kombineras på ett särskilt sätt) upp till och inbegripet varje analysförfarande som kan ändra innehållet i frekvenser och omfång.

1.2

Den första anordningen i en datakanal som används för att omvandla en fysikalisk storhet som ska mätas till en andra storhet (såsom elektrisk spänning) som kan bearbetas i resten av kanalen.

1.3

Beteckningen för en datakanal som uppfyller vissa omfångskriterier som specificeras i denna bilaga. Kanalomfångsklassnumret är numeriskt lika med mätområdets övre gräns.

1.4

Dessa frekvenser definieras i figur 1 i denna bilaga.

1.5

Kanalfrekvensklassen betecknas med ett tal som anger att kanalfrekvenssvaret ligger inom de gränser som specificeras i figur 1 i denna bilaga. Detta tal och värdet av frekvensen FH i Hz är lika.

1.6

Lutningen av den raka linje som representerar den bästa passningen för de kalibreringsvärden som bestäms med minstakvadratmetoden inom kanalomfångsklassen.

1.7

Medelvärdet av de känslighetskoefficienter som beräknats över frekvenser som är jämnt fördelade på en logaritmisk skala

Image 16

1.8

Kvoten i procent av den största skillnaden mellan kalibreringsvärdet och det motsvarande värde som avläses på den raka linje som i punkt 1.6 definieras vid kanalomfångsklassens övre gräns.

1.9

Kvoten av utsignalen genom insignalen när en stimulation läggs på den givare som är vinkelrät mot mätaxeln. Den uttrycks i procent av känsligheten längs med mätaxeln.

1.10

En datakanals faslöptid är lika med fasfördröjningen (i radianer) av en sinusformad signal dividerad med signalens vinkelfrekvens (i radianer/sekund).

1.11

Samtliga yttre förhållanden och inverkningar för vilka datakanalen under ett givet ögonblick är föremål.

2.

Prestandakrav

2.1

Linearitetsfelets absoluta värde för en datakanal vid någon frekvens i kanalfrekvensklassen ska vara lika med eller mindre än 2,5 % av kanalomfångsklassvärdet över hela mätområdet.

2.2

En datakanals frekvenssvar ska ligga inom de begränsningskurvor som ges i figur 1 i denna bilaga. Linjen för noll dB bestäms av kalibreringsfaktorn.

2.3

Faslöptiden mellan in- och utsignalerna för en datakanal ska fastställas och får inte variera med mer än 0,1 FH s mellan 0,03 FH och FH.

2.4

Tid

2.4.1

Ett tidssvep ska registreras och ska visa åtminstone 1/100 s med en noggrannhet på 1 %.

2.4.2

Den relativa tidsfördröjningen mellan signalen i två eller flera datakanaler, oavsett deras frekvensklass, får inte överstiga 1 ms bortsett från fördröjning orsakad av fasförändring.

Två eller flera datakanaler i vilka signalerna är kombinerade ska ha samma frekvensklass och får inte ha en relativ tidsfördröjning som är större än 1/10 FH s.

Detta krav gäller såväl analoga signaler som synkroniseringspulser och digitala signaler.

2.5

Givarens tvärkänslighet ska vara mindre än 5 % i alla riktningar.

2.6

Kalibrering

2.6.1

En datakanal ska kalibreras minst en gång om året mot referensutrustning som kan spåras till kända standarder. De metoder som används för att göra en jämförelse med en referensutrustning får inte införa ett fel som är större än 1 % av kanalomfångsklassen. Användningen av referensutrustningen begränsas till det frekvensområde för vilket den har kalibrerats. En datakanals delsystem kan utvärderas individuellt och resultaten beaktas vid bedömningen av hela datakanalens noggrannhet. Detta kan t.ex. göras med en elektrisk signal av känt omfång som simulerar givarens utsignal, något som medger en kontroll av datakanalens förstärkningsfaktor bortsett från givaren.

2.6.2

Referensutrustningens noggrannhet ska intygas eller styrkas av en officiell metrologisk tjänst.

2.6.2.1

Statisk kalibrering

2.6.2.1.1

Felen ska vara mindre än ±1,5 % av kanalens omfångsklass.

2.6.2.1.2

Felet ska vara mindre än ±1 % av kanalens omfångsklass.

2.6.2.1.3

Felet ska vara mindre än ±1 % av kanalens omfångsklass.

2.6.2.2

Dynamisk kalibrering

2.6.2.2.1

Referensaccelerationernas fel uttryckt i procent av kanalomfångsklassen ska vara mindre än ±1,5 % under 400 Hz, mindre än ±2 % mellan 400 Hz och 900 Hz och mindre än ±2,5 % över 900 Hz.

2.6.2.3

Referenstidens relativa fel ska vara mindre än 10-5.

2.6.3

Känslighetskoefficienten och linearitetsfelet ska bestämmas genom mätning av datakanalens utsignal mot en känd insignal för olika värden av denna signal. Kalibreringen av datakanalen ska täcka kanalomfångsklassens hela område.

För tvåvägskanaler ska både de positiva och negativa värdena användas.

Om kalibreringsutrustningen inte kan avge den inmatning som krävs på grund av alltför höga värden på den kvantitet som ska mätas ska kalibreringarna utföras inom kalibreringsstandardernas gränsvärden, varefter dessa gränsvärden ska registreras i provningsrapporten.

En hel datakanal ska kalibreras vid en frekvens eller ett frekvensspektrum som har ett signifikant värde

Image 17

2.6.4

Svarskurvorna för fas och omfång mot frekvens ska bestämmas genom mätning av datakanalens utsignaler i form av fas och omfång mot en känd insignal med de olika värden för denna signal som varierar mellan FL och 10 gånger kanalfrekvensklassen eller 3 000 Hz, beroende på vilket som är lägst.

2.7

En regelbunden kontroll ska göras för att kartlägga miljöpåverkan (elektriska eller magnetiska flöden, kabelhastighet osv.). Detta kan t.ex. göras genom att utmatningen från reservkanaler utrustade med givarattrapper registreras. Om betydande utsignaler erhålls ska korrigerande åtgärder vidtas, t.ex. byte av kablar.

2.8

Kanalomfångsklassen och kanalfrekvensklassen definierar en datakanal.

Kanalomfångsklassen ska vara 1, 2 eller 5 upphöjda till tio-potens.

3.

Givarna ska vara fast förankrade så att deras registreringar påverkas så lite som möjligt av vibrationer. Varje montering med en lägsta resonansfrekvens lika med åtminstone 5 gånger frekvensen FH hos den avsedda datakanalen ska betraktas som giltig. I synnerhet accelerationsgivare ska monteras på ett sådant sätt att den första vinkeln mellan den faktiska mätaxeln och motsvarande axel i referensaxelsystemet inte är större än 5°, såvida det inte görs en analytisk eller experimentell bedömning av monteringens inverkan på insamlade data. När fleraxliga accelerationer vid en punkt ska mätas ska varje accelerationsgivaraxel passera inom 10 mm från denna punkt, och den seismiska tyngdpunkten i varje accelerationsmätare bör ligga inom 30 mm från denna punkt.

4.

Databehandling

4.1

En filtrering som motsvarar datakanalklassens frekvenser får utföras antingen under registrering eller under databehandling. Före registreringen bör emellertid en analog filtrering på högre nivå än kanalfrekvensklassen göras för att utnyttja åtminstone 50 % av registreringsapparatens dynamiska område och för att minska risken att höga frekvenser mättar registreringsapparaten eller orsakar lågupplösningsfel i den digitala behandlingen.

4.2

Digitalisering

4.2.1

Provtagningsfrekvensen bör vara lika med minst 8 FH. För analog registrering kan provtagningsfrekvensen divideras med hastighetskvoten om registrerings- och avläsningshastigheterna skiljer sig åt.

4.2.2

De digitala ordens storlek bör vara minst 7 bitar och en paritetsbit.

5.

Resultaten bör presenteras på A4-papper (ISO/R 216). Resultat som presenteras i form av diagram bör ha axlar med måttenheter som motsvarar en lämplig multipel av den valda enheten (t.ex. 1, 2, 5, 10, 20 mm). SI-enheter ska användas utom för fordonshastighet där km/tim får användas och för accelerationer orsakade av kollision där g, med g = 9,8 m/s2, får användas.

Image 18

  Figur 1 Frekvenssvarskurva

| | | | | N | Logaritmisk skala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CFC | FL | FH | FN | a | ± | 0,5 | dB |
| | | | | b | + | 0,5 ; -1 | dB |
| | Hz | Hz | Hz | c | + | 0,5 ; -4 | dB |
| 1 000 | ≤ 0,1 | 1 000 | 1 650 | d | – | 9 | dB/oktav |
| 600 | ≤ 0,1 | 600 | 1 000 | e | – | 24 | dB/oktav |
| 180 | ≤ 0,1 | 180 | 300 | f | | ∞ | |
| 60 | ≤ 0,1 | 60 | 100 | g | – | 30 | |

N

Logaritmisk skala

CFC

FL

FH

FN

a

±

0,5

dB

b

+

0,5 ; -1

dB

Hz

Hz

Hz

c

+

0,5 ; -4

dB

1 000

≤ 0,1

1 000

1 650

d

–

9

dB/oktav

600

≤ 0,1

600

1 000

e

–

24

dB/oktav

180

≤ 0,1

180

300

f

∞

60

≤ 0,1

60

100

g

–

30

---

BILAGA 9

Definition av den deformerbara barriären

1.

Barriärens mått illustreras i figur 1 i denna bilaga. Måtten hos barriärens individuella komponenter förtecknas separat nedan.

1.1

Mått:

| Höjd | : | 650 mm (i bikakebandsaxelns riktning) |
| --- | --- | --- |
| Bredd | : | 1 000 mm |
| Djup | : | 450 mm (i bikakecellaxlarnas riktning) |

Höjd

:

650 mm (i bikakebandsaxelns riktning)

Bredd

:

1 000 mm

Djup

:

450 mm (i bikakecellaxlarnas riktning)

Alla ovannämnda mått ska tillåta en toleransnivå på ±2,5 mm.

| Material | : | Aluminium 3003 (ISO 209 del 1) |
| --- | --- | --- |
| Folietjocklek | : | 0,076 mm ±15 % |
| Cellstorlek | : | 19,1 mm ±20 % |
| Densitet | : | 28,6 kg/m3 ±20 % |
| Krosstyrka | : | 0,342 MPa + 0 % –10 % (1) |

Material

:

Aluminium 3003 (ISO 209 del 1)

Folietjocklek

:

0,076 mm ±15 %

Cellstorlek

:

19,1 mm ±20 %

Densitet

:

28,6 kg/m3 ±20 %

Krosstyrka

:

0,342 MPa + 0 % –10 % (1)

1.2

Mått:

| Höjd | : | 330 mm (i bikakebandsaxelns riktning) |
| --- | --- | --- |
| Bredd | : | 1 000 mm |
| Djup | : | 90 mm (i bikakecellaxlarnas riktning) |

Höjd

:

330 mm (i bikakebandsaxelns riktning)

Bredd

:

1 000 mm

Djup

:

90 mm (i bikakecellaxlarnas riktning)

Alla ovannämnda mått ska tillåta en toleransnivå på ±2,5 mm.

| Material | : | Aluminium 3003 (ISO 209 del 1) |
| --- | --- | --- |
| Folietjocklek | : | 0,076 mm ±15 % |
| Cellstorlek | : | 6,4 mm ±20 % |
| Densitet | : | 82,6 kg/m3 ±20 % |
| Krosstyrka | : | 1,711 MPa + 0 % –10 % (1) |

Material

:

Aluminium 3003 (ISO 209 del 1)

Folietjocklek

:

0,076 mm ±15 %

Cellstorlek

:

6,4 mm ±20 %

Densitet

:

82,6 kg/m3 ±20 %

Krosstyrka

:

1,711 MPa + 0 % –10 % (1)

1.3

Mått

| Höjd | : | 800 ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Bredd | : | 1 000 ± 2,5 mm |
| Tjocklek | : | 2,0 ± 0,1 mm |

Höjd

:

800 ± 2,5 mm

Bredd

:

1 000 ± 2,5 mm

Tjocklek

:

2,0 ± 0,1 mm

1.4

Mått

| Längd | : | 1 700 ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Bredd | : | 1 000 ± 2,5 mm |
| Tjocklek | : | 0,81 ± 0,07 mm |
| Material | : | Aluminium 5251/5052 (ISO 209 del 1) |

Längd

:

1 700 ± 2,5 mm

Bredd

:

1 000 ± 2,5 mm

Tjocklek

:

0,81 ± 0,07 mm

Material

:

Aluminium 5251/5052 (ISO 209 del 1)

1.5

Mått

| Höjd | : | 330 ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Bredd | : | 1 000 ± 2,5 mm |
| Tjocklek | : | 0,81 ± 0,07 mm |
| Material | : | Aluminium 5251/5052 (ISO 209 del 1) |

Höjd

:

330 ± 2,5 mm

Bredd

:

1 000 ± 2,5 mm

Tjocklek

:

0,81 ± 0,07 mm

Material

:

Aluminium 5251/5052 (ISO 209 del 1)

1.6

Det bindemedel som ska användas genomgående är en tvåkomponentig polyuretan (som Ciba-Geigy XB5090/1 harts med härdaren XB5304, eller likvärdigt).

2.

Ett komplett provningsförfarande för certifiering av bikakor i aluminium ges i NHTSA TP-214D. Följande är en sammanfattning av det förfarande som ska tillämpas på material för den främre kollisionsbarriären, då dessa material har en krosstyrka på 0,342 MPa respektive 1,711 MPa.

2.1

För att säkerställa enhetlig krosstyrka över hela barriärsidan ska åtta stickprov tas från fyra platser som är jämnt fördelade över bikakeblocket. För att ett block ska klara certifieringen ska sju av dessa åtta stickprov uppfylla de krav på krosstyrka som uppställs i följande avsnitt.

Platserna för stickproven beror på bikakeblockets storlek. Först ska fyra stickprov, vartdera med måtten 300 × 300 × 50 mm, skäras ut ur barriärframsidans material. I figur 2 i denna bilaga visas var på bikakeblocket som dessa snitt ska göras. Vart och ett av dessa större stickprov ska skäras ned till stickprov för certifieringsprovning (150 × 150 × 50 mm). Certifieringen ska grundas på provning av två stickprov från vart och ett av dessa fyra ställen. De andra två ska göras tillgängliga för sökanden på begäran.

2.2

Stickprov av följande storlek ska användas vid provningen:

| Längd | : | 150 ± 6 mm |
| --- | --- | --- |
| Bredd | : | 150 ± 6 mm |
| Tjocklek | : | 50 ± 2 mm |

Längd

:

150 ± 6 mm

Bredd

:

150 ± 6 mm

Tjocklek

:

50 ± 2 mm

Ofullständiga cellers väggar runt stickprovets kant ska justeras på följande sätt:

| | I W-riktningen får fransarna inte vara längre än 1,8 mm (se figur 3 i denna bilaga). |
| --- | --- |

I W-riktningen får fransarna inte vara längre än 1,8 mm (se figur 3 i denna bilaga).

| | I L-riktningen ska halva längden av en bindande cellvägg (i bandets riktning) lämnas i provexemplarets båda ändar (se figur 3 i denna bilaga). |
| --- | --- |

I L-riktningen ska halva längden av en bindande cellvägg (i bandets riktning) lämnas i provexemplarets båda ändar (se figur 3 i denna bilaga).

2.3

Stickprovets längd ska mätas på tre ställen, 12,7 mm från vardera änden och i mitten, samt registreras som L1, L2 och L3 (se figur 3 i denna bilaga). På samma sätt ska bredden mätas och registreras som W1, W2 och W3 (se figur 3 i denna bilaga). Dessa mått ska tas vid tjocklekens mittlinje. Krossytan ska därefter beräknas som

Image 19

2.4

Stickprovet ska krossas med en hastighet av minst 5,1 mm/min och högst 7,6 mm/min. Det kortaste krossavståndet ska vara 16,5 mm.

2.5

Data om böjningens avhängighet av kraften ska samlas in i antingen analog eller digital form för varje stickprov som provas. Om data samlas in analogt ska de kunna omvandlas till digital form. Alla digitala data ska samlas in med en hastighet som inte understiger 5 Hz (5 punkter per sekund).

2.6

Bortse från alla data före 6,4 mm krossning och efter 16,5 mm krossning. Dela kvarstående data i tre avsnitt eller förskjutningsintervall (n = 1, 2, 3) (se figur 4 i denna bilaga) på följande sätt:

| 1) | 6,4 mm till och med 9,7 mm. |
| --- | --- |

1)

6,4 mm till och med 9,7 mm.

| 2) | 9,7 mm upp till 13,2 mm. |
| --- | --- |

2)

9,7 mm upp till 13,2 mm.

| 3) | 13,2 mm till och med 16,5 mm. |
| --- | --- |

3)

13,2 mm till och med 16,5 mm.

Bestäm medelvärdet för varje avsnitt enligt

Image 20

där m representerar antalet datapunkter som uppmätts i vart och ett av de tre intervallen. Beräkna krosstyrkan för varje avsnitt på följande sätt:

Image 21

2.7

För att ett bikakestickprov ska klara denna certifiering ska följande villkor vara uppfyllda:

| | 0,308 MPa ≤S(n) ≤ 0,342 MPa för 0,342 MPa-material. |
| --- | --- |

0,308 MPa ≤S(n) ≤ 0,342 MPa för 0,342 MPa-material.

| | 1,540 MPa ≤S(n) ≤ 1,711 MPa för 1,711 MPa-material. |
| --- | --- |

1,540 MPa ≤S(n) ≤ 1,711 MPa för 1,711 MPa-material.

| | n = 1, 2, 3. |
| --- | --- |

n = 1, 2, 3.

2.8

Åtta stickprov ska provas från fyra ställen, jämnt fördelade över blocket. För att ett block ska klara certifieringen ska sju av åtta stickprov uppfylla krosstyrkespecifikationen i föregående avsnitt.

3.

Bindningsförfarande med bindemedel

3.1

Omedelbart före bindningen ska ytorna på de aluminiumplattor som ska förbindas rengöras noggrant med ett lämpligt lösningsmedel, t.ex. 1-1-1-trikloretan. Detta ska göras åtminstone två gånger eller så mycket som krävs för att eliminera fett och smutsavlagringar. De rengjorda ytorna ska därefter slipas med ett slippapper av grovleken 120. Metall-/kiselkarbidslippapper ska inte användas. Ytorna ska slipas noggrant och slippapperet ska bytas regelbundet under förfarandet för att undvika tilltäppningar som kan ge poleringseffekter. Efter slipningen ska ytorna på nytt rengöras noggrant enligt ovan. Ytorna ska rengöras sammanlagt åtminstone fyra gånger med lösningsmedel. Allt damm och alla avlagringar som finns kvar efter slipningen ska avlägsnas då de kan inverka menligt på bindningen.

3.2

Som mest ska 0,5 kg/m2 anbringas jämnt fördelat på ytan, vilket ger en maximal skikttjocklek på 0,5 mm.

4.

Konstruktion

4.1

Huvudbikakeblocket ska med bindemedel förbindas med bakplattan så att cellaxlarna blir vinkelräta mot plattan. Pläteringsplattan ska förbindas med bikakeblockets främre yta. Pläteringsplattans övre och undre ytor får inte förbindas med huvudbikakeblocket utan bör placeras nära det. Pläteringsplattan ska med bindemedel förbindas med bakplattan och monteringsflänsarna.

4.2

Det stötdämpande elementet ska med bindemedel förbindas med pläteringsplattans framsida så att cellaxlarna blir vinkelräta mot plattan. Det stötdämpande elementets botten ska vara i plan med pläteringsplattans bottenyta. Den platta som är riktad mot stötdämpningen ska med bindemedel förbindas med det stötdämpande elementets framdel.

4.3

Det stötdämpande elementet ska därefter delas i tre lika stora avsnitt med hjälp av två horisontella skåror. Dessa skåror ska gå genom det stötdämpande avsnittet i hela dess djup och nå ut över stötdämpningen i hela dess bredd. Skårorna ska sågas upp, och deras bredd ska vara bredden på den klinga som används och får inte överstiga 4,0 mm.

4.4

Hål för montering av barriären ska borras i monteringsflänsarna (se figur 5 i denna bilaga). Hålen ska ha en diameter på 9,5 mm. Fem hål ska borras i den övre flänsen på ett avstånd av 40 mm från flänsens övre kant, och fem i bottenflänsen, 40 mm från flänsens bottenkant. Hålen ska vara 100, 300, 500, 700 och 900 mm från vardera kanten av barriären. Alla hål ska borras inom ±1 mm från de nominella avstånden. Placeringen av dessa hål är endast en rekommendation. Alternativa placeringar får användas om de erbjuder minst den styrka och säkerhet för monteringen som föreskrivs i ovannämnda monteringsspecifikationer.

5.

Montering

5.1

Den deformerbara barriären ska fixeras styvt i kanten av en vikt på minst 7 × 104 kg eller i en konstruktion som är ansluten till denna. Anslutningen av barriärens framsida ska vara sådan att fordonet inte kommer i kontakt med någon del av konstruktionen mer än 75 mm från barriärens övre yta (bortsett från den övre flänsen) under något skede av kollisionen (2). Ytans framsida till vilken den deformerbara barriären är ansluten ska vara jämn och kontinuerlig över framsidans höjd och bredd samt vertikal ±1° och vinkelrät ±1° mot körbanans axel. Anslutningsytan får inte förskjutas med mer än 10 mm under provningen. Om så krävs ska ytterligare förankringar eller låsanordningar användas för att förhindra förskjutning av betongblocket. Den deformerbara barriärens kant ska ligga i linje med betongblockets kant på ett sätt som är lämpligt för den sida av fordonet som ska provas.

5.2

Image 22

  Figur 1 Deformerbar barriär för frontalkollisionsprovning

Barriärens bredd: 1 000 mm

Alla mått avser mm.

Image 23

  Figur 2 Stickprovens läge för certifiering

Om a ≥ 900 mm så är x = 1/3 (b – 600 mm) och y = 1/3 (a – 600 mm) (för a ≤ b).

Image 24

Om a < 900 mm så är x = 1/5 (b-1 200 mm) och y = 1/2 (a – 300 mm) (för a ≤ b).

Image 25

  Figur 3 Bikakeaxlar och uppmätta mått

e = d/2

f = 0,8 mm

Image 26

  Figur 4 Krosstyrka och förskjutning

Image 27

  Figur 5 Placering av hål för barriärens montering

Håldiameter: 9,5 mm.

Alla mått avser mm.

---

(1)  I enlighet med det certifieringsförfarande som beskrivs i punkt 2 i denna bilaga.

1

(2)  En vikt vars ände är mellan 125 mm och 925 mm hög samt 1 000 mm djup anses uppfylla detta krav.

2

---

BILAGA 10

Certifieringsförfarande för provdockans underben och fot

1.

Provning med islag på fotens främre del

1.1

Syftet med denna provning är att mäta hur Hybrid III-provdockans fot och fotled reagerar på väldefinierade islag från en pendel med hård yta.

1.2

Den dynamometriska simulatorn (78051-319 Rev A) ska användas för att fästa knäskålen (79051-16 Rev B) vid provningsfixturen.

1.3

Provningsförfarande

1.3.1

Före provningen ska båda benen konditioneras (soak) i fyra timmar vid en temperatur på 22 °C ± 3 °C och en relativ luftfuktighet på 40 ± 30 %. Konditioneringstiden omfattar inte den tid som krävs för att uppnå stabila förhållanden.

1.3.2

Rengör hudens islagsyta och pendelns framsida med isopropylalkohol eller motsvarande före provningen. Pudra med talk.

1.3.3

Anbringa pendelns accelerationsmätare så att dess känsliga axel är parallell med stötens riktning vid kontakt med foten.

1.3.4

Fäst benet vid fixturen enligt figur 1 i denna bilaga. Provningsfixturen ska vara fäst stelt så att den inte rör sig under kollisionen. Mittlinjen hos lårbenets dynamometriska simulator (78051-319) ska vara vertikal ±0,5°. Justera monteringen så att den linje som går genom knäledens bygel och fotledens fästskruv är horisontell ±3°, med hälen som ska vila på en plan yta bestående av två lager folie (PTFE) med låg friktion. Se till att skenbenets vävnad befinner sig i riktning mot skenbenets knä. Reglera fotleden så att fotens undersida är vertikal och vinkelrät mot islagsriktningen ±3°, och så att fotens mittsagittalplan är i linje med pendelarmen. Före varje provning ska knäleden ställas in till 1,5 ± 0,5 g. Lossa fotleden så att den är rörlig och spänn sedan fast den endast så mycket som behövs för att foten ska vila stadigt på PTFE-folien.

1.3.5

Den stela pendeln består av en horisontell cylinder med en diameter på 50 ± 2 mm och en pendelstödsarm med en diameter på 19 ± 1 mm (se figur 4 i denna bilaga). Cylindermassan uppgår till 1,25 ± 0,02 kg, vilket inbegriper instrument och varje del av stödarmen i cylindern. Pendelarmen har en massa av 285 ± 5 g. Massan av varje rörlig del av den axel på vilken stödarmen är fäst får inte överstiga 100 g. Avståndet mellan den horisontella mittaxeln på pendelcylindern och rotationsaxeln på hela pendeln ska vara 1 250 ± 1 mm. Islagscylindern är anbringad med en horisontell längdaxel som är vinkelrät mot islagsriktningen. Pendeln ska träffa fotens undersida på ett avstånd av 185 ± 2 mm från basen på hälen som vilar mot den stela horisontella plattformen, så att pendelarmens längsgående mittlinje vid islaget avviker högst 1° från lodlinjen. Pendeln ska styras så att det inte uppstår några märkbara sidleds-, höjdleds- eller rotationsrörelser.

1.3.6

Låt det gå minst 30 min mellan två på varandra följande provningar på samma ben.

1.3.7

Datainsamlingssystemet, inbegripet givare, ska motsvara specifikationerna för en kanalfrekvens på 600 i enlighet med bilaga 8.

1.4

Prestandaspecifikationer

1.4.1

När vardera fotsulan träffas vid 6,7 (±0,1) m/s i enlighet med punkt 1.3 ska det maximala böjmomentet för skenbenet kring y-axeln (My) vara 120 ± 25 Nm.

2.

Provning med islag på fotens bakre del (utan sko)

2.1

Syftet med denna provning är att mäta hur huden på och inlägget i Hybrid III-provdockans fot reagerar på väldefinierade islag från en pendel med hård yta.

2.2

Den dynamometriska simulatorn (78051-319 Rev A) ska användas för att fästa knäskålen (79051-16 Rev B) vid provningsfixturen.

2.3

Provningsförfarande

2.3.1

Före provningen ska båda benen konditioneras (soak) i fyra timmar vid en temperatur på 22 ± 3 °C och en relativ luftfuktighet på 40 ± 30 %. Konditioneringstiden omfattar inte den tid som krävs för att uppnå stabila förhållanden.

2.3.2

Rengör hudens islagsyta och pendelns framsida med isopropylalkohol eller motsvarande före provningen. Pudra med talk. Kontrollera att det inte finns några synliga skador på det stötdämpande inlägget i hälen.

2.3.3

Anbringa pendelns accelerationsmätare så att dess känsliga axel är parallell med pendelns längsgående mittlinje.

2.3.4

Fäst benet vid fixturen enligt figur 2 i denna bilaga. Provningsfixturen ska vara fäst stelt så att den inte rör sig under kollisionen. Mittlinjen hos lårbenets dynamometriska simulator (78051-319) ska vara vertikal ±0,5°. Justera monteringen så att den linje som går genom knäledens bygel och fotledens fästskruv är horisontell ±3°, med hälen som ska vila på en plan yta bestående av två lager folie (PTFE) med låg friktion. Se till att skenbenets vävnad befinner sig i riktning mot skenbenets knä. Reglera fotleden så att fotens undersida är vertikal och vinkelrät mot islagsriktningen ±3°, och så att fotens mittsagittalplan är i linje med pendelarmen. Före varje provning ska knäleden ställas in till 1,5 ± 0,5 g. Lossa fotleden så att den är rörlig och spänn sedan fast den endast så mycket som behövs för att foten ska vila stadigt på PTFE-folien.

2.3.5

Den stela pendeln består av en horisontell cylinder med en diameter på 50 ± 2 mm och en pendelstödsarm med en diameter på 19 ± 1 mm (se figur 4 i denna bilaga). Cylindermassan uppgår till 1,25 ± 0,02 kg, vilket inbegriper instrument och varje del av stödarmen i cylindern. Pendelarmen har en massa av 285 ± 5 g. Massan av varje rörlig del av den axel på vilken stödarmen är fäst får inte överstiga 100 g. Avståndet mellan den horisontella mittaxeln på pendelcylindern och rotationsaxeln på hela pendeln ska vara 1 250 ± 1 mm. Islagscylindern är anbringad med en horisontell längdaxel som är vinkelrät mot islagsriktningen. Pendeln ska träffa fotens undersida på ett avstånd av 62 ± 2 mm från basen på hälen som vilar mot den stela horisontella plattformen så att pendelarmens längsgående mittlinje vid islaget avviker högst 1° från lodlinjen. Pendeln ska styras så att det inte uppstår några märkbara sidleds-, höjdleds- eller rotationsrörelser.

2.3.6

Låt det gå minst 30 min mellan två på varandra följande provningar på samma ben.

2.3.7

Datainsamlingssystemet, inbegripet givare, ska motsvara specifikationerna för en kanalfrekvens på 600 i enlighet med bilaga 8.

2.4

Prestandaspecifikationer

2.4.1

När hälen på vardera foten träffas vid 4,4 ± 0,1 m/s i enlighet med punkt 2.3 ska den maximala islagsaccelerationen vara 295 ± 50 g.

3.

Provning med islag på fotens bakre del (med sko)

3.1

Syftet med denna provning är att mäta hur skon och Hybrid III-provdockans hälvävnad och fotled reagerar på väldefinierade islag från en pendel med hård yta.

3.2

För provningen ska Hybrid III-provdockans kompletta vänstra (86-5001-001) och högra (86-5001-002) underben, försedda med den vänstra (78051-614) och högra (78051-615) foten och fotleden användas, inbegripet knäleden. Den dynamometriska simulatorn (78051-319 Rev A) ska användas för att fästa knäskålen (79051-16 Rev B) vid provningsfixturen. Foten ska vara försedd med den sko som avses i punkt 2.9.2 i bilaga 5.

3.3

Provningsförfarande

3.3.1

Före provningen ska båda benen konditioneras (soak) i fyra timmar vid en temperatur på 22 ± 3 °C och en relativ luftfuktighet på 40 ± 30 %. Konditioneringstiden omfattar inte den tid som krävs för att uppnå stabila förhållanden.

3.3.2

Rengör islagsytan på skons undersida med en ren trasa och pendelns framsida med isopropylalkohol eller motsvarande före provningen. Kontrollera att det inte finns några synliga skador på det stötdämpande inlägget i hälen.

3.3.3

Anbringa pendelns accelerationsmätare så att dess känsliga axel är parallell med pendelns längsgående mittlinje.

3.3.4

Fäst benet vid fixturen enligt figur 3 i denna bilaga. Provningsfixturen ska vara fäst stelt så att den inte rör sig under kollisionen. Mittlinjen hos lårbenets dynamometriska simulator (78051-319) ska vara vertikal ±0,5°. Justera monteringen så att den linje som går genom knäledens bygel och fotledens fästskruv är horisontell ±3° med hälen vilande på en plan yta bestående av två lager folie (PTFE) med låg friktion. Se till att skenbenets vävnad befinner sig i riktning mot skenbenets knä. Reglera fotleden så att ett plan i kontakt med hälen och sulan på skons undersida är vertikalt och vinkelrätt mot islagsriktningen ±3°, så att fotens och skons mittsagittalplan är i linje med pendelarmen. Före varje provning ska knäleden ställas in till 1,5 ± 0,5 g. Lossa fotleden så att den är rörlig och spänn sedan fast den endast så mycket som behövs för att foten ska vila stadigt på PTFE-folien.

3.3.5

Den stela pendeln består av en horisontell cylinder med en diameter på 50 ± 2 mm och en pendelstödsarm med en diameter på 19 ± 1 mm (se figur 4 i denna bilaga). Cylindermassan uppgår till 1,25 ± 0,02 kg, vilket inbegriper instrument och varje del av stödarmen i cylindern. Pendelarmen har en massa av 285 ± 5 g. Massan av varje rörlig del av den axel på vilken stödarmen är fäst får inte överstiga 100 g. Avståndet mellan den horisontella mittaxeln på pendelcylindern och rotationsaxeln på hela pendeln ska vara 1 250 ± 1 mm. Islagscylindern är anbringad med en horisontell längdaxel som är vinkelrät mot islagsriktningen. Pendeln ska träffa skons häl på ett avstånd av 62 ± 2 mm från basen på provdockans häl när skon vilar mot den stela, horisontella plattformen så att pendelarmens längsgående mittlinje vid islaget avviker högst 1° från lodlinjen. Pendeln ska styras så att det inte uppstår några märkbara sidleds-, höjdleds- eller rotationsrörelser.

3.3.6

Låt det gå minst 30 min mellan två på varandra följande provningar på samma ben.

3.3.7

Datainsamlingssystemet, inbegripet givare, ska motsvara specifikationerna för en kanalfrekvens på 600 i enlighet med bilaga 8.

3.4

Prestandaspecifikationer

3.4.1

Image 28

  Figur 1 Provning med islag på fotens främre del Provningsinställningar

Image 29

  Figur 2 Provning med islag på fotens bakre del (utan sko) Provningsinställningar

Image 30

  Figur 3 Provning med islag på fotens bakre del (med sko) Provningsinställningar

Image 31

  Figur 4 Islagspendel

---

BILAGA 11

Provningsförfaranden för fordon som är försedda med elektrisk framdrivning

I denna bilaga beskrivs provningsförfaranden för kontroll av att elsäkerhetskraven i punkt 5.2.8 i denna föreskrift är uppfyllda.

1.

Om en funktion för frånkoppling av högspänningen används ska mätningar göras på båda sidor av den anordning som kopplar från spänningen.

Om anordningen för frånkoppling av högspänning är inbyggd i det uppladdningsbara elenergilagringssystemet eller energiomvandlingssystemet, och högspänningskretsen i det uppladdningsbara elenergilagringssystemet eller energiomvandlingssystemet är skyddat enligt skyddsklass IPXXB efter kollisionsprovningen, behöver mätningar bara göras mellan den anordning som kopplar från spänningen och de elektriska belastningarna.

Den voltmeter som används i denna provning ska mäta likströmsvärden och ha ett inre motstånd på minst 10 MΩ.

2.

Efter kollisionsprovningen bestäms spänningarna i högspänningskretsen (Ub, U1, U2) (se figur 1).

Spänningen ska mätas tidigast 10 s och senast 60 s efter kollisionen.

Detta förfarande är inte tillämpligt om provningen utförs under villkoret att den elektriska framdrivningen inte är spänningsförande.

Image 32

  Figur 1 Mätning av Ub, U1, U2 b 1 2

3.

Före kollisionen kopplas en strömställare S1 och ett känt urladdningsmotstånd Re parallellt till den relevanta kondensatorn (se figur 2).

| a) | Tidigast 10 s och senast 60 s efter kollisionen ska strömställaren S1 stängas medan spänningen Ub och strömmen Ie mäts och registreras. Produkten av spänningen Ub och strömmen Ie ska integreras över den tid som börjar när strömställaren S1 stängs (tc) och slutar när spänningen Ub faller under högspänningströskeln 60 V likström (th). Integralen ger den totala energin (TE) i joule. |
| --- | --- |

a)

Tidigast 10 s och senast 60 s efter kollisionen ska strömställaren S1 stängas medan spänningen Ub och strömmen Ie mäts och registreras. Produkten av spänningen Ub och strömmen Ie ska integreras över den tid som börjar när strömställaren S1 stängs (tc) och slutar när spänningen Ub faller under högspänningströskeln 60 V likström (th). Integralen ger den totala energin (TE) i joule.

Image 33

| b) | Om Ub mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) anges av tillverkaren ska den totala energin (TE) beräknas med formeln
  TE = 0,5 x Cx x Ub
  2 |
| --- | --- |

b)

Om Ub mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) anges av tillverkaren ska den totala energin (TE) beräknas med formeln

TE = 0,5 x Cx x Ub
  2

| c) | Om U1 och U2 (se figur 1) mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och Y-kondensatorernas kapacitanser (Cy1, Cy2) anges av tillverkaren ska den totala energin (TEy1, TEy2) beräknas med formlerna
  TEy1 = 0,5 x Cy1 x U1
  2

  TEy2 = 0,5 x Cy2 x U2
  2 |
| --- | --- |

c)

Om U1 och U2 (se figur 1) mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och Y-kondensatorernas kapacitanser (Cy1, Cy2) anges av tillverkaren ska den totala energin (TEy1, TEy2) beräknas med formlerna

TEy1 = 0,5 x Cy1 x U1
  2

TEy2 = 0,5 x Cy2 x U2
  2

Detta förfarande är inte tillämpligt om provningen utförs under villkoret att den elektriska framdrivningen inte är spänningsförande.

Image 34

  Figur 2 Exempel på mätning av energin i högspänningskretsen som lagras i X-kondensatorerna

4.

Efter kollisionsprovningen av fordonet ska alla delar som omger högspänningskomponenterna utan hjälp av verktyg öppnas, demonteras och avlägsnas. Alla kvarvarande omgivande delar ska betraktas som en del av det fysiska skyddet.

Det ledade provningsfinger som beskrivs i figur 3 ska föras in i alla hål och öppningar i det fysiska skyddet med en provningskraft på 10 N ± 10 % för bedömning av elsäkerhet. Om det ledade provningsfingret tränger in helt eller delvis i det fysiska skyddet, ska provningsfingret placeras i alla lägen som anges nedan.

Med utgångspunkt i det raka läget ska provningsfingrets båda leder successivt böjas i en vinkel på upp till 90 grader med avseende på angränsande fingeravsnitts axel och placeras i varje möjligt läge.

Interna elskyddsbarriärer betraktas som en del av inneslutningen.

I förekommande fall ska en lågspänningskälla (om minst 40 V och högst 50 V) i serie med en lämplig lampa anslutas mellan det ledade provningsfingret och de strömförande högspänningsdelarna inuti elskyddsbarriären eller inneslutningen.

Image 35

  Figur 3 Ledat provningsfinger

Material: metall, utom där annat anges

Linjära mått i mm.

Toleranser för mått utan angiven tolerans:

| a) | för vinklar: +0/-10 s, |
| --- | --- |

a)

för vinklar: +0/-10 s,

| b) | för linjära mått:






  i) | upp till 25 mm: +0/-0,05, |
| --- | --- | --- |

b)

för linjära mått:

i)

upp till 25 mm: +0/-0,05,

| ii) | över 25 mm: ±0,2. |
| --- | --- |

ii)

över 25 mm: ±0,2.

Bägge lederna ska tillåta rörelser i samma plan och samma riktning genom en vinkel på 90° med toleransen 0 till +10°.

Kraven i punkt 5.2.8.1.3 i denna föreskrift är uppfyllda om det ledade provningsfingret enligt figur 3 inte kan få kontakt med strömförande högspänningsdelar.

Om så krävs får en spegel eller ett fiberskop användas för att kontrollera om det ledade provningsfingret berör högspänningskretsarna.

Om detta krav kontrolleras med en signalkrets mellan det ledade provningsfingret och de strömförande högspänningsdelarna får lampan inte tändas.

4.1

| a) | Provningsmetod med ett motståndsinstrument.
  Motståndsinstrumentet är anslutet till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen) och motståndet mäts med ett motståndsinstrument som uppfyller följande specifikationer:






  i) | Motståndsinstrument: minst 0,2 A mätningsström. |
| --- | --- | --- |

a)

Provningsmetod med ett motståndsinstrument.

Motståndsinstrumentet är anslutet till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen) och motståndet mäts med ett motståndsinstrument som uppfyller följande specifikationer:

i)

Motståndsinstrument: minst 0,2 A mätningsström.

| ii) | Upplösning: 0,01 Ω eller mindre. |
| --- | --- |

ii)

Upplösning: 0,01 Ω eller mindre.

| iii) | Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω. |
| --- | --- |

iii)

Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω.

| b) | Provningsmetod med likströmskälla, voltmeter och amperemeter
  Likströmskällan, voltmetern och amperemetern är anslutna till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen).
  Likströmskällans spänning ska justeras så att strömstyrkan är minst 0,2 A.
  Ström ”I” och spänning ”U” mäts.
  Motståndet ”R” beräknas enligt följande formel:
  R = U / I
  Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω.

  Anmärkning: Om anslutningskablar används för mätning av spänning och ström ska varje anslutningskabel vara separat ansluten till elskyddsbarriären/inneslutningen/det elektriska chassit. För mätning av spänning och ström får samma anslutningspunkt användas.
  Exempel på provningsmetoden med likströmskälla, voltmeter och amperemeter visas nedan. |
| --- | --- |

b)

Provningsmetod med likströmskälla, voltmeter och amperemeter

Likströmskällan, voltmetern och amperemetern är anslutna till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen).

Likströmskällans spänning ska justeras så att strömstyrkan är minst 0,2 A.

Ström ”I” och spänning ”U” mäts.

Motståndet ”R” beräknas enligt följande formel:

R = U / I

Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω.

Anmärkning: Om anslutningskablar används för mätning av spänning och ström ska varje anslutningskabel vara separat ansluten till elskyddsbarriären/inneslutningen/det elektriska chassit. För mätning av spänning och ström får samma anslutningspunkt användas.

Exempel på provningsmetoden med likströmskälla, voltmeter och amperemeter visas nedan.

Image 36

  Figur 4 Exempel på provningsmetod med likströmskälla

5.

Isoleringsmotstånd

5.1

Isoleringsmotståndet för var och en av fordonets högspänningskretsar ska mätas eller bestämmas genom beräkning av mätvärdena för varje del eller komponent i en högspänningskrets.

Alla mätningar för att beräkna spänning och elektrisk isolering ska göras minst 10 s efter kollisionen.

5.2

Isoleringsmotståndet ska mätas genom att en lämplig mätmetod väljs bland dem som anges i punkterna 5.2.1–5.2.2 i denna bilaga, beroende på de spänningsförande delarnas elektriska laddning eller isoleringsmotstånd.

Omfattningen på den elektriska krets som ska mätas ska anges i förväg med hjälp av elektriska kretsdiagram. Om högspänningskretsarna är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mätas för varje elektrisk krets.

Dessutom får man göra de ändringar som krävs för att isoleringsmotståndet ska kunna mätas, t.ex. avlägsna höljen för att nå spänningsförande delar, rita upp mätlinjer eller ändra programvara.

Om de uppmätta värdena inte är stabila på grund av driften av ombordsystemet för övervakning av isoleringsmotstånd får nödvändiga ändringar för mätningen göras genom att den aktuella anordningen stängs av eller avlägsnas. När anordningen har avlägsnats ska dessutom en uppsättning ritningar användas för att visa att isoleringsmotståndet mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit förblir oförändrat.

Dessa ändringar får inte påverka provningsresultaten.

Särskild omsorg ska iakttas för att undvika kortslutningar och elstötar, eftersom denna kontroll kan kräva direkta ingrepp i högspänningskretsen.

5.2.1

Mätmetod med likspänning från externa källor

5.2.1.1

Det instrument för mätning av isoleringsmotstånd som används ska kunna påföra en likströmsspänning som är högre än högspänningskretsens arbetsspänning.

5.2.1.2

Ett instrument för mätning av isoleringsmotstånd ska anslutas mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit. Därefter ska isoleringsmotståndet mätas genom att man påför en likströmsspänning som är minst hälften av högspänningskretsens arbetsspänning.

Om systemet har flera spänningsintervall (t.ex. på grund av en boostkonverter) i elektriskt anslutna kretsar, och några av komponenterna inte kan tåla hela kretsens arbetsspänning, får isoleringsmotståndet mellan de komponenterna och det elektriska chassit mätas separat genom att minst hälften av deras egen arbetsspänning påförs med de komponenterna frånkopplade.

5.2.2

Metod för mätning med hjälp av fordonets eget uppladdningsbara elenergilagringssystem som likspänningskälla.

5.2.2.1

Högspänningskretsen ska tillföras energi med hjälp av fordonets eget uppladdningsbara elenergilagringssystem eller energiomvandlingssystem, och elenergilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets spänning under hela provningen ska vara minst den nominella driftspänning som fordonstillverkaren angett.

5.2.2.2

Den voltmeter som används i denna provning ska mäta likströmsvärden och ha ett inre motstånd på minst 10 MΩ.

5.2.2.3

Mätmetod

5.2.2.3.1

Mät spänningen enligt figur 1 och registrera högspänningskretsens spänning (Ub). Ub ska vara lika med eller högre än det uppladdningsbara elenergilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets nominella driftspänning, enligt fordonstillverkarens uppgifter.

5.2.2.3.2

Spänningen (U1) mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit har mätts och antecknats (se figur 1).

5.2.2.3.3

Spänningen (U2) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit har mätts och antecknats (se figur 1).

5.2.2.3.4.

Om U1 är större än eller lika med U2 är ett känt standardmotstånd (Ro) inkopplat mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit. Med Ro inkopplad, mät spänningen (U1') mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit (se figur 5).

Den elektriska isoleringen (Ri) beräknas enligt följande formel:

Ri = Ro*Ub*(1/U1' – 1/U1)

Image 37

  Figur 5 Mätning av U1’ 1

Om U2 är större än U1 ska ett känt standardmotstånd (Ro) kopplas in mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit. När Ro är inkopplad mäts spänningen (U2’) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit (se figur 6). Den elektriska isoleringen (Ri) beräknas enligt följande formel:

Ri = Ro*Ub*(1/U2’ – 1/U2)

Image 38

  Figur 6 Mätning av U2’ 2

5.2.2.3.5

Värdet på den elektriska isoleringen Ri (i Ω) dividerat med högspänningskretsens arbetsspänning (i V) ger isoleringsmotståndet (i Ω/V).

Anmärkning: Det kända standardmotståndet Ro (i Ω) bör ha samma värde som det minsta erforderliga isoleringsmotståndet (i Ω/V) multiplicerat med fordonets arbetsspänning (i V) ±20 %. Ro måste inte ha exakt detta värde, eftersom ekvationerna är giltiga för varje värde på Ro. Ett värde på Ro inom detta intervall torde dock ge en god upplösning för spänningsmätningarna.

6.

En lämplig beläggning ska, om så krävs, anbringas på det fysiska skyddet för att kontrollera om det finns något läckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet som resultat av provningen. Om tillverkaren inte tillhandahåller en metod för att skilja läckage av olika vätskor åt, ska allt vätskeläckage betraktas som elektrolyt.

7.

Kravuppfyllelsen ska kontrolleras genom okulärbesiktning.

---

| 5.11.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 392/62 |
| --- | --- | --- | --- |

5.11.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 392/62

---

Endast Uneces texter i original har bindande folkrättslig verkan. Denna föreskrifts status och ikraftträdandedag bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på https://unece.org/status-1958-agreement-and-annexed-regulations

FN-föreskrift nr 95 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på skydd för passagerare vid sidokollision [2021/1861]

Inbegripet all giltig text till och med:

Inbegripet all giltig text till och med:

| | Ändringsserie 05 – dag för ikraftträdande: 9 juni 2021 |
| --- | --- |

Ändringsserie 05 – dag för ikraftträdande: 9 juni 2021

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRESKRIFT

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Godkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Anvisningar och provningar |
| --- | --- |

5.

| 6. | Ändring av fordonstyp |
| --- | --- |

6.

| 7. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

7.

| 8. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Slutgiltigt upphörande av produktionen |
| --- | --- |

9.

| 10. | Namn på och adress till typgodkännandemyndigheter och de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar |
| --- | --- |

10.

| 11. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

11.

BILAGOR

| 1 | Meddelande |
| --- | --- |

1

| 2 | Godkännandemärkets utformning |
| --- | --- |

2

| 3 | Förfarande för bestämning av H-punkten och den verkliga bålvinkeln för sittplatser i motorfordon |
| --- | --- |

3

| 4 | Kollisionsprovningsförfarande |
| --- | --- |

4

| 5 | Karakteristika för den mobila deformerbara barriären |
| --- | --- |

5

| 6 | Teknisk beskrivning av sidokollisionsprovdockan |
| --- | --- |

6

| 7 | Installering av sidokollisionsprovdockan |
| --- | --- |

7

| 8 | Partiell provning |
| --- | --- |

8

| 9 | Provningsförfaranden för fordon utrustade med elektrisk framdrivning |
| --- | --- |

9

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna föreskrift gäller för fordon i kategorin M1 med en högsta tillåtna vikt som inte överstiger 3 500 kg och för fordon i kategorin N1.
   (1)

1

1.

1

2.   DEFINITIONER

I denna föreskrift gäller följande definitioner:

| 2.1 | godkännande av fordon: godkännande av en fordonstyp med avseende på passagerarutrymmeskonstruktionens beteende vid en sidokollision. |
| --- | --- |

2.1

godkännande av fordon

| 2.2 | fordonstyp: kategori av motordrivna fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som |
| --- | --- |

2.2

fordonstyp

| 2.2.1 | fordonets längd, bredd och markfrigång, om de måtten har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.2.1

fordonets längd, bredd och markfrigång, om de måtten har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.2.2 | i fråga om passagerarutrymmets sidoväggar, konstruktion, mått, utformning och material om de faktorerna har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.2.2

i fråga om passagerarutrymmets sidoväggar, konstruktion, mått, utformning och material om de faktorerna har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.2.3 | passagerarutrymmets utformning och innermått samt typen av skyddsanordningar, om de har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.2.3

passagerarutrymmets utformning och innermått samt typen av skyddsanordningar, om de har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.2.4 | motorns placering (fram, bak eller i mitten) och inriktning (tvärställd eller längsställd), om de faktorerna har en negativ inverkan på resultaten av kollisionsprovningen i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.2.4

motorns placering (fram, bak eller i mitten) och inriktning (tvärställd eller längsställd), om de faktorerna har en negativ inverkan på resultaten av kollisionsprovningen i denna föreskrift,

| 2.2.5 | den olastade vikten, om den har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.2.5

den olastade vikten, om den har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.2.6 | alternativa arrangemang eller inre anordningar, om de har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.2.6

alternativa arrangemang eller inre anordningar, om de har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.2.7 | framsätets (framsätenas) utformning och R-punktens läge, om de har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift. |
| --- | --- |

2.2.7

framsätets (framsätenas) utformning och R-punktens läge, om de har en negativ inverkan på de krav som föreskrivs i denna föreskrift.

| 2.2.8 | det uppladdningsbara elenergilagringssystemets placering, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift. |
| --- | --- |

2.2.8

det uppladdningsbara elenergilagringssystemets placering, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift.

| 2.3 | passagerarutrymme: det utrymme som är avsett för förare och passagerare och som begränsas av tak, golv, sidoväggar, dörrar, yttre glasrutor, främre mellanvägg samt planet genom väggen mot bagageutrymmet eller bakre ryggstödets bakre stödplan. |
| --- | --- |

2.3

passagerarutrymme

| 2.3.1 | passagerarutrymme med avseende på passagerarskydd: det utrymme som är avsett för förare och passagerare och som begränsas av tak, golv, sidoväggar, dörrar och yttre glasrutor, främre mellanvägg samt planet genom väggen mot bagageutrymmet eller bakre ryggstödets bakre stödplan. |
| --- | --- |

2.3.1

passagerarutrymme med avseende på passagerarskydd

| 2.3.2 | passagerarutrymme med avseende på elsäkerhetsbedömning: det utrymme som är avsett för förare och passagerare och som begränsas av tak, golv, sidoväggar, dörrar, yttre glasrutor samt den främre mellanväggen och den bakre mellanväggen eller bakluckan, liksom av de elskyddsbarriärer och inneslutningar som skyddar föraren och passagerarna från direkt kontakt med högspänningsförande delar. |
| --- | --- |

2.3.2

passagerarutrymme med avseende på elsäkerhetsbedömning

| 2.4 | R-punkt eller sätets referenspunkt: referenspunkt som anges av tillverkaren och som |
| --- | --- |

2.4

R-punkt

sätets referenspunkt

| 2.4.1 | har koordinater som avgörs i förhållande till fordonskonstruktionen, |
| --- | --- |

2.4.1

har koordinater som avgörs i förhållande till fordonskonstruktionen,

| 2.4.2 | motsvarar det teoretiska läget för svängningscentrum för bröstkorg/höfter (H-punkten) för den lägsta och mest bakåtskjutna normala körinställning eller bruksläge som tillverkaren angett för varje sätesplacering enligt tillverkarens uppgifter. |
| --- | --- |

2.4.2

motsvarar det teoretiska läget för svängningscentrum för bröstkorg/höfter (H-punkten) för den lägsta och mest bakåtskjutna normala körinställning eller bruksläge som tillverkaren angett för varje sätesplacering enligt tillverkarens uppgifter.

| 2.5 | H-punkt: som den fastställs i bilaga 3 till denna föreskrift. |
| --- | --- |

2.5

H-punkt

| 2.6 | bränsletankkapacitet: bränsletankens kapacitet enligt tillverkarens uppgifter. |
| --- | --- |

2.6

bränsletankkapacitet

| 2.7 | tvärgående plan: vertikalt plan vinkelrätt mot fordonets längsgående vertikala mittplan. |
| --- | --- |

2.7

tvärgående plan

| 2.8 | skyddsanordning: anordningar vars syfte är att hålla fast och/eller skydda passagerare. |
| --- | --- |

2.8

skyddsanordning

| 2.9 | typ av skyddsanordning: kategori av skyddsanordningar som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som | tekniken, |
| --- | --- | --- |

2.9

typ av skyddsanordning

tekniken,

| | geometrin, |
| --- | --- |

geometrin,

| | konstruktionsmaterialen. |
| --- | --- |

konstruktionsmaterialen.

| 2.10 | referensvikt: fordonets olastade vikt ökad med en vikt på 100 kg (sidokollisionsprovdockans och instrumentutrustningens vikt). |
| --- | --- |

2.10

referensvikt

| 2.11 | olastad vikt: fordonets vikt i körklart tillstånd utan förare, passagerare eller last, men med bränsletanken fylld till 90 % av dess kapacitet samt med sedvanlig uppsättning av verktyg och reservhjul ombord när så är tillämpligt. |
| --- | --- |

2.11

olastad vikt

| 2.12 | mobil deformerbar barriär: den anordning med vilken provningsfordonet kolliderar. Den består av en vagn och en provningskropp. |
| --- | --- |

2.12

mobil deformerbar barriär

| 2.13 | provningskropp: förstörbar del monterad på framsidan av en mobil deformerbar barriär. |
| --- | --- |

2.13

provningskropp

| 2.14 | provningsvagn: hjulförsedd ram som kan röra sig längs sin längsgående axel vid kollisionsstället. Dess framsida uppbär provningskroppen. |
| --- | --- |

2.14

provningsvagn

| 2.15 | högspänning: klassificering av en elektrisk komponent eller krets om dess driftsspänning är > 60 V och ≤ 1 500 V likström (DC) eller > 30 V och ≤ 1 000 V växelström (AC) räknat som kvadratiskt medelvärde. |
| --- | --- |

2.15

högspänning

| 2.16 | uppladdningsbart elenergilagringssystem (REESS): uppladdningsbart system för lagring av energi som tillhandahåller elektrisk energi för framdrivningen.
  Batteri som främst används för att leverera ström för start av motorn, belysningen eller andra kompletterande system i fordon anses inte vara ett uppladdningsbart elenergilagringssystem.
  I det uppladdningsbara elenergilagringssystemet kan det ingå system för fysiskt stöd, temperaturreglering, elektroniska reglage och höljen. |
| --- | --- |

2.16

uppladdningsbart elenergilagringssystem (REESS)

Batteri som främst används för att leverera ström för start av motorn, belysningen eller andra kompletterande system i fordon anses inte vara ett uppladdningsbart elenergilagringssystem.

I det uppladdningsbara elenergilagringssystemet kan det ingå system för fysiskt stöd, temperaturreglering, elektroniska reglage och höljen.

| 2.17 | elskyddsbarriär: del som skyddar mot direkt kontakt med högspänningsförande delar. |
| --- | --- |

2.17

elskyddsbarriär

| 2.18 | elektrisk framdrivning: elektrisk krets som inbegriper framdrivningsmotor, och eventuellt det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, systemet för omvandling av elektrisk energi, elektroniska omvandlare, tillhörande kablage och anslutningsdon samt anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet. |
| --- | --- |

2.18

elektrisk framdrivning

| 2.19 | spänningsförande delar: ledande delar som är avsedda att vid normal användning vara elektriskt laddade. |
| --- | --- |

2.19

spänningsförande delar

| 2.20 | exponerad ledande del: ledande del som kan beröras enligt villkoren i skyddsklass IPXXB, som inte vanligtvis är spänningsförande, men som kan bli spänningsförande om isoleringen upphör att fungera. Detta innefattar delar under ett skydd som kan avlägsnas utan hjälp av verktyg. |
| --- | --- |

2.20

exponerad ledande del

| 2.21 | direkt kontakt: människors kontakt med högspänningsförande delar. |
| --- | --- |

2.21

direkt kontakt

| 2.22 | indirekt kontakt: människors kontakt med exponerade ledande delar. |
| --- | --- |

2.22

indirekt kontakt

| 2.23 | skyddsklass IPXXB: skydd mot kontakt med högspänningsförande delar genom antingen en elskyddsbarriär eller en inneslutning, vilket provas med hjälp av ett ledat provningsfinger (IPXXB) enligt beskrivningen i punkt 4 i bilaga 9. |
| --- | --- |

2.23

skyddsklass IPXXB

| 2.24 | arbetsspänning: högsta kvadratiska medelvärde för en elkretsspänning som anges av tillverkaren, och som vid öppen krets eller under normala driftsförhållanden kan uppstå mellan vilka ledande delar som helst. Om den elektriska kretsen är delad genom elektrisk isolering definieras arbetsspänningen för varje sådan delad krets. |
| --- | --- |

2.24

arbetsspänning

| 2.25 | anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet: den elektriska krets som används för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet från en extern elektrisk energikälla, inbegripet fordonets intag. |
| --- | --- |

2.25

anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet

| 2.26 | elektriskt chassi: uppsättning elektriskt sammankopplade, ledande delar, vars elektriska potential används som referens. |
| --- | --- |

2.26

elektriskt chassi

| 2.27 | elektrisk krets: uppsättning sammankopplade, högspänningsförande delar som är konstruerad för att vara elektriskt energiförande under normal drift. |
| --- | --- |

2.27

elektrisk krets

| 2.28 | system för omvandling av elektrisk energi: system (t.ex. en bränslecell) som alstrar och tillhandahåller elektrisk energi för elektrisk framdrivning. |
| --- | --- |

2.28

system för omvandling av elektrisk energi

| 2.29 | elektronisk omvandlare: anordning som kan reglera och/eller omvandla elektrisk effekt för elektrisk framdrivning. |
| --- | --- |

2.29

elektronisk omvandlare

| 2.30 | inneslutning: del som omsluter de inre delarna och skyddar mot varje direkt kontakt. |
| --- | --- |

2.30

inneslutning

| 2.31 | högspänningskrets: den elektriska krets, inbegripet anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, som arbetar med högspänning.
  Om elektriska kretsar är elektriskt anslutna till varandra och uppfyller det särskilda spänningsförhållandet är det endast komponenter eller delar i en strömkrets som arbetar med högspänning som klassificeras som högspänningskrets. |
| --- | --- |

2.31

högspänningskrets

Om elektriska kretsar är elektriskt anslutna till varandra och uppfyller det särskilda spänningsförhållandet är det endast komponenter eller delar i en strömkrets som arbetar med högspänning som klassificeras som högspänningskrets.

| 2.32 | fast isolering: kablagets isolerande beläggning som är avsedd att täcka de högspänningsförande delarna och hindra direkt kontakt med dem. |
| --- | --- |

2.32

fast isolering

| 2.33 | automatisk frånkopplare: anordning som när den utlöses elektriskt skiljer elenergikällorna från resten av den elektriska framdrivningens högspänningskrets. |
| --- | --- |

2.33

automatisk frånkopplare

| 2.34 | framdrivningsbatteri av öppen typ: typ av batteri som behöver påfyllning av vätska och som avger vätgas som släpps ut i atmosfären. |
| --- | --- |

2.34

framdrivningsbatteri av öppen typ

| 2.35 | automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem: system som låser dörrarna automatiskt vid en förinställd hastighet eller enligt andra villkor som anges av tillverkaren. |
| --- | --- |

2.35

automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem

| 2.36 | låst: kopplingsförhållande i dörrlåsningssystemet där låset är i ett helt stängt låsläge, ett sekundärt låsläge eller mellan ett helt stängt låsläge och ett sekundärt låsläge. |
| --- | --- |

2.36

låst

| 2.37 | lås: anordning som används för att hålla dörren i stängt läge i förhållande till fordonskarossen, och som kan frigöras avsiktligt (öppning eller stängning). |
| --- | --- |

2.37

lås

| 2.38 | helt stängt låsläge: låsets kopplingsförhållande när det håller kvar dörren i ett helt stängt läge. |
| --- | --- |

2.38

helt stängt låsläge

| 2.39 | sekundärt låsläge: låsets kopplingsförhållande när det håller kvar dörren i ett delvis stängt läge. |
| --- | --- |

2.39

sekundärt låsläge

| 2.40 | förskjutningsanordning: anordning som medger att sätet eller en av dess delar förskjuts eller vrids utan något fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas tillträde till och utträde ur fordonet. |
| --- | --- |

2.40

förskjutningsanordning

| 2.41 | vattenhaltiga elektrolyter: elektrolyter baserade på en vattenlösning för föreningarna (t.ex. syror, baser) som avger strömförande joner efter dissociation. |
| --- | --- |

2.41

vattenhaltiga elektrolyter

| 2.42 | läckage av elektrolyter: elektrolytförlust från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet i form av vätska. |
| --- | --- |

2.42

läckage av elektrolyter

| 2.43 | icke-vattenhaltiga elektrolyter: elektrolyter som inte är baserade på en vattenlösning. |
| --- | --- |

2.43

icke-vattenhaltiga elektrolyter

| 2.44 | normala driftförhållanden: inbegriper driftlägen och driftförhållanden som rimligen kan påvisas under fordonets normala drift, däribland körning inom angivna hastighetsbegränsningar, parkering eller stillastående i trafik samt laddning med hjälp av laddare som är kompatibla med de särskilda laddningsuttag som finns på fordonet. Det inbegriper inte förhållanden där fordonet är skadat (t.ex. genom kollision, vägskräp eller vandalism), har utsatts för brand eller sänkts ner i vatten, eller är i ett skick där service eller underhåll behövs eller genomförs. |
| --- | --- |

2.44

normala driftförhållanden

| 2.45 | särskilt spänningsförhållande: förhållandet mellan den högsta spänningen för en elektriskt ansluten strömkrets mellan en likspänningsförande del och någon annan spänningsförande del (likström eller växelström) är ≤ 30 V växelström (kvadratiskt medelvärde) och ≤ 60 V likström.
  Anmärkning: När en likspänningsförande del hos en sådan elektrisk krets är ansluten till det elektriska chassit och det särskilda spänningsförhållandet gäller är den högsta spänningen mellan spänningsförande delar och det elektriska chassit ≤ 30 V växelström (kvadratiskt medelvärde) och ≤ 60 V likström. |
| --- | --- |

2.45

särskilt spänningsförhållande

Anmärkning: När en likspänningsförande del hos en sådan elektrisk krets är ansluten till det elektriska chassit och det särskilda spänningsförhållandet gäller är den högsta spänningen mellan spänningsförande delar och det elektriska chassit ≤ 30 V växelström (kvadratiskt medelvärde) och ≤ 60 V likström.

| 2.46 | laddningsstatus: tillgänglig elektrisk laddning i ett uppladdningsbart elenergilagringssystem, uttryckt som andel av dess nominella kapacitet. |
| --- | --- |

2.46

laddningsstatus

| 2.47 | brand: lågor som kommer från fordonet. Gnistor och ljusbågar ska inte betraktas som lågor. |
| --- | --- |

2.47

brand

| 2.48 | explosion: plötsligt frigörande av energi som är tillräckligt för att orsaka tryckvågor och/eller projektiler som kan leda till strukturell och/eller fysisk skada runt fordonet. |
| --- | --- |

2.48

explosion

3.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

| 3.1 | Ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på skydd av förare och passagerare i händelse av en sidokollision ska lämnas in av fordonstillverkaren eller tillverkarens behöriga ombud. |
| --- | --- |

3.1

Ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på skydd av förare och passagerare i händelse av en sidokollision ska lämnas in av fordonstillverkaren eller tillverkarens behöriga ombud.

| 3.2 | Ansökan ska åtföljas av nedanstående dokument i tre exemplar och följande upplysningar: |
| --- | --- |

3.2

Ansökan ska åtföljas av nedanstående dokument i tre exemplar och följande upplysningar:

| 3.2.1 | En detaljerad beskrivning av fordonstypen med avseende på uppbyggnad, mått, form och material. |
| --- | --- |

3.2.1

En detaljerad beskrivning av fordonstypen med avseende på uppbyggnad, mått, form och material.

| 3.2.2 | Fotografier och/eller diagram samt ritningar av fordonet som visar fordonstypen framifrån, från sidan och bakifrån samt utformningsdetaljer i konstruktionens sidodel. |
| --- | --- |

3.2.2

Fotografier och/eller diagram samt ritningar av fordonet som visar fordonstypen framifrån, från sidan och bakifrån samt utformningsdetaljer i konstruktionens sidodel.

| 3.2.3 | Uppgifter om fordonets vikt som den definieras i punkt 2.11 i denna föreskrift. |
| --- | --- |

3.2.3

Uppgifter om fordonets vikt som den definieras i punkt 2.11 i denna föreskrift.

| 3.2.4 | Passagerarutrymmets linjer och innermått. |
| --- | --- |

3.2.4

Passagerarutrymmets linjer och innermått.

| 3.2.5 | En beskrivning av den inredning och de skyddssystem som monterats i fordonet. |
| --- | --- |

3.2.5

En beskrivning av den inredning och de skyddssystem som monterats i fordonet.

| 3.2.6 | En allmän beskrivning av den elektriska energikällans typ och placering och av den elektriska framdrivningen (t.ex. hybrid, rent elektrisk). |
| --- | --- |

3.2.6

En allmän beskrivning av den elektriska energikällans typ och placering och av den elektriska framdrivningen (t.ex. hybrid, rent elektrisk).

| 3.3 | Den som ansöker om godkännande ska ha rätt att inkomma med alla de uppgifter och resultat av utförda provningar som gör det möjligt att fastställa att överensstämmelse med kraven kan uppnås med tillfredsställande noggrannhetsgrad. |
| --- | --- |

3.3

Den som ansöker om godkännande ska ha rätt att inkomma med alla de uppgifter och resultat av utförda provningar som gör det möjligt att fastställa att överensstämmelse med kraven kan uppnås med tillfredsställande noggrannhetsgrad.

| 3.4 | Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas in till den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningarna. |
| --- | --- |

3.4

Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas in till den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningarna.

| 3.4.1 | Ett fordon som inte är försett med alla de delar av vilka typen består kan accepteras för provning på villkor att det kan visas att frånvaron av de saknade delarna inte får några menliga effekter på provningsresultaten när det gäller kraven i denna föreskrift. |
| --- | --- |

3.4.1

Ett fordon som inte är försett med alla de delar av vilka typen består kan accepteras för provning på villkor att det kan visas att frånvaron av de saknade delarna inte får några menliga effekter på provningsresultaten när det gäller kraven i denna föreskrift.

| 3.4.2 | Det ska åligga den som ansöker om godkännande att visa att tillämpningen av punkt 3.4.1 överensstämmer med kraven i denna föreskrift. |
| --- | --- |

3.4.2

Det ska åligga den som ansöker om godkännande att visa att tillämpningen av punkt 3.4.1 överensstämmer med kraven i denna föreskrift.

4.   GODKÄNNANDE

| 4.1 | Om den fordonstyp som inlämnats för godkännande enligt denna föreskrift uppfyller kraven i punkt 5 ska godkännande utfärdas av denna fordonstyp. |
| --- | --- |

4.1

Om den fordonstyp som inlämnats för godkännande enligt denna föreskrift uppfyller kraven i punkt 5 ska godkännande utfärdas av denna fordonstyp.

| 4.2 | Varje godkänd typ ska ges ett godkännandenummer i enlighet med bilaga 4 till överenskommelsen (E/ECE/TRANS/505/Rev.3). |
| --- | --- |

4.2

Varje godkänd typ ska ges ett godkännandenummer i enlighet med bilaga 4 till överenskommelsen (E/ECE/TRANS/505/Rev.3).

| 4.3 | Uppgifter om godkännande eller avslag på ansökan om godkännande av en fordonstyp enligt denna föreskrift ska meddelas av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift med hjälp av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till denna föreskrift. |
| --- | --- |

4.3

Uppgifter om godkännande eller avslag på ansökan om godkännande av en fordonstyp enligt denna föreskrift ska meddelas av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift med hjälp av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till denna föreskrift.

| 4.4 | Ett meddelande om beviljat, utökat eller ej beviljat godkännande av en fordonstyp i enlighet med denna föreskrift ska lämnas av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till denna föreskrift samt ritningar och diagram som sökanden tillhandahåller, i ett format som högst motsvarar A4 (210 × 297 mm) eller vikt till det formatet och i en lämplig skala. |
| --- | --- |

4.4

Ett meddelande om beviljat, utökat eller ej beviljat godkännande av en fordonstyp i enlighet med denna föreskrift ska lämnas av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till denna föreskrift samt ritningar och diagram som sökanden tillhandahåller, i ett format som högst motsvarar A4 (210 × 297 mm) eller vikt till det formatet och i en lämplig skala.

| 4.5 | På varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt denna föreskrift ska det finnas ett internationellt godkännandemärke, placerat på ett väl synligt och lättåtkomligt ställe som anges på godkännandeintyget, bestående av följande: |
| --- | --- |

4.5

På varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt denna föreskrift ska det finnas ett internationellt godkännandemärke, placerat på ett väl synligt och lättåtkomligt ställe som anges på godkännandeintyget, bestående av följande:

| 4.5.1 | En cirkel som omger bokstaven ”E”, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (2). |
| --- | --- |

4.5.1

En cirkel som omger bokstaven ”E”, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (2

| 4.5.2 | Numret på denna föreskrift, följt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.5.1. |
| --- | --- |

4.5.2

Numret på denna föreskrift, följt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.5.1.

| 4.6 | Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som, i det land som beviljat godkännandet enligt denna föreskrift, godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som bifogas överenskommelsen, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.5.1. upprepas. I sådana fall ska man ange föreskrifternas nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats i det land som beviljat godkännandet enligt denna föreskrift, i lodräta kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.5.1. |
| --- | --- |

4.6

Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som, i det land som beviljat godkännandet enligt denna föreskrift, godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som bifogas överenskommelsen, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.5.1. upprepas. I sådana fall ska man ange föreskrifternas nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats i det land som beviljat godkännandet enligt denna föreskrift, i lodräta kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.5.1.

| 4.7 | Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt. |
| --- | --- |

4.7

Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

| 4.8 | I bilaga 2 till denna föreskrift ges exempel på godkännandemärkenas utformning. |
| --- | --- |

4.8

I bilaga 2 till denna föreskrift ges exempel på godkännandemärkenas utformning.

5.   ANVISNINGAR OCH PROVNINGAR

| 5.1 | Fordonet ska genomgå en provning i enlighet med bilaga 4 till denna föreskrift. |
| --- | --- |

5.1

Fordonet ska genomgå en provning i enlighet med bilaga 4 till denna föreskrift.

| 5.1.1 | Provningen kommer att utföras på förarsidan, om inte sidorna är så osymmetriskt konstruerade att de är så olika, att genomförandet av en provning vid sidokollision påverkas. I så fall får något av alternativen i punkt 5.1.1.1 eller 5.1.1.2 användas efter överenskommelse mellan tillverkaren och typgodkännandemyndigheten. |
| --- | --- |

5.1.1

Provningen kommer att utföras på förarsidan, om inte sidorna är så osymmetriskt konstruerade att de är så olika, att genomförandet av en provning vid sidokollision påverkas. I så fall får något av alternativen i punkt 5.1.1.1 eller 5.1.1.2 användas efter överenskommelse mellan tillverkaren och typgodkännandemyndigheten.

| 5.1.1.1 | Tillverkaren ska förse den myndighet som ansvarar för godkännandet med upplysningar om huruvida provningen om den genomförs på en annan sida än förarsidan är förenlig med bestämmelserna. |
| --- | --- |

5.1.1.1

Tillverkaren ska förse den myndighet som ansvarar för godkännandet med upplysningar om huruvida provningen om den genomförs på en annan sida än förarsidan är förenlig med bestämmelserna.

| 5.1.1.2 | Om typgodkännandemyndigheten hyser tvivel angående fordonets konstruktion ska den besluta att genomföra provningen på sidan mittemot förarsidan även om detta ses som mindre gynnsamt. |
| --- | --- |

5.1.1.2

Om typgodkännandemyndigheten hyser tvivel angående fordonets konstruktion ska den besluta att genomföra provningen på sidan mittemot förarsidan även om detta ses som mindre gynnsamt.

| 5.1.2 | Den tekniska tjänsten får efter samråd med tillverkaren kräva att provningen ska genomföras med sätet i en annan position än den som anges i punkt 5.5.1 i bilaga 4. Denna position ska anges i provningsrapporten (3). |
| --- | --- |

5.1.2

Den tekniska tjänsten får efter samråd med tillverkaren kräva att provningen ska genomföras med sätet i en annan position än den som anges i punkt 5.5.1 i bilaga 4. Denna position ska anges i provningsrapporten (3

| 5.1.3 | Resultatet av provningen ska anses tillfredsställande när de villkor som anges i punkterna 5.2 och 5.3 är uppfyllda. |
| --- | --- |

5.1.3

Resultatet av provningen ska anses tillfredsställande när de villkor som anges i punkterna 5.2 och 5.3 är uppfyllda.

| 5.2 | Prestandakriterier
  Fordon som är försedda med elektrisk framdrivning ska dessutom uppfylla kraven i punkt 5.3.7. Detta kan visas genom en separat kollisionsprovning på tillverkarens begäran och efter det att den tekniska tjänsten godkänt det, förutsatt att de elektriska komponenterna inte påverkar fordonstypens passagerarsäkerhetsprestanda i enlighet med punkterna 5.2.1–5.3.5 i denna föreskrift. Om detta villkor åberopas ska kraven i punkt 5.3.7 kontrolleras enligt metoderna i bilaga 4 till denna föreskrift, utom punkterna 6 och 7 och tilläggen 1 och 2. Dock ska sidokollisionsprovdockan installeras på framsätet på kollisionssidan. |
| --- | --- |

5.2

Prestandakriterier

Fordon som är försedda med elektrisk framdrivning ska dessutom uppfylla kraven i punkt 5.3.7. Detta kan visas genom en separat kollisionsprovning på tillverkarens begäran och efter det att den tekniska tjänsten godkänt det, förutsatt att de elektriska komponenterna inte påverkar fordonstypens passagerarsäkerhetsprestanda i enlighet med punkterna 5.2.1–5.3.5 i denna föreskrift. Om detta villkor åberopas ska kraven i punkt 5.3.7 kontrolleras enligt metoderna i bilaga 4 till denna föreskrift, utom punkterna 6 och 7 och tilläggen 1 och 2. Dock ska sidokollisionsprovdockan installeras på framsätet på kollisionssidan.

| 5.2.1 | De prestandakriterier som fastställts för kollisionsprovningen i enlighet med tillägg 1 till bilaga 4 till denna föreskrift ska uppfylla följande villkor: |
| --- | --- |

5.2.1

De prestandakriterier som fastställts för kollisionsprovningen i enlighet med tillägg 1 till bilaga 4 till denna föreskrift ska uppfylla följande villkor:

| 5.2.1.1 | Huvudets prestandakriterium (HPC) ska vara mindre eller lika med 1 000. Om det inte förekommer någon beröring med huvudet ska HPC inte noteras eller beräknas, utan antecknas såsom ”Ingen beröring med huvudet”. |
| --- | --- |

5.2.1.1

Huvudets prestandakriterium (HPC) ska vara mindre eller lika med 1 000. Om det inte förekommer någon beröring med huvudet ska HPC inte noteras eller beräknas, utan antecknas såsom ”Ingen beröring med huvudet”.

| 5.2.1.2 | Bröstkorgens prestandakriterier ska vara följande:






  a) | Revbenets intryckningskriterium (RDC) ska inte överstiga 42 mm. |
| --- | --- | --- |

5.2.1.2

Bröstkorgens prestandakriterier ska vara följande:

a)

Revbenets intryckningskriterium (RDC) ska inte överstiga 42 mm.

| b) | Det viskösa kriteriet (VC) ska inte överstiga 1,0 m/s. |
| --- | --- |

b)

Det viskösa kriteriet (VC) ska inte överstiga 1,0 m/s.

Under en övergångsperiod av två år efter det datum som anges i punkt 10.2 i denna föreskrift är värdet V * C inte ett kriterium för godkännande/avslag för godkännandeprovning, utan detta värde ska registreras i provningsrapporten och insamlas av godkännandemyndigheterna. Efter denna övergångsperiod ska VC-värdet 1,0 m/s tillämpas som ett kriterium för godkännande/avslag om de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift inte beslutar annorlunda.

| 5.2.1.3 | Bäckenets prestandakriterium ska vara följande:
  Den maximala kraften på blygdbenssymfysen (PSPF) ska inte överstiga 6 kN. |
| --- | --- |

5.2.1.3

Bäckenets prestandakriterium ska vara följande:

Den maximala kraften på blygdbenssymfysen (PSPF) ska inte överstiga 6 kN.

| 5.2.1.4 | Bukens prestandakriterium ska vara följande:
  Den maximala kraften på buken (APF) ska inte överstiga 2,5 kN inre kraft (motsvarande en yttre kraft av 4,5 kN). |
| --- | --- |

5.2.1.4

Bukens prestandakriterium ska vara följande:

Den maximala kraften på buken (APF) ska inte överstiga 2,5 kN inre kraft (motsvarande en yttre kraft av 4,5 kN).

| 5.3 | Särskilda krav |
| --- | --- |

5.3

Särskilda krav

| 5.3.1 | Ingen dörr ska öppnas under provningen.
  Detta krav anses vara uppfyllt






  a) | om det är tydligt synbart att dörrlåset är låst, eller |
| --- | --- | --- |

5.3.1

Ingen dörr ska öppnas under provningen.

Detta krav anses vara uppfyllt

a)

om det är tydligt synbart att dörrlåset är låst, eller

| b) | om dörren inte öppnas under en statisk dragkraft på minst 400 N i y-led som påförs dörren, enligt nedanstående figur, så nära fönsterblecket och dörrkanten på motsatt sida från gångjärnssidan som möjligt, men inte på själva dörrhandtaget. |
| --- | --- |

b)

om dörren inte öppnas under en statisk dragkraft på minst 400 N i y-led som påförs dörren, enligt nedanstående figur, så nära fönsterblecket och dörrkanten på motsatt sida från gångjärnssidan som möjligt, men inte på själva dörrhandtaget.

Image 39

| 5.3.1.1 | När det gäller automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, enligt tillverkarens val: |
| --- | --- |

5.3.1.1

När det gäller automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, enligt tillverkarens val:

| 5.3.1.1.1 | Vid provning i enlighet med punkt 5.2.2.1 i bilaga 4 ska tillverkaren dessutom på ett sätt som den tekniska tjänsten godtar (t.ex. med hjälp av sina interna data) visa att ingen dörr öppnas vid kollisionen om systemet saknas eller är avaktiverat. |
| --- | --- |

5.3.1.1.1

Vid provning i enlighet med punkt 5.2.2.1 i bilaga 4 ska tillverkaren dessutom på ett sätt som den tekniska tjänsten godtar (t.ex. med hjälp av sina interna data) visa att ingen dörr öppnas vid kollisionen om systemet saknas eller är avaktiverat.

| 5.3.1.1.2 | Vid provning i enlighet med punkt 5.2.2.2 i bilaga 4, ska tillverkaren dessutom visa att kraven gällande tröghetsbelastning i punkt 6.1.4 i ändringsserie 03 till föreskrift nr 11 är uppfyllda för olåsta sidodörrar på icke-kollisionssidan. |
| --- | --- |

5.3.1.1.2

Vid provning i enlighet med punkt 5.2.2.2 i bilaga 4, ska tillverkaren dessutom visa att kraven gällande tröghetsbelastning i punkt 6.1.4 i ändringsserie 03 till föreskrift nr 11 är uppfyllda för olåsta sidodörrar på icke-kollisionssidan.

| 5.3.2 | Efter islaget ska sidodörrarna på icke-kollisionssidan låsas upp. |
| --- | --- |

5.3.2

Efter islaget ska sidodörrarna på icke-kollisionssidan låsas upp.

| 5.3.2.1 | När det gäller fordon som är utrustade med ett automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem ska dörrarna låsas före tidpunkten för islaget och låsas upp åtminstone på den ej islagna sidan efter islaget. |
| --- | --- |

5.3.2.1

När det gäller fordon som är utrustade med ett automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem ska dörrarna låsas före tidpunkten för islaget och låsas upp åtminstone på den ej islagna sidan efter islaget.

| 5.3.2.2 | När det gäller automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, enligt tillverkarens val: |
| --- | --- |

5.3.2.2

När det gäller automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, enligt tillverkarens val:

| 5.3.2.2.1 | Vid provning i enlighet med punkt 5.2.2.1 i bilaga 4 ska tillverkaren dessutom på ett tillfredsställande sätt visa för den tekniska tjänsten (t.ex. tillverkarens interna uppgifter) att sidodörrarna på den ej islagna sidan är olåsta efter islaget när systemet saknas eller är avaktiverat. |
| --- | --- |

5.3.2.2.1

Vid provning i enlighet med punkt 5.2.2.1 i bilaga 4 ska tillverkaren dessutom på ett tillfredsställande sätt visa för den tekniska tjänsten (t.ex. tillverkarens interna uppgifter) att sidodörrarna på den ej islagna sidan är olåsta efter islaget när systemet saknas eller är avaktiverat.

| 5.3.2.2.2 | Vid provning i enlighet med punkt 5.2.2.2 i bilaga 4, ska tillverkaren dessutom visa att när tröghetsbelastningen enligt punkt 6.1.4 i ändringsserie 03 till föreskrift nr 11 påförs, förblir de olåsta sidodörrarna på den ej islagna sidan olåsta. |
| --- | --- |

5.3.2.2.2

Vid provning i enlighet med punkt 5.2.2.2 i bilaga 4, ska tillverkaren dessutom visa att när tröghetsbelastningen enligt punkt 6.1.4 i ändringsserie 03 till föreskrift nr 11 påförs, förblir de olåsta sidodörrarna på den ej islagna sidan olåsta.

| 5.3.3 | Efter kollisionen ska det vara möjligt att utan verktyg |
| --- | --- |

5.3.3

Efter kollisionen ska det vara möjligt att utan verktyg

| 5.3.3.1 | öppna minst en dörr per sätesrad. Om det inte finns någon sådan dörr ska det vara möjligt för alla personer att om nödvändigt utrymma fordonet genom att aktivera sätenas förskjutningsanordning. Om det inte finns någon förskjutningsanordning för utrymning av bakre sittande passagerare ska det visas att en docka som motsvarar en person i 50:e percentilen kan utrymma utan att några anordningar för att stödja personens vikt eller andra verktyg behöver användas.
  För fordon i kategori N1 kan utrymningen ske via ett nödutgångsfönster om det går att öppna utan svårigheter. Skulle verktyg (t.ex. för att krossa fönstret) behövas för att öppna fönstret ska dessa tillhandahållas av tillverkaren och vara synligt placerade nära nödutgångsfönstret.
  Detta ska utvärderas för alla konfigurationer eller sämsta tänkbara konfiguration för antalet dörrar på fordonets båda sidor samt i förekommande fall för både vänsterstyrda och högerstyrda fordon. |
| --- | --- |

5.3.3.1

öppna minst en dörr per sätesrad. Om det inte finns någon sådan dörr ska det vara möjligt för alla personer att om nödvändigt utrymma fordonet genom att aktivera sätenas förskjutningsanordning. Om det inte finns någon förskjutningsanordning för utrymning av bakre sittande passagerare ska det visas att en docka som motsvarar en person i 50:e percentilen kan utrymma utan att några anordningar för att stödja personens vikt eller andra verktyg behöver användas.

För fordon i kategori N1 kan utrymningen ske via ett nödutgångsfönster om det går att öppna utan svårigheter. Skulle verktyg (t.ex. för att krossa fönstret) behövas för att öppna fönstret ska dessa tillhandahållas av tillverkaren och vara synligt placerade nära nödutgångsfönstret.

1

Detta ska utvärderas för alla konfigurationer eller sämsta tänkbara konfiguration för antalet dörrar på fordonets båda sidor samt i förekommande fall för både vänsterstyrda och högerstyrda fordon.

| 5.3.3.2 | frigöra provdockan från skyddssystemet, |
| --- | --- |

5.3.3.2

frigöra provdockan från skyddssystemet,

| 5.3.3.3 | avlägsna provdockan från fordonet. |
| --- | --- |

5.3.3.3

avlägsna provdockan från fordonet.

| 5.3.4 | Ingen inredning eller beståndsdel ska frigöras på ett sätt som märkbart ökar risken för skador från vassa utskjutande delar eller taggiga kanter. |
| --- | --- |

5.3.4

Ingen inredning eller beståndsdel ska frigöras på ett sätt som märkbart ökar risken för skador från vassa utskjutande delar eller taggiga kanter.

| 5.3.5 | Brott som härrör från bestående deformationer kan godtas förutsatt att de inte ökar risken för skador. |
| --- | --- |

5.3.5

Brott som härrör från bestående deformationer kan godtas förutsatt att de inte ökar risken för skador.

| 5.3.6 | Om det förekommer ett ihållande vätskeläckage efter kollisionen får läckageflödet inte överstiga 30 g/min, och om vätskorna från bränslesystemet blandar sig med vätskor från andra system och det inte går att enkelt avskilja och identifiera de olika vätskorna ska alla insamlade vätskor beaktas för en bedömning av det ihållande läckaget. |
| --- | --- |

5.3.6

Om det förekommer ett ihållande vätskeläckage efter kollisionen får läckageflödet inte överstiga 30 g/min, och om vätskorna från bränslesystemet blandar sig med vätskor från andra system och det inte går att enkelt avskilja och identifiera de olika vätskorna ska alla insamlade vätskor beaktas för en bedömning av det ihållande läckaget.

| 5.3.7 | Efter provning enligt förfarandet i bilaga 4 till denna föreskrift ska den del av den elektriska framdrivningen som arbetar med högspänning och högspänningssystem som är elektriskt anslutna till den elektriska framdrivningens högspänningskrets uppfylla följande krav: |
| --- | --- |

5.3.7

Efter provning enligt förfarandet i bilaga 4 till denna föreskrift ska den del av den elektriska framdrivningen som arbetar med högspänning och högspänningssystem som är elektriskt anslutna till den elektriska framdrivningens högspänningskrets uppfylla följande krav:

| 5.3.7.1 | Skydd mot elstötar
  Efter islaget ska högspänningskretsarna uppfylla minst ett av de fyra kriterier som anges i punkterna 5.3.7.1.1–5.3.7.1.4.2.
  Om fordonet har en funktion för automatisk frånkoppling eller en eller flera anordningar som elektriskt separerar den elektriska framdrivningskretsen under körning, ska minst ett av följande kriterier tillämpas på den frånkopplade kretsen eller varje uppdelad krets enskilt efter det att frånkopplingsfunktionen aktiverats.
  De kriterier som avses i punkt 5.3.7.1.4 ska dock inte tillämpas om mer än en potential hos en del av högspänningskretsen inte är skyddad enligt skyddsklass IPXXB.
  Om kollisionsprovningen utförs under förutsättningen att en eller flera delar av högspänningssystemet inte är spänningsförande, och med undantag för anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet som inte är spänningsförande under körning, ska skyddet mot elstötar styrkas antingen genom punkt 5.3.7.1.3 eller punkt 5.3.7.1.4 för den eller de relevanta delarna. |
| --- | --- |

5.3.7.1

Skydd mot elstötar

Efter islaget ska högspänningskretsarna uppfylla minst ett av de fyra kriterier som anges i punkterna 5.3.7.1.1–5.3.7.1.4.2.

Om fordonet har en funktion för automatisk frånkoppling eller en eller flera anordningar som elektriskt separerar den elektriska framdrivningskretsen under körning, ska minst ett av följande kriterier tillämpas på den frånkopplade kretsen eller varje uppdelad krets enskilt efter det att frånkopplingsfunktionen aktiverats.

De kriterier som avses i punkt 5.3.7.1.4 ska dock inte tillämpas om mer än en potential hos en del av högspänningskretsen inte är skyddad enligt skyddsklass IPXXB.

Om kollisionsprovningen utförs under förutsättningen att en eller flera delar av högspänningssystemet inte är spänningsförande, och med undantag för anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet som inte är spänningsförande under körning, ska skyddet mot elstötar styrkas antingen genom punkt 5.3.7.1.3 eller punkt 5.3.7.1.4 för den eller de relevanta delarna.

| 5.3.7.1.1 | Frånvaro av högspänning
  Spänningarna Ub, U1 och U2 i högspänningskretsen ska vara lika med eller mindre än 30 V växelström eller 60 V likström inom 60 s efter kollisionen när de mäts i enlighet med punkt 2 i bilaga 9. |
| --- | --- |

5.3.7.1.1

Frånvaro av högspänning

Spänningarna Ub, U1 och U2 i högspänningskretsen ska vara lika med eller mindre än 30 V växelström eller 60 V likström inom 60 s efter kollisionen när de mäts i enlighet med punkt 2 i bilaga 9.

b

1

2

| 5.3.7.1.2 | Låg elektrisk energi
  Högspänningskretsarnas totala energi (TE) ska vara mindre än 0,2 joule uppmätt i enlighet med provningsförfarandet i punkt 3 i bilaga 9 med formel a. Som alternativ får den totala energin (TE) beräknas med formel b i punkt 3 i bilaga 9 med ledning av högspänningskretsens uppmätta spänning Ub och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) enligt tillverkarens uppgifter.
  Den energi som lagras i Y-kondensatorerna (TEy1, TEy2) ska också vara lägre än 0,2 joule. Beräkningen ska göras med formel c i punkt 3 i bilaga 9 genom mätning av spänningarna U1 och U2 i högspänningskretsen och det elektriska chassit samt Y-kondensatorernas kapacitans enligt tillverkarens uppgifter. |
| --- | --- |

5.3.7.1.2

Låg elektrisk energi

Högspänningskretsarnas totala energi (TE) ska vara mindre än 0,2 joule uppmätt i enlighet med provningsförfarandet i punkt 3 i bilaga 9 med formel a. Som alternativ får den totala energin (TE) beräknas med formel b i punkt 3 i bilaga 9 med ledning av högspänningskretsens uppmätta spänning Ub och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) enligt tillverkarens uppgifter.

b

x

Den energi som lagras i Y-kondensatorerna (TEy1, TEy2) ska också vara lägre än 0,2 joule. Beräkningen ska göras med formel c i punkt 3 i bilaga 9 genom mätning av spänningarna U1 och U2 i högspänningskretsen och det elektriska chassit samt Y-kondensatorernas kapacitans enligt tillverkarens uppgifter.

y1

y2

1

2

| 5.3.7.1.3 | Fysiskt skydd
  För skydd mot direkt kontakt med högspänningsförande delar ska skyddsklass IPXXB tillhandahållas.
  Bedömningen ska utföras i enlighet med punkt 4 i bilaga 9.
  Dessutom ska för skydd mot elstötar som kan uppstå genom indirekt kontakt motståndet mellan alla exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar och det elektriska chassit vara lägre än 0,1 Ω och motståndet mellan två simultant nåbara exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar som sitter mindre än 2,5 m från varandra ska vara lägre än 0,2 Ω om strömstyrkan är minst 0,2 A. Detta motstånd får beräknas med hjälp av de separat uppmätta motstånden hos de relevanta delarna i strömkretsen.
  Dessa krav är uppfyllda om den elektriska anslutningen har skett genom svetsning. I tveksamma fall eller om anslutningen har upprättats på annat sätt än genom svetsning ska mätningarna utföras med ett av de provningsförfarande som anges i punkt 4 i bilaga 9. |
| --- | --- |

5.3.7.1.3

Fysiskt skydd

För skydd mot direkt kontakt med högspänningsförande delar ska skyddsklass IPXXB tillhandahållas.

Bedömningen ska utföras i enlighet med punkt 4 i bilaga 9.

Dessutom ska för skydd mot elstötar som kan uppstå genom indirekt kontakt motståndet mellan alla exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar och det elektriska chassit vara lägre än 0,1 Ω och motståndet mellan två simultant nåbara exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar som sitter mindre än 2,5 m från varandra ska vara lägre än 0,2 Ω om strömstyrkan är minst 0,2 A. Detta motstånd får beräknas med hjälp av de separat uppmätta motstånden hos de relevanta delarna i strömkretsen.

Dessa krav är uppfyllda om den elektriska anslutningen har skett genom svetsning. I tveksamma fall eller om anslutningen har upprättats på annat sätt än genom svetsning ska mätningarna utföras med ett av de provningsförfarande som anges i punkt 4 i bilaga 9.

| 5.3.7.1.4 | Isoleringsmotstånd
  Kriterierna i punkterna 5.3.7.1.4.1 och 5.3.7.1.4.2 ska vara uppfyllda.
  Mätningen ska utföras i enlighet med punkt 5 i bilaga 9. |
| --- | --- |

5.3.7.1.4

Isoleringsmotstånd

Kriterierna i punkterna 5.3.7.1.4.1 och 5.3.7.1.4.2 ska vara uppfyllda.

Mätningen ska utföras i enlighet med punkt 5 i bilaga 9.

| 5.3.7.1.4.1 | Elektrisk framdrivning bestående av separata likströms- och växelströmskretsar.
  Om växelspännings- och likspänningskretsar med högspänning är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit (Ri enligt definitionen i punkt 5 i bilaga 9) uppgå till minst 100 Ω/V av likspänningskretsens arbetsspänning och minst 500 Ω/V av växelspänningskretsens arbetsspänning. |
| --- | --- |

5.3.7.1.4.1

Elektrisk framdrivning bestående av separata likströms- och växelströmskretsar.

Om växelspännings- och likspänningskretsar med högspänning är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit (Ri enligt definitionen i punkt 5 i bilaga 9) uppgå till minst 100 Ω/V av likspänningskretsens arbetsspänning och minst 500 Ω/V av växelspänningskretsens arbetsspänning.

i

| 5.3.7.1.4.2 | Elektrisk framdrivning bestående av kombinerade likströms- och växelströmskretsar
  Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt anslutna ska de uppfylla ett av följande krav:






  a) | Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 500 Ω/V arbetsspänning. |
| --- | --- | --- |

5.3.7.1.4.2

Elektrisk framdrivning bestående av kombinerade likströms- och växelströmskretsar

Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt anslutna ska de uppfylla ett av följande krav:

a)

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 500 Ω/V arbetsspänning.

| b) | Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på fysiskt skydd som beskrivs i punkt 5.3.7.1.3. |
| --- | --- |

b)

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på fysiskt skydd som beskrivs i punkt 5.3.7.1.3.

| c) | Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på frånvaro av högspänning som beskrivs i punkt 5.3.7.1.1. |
| --- | --- |

c)

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på frånvaro av högspänning som beskrivs i punkt 5.3.7.1.1.

| 5.3.7.2 | Läckage av elektrolyter |
| --- | --- |

5.3.7.2

Läckage av elektrolyter

| 5.3.7.2.1 | Uppladdningsbart elenergilagringssystem med vattenhaltiga elektrolyter
  Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något läckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet, och inte mer än 7 % av volymen och högst 5,0 liter elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet får läcka ut utanför passagerarutrymmet. Den läckta elektrolytmängden kan efter insamling mätas med de tekniker som vanligtvis används för att fastställa vätskevolymer. För behållare som innehåller mineralterpentin, färgat kylmedel och elektrolyter ska vätskorna kunna separeras utifrån densitet för att därefter mätas. |
| --- | --- |

5.3.7.2.1

Uppladdningsbart elenergilagringssystem med vattenhaltiga elektrolyter

Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något läckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet, och inte mer än 7 % av volymen och högst 5,0 liter elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet får läcka ut utanför passagerarutrymmet. Den läckta elektrolytmängden kan efter insamling mätas med de tekniker som vanligtvis används för att fastställa vätskevolymer. För behållare som innehåller mineralterpentin, färgat kylmedel och elektrolyter ska vätskorna kunna separeras utifrån densitet för att därefter mätas.

| 5.3.7.2.2 | Uppladdningsbart elenergilagringssystem med icke-vattenhaltiga elektrolyter
  Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något vätskeläckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet eller bagageutrymmet, och inget vätskeläckage av elektrolyter till utanför fordonet. Detta krav ska kunna bekräftas genom okulärbesiktning utan att någon del av fordonet demonteras. |
| --- | --- |

5.3.7.2.2

Uppladdningsbart elenergilagringssystem med icke-vattenhaltiga elektrolyter

Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något vätskeläckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet eller bagageutrymmet, och inget vätskeläckage av elektrolyter till utanför fordonet. Detta krav ska kunna bekräftas genom okulärbesiktning utan att någon del av fordonet demonteras.

| 5.3.7.3 | Fasthållning av uppladdningsbart elenergilagringssystem
  Det uppladdningsbara elenergilagringssystemet ska fortsätta att vara fäst vid fordonet vid minst en förankring, ett fäste eller någon konstruktion som överför belastningar från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till fordonets konstruktion, och ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som finns utanför passagerarutrymmet ska inte gå in i passagerarutrymmet. |
| --- | --- |

5.3.7.3

Fasthållning av uppladdningsbart elenergilagringssystem

Det uppladdningsbara elenergilagringssystemet ska fortsätta att vara fäst vid fordonet vid minst en förankring, ett fäste eller någon konstruktion som överför belastningar från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till fordonets konstruktion, och ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som finns utanför passagerarutrymmet ska inte gå in i passagerarutrymmet.

| 5.3.7.4 | Brandfara i samband med uppladdningsbart elenergilagringssystem
  Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte finnas några tecken på brand eller explosion från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet. |
| --- | --- |

5.3.7.4

Brandfara i samband med uppladdningsbart elenergilagringssystem

Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte finnas några tecken på brand eller explosion från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet.

| 5.3.8 | Bränslesystemet och högspänningssystemet ska utvärderas för alla konfigurationer eller sämsta tänkbara konfiguration och i förekommande fall för både vänsterstyrda och högerstyrda fordon. |
| --- | --- |

5.3.8

Bränslesystemet och högspänningssystemet ska utvärderas för alla konfigurationer eller sämsta tänkbara konfiguration och i förekommande fall för både vänsterstyrda och högerstyrda fordon.

6.   ÄNDRING AV FORDONSTYP

| 6.1 | Varje ändring av en fordonstyp avseende denna FN-föreskrift ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som godkände fordonstypen. Typgodkännandemyndigheten får då antingen






  a) | i samråd med tillverkaren besluta att ett nytt typgodkännande ska beviljas, eller |
| --- | --- | --- |

6.1

Varje ändring av en fordonstyp avseende denna FN-föreskrift ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som godkände fordonstypen. Typgodkännandemyndigheten får då antingen

a)

i samråd med tillverkaren besluta att ett nytt typgodkännande ska beviljas, eller

| b) | tillämpa förfarandet i punkt 6.1.1. (Revidering) och, i tillämpliga fall, förfarandet i punkt 6.1.2 (utökning). |
| --- | --- |

b)

tillämpa förfarandet i punkt 6.1.1. (Revidering) och, i tillämpliga fall, förfarandet i punkt 6.1.2 (utökning).

| 6.1.1 | Revidering
  Om uppgifter i informationsdokumenten har ändrats och typgodkännandemyndigheten anser att ändringarna sannolikt inte kommer att få några märkbara negativa effekter och att fordonet i vilket fall som helst fortfarande uppfyller kraven, ska ändringen betecknas som en ”revidering”.
  Typgodkännandemyndigheten ska då i nödvändig utsträckning utfärda de reviderade bladen i informationsdokumenten, och på varje reviderat blad tydligt markera vilket slag av ändring det rör sig om och vilket datum det nya bladet har utfärdats. En konsoliderad, uppdaterad version av informationsdokumenten tillsammans med en detaljerad beskrivning av ändringen ska anses uppfylla detta krav. |
| --- | --- |

6.1.1

Revidering

Om uppgifter i informationsdokumenten har ändrats och typgodkännandemyndigheten anser att ändringarna sannolikt inte kommer att få några märkbara negativa effekter och att fordonet i vilket fall som helst fortfarande uppfyller kraven, ska ändringen betecknas som en ”revidering”.

Typgodkännandemyndigheten ska då i nödvändig utsträckning utfärda de reviderade bladen i informationsdokumenten, och på varje reviderat blad tydligt markera vilket slag av ändring det rör sig om och vilket datum det nya bladet har utfärdats. En konsoliderad, uppdaterad version av informationsdokumenten tillsammans med en detaljerad beskrivning av ändringen ska anses uppfylla detta krav.

| 6.1.2 | Utökning
  Ändringen ska betecknas som en ”utökning” om något av följande förhållanden råder, utöver ändringen av uppgifterna i underlaget:






  a) | Om det krävs ytterligare kontroller eller provningar, eller |
| --- | --- | --- |

6.1.2

Utökning

Ändringen ska betecknas som en ”utökning” om något av följande förhållanden råder, utöver ändringen av uppgifterna i underlaget:

a)

Om det krävs ytterligare kontroller eller provningar, eller

| b) | om några uppgifter i meddelandedokumentet (med undantag för bilagorna) har ändrats, eller |
| --- | --- |

b)

om några uppgifter i meddelandedokumentet (med undantag för bilagorna) har ändrats, eller

| c) | om godkännande enligt en senare ändringsserie begärs efter att den ändringsserien har trätt i kraft. |
| --- | --- |

c)

om godkännande enligt en senare ändringsserie begärs efter att den ändringsserien har trätt i kraft.

| 6.2 | De parter i överenskommelsen som tillämpar denna FN-föreskrift ska på det sätt som anges i punkt 4.3 underrättas om godkännande har beviljats, utökats eller ej beviljats. Dessutom ska indexet till informationsdokumenten och provningsrapporterna, som ska bifogas meddelandeformuläret i bilaga 1, ändras så att datumet för den senaste revideringen eller utökningen anges. |
| --- | --- |

6.2

De parter i överenskommelsen som tillämpar denna FN-föreskrift ska på det sätt som anges i punkt 4.3 underrättas om godkännande har beviljats, utökats eller ej beviljats. Dessutom ska indexet till informationsdokumenten och provningsrapporterna, som ska bifogas meddelandeformuläret i bilaga 1, ändras så att datumet för den senaste revideringen eller utökningen anges.

7.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandet för tillverkningens överensstämmelse ska överensstämma med de krav som fastställs i bilaga 1 till överenskommelsen (E/ECE/TRANS/505/Rev.3).

| 7.1 | Fordon som godkänns enligt denna föreskrift ska vara tillverkade så att de överensstämmer med den godkända typen genom att tillämpliga delar i denna föreskrift uppfylls. |
| --- | --- |

7.1

Fordon som godkänns enligt denna föreskrift ska vara tillverkade så att de överensstämmer med den godkända typen genom att tillämpliga delar i denna föreskrift uppfylls.

| 7.2 | Det ska verifieras att kraven i punkt 7.1 uppfylls genom lämpliga produktionskontroller. |
| --- | --- |

7.2

Det ska verifieras att kraven i punkt 7.1 uppfylls genom lämpliga produktionskontroller.

| 7.3 | Den typgodkännandemyndighet som har beviljat typgodkännandet får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas på varje produktionsanläggning. Sådan granskning ska normalt ske en gång vartannat år. |
| --- | --- |

7.3

Den typgodkännandemyndighet som har beviljat typgodkännandet får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas på varje produktionsanläggning. Sådan granskning ska normalt ske en gång vartannat år.

8.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

| 8.1 | Ett godkännande av en fordonstyp som beviljats enligt denna föreskrift får återkallas om kravet i punkt 7.1 inte är uppfyllt. |
| --- | --- |

8.1

Ett godkännande av en fordonstyp som beviljats enligt denna föreskrift får återkallas om kravet i punkt 7.1 inte är uppfyllt.

| 8.2 | Om en part i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat ska den omedelbart rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av en kopia av godkännandeintyget, som i slutet ska vara försett med en undertecknad och daterad anteckning med lydelsen ”GODKÄNNANDE ÅTERKALLAT” skriven med versaler. |
| --- | --- |

8.2

Om en part i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat ska den omedelbart rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av en kopia av godkännandeintyget, som i slutet ska vara försett med en undertecknad och daterad anteckning med lydelsen ”GODKÄNNANDE ÅTERKALLAT” skriven med versaler.

9.   SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett godkännande som helt upphör med sin tillverkning av en fordonstyp som godkänts i enlighet med denna föreskrift ska meddela detta till den typgodkännandemyndighet som beviljade godkännandet. Då typgodkännandemyndigheten fått ett sådant meddelande ska myndigheten informera övriga parter till överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av en kopia av godkännandeintyget, som i slutet ska vara försett med en undertecknad och daterad påskrift med lydelsen ”TILLVERKNINGEN HAR UPPHÖRT” skriven med versaler.

10.   NAMN PÅ OCH ADRESS TILL TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETER OCH DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR ATT UTFÖRA GODKÄNNANDEPROVNINGAR

De parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn på och adress till de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningarna och de typgodkännandemyndigheter som beviljar godkännande och till vilka formulär om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

11.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

| 11.1 | Från och med den dag då ändringsserie 05 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift vägra att bevilja eller vägra att godta typgodkännanden enligt denna föreskrift i dess ändrade lydelse enligt ändringsserie 05. |
| --- | --- |

11.1

Från och med den dag då ändringsserie 05 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift vägra att bevilja eller vägra att godta typgodkännanden enligt denna föreskrift i dess ändrade lydelse enligt ändringsserie 05.

| 11.2 | Från och med den 1 september 2023 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift inte vara tvungna att godta typgodkännanden för fordon som har elektrisk framdrivning som arbetar med högspänning enligt föregående ändringsserie som utfärdades för första gången efter den 1 september 2023. |
| --- | --- |

11.2

Från och med den 1 september 2023 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift inte vara tvungna att godta typgodkännanden för fordon som har elektrisk framdrivning som arbetar med högspänning enligt föregående ändringsserie som utfärdades för första gången efter den 1 september 2023.

| 11.3 | Parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift ska fortsätta godta typgodkännanden för fordon som har elektrisk framdrivning som arbetar med högspänning enligt ändringsserie 04 till denna föreskrift eller typgodkännanden som beviljats enligt en föregående ändringsserie till denna föreskrift för fordon som inte påverkas av de bestämmelser som införs genom ändringsserie 04. |
| --- | --- |

11.3

Parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift ska fortsätta godta typgodkännanden för fordon som har elektrisk framdrivning som arbetar med högspänning enligt ändringsserie 04 till denna föreskrift eller typgodkännanden som beviljats enligt en föregående ändringsserie till denna föreskrift för fordon som inte påverkas av de bestämmelser som införs genom ändringsserie 04.

| 11.4 | De parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift får inte vägra att bevilja typgodkännanden enligt någon föregående ändringsserie till eller utökning av denna föreskrift. |
| --- | --- |

11.4

De parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift får inte vägra att bevilja typgodkännanden enligt någon föregående ändringsserie till eller utökning av denna föreskrift.

| 11.5 | Utan hinder av ovanstående övergångsbestämmelser är de parter i överenskommelsen som börjar tillämpa denna föreskrift efter den dag då den senaste ändringsserien träder i kraft inte skyldiga att godta typgodkännanden som beviljats enligt någon tidigare ändringsserie till denna föreskrift. |
| --- | --- |

11.5

Utan hinder av ovanstående övergångsbestämmelser är de parter i överenskommelsen som börjar tillämpa denna föreskrift efter den dag då den senaste ändringsserien träder i kraft inte skyldiga att godta typgodkännanden som beviljats enligt någon tidigare ändringsserie till denna föreskrift.

---

(1)  Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, punkt 2 – https://unece.org/transport/standards/transport/vehicle-regulations-wp29/resolutions.

1

(2)  De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, bilaga 3.

2

(3)  Till och med den 30 september 2000 ska antalet normala längsgående justeringar av provningsskäl begränsas så att H-punkten ligger inom dörröppningens längd.

3

---

BILAGA 1

Meddelande

(maximiformat: A4 [210 × 297 mm])

| (1) | utfärdat av: | Myndighetens namn:
  ...
  ...
  ... |
| --- | --- | --- |

Image 40

utfärdat av:

Myndighetens namn:

...

...

...

| om (2) | beviljat godkännande |
| --- | --- |
| utökat godkännande |
| ej beviljat godkännande |
| återkallat godkännande |
| Slutgiltigt upphörande av produktionen |

om (2)

beviljat godkännande

utökat godkännande

ej beviljat godkännande

återkallat godkännande

Slutgiltigt upphörande av produktionen

av en fordonstyp med avseende på skydd för passagerare vid sidokollision i enlighet med föreskrift nr 95

| Godkännande nr ... | Utökning nr ... |
| --- | --- |

Godkännande nr ...

Utökning nr ...

1.

Det motordrivna fordonets handelsnamn eller varumärke: ...

2.

Fordonstyp: ...

3.

Tillverkarens namn och adress: ...

4.

Namn på och adress till tillverkarens eventuella ombud: ...

5.

Datum då fordonet lämnades in för godkännande: ...

6.

Använd provningsdocka ES-1/ES-22: ...

7.

Den elektriska energikällans placering: ...

8.

Teknisk tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar:...

9.

Provningsrapportens datum: ...

10.

Provningsrapportens nummer: ...

11.

Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat2: ...

12.

Godkännandemärkets placering på fordonet: ...

13.

Ort: ...

14.

Datum: ...

15.

Underskrift: ...

16.

Förteckningen över de dokument som förvaras hos den typgodkännandemyndighet som beviljat godkännandet bifogas detta meddelande och kan fås på begäran.

---

(1)  Särskiljande nummer för det land som beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat godkännandet (se bestämmelserna om godkännande i föreskriften).

1

(2)  Stryk det som inte är tillämpligt.

2

---

BILAGA 2

Godkännandemärkets utformning

MALL A

(Se punkt 4.5 i denna föreskrift)

Image 41

a = minst 8 mm

Det fordon som försetts med ovanstående godkännandemärke har godkänts med avseende på passagerarskyddet vid en frontalkollision i Nederländerna (E 4) enligt FN-föreskrift nr 95 med godkännandenummer 041424. Godkännandenumret visar att godkännandet har beviljats i enlighet med kraven i FN-föreskrift nr 95 i dess ändrade lydelse enligt ändringsserie 04.

MALL B

(Se punkt 4.6 i denna föreskrift)

Image 42

a = minst 8 mm

Ovanstående godkännandemärke fäst på ett fordon visar att den berörda fordonstypen har godkänts i Nederländerna (E 4) i enlighet med FN-föreskrifter nr 95 och 24 (1). De två första siffrorna i godkännandenumret visar de tidpunkter då respektive godkännande beviljades. Ändringsserie 04 har införlivats med FN-föreskrift nr 95 och ändringsserie 03 har införlivats med FN-föreskrift nr 24.

---

(1)  Det senare numret ges endast som exempel.

---

BILAGA 3

Förfarande för bestämning av H-punkten och den verkliga bålvinkeln för sittplatser i motorfordon (1)

| Tillägg 1 | – | Beskrivning av den tredimensionella H-punktsmaskinen (3D H-maskin) (1) |
| --- | --- | --- |
| Tillägg 2 | – | Tredimensionellt referenssystem (1) |
| Tillägg 3 | – | Referensdata avseende sittplatser (1) |

Tillägg 1

–

Beskrivning av den tredimensionella H-punktsmaskinen (3D H-maskin) (1)

Tillägg 2

–

Tredimensionellt referenssystem (1)

Tillägg 3

–

Referensdata avseende sittplatser (1)

---

(1)  Förfarandet beskrivs i bilaga 1 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (RE.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6.

---

BILAGA 4

Kollisionsprovningsförfarande

1.   Anläggningar

| 1.1 | Provningsplats
  Provningsplatsen ska vara stor nog för att ge plats åt den mobila deformerbara barriärens framdrivningssystem, medge fordonets förskjutning efter islaget samt installation av provningsutrustningen. Det område där fordonet träffas och förskjutningen äger rum ska vara horisontellt, plant och rent samt representativt för en normal, torr och ren vägyta. |
| --- | --- |

1.1

Provningsplatsen ska vara stor nog för att ge plats åt den mobila deformerbara barriärens framdrivningssystem, medge fordonets förskjutning efter islaget samt installation av provningsutrustningen. Det område där fordonet träffas och förskjutningen äger rum ska vara horisontellt, plant och rent samt representativt för en normal, torr och ren vägyta.

2.   Provningsförhållanden

| 2.1 | Det fordon som ska provas ska vara stillastående. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Den mobila deformerbara barriären ska ha de egenskaper som anges i bilaga 5 till denna föreskrift. Undersökningsvillkoren ges i tilläggen till bilaga 5. Den mobila deformerbara barriären ska vara utrustad med en lämplig anordning som förhindrar ett andra islag på det träffade fordonet. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Banan för den mobila deformerbara barriärens längsgående vertikala mittplan ska vara vinkelrät mot det träffade fordonets längsgående vertikala mittplan. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Den mobila deformerbara barriärens längsgående vertikala mittplan ska inom ±25 mm sammanfalla med ett tvärgående vertikalplan som går genom R-punkten för det framsäte som finns vid provfordonets islagna sida. Det horisontella mittplan som begränsas av framsidans yttre vertikala sidoplan ska vid kollisionstillfället ligga inom två plan som bestämts före provningen samt vara beläget 25 mm över och under det tidigare definierade planet. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Instrumentutrustningen ska överensstämma med standarden ISO 6487:1987 om inget annat anges i denna föreskrift. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Provdockans temperatur ska vid tidpunkten för sidokollisionen vara stabiliserad vid 22 ± 4 °C. |
| --- | --- |

2.6

3.   Provningshastighet

Den mobila deformerbara barriären ska vid kollisionstillfället hålla en hastighet av 50 ± 1 km/tim. Denna hastighet ska ha stabiliserats minst 0,5 m före kollisionen. Mätnoggrannhet: 1 %. Om provningen genomförs med en högre islagshastighet och fordonet uppfyller kraven ska provningen emellertid anses som tillfredsställande.

4.   Fordonets skick

| 4.1 | Allmänna specifikationer
  Provningsfordonet ska vara representativt för serieproduktionen, utrustat med all normal standardutrustning och befinna sig i normalt körtillstånd. Vissa komponenter kan utelämnas eller ersättas med motsvarande vikter om denna brist eller ersättning helt uppenbart inte får effekt på provningsresultaten.
  Efter överenskommelse mellan tillverkaren och den tekniska tjänsten ska det vara tillåtet att ändra bränslesystemet, så att en lämplig mängd bränsle kan användas för att driva motorn eller systemet för omvandling av elektrisk energi. |
| --- | --- |

4.1

Provningsfordonet ska vara representativt för serieproduktionen, utrustat med all normal standardutrustning och befinna sig i normalt körtillstånd. Vissa komponenter kan utelämnas eller ersättas med motsvarande vikter om denna brist eller ersättning helt uppenbart inte får effekt på provningsresultaten.

Efter överenskommelse mellan tillverkaren och den tekniska tjänsten ska det vara tillåtet att ändra bränslesystemet, så att en lämplig mängd bränsle kan användas för att driva motorn eller systemet för omvandling av elektrisk energi.

| 4.2 | Specifikation av fordonets utrustning
  Provningsfordonet ska ha alla de valfria anordningar eller inredningar som kan tänkas påverka provningsresultaten. |
| --- | --- |

4.2

Provningsfordonet ska ha alla de valfria anordningar eller inredningar som kan tänkas påverka provningsresultaten.

| 4.3 | Fordonsvikt |
| --- | --- |

4.3

| 4.3.1 | Det fordon som ska provas ska ha den referensvikt som definieras i punkt 2.10 i denna föreskrift. Fordonets vikt ska justeras till ±1 % av referensvikten. |
| --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | Bränsletanken ska vara fylld med vatten upp till den vikt som enligt tillverkaren motsvarar 90 % av vikten hos en full bränsletank med en tolerans på ±1 %.
  Detta krav gäller inte bränsletankar för vätgas. |
| --- | --- |

4.3.2

Detta krav gäller inte bränsletankar för vätgas.

| 4.3.3 | Alla andra system (broms, kylsystem, osv.) får vara tomma. I så fall ska vätskornas vikt kompenseras. |
| --- | --- |

4.3.3

| 4.3.4 | Om mätutrustningens vikt ombord på fordonet överstiger tillåtna 25 kg, får den kompenseras med minskningar som inte har någon märkbar effekt på provningsresultaten. |
| --- | --- |

4.3.4

| 4.3.5 | Mätutrustningens vikt får inte ändra referensbelastningen på någon axel med mer än 5 % och ingen ändring får överstiga 20 kg. |
| --- | --- |

4.3.5

5.   Förberedelse av fordonet

| 5.1 | Sidofönstren ska åtminstone på den islagna sidan hållas stängda. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Dörrarna ska vara stängda men inte låsta. |
| --- | --- |

5.2

| 5.2.1 | När det gäller fordon som är utrustade med ett automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem ska det före provningen säkerställas att alla sidodörrar är låsta. |
| --- | --- |

5.2.1

| 5.2.2 | När det gäller fordon som är utrustade med ett automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem som är installerat på frivillig basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska en av följande två metoder användas efter tillverkarens eget val: |
| --- | --- |

5.2.2

| 5.2.2.1 | Alla sidodörrar ska låsas manuellt innan provningen inleds. |
| --- | --- |

5.2.2.1

| 5.2.2.2 | Det ska säkerställas att sidodörrarna på den islagna sidan är olåsta och sidodörrarna på den ej islagna sidan är låsta före islaget. Det automatiskt aktiverade dörrlåsningssystemet kan förbigås för denna provning. |
| --- | --- |

5.2.2.2

| 5.3 | Växeln ska ligga i friläge och handbromsen ska inte vara åtdragen. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Om det är möjligt att göra inställningar för säteskomfort ska sätet justeras i det läge som fordonstillverkaren angivit. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Om det säte som innehåller provdockan och dess komponenter är justerbart ska det justeras enligt följande: |
| --- | --- |

5.5

| 5.5.1 | Anordningen för längsgående justering ska placeras med låsanordningen i ett läge som ligger närmast halva sträckan mellan de främsta och bakersta lägena, och om detta läge ligger mellan två inställningssteg ska det bakersta steget användas. |
| --- | --- |

5.5.1

| 5.5.2 | Huvudstödet ska justeras så att dess övre yta är i nivå med tyngdpunkten för provdockans huvud. Om detta inte är möjligt ska huvudstödet vara i det högsta läget. |
| --- | --- |

5.5.2

| 5.5.3 | Om inte annat angivits av tillverkaren ska ryggstödet ställas in så att den tredimensionella H-punktsmaskinens bröstkorgsreferenslinje fastställs i en bakåtriktad vinkel på 25° ± 1°. |
| --- | --- |

5.5.3

| 5.5.4 | Alla övriga sätesinställningar ska vara mitt i det tillgängliga läget, höjdinställningen ska emellertid vara i ett läge som motsvarar det fasta sätet om fordonstypen har justerbara och fasta säten. Om låslägen inte finns mitt i respektive rörelser ska lägen omedelbart bakom, under eller utanför mittpunkten användas. Vid roterande justeringar (tippning) kommer en bakåtriktad justering att föra provdockans huvud bakåt. Om provdockan överskrider det normala passagerarutrymmet, om t.ex. huvudet når takbeklädnaden, kommer en frigångshöjd av 1 cm att krävas genom att justeringar i efterhand av ryggstödsvinkeln eller föregående eller efterkommande justeringar vidtas i denna ordning. |
| --- | --- |

5.5.4

| 5.6 | Om inget annat angivits av tillverkaren ska övriga framsäten om möjligt inställas i samma läge som sätet med provdockan. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | Om ratten är justerbar ska alla inställningar vara placerade i sina mellanlägen. |
| --- | --- |

5.7

| 5.8 | Däcken ska vara pumpade till det lufttryck som fordonstillverkaren angivit. |
| --- | --- |

5.8

| 5.9 | Provningsfordonet ska placeras horisontellt runt sin mittaxel och hållas i detta läge med hjälp av stöd tills sidokollisionsprovdockan är på plats och alla förberedelser avslutade. |
| --- | --- |

5.9

| 5.10 | Fordonet ska vara i sitt normala läge motsvarande de villkor som anges i punkt 4.3. Fordon med en upphängningsanordning som medger att deras markfrigångshöjd kan justeras ska provas under normala användningsvillkor i 50 km/tim enligt fordonstillverkarens definition. Detta ska, om nödvändigt, säkerställas med hjälp av ytterligare stöd men sådana stöd får inte ha någon inverkan på provningsfordonets beteende under kollisionen. |
| --- | --- |

5.10

| 5.11 | Inställning av elektrisk framdrivning |
| --- | --- |

5.11

| 5.11.1 | Förfaranden för inställning av laddningsstatus. |
| --- | --- |

5.11.1

| 5.11.1.1 | Inställningen av laddningsstatus ska utföras vid en omgivningstemperatur på 20 ± 10 °C. |
| --- | --- |

5.11.1.1

| 5.11.1.2 | Laddningsstatusen ska ställas in med en av följande, tillämpliga metoder. Om olika laddningsförfaranden är möjliga ska det uppladdningsbara elenergilagringssystemet laddas med det förfarande som genererar den högsta laddningsstatusen:






  a) | För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att laddas externt ska systemet laddas till den högsta laddningsstatusen enligt det förfarande som anges av tillverkaren för normal drift till dess att laddningsprocessen normalt avslutas. |
| --- | --- | --- |

5.11.1.2

a)

För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att laddas externt ska systemet laddas till den högsta laddningsstatusen enligt det förfarande som anges av tillverkaren för normal drift till dess att laddningsprocessen normalt avslutas.

| b) | För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att endast laddas av en energikälla på fordonet ska systemet laddas till den högsta laddningsstatus som kan uppnås vid normal drift av fordonet. Tillverkaren ska lämna råd om fordonets driftsläge för att uppnå denna laddningsstatus. |
| --- | --- |

b)

För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att endast laddas av en energikälla på fordonet ska systemet laddas till den högsta laddningsstatus som kan uppnås vid normal drift av fordonet. Tillverkaren ska lämna råd om fordonets driftsläge för att uppnå denna laddningsstatus.

| 5.11.1.3 | När fordonet provas ska laddningsstatusen vara minst 95 % av laddningsstatusen enligt punkterna 5.11.1.1 och 5.11.1.2 för uppladdningsbara elenergisystem som är konstruerade för att laddas externt och vara minst 90 % av laddningsstatusen enligt punkterna 5.11.1.1 och 5.11.1.2 för ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att endast laddas av en energikälla på fordonet. Laddningsstatusen bekräftas av en metod som tillhandahålls av tillverkaren. |
| --- | --- |

5.11.1.3

| 5.11.2 | Den elektriska framdrivningen ska vara spänningsförande, oavsett om de ursprungliga elenergikällorna (t.ex. motor/generator, uppladdningsbart elenergilagringssystem eller system för omvandling av elektrisk energi) är inkopplade eller inte, men följande ska gälla: |
| --- | --- |

5.11.2

| 5.11.2.1 | Efter överenskommelse mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren ska det vara tillåtet att utföra provningen då hela eller delar av den elektriska framdrivningen inte är spänningsförande, förutsatt att detta inte påverkar provningsresultaten negativt. För de delar av den elektriska framdrivningen som inte är spänningsförande ska skyddet mot elstöt påvisas antingen genom fysiskt skydd eller isoleringsmotstånd och lämplig kompletterande bevisning. |
| --- | --- |

5.11.2.1

| 5.11.2.2 | Om det finns en funktion för automatisk frånkoppling ska det på begäran av tillverkaren vara tillåtet att genomföra provningen utan att den automatiska frånkopplingen utlöses. I så fall ska det visas att den automatiska frånkopplingen skulle ha aktiverats under kollisionsprovningen. Detta inbegriper signalen för automatisk aktivering samt elektrisk separation, med hänsyn tagen till de omständigheter som observeras under kollisionen. |
| --- | --- |

5.11.2.2

6.   Sidokollisionsprovdockan och dess installering

| 6.1 | Sidokollisionsprovdockan ska uppfylla de krav som anges i bilaga 6 och installeras i kollisionssidans framsäte enligt det förfarande som anges i bilaga 7 till denna föreskrift. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | De säkerhetsbälten eller andra fasthållningsanordningar som angivits för fordonet ska användas. Bältena ska vara godkända enligt föreskrift nr 16 eller andra likvärdiga krav och vara monterade på fästpunkter enligt föreskrift nr 14 eller andra likvärdiga krav. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Bilbältet eller fasthållningsanordningen ska ställas in så att det passar provdockan enligt tillverkarens anvisningar; om inga sådana anvisningar finns, ska höjdinställningen placeras i mittläge; om det inte finns ett sådant läge, ska läget närmast under användas. |
| --- | --- |

6.3

7.   Mätningar som ska göras på sidokollisonsprovdockan

| 7.1 | Avläsningarna från följande mätanordningar ska registreras. |
| --- | --- |

7.1

| 7.1.1 | Mätningar på provdockans huvud
  Den acceleration som gäller huvudets tyngdpunkt beräknas ur accelerationens treaxliga komponenter. Mätkanalen i huvudet ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar: | Kanalfrekvensklass: 1 000 Hz. |
| --- | --- | --- |

7.1.1

Den acceleration som gäller huvudets tyngdpunkt beräknas ur accelerationens treaxliga komponenter. Mätkanalen i huvudet ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar:

Kanalfrekvensklass: 1 000 Hz.

| | Kanalomfångsklass: 150 g. |
| --- | --- |

Kanalomfångsklass: 150 g.

| 7.1.2 | Mätningar på provdockans bröstkorg
  De tre mätkanalerna för bröstkorgsdeformation ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar: | Kanalfrekvensklass: 1 000 Hz. |
| --- | --- | --- |

7.1.2

De tre mätkanalerna för bröstkorgsdeformation ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar:

Kanalfrekvensklass: 1 000 Hz.

| | Kanalomfångsklass: 60 mm. |
| --- | --- |

Kanalomfångsklass: 60 mm.

| 7.1.3 | Mätningar på provdockans bäcken
  Bäckenets belastningskanal ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar: | Kanalfrekvensklass: 1 000 Hz. |
| --- | --- | --- |

7.1.3

Bäckenets belastningskanal ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar:

Kanalfrekvensklass: 1 000 Hz.

| | Kanalomfångsklass: 15 kN. |
| --- | --- |

Kanalomfångsklass: 15 kN.

| 7.1.4 | Mätningar på provdockans buk
  Bukens belastningskanaler ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar: | Kanalfrekvensklass: 1 000 Hz. |
| --- | --- | --- |

7.1.4

Bukens belastningskanaler ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar:

Kanalfrekvensklass: 1 000 Hz.

| | Kanalomfångsklass: 5 kN. |
| --- | --- |

Kanalomfångsklass: 5 kN.

Bilaga 4 – Tillägg 1

Bestämning av prestandauppgifter

De resultat av provningarna som krävs anges i punkt 5.2 i denna föreskrift.

1.   Prestandakriterium för huvudet (HPC)

När huvudkontakt sker beräknas detta prestandakriterium för hela tiden mellan den inledande kontakten och den avslutande kontaktens slutögonblick.

Huvudets prestandakriterium är det högsta värdet av uttrycket

Image 43

där a är resultanten av accelerationen vid huvudets tyngdpunkt uttryckt i m/s dividerad med 9,81, registrerad mot tid och filtrerad med en kanalfrekvensklass av 1 000 Hz; t1 och t2 är vilka två tidpunkter som helst mellan den inledande kontakten och den avslutande kontaktens slutögonblick.

2.   Prestandakriterium för bröstkorgen

| 2.1 | Bröstets böjning: bröstets största böjning avgörs av det maximala böjningsvärde för varje revben enligt förskjutningsgivarna för bröstkorgen, som filtreras med en kanalfrekvensklass av 180 Hz. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Visköst kriterium: den starkaste viskösa svarssignalen utgörs av det viskösa kriteriets maximivärde för varje revben beräknat ur den momentana produkten av den relativa bröstkorgskompressionen för halva bröstkorgen och den kompressionshastighet som härleds ur derivatan av kompressionen samt där resultatet filtreras med en kanalfrekvensklass av 180 Hz. För denna beräkning är halva bröstkorgens standardbredd 140 mm, enligt formeln





  där D (i meter) = revbensböjning.
  Den beräkningsalgoritm som ska användas anges i bilaga 4, tillägg 2. |
| --- | --- |

2.2

Image 44

där D (i meter) = revbensböjning.

Den beräkningsalgoritm som ska användas anges i bilaga 4, tillägg 2.

3.   Kriterium för bukskydd

Den största belastningen på buken utgörs av maximivärdet av summan av de tre belastningar som uppmäts av givare monterade 39 mm under ytan på kollisionssidan med en kanalfrekvensklass av 600 Hz.

4.   Prestandakriterium för bäckenet

Den största belastningen på blygdbenssymfysen är den maximala belastning som uppmäts med en dynamometer vid bäckenets blygdbenssymfys och som filtreras med en kanalfrekvensklass av 600 Hz.

Bilaga 4 – Tillägg 2

Förfarande för beräkning av det viskösa kriteriet för EUROSID 1

Det viskösa kriteriet (VC) beräknas som den momentana produkten av kompressionen och revbenets böjningshastighet. Båda erhålls genom mätning av revbenets böjning. Svarssignalen för revbenets böjning filtreras en gång med kanalfrekvensklass (CFC) 180. Kompressionen vid tiden t beräknas som böjningen från denna filtrerade signal uttryckt som proportion av EUROSID 1-bröstets halva bredd, uppmätt på metallrevbenen (0,14 m):

Image 45

Revbensböjningshastigheten vid tiden t beräknas ur den filtrerade böjningen enligt formeln

Image 46

där D(t) är böjningen vid tidpunkten t i meter och
  Image 47
  är tidsintervallet i sekunder mellan mätningarna. Det högsta värdet av
  Image 48
  ska vara 1,25 × 10-4 s.

Detta beräkningsförfarande visas i diagrammet nedan.

Image 49

---

BILAGA 5

Karakteristika för den mobila deformerbara barriären

1.   Den mobila deformerbara barriärens egenskaper

| 1.1 | I den mobila deformerbara barriären ingår både en provningskropp och en provningsvagn. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Den totala vikten ska vara 950 ± 20 kg. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Tyngdpunkten ska ligga i det längsgående vertikala mittplanet inom 10 mm, 1 000 ± 30 mm bakom framaxeln och 500 ± 30 mm över marken. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Avståndet mellan provningskroppens framsida och barriärens tyngdpunktscentrum ska vara 2 000 ± 30 mm. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Provningskroppens markfrigångshöjd ska vara 300 ± 5 mm under statiska förhållanden före islaget, uppmätt från den nedre framplattans nedre kant. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Provningsvagnens främre och bakre spårvidd ska vara 1 500 ± 10 mm. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Provningsvagnens hjulbas ska vara 3 000 ± 10 mm. |
| --- | --- |

1.7

2.   Provningskroppens egenskaper

Provningskroppen består av sex enkla block av aluminiumbikakor, som bearbetats för att ge en successivt ökad belastningsnivå med ökad böjning (se punkt 2.1). Fram- och ryggplåtar av aluminium har anbringats på aluminiumbikakeblocken.

2.1   Bikakeblock

| 2.1.1 | Geometriska egenskaper |
| --- | --- |

2.1.1

| 2.1.1.1 | Provningskroppen består av sex sammanhängande zoner vars former och placering framgår av figurerna 1 och 2. Zonerna definieras som 500 ± 5 mm × 250 ± 3 mm i figurerna 1 och 2. Aluminiumbikakans bredd (W) ska vara 500 mm och dess längd (L) 250 mm (se figur 3). |
| --- | --- |

2.1.1.1

| 2.1.1.2 | Provningskroppen indelas i 2 rader. Den nedre raden ska vara 250 ± 3 mm hög, och 500 ± 2 mm djup efter förhandskrossningen (se punkt 2.1.2) och djupare än den övre raden med 60 ± 2 mm. |
| --- | --- |

2.1.1.2

| 2.1.1.3 | Blocken ska vara centrerade kring de sex zoner som definieras i figur 1 och varje block (inklusive ofullständiga celler) ska fullständigt täcka det område som definieras för varje zon). |
| --- | --- |

2.1.1.3

| 2.1.2 | Förhandskrossning |
| --- | --- |

2.1.2

| 2.1.2.1 | Förhandskrossningen ska utföras på ytan av den bikaka på vilken framplattorna anbringats. |
| --- | --- |

2.1.2.1

| 2.1.2.2 | Blocken 1, 2 och 3 ska före provningen krossas med 10 ± 2 mm på ovanytan så att de får ett djup på 500 ± 2 mm (figur 2). |
| --- | --- |

2.1.2.2

| 2.1.2.3 | Blocken 4, 5 och 6 ska före provningen krossas med 10 ± 2 mm på ovanytan så att de får ett djup på 440 ± 2 mm. |
| --- | --- |

2.1.2.3

| 2.1.3 | Materialegenskaper |
| --- | --- |

2.1.3

| 2.1.3.1 | Cellmåtten ska vara 19 mm ± 10 % för varje block (se figur 4). |
| --- | --- |

2.1.3.1

| 2.1.3.2 | Cellerna ska vara tillverkade av 3003-aluminium för den övre raden. |
| --- | --- |

2.1.3.2

| 2.1.3.3 | Cellerna ska vara tillverkade av 5052-aluminium för den nedre raden. |
| --- | --- |

2.1.3.3

| 2.1.3.4 | Aluminiumbikakeblocken ska bearbetas så att böjningskraftkurvan när de krossats statiskt (enligt det förfarande som definieras i punkt 2.1.4) ligger inom de intervall som definieras för vart och ett av de sex blocken i tillägg 1 till denna bilaga. Det bearbetade bikakematerial som används i de bikakeblock som ska användas för konstruktionen av barriären ska dessutom rengöras så att alla rester som kan ha bildats under bearbetningen av råmaterialet för bikakan avlägsnas. |
| --- | --- |

2.1.3.4

| 2.1.3.5 | Blockens vikt i varje tillverkningssats ska inte skilja sig mer än 5 % från blockmedelvikten för satsen i fråga. |
| --- | --- |

2.1.3.5

| 2.1.4 | Statiska provningar |
| --- | --- |

2.1.4

| 2.1.4.1 | Ett stickprov som tagits från varje tillverkningssats av bearbetad bikakekärna ska provas enligt det förfarande för statisk provning som beskrivs i punkt 5. |
| --- | --- |

2.1.4.1

| 2.1.4.2 | Kompressionskraften för varje provat block ska ligga inom de intervall för böjningskraften som definieras i tillägg 1. Intervallen för styrkan i den statiska böjningen definieras för varje block i barriären. |
| --- | --- |

2.1.4.2

| 2.1.5 | Dynamisk provning |
| --- | --- |

2.1.5

| 2.1.5.1 | Egenskaperna hos den dynamiska deformeringen när den ägt rum enligt protokollet beskrivs i punkt 6 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.1.5.1

| 2.1.5.2 | Avvikelse från de intervallgränser för böjningskraften som kännetecknar provningskroppens styvhet – som den definieras i tillägg 2 i denna bilaga – kan tillåtas, förutsatt att |
| --- | --- |

2.1.5.2

| 2.1.5.2.1 | avvikelsen inträffar efter islagets inledning och innan provningskroppens deformering är lika med 150 mm, |
| --- | --- |

2.1.5.2.1

| 2.1.5.2.2 | avvikelsen inte överstiger 50 % av den närmaste momentana föreskrivna intervallgränsen, |
| --- | --- |

2.1.5.2.2

| 2.1.5.2.3 | varje böjning motsvarande en avvikelse inte överstiger en böjning av 35 mm och att summan av dessa böjningar inte överstiger 70 mm (se tillägg 2 till denna bilaga), |
| --- | --- |

2.1.5.2.3

| 2.1.5.2.4 | den energisumma som härrör från avvikelser utanför intervallet inte överstiger 5 % av detta blocks bruttoenergi. |
| --- | --- |

2.1.5.2.4

| 2.1.5.3 | Blocken 1 och 3 ska vara identiska. Deras styvhet ska vara sådan att deras böjningskraftkurvor faller inom intervallen i figur 2a. |
| --- | --- |

2.1.5.3

| 2.1.5.4 | Blocken 5 och 6 ska vara identiska. Deras styvhet ska vara sådan att deras böjningskraftkurvor faller inom intervallen i figur 2d. |
| --- | --- |

2.1.5.4

| 2.1.5.5 | Styvheten i block 2 ska vara sådan att dess böjningskraftkurvor faller inom intervallen i figur 2b. |
| --- | --- |

2.1.5.5

| 2.1.5.6 | Styvheten i block 4 ska vara sådan att dess böjningskraftkurvor faller inom intervallen i figur 2c. |
| --- | --- |

2.1.5.6

| 2.1.5.7 | Provningskroppens böjningskraft i sin helhet ska falla inom intervallen i figur 2e. |
| --- | --- |

2.1.5.7

| 2.1.5.8 | Böjningskraftkurvorna ska kontrolleras genom en provning som beskrivs i detalj i punkt 6 i bilaga 5, och består av ett islag av en barriär mot en dynamometervägg med en hastighet av 35 ± 0,5 km/tim. |
| --- | --- |

2.1.5.8

| 2.1.5.9 | Den energi (1) som blocken 1 och 3 upptar under provningen ska vara lika med 9,5 ± 2 kJ för dessa block. |
| --- | --- |

2.1.5.9

| 2.1.5.10 | Den energi som blocken 5 och 6 upptar under provningen ska vara lika med 3,5 ± 1 kJ för dessa block. |
| --- | --- |

2.1.5.10

| 2.1.5.11 | Den energi som block 4 upptar ska vara lika med 4 ± 1 kJ. |
| --- | --- |

2.1.5.11

| 2.1.5.12 | Den energi som block 2 upptar ska vara lika med 15 ± 2 kJ. |
| --- | --- |

2.1.5.12

| 2.1.5.13 | Den totala energi som upptas under islaget ska vara lika med 45 ± 3 kJ. |
| --- | --- |

2.1.5.13

| 2.1.5.14 | Den maximala deformeringen av provningskroppen från den första kontaktpunkten, beräknad med integrering av accelerometrarna enligt punkt 6.6.3 i denna bilaga, ska vara lika med 330 ± 20 mm. |
| --- | --- |

2.1.5.14

| 2.1.5.15 | Den slutliga, kvarvarande, statiska deformeringen av provningskroppen uppmätt efter den dynamiska provningen på nivå B (figur 2) ska vara lika med 310 ± 20 mm. |
| --- | --- |

2.1.5.15

2.2   Framplåtar

| 2.2.1 | Geometriska egenskaper |
| --- | --- |

2.2.1

| 2.2.1.1 | Framplåtarna ska vara 1 500 ± 1 mm breda och 250 ± 1 mm höga. Tjockleken är 0,5 ± 0,06 mm. |
| --- | --- |

2.2.1.1

| 2.2.1.2 | När provningskroppen (definierad i figur 2) monterats ska dess totala mått vara: 1 500 ± 2,5 mm bred och 500 ± 2,5 mm hög. |
| --- | --- |

2.2.1.2

| 2.2.1.3 | Den nedre framplåtens övre kant och den övre framplåtens nedre kant ska ligga i linje med varandra inom 4 mm. |
| --- | --- |

2.2.1.3

| 2.2.2 | Materialegenskaper |
| --- | --- |

2.2.2

| 2.2.2.1 | Framplåtarna tillverkas av aluminium i serien AlMg2–AlMg3 med en utvidgning av ≥ 12 %, och en draghållfasthet av UTS ≥ 175 N/mm2. |
| --- | --- |

2.2.2.1

2.3   Ryggplåt

| 2.3.1 | Geometriska egenskaper |
| --- | --- |

2.3.1

| 2.3.1.1 | De geometriska egenskaperna ska överensstämma med figurerna 5 och 6. |
| --- | --- |

2.3.1.1

| 2.3.2 | Materialegenskaper |
| --- | --- |

2.3.2

| 2.3.2.1 | Ryggplåten ska bestå av en aluminiumplatta på 3 mm. Ryggplåten ska tillverkas av aluminium i serien AlMg2–AlMg3 med en hårdhet mellan 50 och 65 HBS. I denna plåt ska hål borras för ventilation: placering, diameter och lutning visas i figurerna 5 och 7. |
| --- | --- |

2.3.2.1

2.4   Placering av bikakeblocken

| 2.4.1 | Bikakeblocken ska centreras på ryggplåtens perforerade zon (figur 5). |
| --- | --- |

2.4.1

2.5   Bindning

| 2.5.1 | För både fram- och ryggplåtarna skall maximalt 0,5 kg/m2 bindemedel jämnt anbringas direkt på framplåtens yta, vilket ger en maximal skikttjocklek av 0,5 mm. Det bindemedel som genomgående skall användas skall vara en tvåkomponentig polyuretan som Ciba Geigy XB5090/1 harts med härdaren XB5304 eller motsvarande. |
| --- | --- |

2.5.1

| 2.5.2 | För ryggplåten ska den minsta bindstyrkan vara 0,6 MPa, (87 psi), som provats enligt punkt 2.5.3. |
| --- | --- |

2.5.2

| 2.5.3 | Bindstyrkeprovningar: |
| --- | --- |

2.5.3

| 2.5.3.1 | Draghållfasthetsprov med flatsidan nedåt utförs med syftet att mäta bindemedlens vidhäftningshållfasthet enligt ASTM C297-61. |
| --- | --- |

2.5.3.1

| 2.5.3.2 | Provstycket ska vara 100 mm × 100 mm, och 15 mm tjockt och vidhäftat ett stickprov av utluftat ryggplåtsmaterial. Den använda bikakan ska vara representativ för provningskroppen, dvs. vara kemiskt etsad till en grad som motsvarar etsningen nära barriärens ryggplåt men inte ha blivit förhandskrossad. |
| --- | --- |

2.5.3.2

2.6   Spårbarhet

| 2.6.1 | Provningskropparna ska vara försedda med löpande tillverkningsserienummer, som är stämplade, etsade eller på annat sätt varaktigt anbringade, och från vilka de enskilda blockens tillverkningssatser och tillverkningsdatum kan fastställas. |
| --- | --- |

2.6.1

2.7   Montering av provningskroppen

| 2.7.1 | Monteringen på provningsvagnen ska utföras enligt figur 8. Vid monteringen ska sex M8-bultar användas, och ingenting får överstiga barriärens mått framför provningsvagnens hjul. Lämpliga mellanläggsbrickor ska användas mellan den nedre ryggplåtsflänsen och provningsvagnens framsida så att man undviker att ryggplåten böjs när monteringsbultarna dras åt. |
| --- | --- |

2.7.1

3.   Ventilation

| 3.1 | Gränsytan mellan provningsvagnen och fläktsystemet ska vara massiv, styv och platt. Fläktanordningen är en del av provningsvagnen och inte av den provningskropp som tillhandahålls av tillverkaren. Fläktanordningens geometriska egenskaper ska vara enligt figur 9. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Förfarande för montering av fläktanordningen. |
| --- | --- |

3.2

| 3.2.1 | Montera fläktanordningen på provningsvagnens framplåt. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Säkerställ att ett 0,5 mm tjockt stickmått inte på något ställe kan införas mellan fläktanordningen och provningsvagnens framsida. Om det uppstår ett avstånd som är större än 0,5 mm ska fläktramen ersättas eller justeras för att passa utan ett avstånd av > 0,5 mm. |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.2.3 | Demontera fläktanordningen från provningsvagnens framsida. |
| --- | --- |

3.2.3

| 3.2.4 | Anbringa ett 1,0 mm tjockt lager av kork på provningsvagnens främre yta. |
| --- | --- |

3.2.4

| 3.2.5 | Montera åter fläktanordningen på provningsvagnens framsida och dra åt för att förhindra luftfickor. |
| --- | --- |

3.2.5

4.   Produktionsöverensstämmelse

Förfarandena för kontroll av produktionsöverensstämmelse ska överensstämma med dem som fastställs i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav:

| 4.1 | Tillverkaren ska vara ansvarig för förfarandet för produktionsöverensstämmelse och ska i detta syfte i synnerhet |
| --- | --- |

4.1

| 4.1.1 | säkerställa förekomsten av effektiva förfaranden så att produkternas kvalitet kan kontrolleras, |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | ha tillgång till den provningsutrustning som krävs för att man ska kunna kontrollera överensstämmelsen för varje produkt, |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | säkerställa att provningsresultaten registreras och att handlingarna hålls tillgängliga under 10 år efter provningarna, |
| --- | --- |

4.1.3

| 4.1.4 | visa att de provade stickproven är ett tillförlitligt mått på tillverkningssatsens prestation (exempel på urvalsmetoder enligt tillverkningssatsproduktionen ges nedan), |
| --- | --- |

4.1.4

| 4.1.5 | analysera provningsresultaten för att verifiera och säkerställa såväl stabiliteten i barriärens egenskaper genom att beakta variationer i den industriella produktionen som temperatur, råmaterialets kvalitet, tiden för nedsänkning i kemikalier, kemisk koncentration, neutralisering osv. som kontrollen av det bearbetade materialet för att avlägsna alla rester från bearbetningen, |
| --- | --- |

4.1.5

| 4.1.6 | säkerställa att alla uppsättningar av stickprov eller provstycken som ger belägg för bristande överensstämmelse medför ytterligare urval och provningar. Tillverkaren ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återställa överensstämmelsen hos motsvarande produktion. |
| --- | --- |

4.1.6

| 4.2 | Tillverkarens certifieringsnivå ska minst motsvara standarden ISO 9002. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Lägsta villkor för kontroll av tillverkningen: Avtalsinnehavaren ska säkerställa kontrollen av överensstämmelsen genom att använda de metoder som beskrivs nedan. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Exempel på stickprovsurval efter tillverkningssats |
| --- | --- |

4.4

| 4.4.1 | Om flera exemplar av en blocktyp tillverkas av ett ursprungligt block av aluminiumbikaka och alla behandlas i samma behandlingsbad (parallell tillverkning) kan ett av dessa exemplar väljas som stickprov förutsatt att man ser till att säkerställa att behandlingen företas i samma utsträckning på alla block. Om så inte är fallet kan det bli nödvändigt att välja mer än ett stickprov. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | Om ett begränsat antal likadana block (t.ex. 3–20) behandlas i samma bad (serieproduktion) ska det första och sista block som bearbetats i en tillverkningssats och där alla tillverkats av samma ursprungliga block av aluminiumbikaka, tas som representativa stickprov. Om det första stickprovet överensstämmer med kraven men inte det sista kan det bli nödvändigt att ta ytterligare stickprov tidigare i tillverkningen tills ett överensstämmande stickprov erhålls. Endast block som tagits mellan dessa stickprov ska anses som godkända. |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | När erfarenhet en gång vunnits av tillverkningskontrollens enhetlighet kan det bli möjligt att kombinera båda tillvägagångssätten för stickprovstagning så att mer än en grupp av parallell tillverkning kan anses som en tillverkningssats, förutsatt att stickproven från de första och sista tillverkningsgrupperna överensstämmer. |
| --- | --- |

4.4.3

5.   Statiska provningar

| 5.1 | Ett eller flera stickprov (enligt tillverkningssatsmetoden) som tagits från varje tillverkningssats av bearbetad bikakekärna ska provas enligt följande provningsförfarande: |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Stickprovsstorleken för den aluminiumbikaka som ska provas statiskt ska vara av ett normalt provningskroppsblocks storlek, dvs. 250 mm × 500 mm × 440 mm för den övre raden och 250 mm × 500 mm × 500 mm för den nedre raden. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Stickproven ska sammanpressas mellan två parallella belastningsplattor som är minst 20 mm större än blockets tvärprofil. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Kompressionshastigheten ska vara 100 mm/min med en tolerans på 5 %. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Uppgiftsinsamlingen för den statiska kompressionen ska utföras på minst 5 Hz. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Den statiska provningen ska fortgå tills blockkompressionen är minst 300 mm för blocken 4–6 och 350 mm för blocken 1–3. |
| --- | --- |

5.6

6.   Dynamiska provningar

För var hundrade barriärframsida som tillverkas ska tillverkaren utföra en dynamisk provning mot en dynamometervägg som stöds av en fast, styv barriär enligt den metod som beskrivs nedan.

6.1   Installering

| 6.1.1 | Provningsplats |
| --- | --- |

6.1.1

| 6.1.1.1 | Provningsytan ska vara tillräckligt stor för att ge plats åt den mobila deformerbara barriärens framkörningsbana, den styva barriären och den tekniska utrustning som krävs för provningen. Den sista delen av framkörningsbanan skall minst 5 meter före den styva barriären vara horisontell, plan och jämn. |
| --- | --- |

6.1.1.1

| 6.1.2 | Den fasta, styva barriären och dynamometerväggen |
| --- | --- |

6.1.2

| 6.1.2.1 | Den styva väggen ska bestå av ett armerat betongblock som är minst 3 m brett och minst 1,5 m högt. Den styva väggens tjocklek ska vara sådan att den väger minst 70 ton. |
| --- | --- |

6.1.2.1

| 6.1.2.2 | Framsidan ska vara vertikal, vinkelrät mot framkörningsbanans axel och försedd med sex plattor för belastningsceller som var och en är i stånd att mäta den totala belastningen på lämpligt block på den mobila deformerbara barriärens provningskropp vid kollisionstillfället. Mittpunkterna på belastningscellsplattornas islagsområden ska ligga i linje med mittpunkterna på de sex islagszonerna på den mobila deformerbara barriärens framsida. Deras kanter ska med en tolerans på 20 mm gå fria från angränsande områden så att islagszonerna inom toleransen för den mobila deformerbara barriärens islagsinställning inte kommer i kontakt med angränsande islagsplattors områden. Mätarnas montering och plattornas ytor ska överensstämma med de krav som fastställs i bilagan till standarden ISO 6487:1987. |
| --- | --- |

6.1.2.2

| 6.1.2.3 | Ett ytskydd som innehåller en plywoodskiva (tjocklek: 12 ± 1 mm) anbringas på varje belastningsmätarplatta så att den inte inverkar menligt på svaren från givaren. |
| --- | --- |

6.1.2.3

| 6.1.2.4 | Den styva väggen ska antingen förankras i marken eller placeras på marken med, om så krävs, ytterligare spärranordningar för att begränsa dess böjning. En styv vägg (på vilken belastningscellerna är anbringade) som har avvikande egenskaper men som ger minst lika avgörande resultat får användas. |
| --- | --- |

6.1.2.4

6.2   Den mobila deformerbara barriärens framdrivning

Vid kollisionstillfället ska den mobila deformerbara barriären inte längre påverkas av någon ytterligare styr- eller framdrivningsanordning. Den ska nå hindret med en kurs som är vinkelrät mot dynamometerväggens framsida. Islagsinställningen ska vara inom en noggrannhet av 10 mm.

6.3   Mätinstrument

| 6.3.1 | Hastighet
  Kollisionshastigheten ska vara 35 ± 0,5 km/tim och det instrument som används för att registrera hastigheten vid islaget ska mäta med en noggrannhet av 0,1 %. |
| --- | --- |

6.3.1

Kollisionshastigheten ska vara 35 ± 0,5 km/tim och det instrument som används för att registrera hastigheten vid islaget ska mäta med en noggrannhet av 0,1 %.

| 6.3.2 | Belastningar
  Mätinstrumenten ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar:






  Kanalfrekvensklass för alla block: | 60 Hz. |
| --- | --- | --- |
| Kanalomfångsklass för block 1 och 3: | 200 kN. |
| Kanalomfångsklass för block 4, 5 och 6: | 100 kN. |
| Kanalomfångsklass för block 2: | 200 kN. |

6.3.2

Mätinstrumenten ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar:

Kanalfrekvensklass för alla block:

60 Hz.

Kanalomfångsklass för block 1 och 3:

200 kN.

Kanalomfångsklass för block 4, 5 och 6:

100 kN.

Kanalomfångsklass för block 2:

200 kN.

| 6.3.3 | Acceleration |
| --- | --- |

6.3.3

| 6.3.3.1 | Accelerationen i den längsgående riktningen ska mätas på tre olika ställen på provningsvagnen, ett i mitten och ett på varje sida, på ställen som inte är utsatta för böjning. |
| --- | --- |

6.3.3.1

| 6.3.3.2 | Accelerometern i mitten ska placeras högst 500 mm från den mobila deformerbara barriärens tyngdpunkt och ska ligga i ett vertikalt längsgående plan som befinner sig högst ±10 mm från den mobila deformerbara barriärens tyngdpunkt. |
| --- | --- |

6.3.3.2

| 6.3.3.3 | Sidoaccelerometrarna ska ligga på samma nivå ±10 mm och på samma avstånd från den mobila deformerbara barriärens framsida ±20 mm. |
| --- | --- |

6.3.3.3

| 6.3.3.4 | Instrumenten ska uppfylla kraven i ISO 6487:1987 med följande bestämningar: | Kanalfrekvensklass 1 000 Hz (före integrering). |
| --- | --- | --- |

6.3.3.4

Kanalfrekvensklass 1 000 Hz (före integrering).

| | Kanalomfångsklass 50 g. |
| --- | --- |

Kanalomfångsklass 50 g.

6.4   Allmänna bestämmelser för barriären

| 6.4.1 | De enskilda egenskaperna hos varje barriär ska överensstämma med punkt 1 i denna bilaga och ska registreras. |
| --- | --- |

6.4.1

6.5   Allmänna bestämmelser för provningskroppen

| 6.5.1 | En provningskropps lämplighet när det gäller kraven för dynamisk provning ska bekräftas när resultaten från de sex belastningscellsplattorna var och en avger signaler som överensstämmer med de krav som anges i denna bilaga. |
| --- | --- |

6.5.1

| 6.5.2 | Provningskropparna ska vara försedda med löpande tillverkningsserienummer, som är stämplade, etsade eller på annat sätt varaktigt anbringade, och från vilka de enskilda blockens tillverkningssatser och tillverkningsdatum kan fastställas. |
| --- | --- |

6.5.2

6.6   Förfarande för databehandling

| 6.6.1 | Rådata: Vid tidpunkten T = T0 ska alla kompensationer vara avlägsnade från data. Den metod med vilken kompensationer avlägsnas ska registreras i provningsrapporten. |
| --- | --- |

6.6.1

| 6.6.2 | Filtrering |
| --- | --- |

6.6.2

| 6.6.2.1 | Rådata ska filtreras före behandling/beräkningar. |
| --- | --- |

6.6.2.1

| 6.6.2.2 | Accelerometerdata för integrering ska filtreras med kanalfrekvensklass 180, ISO 6487:1987. |
| --- | --- |

6.6.2.2

| 6.6.2.3 | Accelerometerdata för impulsberäkningar ska filtreras med kanalfrekvensklass 60, ISO 6487:1987. |
| --- | --- |

6.6.2.3

| 6.6.2.4 | Belastningscellsdata ska filtreras med kanalfrekvensklass 60, ISO 6487:1987. |
| --- | --- |

6.6.2.4

| 6.6.3 | Beräkning av den mobila deformerbara barriärens ytböjning. |
| --- | --- |

6.6.3

| 6.6.3.1 | Accelerometerdata från alla tre accelerometrarna enskilt (efter filtrering med kanalfrekvensklass 180) ska integreras två gånger med syftet att erhålla böjningen hos barriärens deformerbara beståndsdel. |
| --- | --- |

6.6.3.1

| 6.6.3.2 | De inledande villkoren för böjning är följande: |
| --- | --- |

6.6.3.2

| 6.6.3.2.1 | Hastighet = islagshastighet (från hastighetsmätaranordningen). |
| --- | --- |

6.6.3.2.1

| 6.6.3.2.2 | Böjning = 0 |
| --- | --- |

6.6.3.2.2

| 6.6.3.3 | Böjningen vid den mobila deformerbara barriärens vänstra sida, i dess mittlinje och vid dess högra sida ska markeras med beaktande av tiden. |
| --- | --- |

6.6.3.3

| 6.6.3.4 | Den största böjning som beräknats från var och en av de tre accelerometrarna ska ligga inom 10 mm. Om så inte är fallet ska man avlägsna det avvikande värdet och kontrollera skillnaden mellan den böjning som beräknats från de båda återstående accelerometrarna för att säkerställa att den ligger inom 10 mm. |
| --- | --- |

6.6.3.4

| 6.6.3.5 | Om böjningarna såsom de uppmätts av accelerometrarna på vänster sida, höger sida och på mittlinjen ligger inom 10 mm, ska böjningen på barriärens framsida beräknas med hjälp av medelaccelerationen från de tre accelerometrarna. |
| --- | --- |

6.6.3.5

| 6.6.3.6 | Om böjningen från endast två accelerometrar uppfyller kravet på 10 mm, ska böjningen på barriärens framsida beräknas med hjälp av medelaccelerationen från dessa två accelerometrar. |
| --- | --- |

6.6.3.6

| 6.6.3.7 | Om de böjningar som beräknats från alla tre accelerometrarna (vänster sida, höger sida och på mittlinjen) INTE faller inom de föreskrivna 10 mm, ska man se över rådata för att avgöra orsakerna till en så stor variation. I detta fall ska det enskilda provningslaboratoriet avgöra vilka accelerometerdata man ska använda för att avgöra den mobila deformerbara barriärens böjning men om ingen av accelerometeravläsningarna kan användas, ska i detta fall certifieringsprovningen upprepas. En fullständig förklaring ska ingå i provningsrapporten. |
| --- | --- |

6.6.3.7

| 6.6.3.8 | Genom att kombinera data för medelvärdet av tiden för böjningen med data för tiden för belastningen på belastningscellsväggen erhåller man resultatet av kraften i böjningen för varje block. |
| --- | --- |

6.6.3.8

| 6.6.4 | Energiberäkning
  Den energi som upptas av varje block och av hela framsidan på den mobila deformerbara barriären ska beräknas till och med tidpunkten för barriärens största böjning med hjälp av formeln





  där






  t0 | är tidpunkten för den första kontakten, |
| --- | --- | --- |
| t1 | är tidpunkten när provningsvagnen kommer i viloläge, dvs. där u = 0, |
| s | är den böjning i provningsvagnens deformerbara beståndsdel som beräknas enligt punkt 6.6.3. |

6.6.4

Den energi som upptas av varje block och av hela framsidan på den mobila deformerbara barriären ska beräknas till och med tidpunkten för barriärens största böjning med hjälp av formeln

Image 50

där

t0

är tidpunkten för den första kontakten,

t1

är tidpunkten när provningsvagnen kommer i viloläge, dvs. där u = 0,

s

är den böjning i provningsvagnens deformerbara beståndsdel som beräknas enligt punkt 6.6.3.

| 6.6.5 | Kontroll av data för den dynamiska kraften |
| --- | --- |

6.6.5

| 6.6.5.1 | Jämför den totala impulsen I beräknad genom integrering av den totala kraften under kontaktperioden med ändringen av rörelsemängd under denna period (M*)V). |
| --- | --- |

6.6.5.1

| 6.6.5.2 | Jämför den totala energiförändringen med förändringen i den mobila deformerbara barriärens kinetiska energi enligt formeln





  där Vi är islagshastigheten och M den mobila deformerbara barriärens hela massa.
  Om ändringen av rörelsemängden (M*)V) inte är lika med den totala impulsen (I) ± 5 %, eller om den totala förbrukade energin (En) inte är lika med den kinetiska energin EK ± 5 % ska provningsresultaten undersökas så att man kan avgöra orsaken till detta fel.




  Figur 1 Provningskroppens utformning








  Figur 2 Provningskroppens ovansida








  Figur 3 Aluminiumbikakans riktning








  Figur 4 Mått för aluminiumbikakans celler








  Figur 5 Ryggplåtens utformning








  Figur 6 Ryggplåtens anbringande på fläktanordningen och på provningsvagnens framplåt








  Figur 7 Diagonal lutning på lufthålen i ryggplåten




  Ryggplåtens nedre och övre flänsar












  Anmärkning: | Skruvhålen i den nedre flänsen får vidgas till skåror enligt nedan om iskruvningen behöver underlättas, förutsatt att gripförmågan förblir så god att delarna inte lossnar från varandra under hela kollisionsprovningen. |
| --- | --- | --- |

6.6.5.2

Image 51

där Vi är islagshastigheten och M den mobila deformerbara barriärens hela massa.

Om ändringen av rörelsemängden (M*)V) inte är lika med den totala impulsen (I) ± 5 %, eller om den totala förbrukade energin (En) inte är lika med den kinetiska energin EK ± 5 % ska provningsresultaten undersökas så att man kan avgöra orsaken till detta fel.

Image 52

  Figur 1 Provningskroppens utformning

Image 53

  Figur 2 Provningskroppens ovansida

Image 54

  Figur 3 Aluminiumbikakans riktning

Image 55

  Figur 4 Mått för aluminiumbikakans celler

Image 56

  Figur 5 Ryggplåtens utformning

Image 57

  Figur 6 Ryggplåtens anbringande på fläktanordningen och på provningsvagnens framplåt

Image 58

  Figur 7 Diagonal lutning på lufthålen i ryggplåten

Ryggplåtens nedre och övre flänsar

Image 59

Anmärkning:

Image 60

  Figur 8

Fläktanordningen är en konstruktion tillverkad av en platta som är 5 mm tjock och 20 mm bred. Endast de vertikala plattorna är perforerade med nio hål om 8 mm så att luften kan cirkulera horisontellt.

Bilaga 5 – Tillägg 1

Böjningskraftskurvor för statiska provningar

Image 62

Image 63

Image 64

Image 65

Bilaga 5 – Tillägg 2

Böjningskraftskurvor för dynamiska provningar

Image 66

Image 67

Image 68

Image 69

Image 70

---

(1)  De energimängder som anges är de som upptas i systemet när den utsträckning i vilken provningskroppen krossas är som störst.

1

(2)  Alla mått anges i millimeter. Toleranserna för blockens mått kompenserar för svårigheter vid mätningen av en beskuren aluminiumbikaka. Toleransen för provningskroppens genomgående mått är lägre än toleransen för de enskilda blocken eftersom man kan justera bikakeblocken, med överlappning om så krävs, för att behålla ett närmare definierat mått på islagsytan.

2

---

BILAGA 6

Teknisk beskrivning av sidokollisionsprovdockan

1.   Allmänt

| 1.1 | Den sidokollisionsprovdocka som föreskrivs i denna föreskrift, inklusive instrumentering och kalibrering, beskrivs i tekniska ritningar och i en användarhandledning (1). |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Sidokollisionsprovdockans mått och vikt motsvarar en vuxen man i den 50:e percentilen utan underarmar. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Sidokollisionsprovdockan består av ett metall- och plastskelett, täckt av mjukdelsefterliknande gummi, plast och skum. |
| --- | --- |

1.3

2.   Konstruktion

| 2.1 | För en översikt över sidokollisionsprovdockan se figur 1 för uppbyggnaden och förteckningen över beståndsdelar i tabell 1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Huvud |
| --- | --- |

2.2

| 2.2.1 | Huvudet visas som del 1 i figur l i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.2.1

| 2.2.2 | Huvudet består av ett aluminiumskal, täckt av ett böjligt vinylmembran. I skalet finns ett hålrum som rymmer treaxliga accelerometrar och ballast. |
| --- | --- |

2.2.2

| 2.2.3 | Vid kopplingen mellan huvud och nacke är en ballastcell inbyggd. Denna del kan ersättas med en belastningscell för övre nacke. |
| --- | --- |

2.2.3

| 2.3 | Nacke |
| --- | --- |

2.3

| 2.3.1 | Nacken visas som del 2 i figur 1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.3.1

| 2.3.2 | Nacken består av en huvud-/nackkoppling, en nack-/bröstkorgskoppling och en mittsektion som förenar de båda kopplingarna med varandra. |
| --- | --- |

2.3.2

| 2.3.3 | Huvud-/nackkopplingen (del 2a) och nack-/bröstkorgskopplingen (del 2c) består båda av två aluminiumskivor som är förenade med hjälp av en halvsfärisk skruv och åtta gummibuffertar. |
| --- | --- |

2.3.3

| 2.3.4 | Den cylinderformade mittsektionen (del 2b) är tillverkad av gummi. På bägge sidor är en aluminiumskiva tillhörande kopplingarna infälld i gummidelen. |
| --- | --- |

2.3.4

| 2.3.5 | Nacken är monterad på det nackfäste som visas som del 2d i figur 1 i denna bilaga. Detta fäste kan om så önskas ersättas med en belastningscell för lägre nacke. |
| --- | --- |

2.3.5

| 2.3.6 | Vinkeln mellan nackfästets båda sidor är 25°. Då axelblocket lutar 5° bakåt blir vinkeln mellan nacken och bålen 20°. |
| --- | --- |

2.3.6

| 2.4 | Axel |
| --- | --- |

2.4

| 2.4.1 | Axeln visas som del 3 i figur 1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.4.1

| 2.4.2 | Axeln består av en axellåda, två nyckelben och en axelkåpa i skum. |
| --- | --- |

2.4.2

| 2.4.3 | Skulderblocket (del 3a) består av ett distansblock av aluminium, en aluminiumplatta ovanpå och en aluminiumplatta under detta block. Bägge plattorna är belagda med polytetrafluoreten (PTFE). |
| --- | --- |

2.4.3

| 2.4.4 | Nyckelbenen (del 3b), i gjuten polyuretan (PU), är konstruerade för att röra sig över distansstycket. Nyckelbenen hålls i neutralt läge med två elastiska remmar (del 3c) som är fastspända i axellådans baksida. Den yttre kanten på båda nyckelbenen innehåller en anordning som möjliggör standardlägen för armarna. |
| --- | --- |

2.4.4

| 2.4.5 | Axelkåpan (del 3d) är tillverkad av polyuretanskum med låg densitet och är anbringad på axellådan. |
| --- | --- |

2.4.5

| 2.5 | Bröstkorg |
| --- | --- |

2.5

| 2.5.1 | Bröstkorgen visas som del 4 i figur l i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.5.1

| 2.5.2 | Bröstkorgen består av en styv bröstryggsinsats och tre identiska revbensenheter. |
| --- | --- |

2.5.2

| 2.5.3 | Bröstryggslådan (del 4a) är tillverkad av stål. På baksidan är ett distansstycke av stål och en krökt ryggplåt av polyuretan (PU) monterad (del 4b). |
| --- | --- |

2.5.3

| 2.5.4 | Bröstryggslådans översida lutar 5° bakåt. |
| --- | --- |

2.5.4

| 2.5.5 | På bröstrygglådans lägre sida är en T12-belastningscell eller ballastcell (del 4j) monterad. |
| --- | --- |

2.5.5

| 2.5.6 | En revbensenhet (del 4c) består av en revbensbåge av stål, täckt av mjukdelsefterliknande öppencelligt polyuretanskum (del 4d), ett linjärt ledsystem (del 4e) som förenar revbenet och bröstryggslådan, en hydraulisk dämpare (del 4f) och en styv dämpningsfjäder (del 4g). |
| --- | --- |

2.5.6

| 2.5.7 | Det linjära ledsystemet (del 4e) låter den känsliga sidan av revbensbågen (del 4d) böjas av från bröstrygglådan (del 4a) och den icke-känsliga sidan. Ledsystemet är försett med linjära nållager. |
| --- | --- |

2.5.7

| 2.5.8 | I ledsystemet finns en inställningsfjäder (del 4h). |
| --- | --- |

2.5.8

| 2.5.9 | En förskjutningsgivare (del 4i) kan monteras på den del av ledsystemet som sitter på bröstrygglådan (del 4e) och anslutas till den yttre änden av ledsystemet på revbenets känsliga sida. |
| --- | --- |

2.5.9

| 2.6 | Armar |
| --- | --- |

2.6

| 2.6.1 | Armarna visas som del 5 i figur 1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.6.1

| 2.6.2 | Armarna har ett plastskelett, täckt av en mjukdel av polyuretan (PU) och en hud av polyvinylklorid (PVC). Mjukdelen består av en överdel i högdensitetspolyuretan och en nederdel i polyuretanskum. |
| --- | --- |

2.6.2

| 2.6.3 | Axel/armleden medger fasta armlägen med 0°, 40° och 90° i förhållande till bröstkorgslinjen. |
| --- | --- |

2.6.3

| 2.6.4 | Axel/armleden medger endast böjnings/sträckningsrotation. |
| --- | --- |

2.6.4

| 2.7 | Ländryggrad |
| --- | --- |

2.7

| 2.7.1 | Ländryggen visas som del 6 i figur 1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.7.1

| 2.7.2 | Ländryggen består av en solid gummicylinder med två kopplingsplattor av stål i varje ända och en stålkabel inne i cylindern. |
| --- | --- |

2.7.2

| 2.8 | Buk |
| --- | --- |

2.8

| 2.8.1 | Buken visas som del 7 i figur 1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.8.1

| 2.8.2 | Buken består av en stel central del och en skumbeläggning. |
| --- | --- |

2.8.2

| 2.8.3 | Bukens mittdel är ett gjutstycke i metall (del 7A). En täckplatta är monterad ovanpå gjutstycket. |
| --- | --- |

2.8.3

| 2.8.4 | Beläggningen (del 7b) är tillverkad av polyuretanskum. En böjd gummiplatta som är fylld med blykulor är från båda sidor införd i skumöverdraget. |
| --- | --- |

2.8.4

| 2.8.5 | Mellan skumbeläggningen och det styva gjutgodset på bukens båda sidor kan antingen tre kraftgivare (del 7c) eller tre icke-mätande ballastenheter monteras. |
| --- | --- |

2.8.5

| 2.9 | Bäcken |
| --- | --- |

2.9

| 2.9.1 | Bäckenet visas som del 8 i figur 1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.9.1

| 2.9.2 | Bäckenet består av ett korsbensblock, två höftbensutskott, två höftledssystem och en skumbeläggning som simulerar mjukdel. |
| --- | --- |

2.9.2

| 2.9.3 | Korsbenet (del 8a) består av ett viktinställt metallblock och en metallplatta monterad ovanpå blocket. I blockets baksida finns ett urtag som ska underlätta anbringandet av instrument. |
| --- | --- |

2.9.3

| 2.9.4 | Höftbensutskotten (del 8b) är tillverkade av polyuretan. |
| --- | --- |

2.9.4

| 2.9.5 | Höftledssystemen (del 8c) är sammansatta av ståldelar. De består av ett övre lårbensblock och en kulled kopplad till en axel genom dockans H-punkt. |
| --- | --- |

2.9.5

| 2.9.6 | Mjukdelssystemet (del 8d) är tillverkat av en hud av polyvinylklorid fylld med polyuretanskum. Vid H-punkten är huden ersatt av ett block av öppencelligt polyuretanskum (del 8e) förstärkt med en stålplatta som i sin tur är fastsatt i höftbensutskottet med ett axelstöd som går genom kulleden. |
| --- | --- |

2.9.6

| 2.9.7 | Höftbensutskotten är fästa på korsbensblockets baksida och förenade vid blygdbenssymfysen genom en kraftgivare (del 8f) eller en ballastgivare. |
| --- | --- |

2.9.7

| 2.10 | Ben |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | Benen visas som del 9 i figur 1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.11

| 2.11.1 | Benen består av ett metallskelett, täckt av ett mjukdelsefterliknande polyuretanskum och en hud av polyvinylklorid. |
| --- | --- |

2.11.1

| 2.11.2 | Ett gjutstycke av högdensitetspolyuretan med hud av polyvinylklorid representerar lårens mjukdelar. |
| --- | --- |

2.11.2

| 2.11.3 | Knä- och ankellederna medger endast böjnings-/sträckningsrörelse. |
| --- | --- |

2.11.3

| 2.12 | Överdrag |
| --- | --- |

2.12

| 2.12.1 | Överdraget visas inte i figur 1 i denna bilaga. |
| --- | --- |

2.12.1

| 2.12.2 | Överdraget är tillverkat av gummi och täcker axlar, bröstkorg, armarnas övre delar, buk och ländrygg samt övre delen av bäckenet.




  Figur 1 Sidokollisionsdockans uppbyggnad |
| --- | --- |

2.12.2

Image 71

  Figur 1 Sidokollisionsdockans uppbyggnad

Tabell 1

Sidokollisionsdockans delar (se figur 1)

| Del | Nr | Beskrivning | Nummer |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | | Huvud | 1 | |
| 2 | | Nacke | 1 | |
| | 2a | Huvud-nackkoppling | | 1 |
| | 2b | Central del | | 1 |
| | 2c | Nacke-bröstkorgskoppling | | 1 |
| | 2d | Nackfäste | | 1 |
| 3 | | Axel | 1 | |
| | 3a | Axellåda | | 1 |
| | 3b | Nyckelben | | 2 |
| | 3c | Elastiskt band | | 2 |
| | 3d | Axelkåpa av skum | | 1 |
| 4 | | Bröstkorg | 1 | |
| | 4a | Bröstrygg | | 1 |
| | 4b | Ryggplåt (krökt) | | 1 |
| | 4c | Revbensenhet | | 3 |
| | 4d | Mjukdelstäckt revbensbåge | | 3 |
| | 4e | Pistong med cylinder | | 3 |
| | 4f | Dämpare | | 3 |
| | 4g | Styv dämparfjäder | | 3 |
| | 4h | Inställningsfjäder | | 3 |
| | 4i | Böjningsgivare | | 3 |
| | 4j | T12-belastningscell eller ballastcell | | 1 |
| 5 | | Arm | 2 | |
| 6 | | Ländryggrad | 1 | |
| 7 | | Buk | 1 | |
| | 7a | Centralt gjutstycke | | 1 |
| | 7b | Mjukdelsöverdrag | | 1 |
| | 7c | Kraftgivare | | 3 |
| 8 | | Bäcken | 1 | |
| | 8a | Korsbensblock | | 1 |
| | 8b | Höftbensutskott | | 2 |
| | 8c | Höftledssystem | | 2 |
| | 8d | Mjukdelsöverdrag | | 1 |
| | 8e | H-punktsskumblock | | 2 |
| | 8f | Kraftgivare eller ballastcell | | 1 |
| 9 | | Ben | 2 | |
| 10 | | Överdrag | 1 | |

Del

Nr

Beskrivning

Nummer

1

Huvud

1

2

Nacke

1

2a

Huvud-nackkoppling

1

2b

Central del

1

2c

Nacke-bröstkorgskoppling

1

2d

Nackfäste

1

3

Axel

1

3a

Axellåda

1

3b

Nyckelben

2

3c

Elastiskt band

2

3d

Axelkåpa av skum

1

4

Bröstkorg

1

4a

Bröstrygg

1

4b

Ryggplåt (krökt)

1

4c

Revbensenhet

3

4d

Mjukdelstäckt revbensbåge

3

4e

Pistong med cylinder

3

4f

Dämpare

3

4g

Styv dämparfjäder

3

4h

Inställningsfjäder

3

4i

Böjningsgivare

3

4j

T12-belastningscell eller ballastcell

1

5

Arm

2

6

Ländryggrad

1

7

Buk

1

7a

Centralt gjutstycke

1

7b

Mjukdelsöverdrag

1

7c

Kraftgivare

3

8

Bäcken

1

8a

Korsbensblock

1

8b

Höftbensutskott

2

8c

Höftledssystem

2

8d

Mjukdelsöverdrag

1

8e

H-punktsskumblock

2

8f

Kraftgivare eller ballastcell

1

9

Ben

2

10

Överdrag

1

3.   Provdockans montering

| 3.1 | Huvud-nacke |
| --- | --- |

3.1

| 3.1.1 | Det vridmoment som krävs för de halvsfäriska skruvarna för montering av nacken är 10 Nm. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Huvudet och den övre nackbelastningscellen monteras på nackens huvud-/nackkopplingsplatta med fyra skruvar. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | Nackens nack-/bröstkorgskopplingsplatta monteras på nackfästet med fyra skruvar. |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.2 | Nacke-axel-bröstkorg |
| --- | --- |

3.2

| 3.2.1 | Nackfästet monteras på axelblocket med fyra skruvar. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Axelblocket monteras på bröstrygglådans översida med tre skruvar. |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.3 | Axel-arm |
| --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | Armarna monteras på axelns nyckelben med en skruv och ett axellager. Skruven ska dras åt så att armen hålls fast med en kraft på 1–2 g kring leden. |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.4 | Bröstkorg-ländrygg-buk |
| --- | --- |

3.4

| 3.4.1 | Monteringsriktningen för bröstkorgens revbensenheter ska anpassas till den kollisionssida som krävs. |
| --- | --- |

3.4.1

| 3.4.2 | En ländryggsadapter monteras på T12-belastningscellen eller ballastcellen på ländryggens nedre del med två skruvar. |
| --- | --- |

3.4.2

| 3.4.3 | Ländryggsadaptern monteras på ländryggens ovansida med fyra skruvar. |
| --- | --- |

3.4.3

| 3.4.4 | Den övre flänsen på bukens mittgjutstycke spänns fast mellan ländryggsadaptern och ländryggens topplatta. |
| --- | --- |

3.4.4

| 3.4.5 | Bukkraftgivarnas placering anpassas till den islagssida som krävs. |
| --- | --- |

3.4.5

| 3.5 | Ländrygg-bäcken-ben |
| --- | --- |

3.5

| 3.5.1 | Ländryggen monteras på korsbensblockets täckplatta med tre skruvar. Om den lägre ländryggsbelastningscellen används, ska fyra skruvar användas. |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | Ländryggens bottenplatta monteras på bäckenets korsbensblock med tre skruvar. |
| --- | --- |

3.5.2

| 3.5.3 | Benen fästs vid det höftledsystemets övre lårbensfäste med en skruv. |
| --- | --- |

3.5.3

| 3.5.4 | Knä- och ankellänkarna i benen kan ställas in så att en fasthållningskraft på 1–2 g erhålls. |
| --- | --- |

3.5.4

4.   Huvuddrag

| 4.1 | Vikt |
| --- | --- |

4.1

| 4.1.1 | Vikterna för provdockans viktigaste beståndsdelar framläggs i tabell 2 i denna bilaga.

  Tabell 2


  Vikter för dockans beståndsdelar









  Del (kroppsdel) | Vikt (kg) | Tolerans ± (kg) | Huvudsakliga beståndsdelar |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Huvud | 4,0 | 0,2 | Fullständigt huvud inklusive treaxlig accelerometer och belastningscell för övre nacke eller ballastcell |
| Nacke | 1,0 | 0,05 | Nacke, exkl. nackfäste |
| Bröstkorg | 22,4 | 1,0 | Nackfäste, axelkåpa, axel, armfästbultar, rygglåda, bröstkorgsryggplåt, revbensenheter, böjningsgivare för revben, belastningscell eller ballastcell för bröstkorg, T12-belastningscell eller ballastcell, bukens mittgjutstycke, bukkraftgivare, 2/3 av överdrag |
| Arm (varje) | 1,3 | 0,1 | Överarm, inklusive armlägesplatta (varje) |
| Buk och ländrygg | 5,0 | 0,25 | Bukmjukdelsöverdrag och ländrygg |
| Bäcken | 12,0 | 0,6 | Korsbensblock, monteringsplatta för ländrygg, höftkulleder, övre lårbensfästen, höftbensutskott, blygdbenskraftgivare, mjukdelsöverdrag för bäcken, 1/3 av överdrag |
| Ben (varje) | 12,7 | 0,6 | Fot, underben och lår samt mjukdelsöverdrag upp till övre lårbenet (varje) |
| Dockan totalt | 72,0 | 1,2 | |

4.1.1

Tabell 2

Vikter för dockans beståndsdelar

Del (kroppsdel)

Vikt (kg)

Tolerans ± (kg)

Huvudsakliga beståndsdelar

Huvud

4,0

0,2

Fullständigt huvud inklusive treaxlig accelerometer och belastningscell för övre nacke eller ballastcell

Nacke

1,0

0,05

Nacke, exkl. nackfäste

Bröstkorg

22,4

1,0

Nackfäste, axelkåpa, axel, armfästbultar, rygglåda, bröstkorgsryggplåt, revbensenheter, böjningsgivare för revben, belastningscell eller ballastcell för bröstkorg, T12-belastningscell eller ballastcell, bukens mittgjutstycke, bukkraftgivare, 2/3 av överdrag

Arm (varje)

1,3

0,1

Överarm, inklusive armlägesplatta (varje)

Buk och ländrygg

5,0

0,25

Bukmjukdelsöverdrag och ländrygg

Bäcken

12,0

0,6

Korsbensblock, monteringsplatta för ländrygg, höftkulleder, övre lårbensfästen, höftbensutskott, blygdbenskraftgivare, mjukdelsöverdrag för bäcken, 1/3 av överdrag

Ben (varje)

12,7

0,6

Fot, underben och lår samt mjukdelsöverdrag upp till övre lårbenet (varje)

Dockan totalt

72,0

1,2

| 4.2 | Viktigaste mått |
| --- | --- |

4.2

| 4.2.1 | Grundmått (inklusive överdrag) för provdockan för sidokollision vilka anges i figur 2 i denna bilaga återfinns i tabell 3 i denna bilaga.
  Dimensionerna ska mätas utan överdraget.




  Figur 2 Uppgifter om provdockans grundmått (Se tabell 3) |
| --- | --- |

4.2.1

Dimensionerna ska mätas utan överdraget.

Image 72

  Figur 2 Uppgifter om provdockans grundmått (Se tabell 3)

Tabell 3

Provdockans grundmått

| Nr | Parameter | Mått (mm) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Sitthöjd | 909 ± 9 |
| 2 | Säte till axelled | 565 ± 7 |
| 3 | Säte till bröstrygglådans nedre yta | 351 ± 5 |
| 4 | Säte till höftled (bultens mittlinje) | 100 ± 3 |
| 5 | Fotsula till säte, sittande | 442 ± 9 |
| 6 | Huvudets bredd | 155 ± 3 |
| 7 | Axel/armbredd | 470 ± 9 |
| 8 | Bröstkorgens bredd | 327 ± 5 |
| 9 | Bukens bredd | 290 ± 5 |
| 10 | Bäckenets bredd | 355 ± 5 |
| 11 | Huvudets djup | 201 ± 5 |
| 12 | Bröstkorgens djup | 276 ± 5 |
| 13 | Bukens djup | 199 ± 5 |
| 14 | Bäckenets djup | 240 ± 5 |
| 15 | Stussens baksida till höftled (bultens mittlinje) | 155 ± 5 |
| 16 | Stussens baksida till knänas framsida | 606 ± 9 |

Nr

Parameter

Mått (mm)

1

Sitthöjd

909 ± 9

2

Säte till axelled

565 ± 7

3

Säte till bröstrygglådans nedre yta

351 ± 5

4

Säte till höftled (bultens mittlinje)

100 ± 3

5

Fotsula till säte, sittande

442 ± 9

6

Huvudets bredd

155 ± 3

7

Axel/armbredd

470 ± 9

8

Bröstkorgens bredd

327 ± 5

9

Bukens bredd

290 ± 5

10

Bäckenets bredd

355 ± 5

11

Huvudets djup

201 ± 5

12

Bröstkorgens djup

276 ± 5

13

Bukens djup

199 ± 5

14

Bäckenets djup

240 ± 5

15

Stussens baksida till höftled (bultens mittlinje)

155 ± 5

16

Stussens baksida till knänas framsida

606 ± 9

5.   Certifiering av provdocka

| 5.1 | Islagssida |
| --- | --- |

5.1

| 5.1.1 | Beroende på vilken sida av fordonet som ska träffas av islaget, ska provdockans delar certifieras på den vänstra sidan eller på den högra. |
| --- | --- |

5.1.1

| 5.1.2 | Provdockans konfiguration med avseende på revbensenheternas monteringsriktning och bukkraftgivarnas placering ska anpassas efter den sida som islaget träffar. |
| --- | --- |

5.1.2

| 5.2 | Instrumentering |
| --- | --- |

5.2

| 5.2.1 | Alla instrument ska kalibreras i enlighet med den dokumentation som anges i punkt 1.1 i denna bilaga |
| --- | --- |

5.2.1

| 5.2.2 | Alla instrumentkanaler ska uppfylla standarderna ISO 6487:2000 eller SAE J211 (mars 1995) för datakanalregistering. |
| --- | --- |

5.2.2

| 5.2.3 | För att kraven i denna föreskrift ska uppfyllas krävs minst följande tio kanaler: | Huvudaccelerationer (3). |
| --- | --- | --- |

5.2.3

Huvudaccelerationer (3).

| | Förskjutning av revben (3). |
| --- | --- |

Förskjutning av revben (3).

| | Bukbelastningar (3). och |
| --- | --- |

Bukbelastningar (3). och

| | Belastning på blygdsymfysen (1). |
| --- | --- |

Belastning på blygdsymfysen (1).

| 5.2.4 | Dessutom finns följande antal valfria instrumentkanaler (38) tillgängliga: | Belastning på övre nacke (6). |
| --- | --- | --- |

5.2.4

Belastning på övre nacke (6).

| | Belastning på lägre nacke (6). |
| --- | --- |

Belastning på lägre nacke (6).

| | Belastning på nyckelben (3). |
| --- | --- |

Belastning på nyckelben (3).

| | Belastning på bröstryggplåt (4). |
| --- | --- |

Belastning på bröstryggplåt (4).

| | T1-accelerationer (3). |
| --- | --- |

T1-accelerationer (3).

| | T12-accelerationer (3). |
| --- | --- |

T12-accelerationer (3).

| | Revbensaccelerationer (6, två på varje revben). |
| --- | --- |

Revbensaccelerationer (6, två på varje revben).

| | T12-ryggradsbelastning (4). |
| --- | --- |

T12-ryggradsbelastning (4).

| | Belastning på lägre ländrygg (3). |
| --- | --- |

Belastning på lägre ländrygg (3).

| | Bäckenaccelerationer (3). |
| --- | --- |

Bäckenaccelerationer (3).

| | Lårbensbelastningar (6). |
| --- | --- |

Lårbensbelastningar (6).

| | Ytterligare fyra lägesangivelsekanaler finns tillgängliga valfritt: |
| --- | --- |

Ytterligare fyra lägesangivelsekanaler finns tillgängliga valfritt:

| | Bröstkorgsrotationer (2). |
| --- | --- |

Bröstkorgsrotationer (2).

| | Bäckenrotationer (2). |
| --- | --- |

Bäckenrotationer (2).

| 5.3 | Okulärbesiktning |
| --- | --- |

5.3

| 5.3.1 | Alla delar av provdockan ska okulärbesiktigas så att de inte är skadade och ska om så krävs ersättas före certifieringsprovningen. |
| --- | --- |

5.3.1

| 5.4 | Allmän provningsuppställning |
| --- | --- |

5.4

| 5.4.1 | I figur 3 i denna bilaga visas provningsuppställning för alla certifieringsprovningar på sidokollisionsdockan. |
| --- | --- |

5.4.1

| 5.4.2 | Uppställning och förfarande för certifieringsprovning ska överensstämma med kraven i den dokumentation som anges i punkt 1.1. |
| --- | --- |

5.4.2

| 5.4.3 | Provningarna på huvud, nacke, bröstkorg och ländrygg utförs på delsystem av provdockan. |
| --- | --- |

5.4.3

| 5.4.4 | Provningarna på axel, buk och bäcken utförs på den kompletta provdockan (utan överdrag, skor och underkläder). Vid dessa provningar är provdockan placerad på en plan yta med två folier av polytetrafluoreten (PTFE) med en tjocklek av högst 2 mm, som placerats mellan provdockan och ytan. |
| --- | --- |

5.4.4

| 5.4.5 | Alla delar som ska certifieras ska före en provning förvaras i provningsrummet under minst fyra timmar vid en temperatur av mellan 18 och 22 °C och en relativ fuktighet på mellan 10 och 70 % före provningen. |
| --- | --- |

5.4.5

| 5.4.6 | Tiden mellan två certifieringsprovningar av samma del bör vara minst 30 min. |
| --- | --- |

5.4.6

| 5.5 | Huvud |
| --- | --- |

5.5

| 5.5.1 | Huvuddelsystemet, inklusive ballastcellen för övre nacke, ska certifieras genom fallprovning från 200 ± 1 mm på en flat, stel islagsyta. |
| --- | --- |

5.5.1

| 5.5.2 | Vinkeln mellan islagsytan och huvudets mittsagittalplan ska vara 35 ± 1° för att medge ett islag på huvudets ovansida (detta kan göras med hjälp av en sele eller ett huvudfallsstöd med en vikt på 0,075 ± 0,005 kg). |
| --- | --- |

5.5.2

| 5.5.3 | Huvudets högsta accelerationsresultat, filtrerad med kanalfrekvensklass 6487 enligt ISO 1 000:2000 ska vara mellan 100 g och 150 g. |
| --- | --- |

5.5.3

| 5.5.4 | Man kan justera huvudets prestanda så att det uppfyller kravet, genom att ändra friktionsegenskaperna för mjukdels/kraniekopplingen (t.ex. genom smörjning med talkpuder eller polytetrafluoretensprej). |
| --- | --- |

5.5.4

| 5.6 | Nacke |
| --- | --- |

5.6

| 5.6.1 | Nackens huvud-/nackkoppling är monterad på en särskild certifieringshuvudform med en vikt av 3,9 ± 0,05 kg (se figur 6), med hjälp av en 12 mm tjock kopplingsplåt med en vikt på 0,205 ± 0,05 kg. |
| --- | --- |

5.6.1

| 5.6.2 | Huvudformen och halsen monteras upp och ned i nedre delen av en böjlig nackpendel (2) som medger förflyttning av anordningen sidledes. |
| --- | --- |

5.6.2

| 5.6.3 | Nackpendeln är utrustad med en enaxlig accelerometer i enlighet med specifikationerna för nackpendeln (se figur 5). |
| --- | --- |

5.6.3

| 5.6.4 | Nackpendeln ska tillåtas falla fritt från en höjd som valts för att pendeln ska uppnå en islagshastighet av 3,4 ± 0,1 m/s, uppmätt vid pendelaccelerometerns placering. |
| --- | --- |

5.6.4

| 5.6.5 | Nackpendeln inbromsas från islagshastigheten till noll genom en lämplig anordning (3), enligt nackpendelns specifikation (se figur 5), vilket ger en hastighetsändring över tid som befinner sig inom det område som anges i figur 7 och tabell 4 i denna bilaga. Alla kanaler ska registreras enligt datakanalkraven i ISO 6487:2000 eller SAE J211 (mars 1995) och filtreras digitalt med kanalfrekvensklass 180 enligt ISO 6487:2000 eller SAE J211:1995. Pendelns inbromsning ska filtreras med kanalfrekvensklass 60, ISO 6487:2000 eller SAE J211:1995.

  Tabell 4


  Pendelns område för hastighetsförändring över tid vid nackcertifieringsprovning









  Övre gräns Tid (s) | Hastighet (m/s) | Nedre gräns Tid (s) | Hastighet (m/s) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 0,001 | 0,0 | , | –0,05 |
| 0,003 | –0,25 | 0,0025 | –0,375 |
| 0,014 | –3,2 | 0,0135 | –3,7 |
| | | 0,017 | –3,7 |

5.6.5

Tabell 4

Pendelns område för hastighetsförändring över tid vid nackcertifieringsprovning

Övre gräns Tid (s)

Hastighet (m/s)

Nedre gräns Tid (s)

Hastighet (m/s)

0,001

0,0

,

–0,05

0,003

–0,25

0,0025

–0,375

0,014

–3,2

0,0135

–3,7

0,017

–3,7

| 5.6.6 | Huvudformens största böjningsvinkel i förhållande till pendeln (vinkeln dθA + dθC i figur 6) bör befinna sig mellan 49,0 och 59,0 grader och bör inträffa mellan 54,0 och 66,0 ms. |
| --- | --- |

5.6.6

| 5.6.7 | Huvudformens största tyngdpunktsförskjutning, uppmätt vid vinklarna dθA och dθB (se figur 6), bör vara: Pendelns främre basvinkel dθA mellan 32,0 och 37,0° som inträffar mellan 53,0 och 63,0 ms, pendelns bakre basvinkel dθB mellan 0,81*(vinkeln dθA) +1,75 och 0,81*(vinkeln dθA) +4,25°, som inträffar mellan 54,0 och 64,0 ms. |
| --- | --- |

5.6.7

| 5.6.8 | Nackens egenskaper kan justeras genom att de cirkelformade sektionsbuffertarna ersätts av buffertar av en annan Shore-hårdhet. |
| --- | --- |

5.6.8

| 5.7 | Axel |
| --- | --- |

5.7

| 5.7.1 | Den elastiska remmens längd ska justeras så att det krävs att en belastning av mellan 27,5 N och 32,5 N tillförs i riktning framåt 4 ± 1 mm från nyckelbenets yttre kant i samma plan som nyckelbensrörelsen för att nyckelbenet ska röra sig framåt. |
| --- | --- |

5.7.1

| 5.7.2 | Provdockan placeras på en plan, horisontell, styv yta utan ryggstöd. Bröstkorgen ska placeras lodrätt och armarna ska placeras så att de från den vertikala linjen bildar en vinkel på 40 ± 2° framåt. Benen placeras horisontellt. |
| --- | --- |

5.7.2

| 5.7.3 | Provningskroppen är en pendel på 23,4 ± 0,2 kg och med en diameter av 152,4 ± 0,25 mm med en kantradie på 12,7 mm (4). Provningskroppen upphängs från ett styvt stativ med fyra linor med provningskroppens mittlinje minst 3,5 m under det styva stativet (se figur 4). |
| --- | --- |

5.7.3

| 5.7.4 | Provningskroppen är utrustad med en accelerometer som är känslig i riktning mot islaget och är placerad på provningskroppens axel. |
| --- | --- |

5.7.4

| 5.7.5 | Provningskroppen ska fritt svänga mot provdockans axel med en hastighet vid islaget av 4,3 ± 0,1 m/s. |
| --- | --- |

5.7.5

| 5.7.6 | Islagsriktningen är vinkelrät mot provdockans fram/bakaxel och provningskroppens axel sammanfaller med överarmsupphängningens axel. |
| --- | --- |

5.7.6

| 5.7.7 | Provdockans högsta acceleration, filtrerad med kanalfrekvensklass 180 enligt ISO 6487:2000, ska vara mellan 7,5 och 10,5 g. |
| --- | --- |

5.7.7

| 5.8 | Armar |
| --- | --- |

5.8

| 5.8.1 | Inget förfarande för dynamisk certifiering föreskrivs för armarna. |
| --- | --- |

5.8.1

| 5.9 | Bröstkorg |
| --- | --- |

5.9

| 5.9.1 | Varje revbensenhet certifieras separat. |
| --- | --- |

5.9.1

| 5.9.2 | Revbensenheten placeras vertikalt i en fallprovsbänk och revbenscylindern fästs stadigt vid bänken. |
| --- | --- |

5.9.2

| 5.9.3 | Provningskroppen har en fri fallvikt av 7,78 ± 0,01 kg med en plan framsida och en diameter av 150 ± 2 mm. |
| --- | --- |

5.9.3

| 5.9.4 | Provningskroppens mittlinje ska ligga i linje med mittlinjen för revbenets ledsystem. |
| --- | --- |

5.9.4

| 5.9.5 | Islagsenergin definieras genom fallhöjderna 815, 204 och 459 mm. Dessa fallhöjder resulterar i hastigheter på omkring 4, 2 respektive 3 m/s. Fallhöjderna bör tillämpas med en noggrannhet på 1 %. |
| --- | --- |

5.9.5

| 5.9.6 | Revbensförskjutningen ska mätas, t.ex. med revbenets egen förskjutningsgivare. |
| --- | --- |

5.9.6

| 5.9.7 | Kraven för revbenscertifiering visas i tabell 5 i denna bilaga. |
| --- | --- |

5.9.7

| 5.9.8 | Revbensenhetens prestanda kan justeras genom att inställningsfjädern i cylindern ersätts med en fjäder av annan styvhet.

  Tabell 5


  Krav på certifiering av fullständig revbensenhet









  Provningssekvens | Fallhöjd (noggrannhet 1 %)(mm) | Minsta förskjutning (mm) | Största förskjutning (mm) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 815 | 46,0 | 51,0 |
| 2 | 204 | 23,5 | 27,5 |
| 3 | 459 | 36,0 | 40,0 |

5.9.8

Tabell 5

Krav på certifiering av fullständig revbensenhet

Provningssekvens

Fallhöjd (noggrannhet 1 %)(mm)

Minsta förskjutning (mm)

Största förskjutning (mm)

1

815

46,0

51,0

2

204

23,5

27,5

3

459

36,0

40,0

| 5.10 | Ländryggrad |
| --- | --- |

5.10

| 5.10.1 | Ländryggen ska monteras på den särskilda certifieringshuvudformen med en vikt på 3,9 ± 0,05 kg (se figur 6), med hjälp av en 12 mm tjock kopplingsplatta med en vikt på 0,205 ± 0,05 kg. |
| --- | --- |

5.10.1

| 5.10.2 | Huvudformen och ländryggen monteras upp och ned på botten av en nackpendel (5)
  5, något som ger systemet rörlighet i sidled. |
| --- | --- |

5.10.2

| 5.10.3 | Nackpendeln är utrustad med en enaxlig accelerometer i enlighet med dess specifikation (se figur 5). |
| --- | --- |

5.10.3

| 5.10.4 | Nackpendeln ska tillåtas falla fritt från en höjd som valts för att pendeln ska uppnå en islagshastighet av 6,05 ± 0,1 m/s, uppmätt vid pendelaccelerometerns placering. |
| --- | --- |

5.10.4

| 5.10.5 | Nackpendeln ska inbromsas från islagshastigheten till noll genom en lämplig anordning (6)
  6, enligt nackpendelns specifikation (se figur 5), vilket ger en hastighetsändring över tid som befinner sig inom det område som anges i figur 8 och tabell 6 i denna bilaga. Alla kanaler ska registreras enligt datakanalkraven i ISO 6487:2000 eller SAE J211 (mars 1995) och filtreras digitalt med kanalfrekvensklass 180 enligt ISO 6487:2000 eller SAE J211:1995. Pendelns inbromsning ska filtreras med kanalfrekvensklass 60, ISO 6487:2000 eller SAE J211:1995.

  Tabell 6


  Pendelns område för hastighetsförändring över tid vid ländryggscertifiering









  Övre tidsgräns [s] | Hastighet [m/s] | Nedre tidsgräns [s] | Hastighet [m/s] |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 0,001 | 0,0 | 0 | –0,05 |
| 0,0037 | –0,2397 | 0,0027 | –0,425 |
| 0,027 | –5,8 | 0,0245 | –6,5 |
| | | 0,03 | –6,5 |

5.10.5

Tabell 6

Pendelns område för hastighetsförändring över tid vid ländryggscertifiering

Övre tidsgräns [s]

Hastighet [m/s]

Nedre tidsgräns [s]

Hastighet [m/s]

0,001

0,0

0

–0,05

0,0037

–0,2397

0,0027

–0,425

0,027

–5,8

0,0245

–6,5

0,03

–6,5

| 5.10.6 | Huvudformens största böjningsvinkel i förhållande till pendeln (vinkeln dθA + dθC i figur 6) bör vara från och med 45,0 till och med 55,0° och bör inträffa från och med 39,0 till och med 53,0 ms. |
| --- | --- |

5.10.6

| 5.10.7 | Huvudformens största tyngdpunktsförskjutning, uppmätt vid vinklarna dθA och dθB (se figur 6), bör vara: Pendelns främre basvinkel dθA mellan 31,0 och 35,0° som inträffar mellan 44,0 och 52,0 ms, pendelns bakre basvinkel dθB mellan 0,8*(vinkeln dθA) + 2,00 och 0,8*(vinkeln dθA) + 4,50°, som inträffar mellan 44,0 och 52,0 ms. |
| --- | --- |

5.10.7

| 5.10.8 | Ländryggens egenskaper kan justeras genom att ryggradens längd ändras. |
| --- | --- |

5.10.8

| 5.11 | Buk |
| --- | --- |

5.11

| 5.11.1 | Provdockan placeras på en plan, horisontell, styv yta utan ryggstöd. Bröstkorgen placeras vertikalt medan armar och ben placeras horisontellt. |
| --- | --- |

5.11.1

| 5.11.2 | Provningskroppen är en pendel på 23,4 ± 0,2 kg och med en diameter av 152,4 ± 0,25 mm med en kantradie på 12,7 mm (7)
  7. Provningskroppen upphängs från ett styvt stativ med åtta linor med provningskroppens mittlinje minst 3,5 m under det styva stativet (se figur 4). |
| --- | --- |

5.11.2

| 5.11.3 | Provningskroppen är utrustad med en accelerometer som är känslig i riktning mot islaget och är placerad på provningskroppens axel. |
| --- | --- |

5.11.3

| 5.11.4 | Pendeln är utrustad med ett horisontellt ”armstöd” på provningskroppens framsida på 1,0 ± 0,01 kg. Provningskroppens totala vikt med armstödssidan är 24,4 ± 0,21 kg. Det styva armstödet är 70 ± 1 mm högt, 150 ± 1 mm brett och ska tillåtas intränga minst 60 mm i buken. Pendelns mittlinje sammanfaller med mitten av armstödet. |
| --- | --- |

5.11.4

| 5.11.5 | Provningskroppen ska fritt svänga mot provdockans buk med en hastighet vid islaget av 4,0 ± 0,1 m/s. |
| --- | --- |

5.11.5

| 5.11.6 | Islagsriktningen är vinkelrät mot provdockans fram/bakaxel och provningskroppens axel ligger i linje med centrum för bukraftgivaren i mitten. |
| --- | --- |

5.11.6

| 5.11.7 | Provningskroppens största kraft, som erhållits från provningskroppsaccelerationen filtrerad med kanalfrekvensklass 180 enligt ISO 6487:2000 och multiplicerad med provningskroppens/armstödets massa, bör vara som lägst 4,0 och som högst 4,8 kN och bör inträffa vid som lägst 10,6 och som högst 13,0 ms. |
| --- | --- |

5.11.7

| 5.11.8 | Den belastningstid som uppmätts med de tre bukkraftgivarna ska summeras och filtreras med kanalfrekvensklass 6487 enligt ISO 600:2000. Denna summas högsta belastning ska vara mellan 2,2 och 2,7 kN och inträffa mellan 10,0 och 12,3 ms. |
| --- | --- |

5.11.8

| 5.12 | Bäcken |
| --- | --- |

5.12

| 5.12.1 | Provdockan placeras på en plan, horisontell, styv yta utan ryggstöd. Bröstkorgen placeras vertikalt medan armar och ben placeras horisontellt. |
| --- | --- |

5.12.1

| 5.12.2 | Provningskroppen är en pendel på 23,4 ± 0,2 kg och med en diameter av 152,4 ± 0,25 mm med en kantradie på 12,7 mm (8)
  8. Provningskroppen upphängs från ett styvt stativ med åtta linor med provningskroppens mittlinje minst 3,5 m under det styva stativet (se figur 4). |
| --- | --- |

5.12.2

| 5.12.3 | Provningskroppen är utrustad med en accelerometer som är känslig i riktning mot islaget och är placerad på provningskroppens axel. |
| --- | --- |

5.12.3

| 5.12.4 | Provningskroppen ska fritt svänga mot provdockans bäcken med en hastighet vid islaget av 4,3 ± 0,1 m/s. |
| --- | --- |

5.12.4

| 5.12.5 | Islagsriktningen är vinkelrät mot provdockans fram/bakaxel och provningskroppens axel ligger i linje med centrum för H-punktsryggplåten. |
| --- | --- |

5.12.5

| 5.12.6 | Provningskroppens största kraft, som erhållits från provningskroppsaccelerationen filtrerad med kanalfrekvensklass 180 enligt ISO 6487:2000 och multiplicerad med provningskroppens/armstödets massa, bör vara som lägst 4,4 och som högst 5,4 kN och bör inträffa vid som lägst 10,3 och som högst 15,5 ms. |
| --- | --- |

5.12.6

| 5.12.7 | Kraften på blygdbenssymfysen, filtrerad med kanalfrekvensklass 600 enligt ISO 6487:2000, bör vara som lägst 1,04 och som högst 1,64 kN och bör inträffa vid som lägst 9,9 och som högst 15,9 ms. |
| --- | --- |

5.12.7

| 5.13 | Ben |
| --- | --- |

5.13

| 5.13.1 | Inget förfarande för dynamisk certifiering föreskrivs för benen.




  Figur 3 Översikt över provningsuppställning för certifiering av sidokollisionsprovdockan |
| --- | --- |

5.13.1

Image 73

  Figur 3 Översikt över provningsuppställning för certifiering av sidokollisionsprovdockan

Image 74

  Figur 4 Pendelprovningskropp på 23,4 kg, upphängning

Image 75

  Figur 5 Tidsområde för pendelinbromsning för certifieringsprovning av nacke

Image 76

  Figur 6 Tidsområde för pendelinbromsning vid certifieringsprovning av ländrygg

Image 77

  Figur 7 Pendelns område för hastighetsförändring över tid vid nackcertifieringsprovning

Image 78

  Figur 8 Pendelns område för hastighetsförändring över tid vid ländryggscertifiering

---

(1)  Dockan motsvarar specifikationerna för ES-2-dockan. Numret i innehållsförteckningen i den tekniska ritningen är nr E-AA-DRAWING-LIST-7-25-032 av den 25 juli 2003. En fullständig uppsättning tekniska ritningar och användarhandledning för ES-2 finns i förvar hos Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece), Palais des Nations, Genève, Schweiz, och kan konsulteras på begäran vid sekretariatet.

(2)  Nackpendeln motsvarar American Code of Federal Regulation 49 CFR.

Chapter V Part 572.33 (10-1-00 Edition) (se figur 5).

(3)  Tretums bikakestruktur rekommenderas (se figur 5).

(4)  Pendeln motsvarar American Code of Federal Regulation 49 CFR Chapter V Part 572.36(a) (10-1-00 Edition) (se figur 4).

(5)  Nackpendeln motsvarar American Code of Federal Regulation 49 CFR Chapter V Part 572.33 (10-1-00 Edition) (se figur 5).

(6)  Sextums bikakestruktur rekommenderas (se figur 5).

(7)  Pendeln motsvarar American Code of Federal Regulation 49 CFR Chapter V Part 572.36(a) (10-1-00 Edition) (se figur 4).

(8)  Pendeln motsvarar American Code of Federal Regulation 49 CFR Chapter V Part 572.36(a) (10-1-00 Edition) (se figur 4).

---

BILAGA 7

Installering av sidokollisionsprovdockan

1.   Allmänt

| 1.1 | Den sidokollisionsprovdocka som beskrivs i bilaga 6 till denna föreskrift ska användas enligt följande installeringsförfarande. |
| --- | --- |

1.1

2.   Installering

| 2.1 | Justera knä- och ankellederna så att de nätt och jämnt stöder underbenet och foten när benet sträcks horisontellt (justering med 1–2 g). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Kontrollera att provdockan är anpassad till den aktuella islagsriktningen. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Dockan ska kläs i åtsittande bomullstrikåbyxor ned till halva vaden och kan kläs i en åtsittande kortärmad bomullstrikåtröja. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Varje fot ska förses med en sko. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Placera provdockan i framsätets yttre sittplats vid islagssidan som beskrivs i anvisningarna för förfarandet vid sidokollisionsprovning. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Provdockans symmetriplan ska sammanfalla med det angivna sätets vertikala mittplan. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Provdockans bäcken ska placeras så att en sidolinje som går genom provdockans H-punkter är vinkelrät mot sätets längsgående mittplan. Linjen genom provdockans H-punkter ska vara horisontell med en största avböjning av ±2° (1).
  Det korrekta läget för dockans bäcken kan kontrolleras i förhållande till H-punkten på H-punktsdockan med hjälp av M3-hålen i H-punktsryggplåten på ömse sidor om ES-2:s bäcken. M3-hålen markeras med Hm. Läget för Hm bör befinna sig inom en cirkel med radien 10 mm omkring H-punktsdockans H-punkt.
  Det korrekta läget för dockans bäcken |
| --- | --- |

2.7

Det korrekta läget för dockans bäcken kan kontrolleras i förhållande till H-punkten på H-punktsdockan med hjälp av M3-hålen i H-punktsryggplåten på ömse sidor om ES-2:s bäcken. M3-hålen markeras med Hm. Läget för Hm bör befinna sig inom en cirkel med radien 10 mm omkring H-punktsdockans H-punkt.

Det korrekta läget för dockans bäcken

| 2.8 | Den övre bröstkorgen ska böjas framåt och därefter stadigt föras bakåt mot ryggstödet (se fotnot 1). Provdockans axlar ska placeras helt och hållet bakåt. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Oavsett dockans sittställning ska vinkeln mellan överarmen och överkroppens armreferenslinje på båda sidor vara 40° ± 5°. Överkroppens armreferenslinje definieras som skärningspunkten mellan det plan som tangerar revbenens framsida och det längsgående vertikala planet på den provdocka som är utrustad med armen. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Placera, när det gäller förarsittplatsen, utan att förorsaka rörelse i bäcken eller bröstkorg provdockans högra fot på den oaktiverade gaspedalen med hälen vilande så långt fram som möjligt på fotutrymmet. Placera den vänstra foten vinkelrätt mot underbenet med hälen vilande på fotutrymmet på samma sidolinje som den högra hälen. Placera provdockans knän så att deras ytterytor befinner sig 150 ± 10 mm från provdockans mittplan. Placera om möjligt provdockans lår inom dessa gränser och i kontakt med sätesdynan. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | Med avseende på andra sittplatser ska provdockans hälar, utan att förorsaka rörelse i bäcken eller bröstkorg, placeras så långt fram som möjligt på fotutrymmet utan att sätesdynan sammanpressas mer än den sammanpressning som beror på benets vikt. Placera provdockans knän så att deras ytterytor befinner sig 150 ± 10 mm från provdockans mittplan. |
| --- | --- |

2.11

---

(1)  Provdockan kan förses med lutningsgivare i bröstkorg och bäcken. Dessa instrument kan underlätta inställningen i önskat läge.

---

BILAGA 8

Partiell provning

1.   Syfte

Syftet med dessa provningar är att kontrollera om det ändrade fordonet uppvisar minst samma (eller bättre) energiupptagningsegenskaper än den fordonstyp som godkänts enligt denna föreskrift.

2.   Förfaranden och installeringar

| 2.1 | Referensprovningar |
| --- | --- |

2.1

| 2.1.1 | Med användande av de ursprungliga stoppningsmaterial som provats under godkännandet av fordonet och som monterats i en ny sidokonstruktion på det fordon som ska godkännas ska två dynamiska provningar med två olika provningskroppar utföras (figur 1). |
| --- | --- |

2.1.1

| 2.1.1.1 | Provningskroppen för huvudformen, som definieras i punkt 3.1.1, ska under godkännandet av fordonet med en hastighet av 24,1 km/tim träffa det område som islagits för EUROSID:s huvud. Provningsresultatet ska registreras och huvudprestandakriterier beräknas. Denna provning ska emellertid inte utföras om det under de provningar som beskrivs i bilaga 4 till denna föreskrift inte förekommit någon huvudkontakt, eller om huvudet endast varit i kontakt med glasisättningen, förutsatt att glasisättningen inte är av laminerat glas. |
| --- | --- |

2.1.1.1

| 2.1.1.2 | Provningskroppen, som definieras i punkt 3.2.1, ska under godkännandet av fordonet träffa med en hastighet av 24,1 km/tim i det sidoområde som islås av EUROSID:s axel, arm och bröstkorg. Provningsresultatet ska registreras och huvudprestandakriterier beräknas. |
| --- | --- |

2.1.1.2

| 2.2 | Godkännandeprovning |
| --- | --- |

2.2

| 2.2.1 | Med användande av de nya stoppningsmaterial, säten osv. som framlagts inför utvidgningen av godkännandet och monterats i en ny sidokonstruktion på fordonet, ska de provningar som anges i punkterna 2.1.1.1 och 2.1.1.2 upprepas, de nya resultaten registreras och deras huvudprestandakriterier beräknas. |
| --- | --- |

2.2.1

| 2.2.1.1 | Om de huvudprestandakriterier som beräknats ur resultaten av båda godkännandeprovningarna är lägre än de huvudprestandakriterier som erhållits under referensprovningarna (utförda med användande av ursprungligen typgodkända stoppningsmaterial eller säten) ska utvidgningen beviljas. |
| --- | --- |

2.2.1.1

| 2.2.1.2 | Om de nya huvudprestandakriterierna är större än de huvudprestandakriterier som erhållits under referensprovningarna, ska en ny provning i full skala (med användande av föreslagna stoppningar/säten/osv.) utföras. |
| --- | --- |

2.2.1.2

3.   Provningsutrustning

| 3.1 | Provningskropp för huvudformen (figur 2) |
| --- | --- |

3.1

| 3.1.1 | Denna apparat består av en fullständigt styrd, styv, linjär provningskropp med en vikt av 6,8 kg. Dess islagsyta är halvsfärisk med en diameter av 165 mm. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Huvudformen ska vara utrustad med två accelerometrar och en hastighetsmätningsanordning som alla kan uppmäta värden i islagsriktningen. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.2 | Provningskropp för provdockans kropp (figur 3) |
| --- | --- |

3.2

| 3.2.1 | Denna apparat består av en fullständigt styrd, styv, linjär provningskropp med en vikt av 30 kg. Dess mått och tvärgående sektion framställs i figur 3. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Provdockan ska vara utrustad med två accelerometrar och en hastighetsmätningsanordning som alla kan uppmäta värden i islagsriktningen. |
| --- | --- |

3.2.2

---

BILAGA 9

Provningsförfaranden för fordon utrustade med elektrisk framdrivning

I denna bilaga beskrivs provningsförfaranden för kontroll av att elsäkerhetskraven i punkt 5.3.7 i denna föreskrift är uppfyllda.

1.   Provuppställning och utrustning

Om en funktion för frånkoppling av högspänningen används ska mätningar göras på båda sidor av den anordning som kopplar från spänningen.

Om anordningen för frånkoppling av högspänning är inbyggd i det uppladdningsbara elenergilagringssystemet eller energiomvandlingssystemet, och högspänningskretsen i det uppladdningsbara elenergilagringssystemet eller energiomvandlingssystemet är skyddat enligt skyddsklass IPXXB efter kollisionsprovningen, behöver mätningar bara göras mellan den anordning som kopplar från spänningen och de elektriska belastningarna.

Den voltmeter som används i denna provning ska mäta likströmsvärden och ha ett inre motstånd på minst 10 MΩ.

2.   Följande anvisningar får användas om spänningen mäts.

Efter kollisionsprovningen bestäms spänningarna i högspänningskretsen (Ub, U1, U2) (se figur 1).

Spänningen ska mätas tidigast 10 s och senast 60 s efter kollisionen.

Detta förfarande är inte tillämpligt om provningen utförs under villkoret att den elektriska framdrivningen inte är spänningsförande.

Image 79

  Figur 1 Mätning av Ub, U1, U2 b 1 2

3.   Bedömningsförfarande för låg elektrisk energi

Före kollisionen kopplas en strömställare S1 och ett känt urladdningsmotstånd Re parallellt till den relevanta kondensatorn (se figur 2).

| a) | Tidigast 10 s och senast 60 s efter kollisionen ska strömställaren S1 stängas medan spänningen Ub och strömmen Ie mäts och registreras. Produkten av spänningen Ub och strömmen Ie ska integreras över den tid som börjar när strömställaren S1 stängs (tc) och slutar när spänningen Ub faller under högspänningströskeln 60 V likström (th). Integralen ger den totala energin (TE) i joule. |
| --- | --- |

a)

Tidigast 10 s och senast 60 s efter kollisionen ska strömställaren S1 stängas medan spänningen Ub och strömmen Ie mäts och registreras. Produkten av spänningen Ub och strömmen Ie ska integreras över den tid som börjar när strömställaren S1 stängs (tc) och slutar när spänningen Ub faller under högspänningströskeln 60 V likström (th). Integralen ger den totala energin (TE) i joule.

Image 80

| b) | Om Ub mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) anges av tillverkaren ska den totala energin (TE) beräknas med följande formel: | TE = 0,5 × Cx × Ub
  2 |
| --- | --- | --- |

b)

Om Ub mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) anges av tillverkaren ska den totala energin (TE) beräknas med följande formel:

TE = 0,5 × Cx × Ub
  2

| c) | Om U1 och U2 (se figur 1) mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och Y-kondensatorernas kapacitanser (Cy1, Cy2) anges av tillverkaren ska den totala energin (TEy1, TEy2) beräknas med följande formler: | TEy1 = 0,5 × Cy1 × U1
  2 |
| --- | --- | --- |

c)

Om U1 och U2 (se figur 1) mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och Y-kondensatorernas kapacitanser (Cy1, Cy2) anges av tillverkaren ska den totala energin (TEy1, TEy2) beräknas med följande formler:

TEy1 = 0,5 × Cy1 × U1
  2

| | TEy2 = 0,5 × Cy2 × U2
  2 |
| --- | --- |

TEy2 = 0,5 × Cy2 × U2
  2

Detta förfarande är inte tillämpligt om provningen utförs under villkoret att den elektriska framdrivningen inte är spänningsförande.

Image 81

  Figur 2 Exempel på mätning av energin i högspänningskretsen som lagras i X-kondensatorerna

4.   Fysiskt skydd

Efter kollisionsprovningen av fordonet ska alla delar som omger högspänningskomponenterna utan hjälp av verktyg öppnas, demonteras och avlägsnas. Alla kvarvarande omgivande delar ska betraktas som en del av det fysiska skyddet.

Det ledade provningsfinger som beskrivs i figur 3 ska föras in i alla hål och öppningar i det fysiska skyddet med en provningskraft på 10 N ± 10 % för bedömning av elsäkerheten. Om det ledade provningsfingret tränger in helt eller delvis i det fysiska skyddet, ska provningsfingret placeras i alla lägen som anges nedan.

Med utgångspunkt i det raka läget ska provningsfingrets båda leder successivt böjas i en vinkel på upp till 90 grader med avseende på angränsande fingeravsnitts axel och placeras i varje möjligt läge.

Interna elskyddsbarriärer betraktas som en del av inneslutningen.

I förekommande fall ska en lågspänningskälla (om minst 40 V och högst 50 V) i serie med en lämplig lampa anslutas mellan det ledade provningsfingret och de strömförande högspänningsdelarna inuti elskyddsbarriären eller inneslutningen.

Image 82

  Figur 3 Ledat provningsfinger

Material: metall, utom där annat anges

Linjära mått i millimeter.

Toleranser för mått utan angiven tolerans:

| a) | För vinklar: +0/–10 s. |
| --- | --- |

a)

För vinklar: +0/–10 s.

| b) | För linjära mått:






  i) | Upp till 25 mm: +0/–0,05. |
| --- | --- | --- |

b)

För linjära mått:

i)

Upp till 25 mm: +0/–0,05.

| ii) | Över 25 mm: ±0,2. |
| --- | --- |

ii)

Över 25 mm: ±0,2.

Bägge lederna ska tillåta rörelser i samma plan och samma riktning genom en vinkel på 90° med toleransen 0 till +10°.

Kraven i punkt 5.3.7.1.3 i denna föreskrift ska anses vara uppfyllda om det ledade provningsfingret enligt figur 3 inte kan få kontakt med högspänningsförande delar.

Om så krävs får en spegel eller ett fiberskop användas för att kontrollera om det ledade provningsfingret berör högspänningskretsarna.

Om detta krav kontrolleras med en signalkrets mellan det ledade provningsfingret och de strömförande högspänningsdelarna får lampan inte tändas.

| 4.1 | Provningsmetod för mätning av elektriskt motstånd






  a) | Provningsmetod med ett motståndsinstrument
  Motståndsinstrumentet är anslutet till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen) och motståndet mäts med ett motståndsinstrument som uppfyller följande specifikationer:






  i) | Motståndsinstrument: minst 0,2 A mätningsström. |
| --- | --- | --- | --- |

4.1

a)

Provningsmetod med ett motståndsinstrument

Motståndsinstrumentet är anslutet till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen) och motståndet mäts med ett motståndsinstrument som uppfyller följande specifikationer:

i)

Motståndsinstrument: minst 0,2 A mätningsström.

| ii) | Upplösning: 0,01 Ω eller mindre. |
| --- | --- |

ii)

Upplösning: 0,01 Ω eller mindre.

| iii) | Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω. |
| --- | --- |

iii)

Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω.

| b) | Provningsmetod med likströmskälla, voltmeter och amperemeter
  Likströmskällan, voltmetern och amperemetern är anslutna till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen).
  Likströmskällans spänning ska justeras så att strömstyrkan är minst 0,2 A.
  Ström ”I” och spänning ”U” mäts.
  Motståndet ”R” beräknas enligt följande formel: | R = U/I |
| --- | --- | --- |

b)

Provningsmetod med likströmskälla, voltmeter och amperemeter

Likströmskällan, voltmetern och amperemetern är anslutna till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen).

Likströmskällans spänning ska justeras så att strömstyrkan är minst 0,2 A.

Ström ”I” och spänning ”U” mäts.

Motståndet ”R” beräknas enligt följande formel:

R = U/I

Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω.

Anmärkning: Om anslutningskablar används för mätning av spänning och ström ska varje anslutningskabel vara separat ansluten till elskyddsbarriären/inneslutningen/det elektriska chassit. För mätning av spänning och ström får samma anslutningspunkt användas.

Exempel på provningsmetoden med likströmskälla, voltmeter och amperemeter visas nedan.

Image 83

  Figur 4 Exempel på provningsmetod med likströmskälla

5.   Isoleringsmotstånd

| 5.1 | Allmänt
  Isoleringsmotståndet för var och en av fordonets högspänningskretsar ska mätas eller bestämmas genom beräkning av mätvärdena för varje del eller komponent i en högspänningskrets.
  Alla mätningar för att beräkna spänning och elektrisk isolering ska göras minst 10 s efter kollisionen. |
| --- | --- |

5.1

Isoleringsmotståndet för var och en av fordonets högspänningskretsar ska mätas eller bestämmas genom beräkning av mätvärdena för varje del eller komponent i en högspänningskrets.

Alla mätningar för att beräkna spänning och elektrisk isolering ska göras minst 10 s efter kollisionen.

| 5.2 | Mätmetod
  Isoleringsmotståndet ska mätas genom att en lämplig mätmetod väljs bland dem som anges i punkterna 5.2.1–5.2.2 i denna bilaga, beroende på de spänningsförande delarnas elektriska laddning eller isoleringsmotstånd.
  Omfattningen på den elektriska krets som ska mätas ska anges i förväg med hjälp av elektriska kretsdiagram. Om högspänningskretsarna är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mätas för varje enskild elektrisk krets.
  Dessutom får man göra de ändringar som krävs för att isoleringsmotståndet ska kunna mätas, t.ex. avlägsna höljen för att nå spänningsförande delar, rita upp mätlinjer eller ändra programvara.
  Om de uppmätta värdena inte är stabila på grund av exempelvis driften av ombordsystemet för övervakning av isoleringsmotstånd får nödvändiga ändringar för mätningen göras genom att den aktuella anordningen stängs av eller avlägsnas. När anordningen har avlägsnats ska dessutom en uppsättning ritningar användas för att visa att isoleringsmotståndet mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit förblir oförändrat.
  Dessa ändringar får inte påverka provningsresultaten.
  Särskild omsorg ska iakttas för att undvika kortslutningar och elstötar, eftersom denna kontroll kan kräva direkta ingrepp i högspänningskretsen. |
| --- | --- |

5.2

Isoleringsmotståndet ska mätas genom att en lämplig mätmetod väljs bland dem som anges i punkterna 5.2.1–5.2.2 i denna bilaga, beroende på de spänningsförande delarnas elektriska laddning eller isoleringsmotstånd.

Omfattningen på den elektriska krets som ska mätas ska anges i förväg med hjälp av elektriska kretsdiagram. Om högspänningskretsarna är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mätas för varje enskild elektrisk krets.

Dessutom får man göra de ändringar som krävs för att isoleringsmotståndet ska kunna mätas, t.ex. avlägsna höljen för att nå spänningsförande delar, rita upp mätlinjer eller ändra programvara.

Om de uppmätta värdena inte är stabila på grund av exempelvis driften av ombordsystemet för övervakning av isoleringsmotstånd får nödvändiga ändringar för mätningen göras genom att den aktuella anordningen stängs av eller avlägsnas. När anordningen har avlägsnats ska dessutom en uppsättning ritningar användas för att visa att isoleringsmotståndet mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit förblir oförändrat.

Dessa ändringar får inte påverka provningsresultaten.

Särskild omsorg ska iakttas för att undvika kortslutningar och elstötar, eftersom denna kontroll kan kräva direkta ingrepp i högspänningskretsen.

| 5.2.1 | Mätmetod med likströmsspänning från externa källor |
| --- | --- |

5.2.1

| 5.2.1.1 | Mätinstrument
  Det instrument för mätning av isoleringsmotstånd som används ska kunna påföra en likströmsspänning som är högre än högspänningskretsens arbetsspänning. |
| --- | --- |

5.2.1.1

Det instrument för mätning av isoleringsmotstånd som används ska kunna påföra en likströmsspänning som är högre än högspänningskretsens arbetsspänning.

| 5.2.1.2 | Mätmetod
  Ett instrument för mätning av isoleringsmotstånd ska anslutas mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit. Därefter ska isoleringsmotståndet mätas genom att man påför en likströmsspänning som är minst hälften av högspänningskretsens arbetsspänning.
  Om systemet har flera spänningsintervall (t.ex. på grund av en boostkonverter) i elektriskt anslutna kretsar, och några av komponenterna inte kan tåla hela kretsens arbetsspänning, får isoleringsmotståndet mellan de komponenterna och det elektriska chassit mätas separat genom att minst hälften av deras egen arbetsspänning påförs med de komponenterna frånkopplade. |
| --- | --- |

5.2.1.2

Ett instrument för mätning av isoleringsmotstånd ska anslutas mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit. Därefter ska isoleringsmotståndet mätas genom att man påför en likströmsspänning som är minst hälften av högspänningskretsens arbetsspänning.

Om systemet har flera spänningsintervall (t.ex. på grund av en boostkonverter) i elektriskt anslutna kretsar, och några av komponenterna inte kan tåla hela kretsens arbetsspänning, får isoleringsmotståndet mellan de komponenterna och det elektriska chassit mätas separat genom att minst hälften av deras egen arbetsspänning påförs med de komponenterna frånkopplade.

| 5.2.2 | Metod för mätning med hjälp av fordonets eget uppladdningsbara elenergilagringssystem som likspänningskälla |
| --- | --- |

5.2.2

| 5.2.2.1 | Villkor för provningsfordon
  Högspänningskretsen ska tillföras energi med hjälp av fordonets eget uppladdningsbara elenergilagringssystem eller energiomvandlingssystem, och elenergilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets spänning under hela provningen ska vara minst den nominella driftspänning som fordonstillverkaren angett. |
| --- | --- |

5.2.2.1

Högspänningskretsen ska tillföras energi med hjälp av fordonets eget uppladdningsbara elenergilagringssystem eller energiomvandlingssystem, och elenergilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets spänning under hela provningen ska vara minst den nominella driftspänning som fordonstillverkaren angett.

| 5.2.2.2 | Mätinstrument
  Den voltmeter som används i denna provning ska mäta likströmsvärden och ha ett inre motstånd på minst 10 MΩ. |
| --- | --- |

5.2.2.2

Den voltmeter som används i denna provning ska mäta likströmsvärden och ha ett inre motstånd på minst 10 MΩ.

| 5.2.2.3 | Mätmetod |
| --- | --- |

5.2.2.3

| 5.2.2.3.1 | Steg 1:
  Mät spänningen enligt figur 1 och registrera högspänningskretsens spänning (Ub). Ub ska vara lika med eller högre än det uppladdningsbara elenergilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets nominella driftspänning, enligt fordonstillverkarens uppgifter. |
| --- | --- |

5.2.2.3.1

Mät spänningen enligt figur 1 och registrera högspänningskretsens spänning (Ub). Ub ska vara lika med eller högre än det uppladdningsbara elenergilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets nominella driftspänning, enligt fordonstillverkarens uppgifter.

| 5.2.2.3.2 | Steg 2:
  Mät och anteckna spänningen (U1) mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit (se figur 1). |
| --- | --- |

5.2.2.3.2

Mät och anteckna spänningen (U1) mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit (se figur 1).

| 5.2.2.3.3 | Steg 3:
  Mät och anteckna spänningen (U2) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit (se figur 1). |
| --- | --- |

5.2.2.3.3

Mät och anteckna spänningen (U2) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit (se figur 1).

| 5.2.2.3.4 | Steg 4:
  Om U1 är större än eller lika med U2 ska ett känt standardmotstånd (Ro) kopplas in mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit. Med Ro inkopplad, mät spänningen (U1') mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit (se figur 5).
  Den elektriska isoleringen (Ri) beräknas enligt följande formel: | Ri = Ro*Ub*(1/U1' – 1/U1) |
| --- | --- | --- |

5.2.2.3.4

Om U1 är större än eller lika med U2 ska ett känt standardmotstånd (Ro) kopplas in mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit. Med Ro inkopplad, mät spänningen (U1') mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit (se figur 5).

Den elektriska isoleringen (Ri) beräknas enligt följande formel:

Ri = Ro*Ub*(1/U1' – 1/U1)

Image 84

  Figur 5 Mätning av U1’ 1

Om U2 är större än U1 ska ett känt standardmotstånd (Ro) kopplas in mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit. När Ro är inkopplad mäts spänningen (U2’) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit (se figur 6). Den elektriska isoleringen (Ri) beräknas enligt följande formel:

| | Ri = Ro*Ub*(1/U2’ – 1/U2) |
| --- | --- |

Ri = Ro*Ub*(1/U2’ – 1/U2)

Image 85

  Figur 6 Mätning av U2’ 2

| 5.2.2.3.5 | Steg 5:
  Värdet på den elektriska isoleringen Ri (i Ω) dividerat med högspänningskretsens arbetsspänning (i V) ger isoleringsmotståndet (i Ω/V).

  Anmärkning: Det kända standardmotståndet Ro (i Ω) bör ha samma värde som det minsta erforderliga isoleringsmotståndet (i Ω/V) multiplicerat med fordonets arbetsspänning (i V) ±20 %. Ro måste inte ha exakt detta värde, eftersom ekvationerna är giltiga för varje värde på Ro. Ett värde på Ro inom detta intervall torde dock ge en god upplösning för spänningsmätningarna. |
| --- | --- |

5.2.2.3.5

Värdet på den elektriska isoleringen Ri (i Ω) dividerat med högspänningskretsens arbetsspänning (i V) ger isoleringsmotståndet (i Ω/V).

Anmärkning: Det kända standardmotståndet Ro (i Ω) bör ha samma värde som det minsta erforderliga isoleringsmotståndet (i Ω/V) multiplicerat med fordonets arbetsspänning (i V) ±20 %. Ro måste inte ha exakt detta värde, eftersom ekvationerna är giltiga för varje värde på Ro. Ett värde på Ro inom detta intervall torde dock ge en god upplösning för spänningsmätningarna.

6.   Läckage av elektrolyter

En lämplig beläggning ska, om så krävs, anbringas på det fysiska skyddet för att kontrollera om det finns något läckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet som resultat av provningen. Om tillverkaren inte tillhandahåller en metod för att skilja läckage av olika vätskor åt, ska allt vätskeläckage betraktas som elektrolyt.

7.   Fasthållning av uppladdningsbart elenergilagringssystem

Kravuppfyllelsen ska kontrolleras genom okulärbesiktning.

---

| 5.11.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 392/130 |
| --- | --- | --- | --- |

5.11.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 392/130

---

Endast Uneces texter i original har bindande folkrättslig verkan. Denna föreskrifts status och ikraftträdandedag bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på https://unece.org/status-1958-agreement-and-annexed-regulations

FN-föreskrift nr 137 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon vid frontalkollision med fokus på fasthållningsanordningar [2021/1862]

Inbegripet all giltig text till och med:

Inbegripet all giltig text till och med:

Ändringsserie 02 – dag för ikraftträdande: 9 juni 2021

Det här dokumentet är endast avsett att vara ett dokumentationshjälpmedel. De giltiga och rättsligt bindande texterna är följande:

| — | ECE/TRANS/WP.29/2015/106 |
| --- | --- |

—

ECE/TRANS/WP.29/2015/106

| — | ECE/TRANS/WP.29/2018/77 |
| --- | --- |

—

ECE/TRANS/WP.29/2018/77

| — | ECE/TRANS/WP.29/2018/140 |
| --- | --- |

—

ECE/TRANS/WP.29/2018/140

| — | ECE/TRANS/WP.29/2020/59 och |
| --- | --- |

—

ECE/TRANS/WP.29/2020/59 och

| — | ECE/TRANS/WP.29/2020/110 |
| --- | --- |

—

ECE/TRANS/WP.29/2020/110

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRESKRIFT

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Godkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikationer |
| --- | --- |

5.

| 6. | Anvisningar för användare av fordon utrustade med krockkuddar |
| --- | --- |

6.

| 7. | Ändring och utökning av godkännandet av en fordonstyp |
| --- | --- |

7.

| 8. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

9.

| 10. | Slutgiltigt upphörande av produktionen |
| --- | --- |

10.

| 11. | Namn på och adress till typgodkännandemyndigheter och de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar |
| --- | --- |

11.

| 12. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

12.

BILAGOR

| 1 | Meddelande |
| --- | --- |

1

| 2 | Godkännandemärkenas utformning |
| --- | --- |

2

| 3 | Provningsförfarande |
| --- | --- |

3

| 4 | Prestandakriterier |
| --- | --- |

4

| 5 | Placering och installation av provdockor och justering av fasthållningsanordningar |
| --- | --- |

5

| 6 | Förfarande för bestämning av H-punkten och den verkliga bålvinkeln för sittplatser i motorfordon |
| --- | --- |

6

| Tillägg 1 | Beskrivning av den tredimensionella H-punktsmaskinen (3-D H-maskin) |
| --- | --- |

Tillägg 1

| Tillägg 2 | Tredimensionellt referenssystem |
| --- | --- |

Tillägg 2

| Tillägg 3 | Referensdata avseende sittplatser |
| --- | --- |

Tillägg 3

| 7 | Provningsförfarande med vagn |
| --- | --- |

7

Tillägg – Ekvivalenskurva – toleransband för kurvan ΔV = f(t)

| 8 | Mätteknik för mätprovningar: instrumentering |
| --- | --- |

8

| 9 | Provningsförfaranden för fordon utrustade med elektrisk framdrivning |
| --- | --- |

9

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna föreskrift gäller för fordon av kategorin M1
   (1) med en högsta tillåtna vikt som inte överstiger 3 500 kg och för fordon av kategorin N1.

1

1

1

2.   DEFINITIONER

I denna föreskrift gäller följande definitioner:

| 2.1 | skyddssystem: inredningar och invändiga anordningar för att kvarhålla förare och passagerare och bidra till att kraven i punkt 5 uppfylls. |
| --- | --- |

2.1

skyddssystem

| 2.2 | typ av skyddssystem: en kategori av skyddsanordningar som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som






  a) | tekniken, |
| --- | --- | --- |

2.2

typ av skyddssystem

a)

tekniken,

| b) | geometrin, |
| --- | --- |

b)

geometrin,

| c) | konstruktionsmaterialen. |
| --- | --- |

c)

konstruktionsmaterialen.

| 2.3 | fordonsbredd: avståndet mellan två plan som är parallella med det längsgående mittplanet (av fordonet) och som berör fordonet på vardera sidan av det nämnda planet, bortsett från utvändiga anordningar för indirekt sikt, sidomarkeringsljus, däcktrycksindikatorer, körriktningsvisare, positionsljus, flexibla stänkskydd och den böjda delen av däckets sidor direkt ovanför kontaktpunkten med marken. |
| --- | --- |

2.3

fordonsbredd

| 2.4 | fordonstyp: kategori av motordrivna fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som |
| --- | --- |

2.4

fordonstyp

| 2.4.1 | fordonets längd och bredd, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.4.1

fordonets längd och bredd, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.4.2 | konstruktion, mått, utformning och material i den del av fordonet framför det tvärgående planet genom förarsätets R-punkt, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.4.2

konstruktion, mått, utformning och material i den del av fordonet framför det tvärgående planet genom förarsätets R-punkt, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.4.3 | passagerarutrymmets utformning och innermått samt typen av skyddssystem, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.4.3

passagerarutrymmets utformning och innermått samt typen av skyddssystem, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.4.4 | motorns placering (fram, bak eller i mitten) och inriktning (tvärställd eller längsställd), om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.4.4

motorns placering (fram, bak eller i mitten) och inriktning (tvärställd eller längsställd), om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.4.5 | den olastade vikten, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.4.5

den olastade vikten, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.4.6 | de alternativa arrangemang eller anordningar som tillhandahålls av tillverkaren, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift, |
| --- | --- |

2.4.6

de alternativa arrangemang eller anordningar som tillhandahålls av tillverkaren, om de har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift,

| 2.4.7 | det uppladdningsbara elenergilagringssystemets (REESS) placering, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift. |
| --- | --- |

2.4.7

det uppladdningsbara elenergilagringssystemets (REESS) placering, om den har en negativ inverkan på resultatet av den kollisionsprovning som föreskrivs i denna föreskrift.

| 2.5 | Passagerarutrymme |
| --- | --- |

2.5

Passagerarutrymme

| 2.5.1 | passagerarutrymme med avseende på skydd av personer i fordonet: utrymme avsett för förare och passagerare, begränsat av tak, golv, sidoväggar, dörrar, yttre fönsterglas och främre mellanvägg samt den bakre mellanväggens plan eller baksätesryggstödets plan. |
| --- | --- |

2.5.1

passagerarutrymme med avseende på skydd av personer i fordonet

| 2.5.2 | passagerarutrymme med avseende på elsäkerhetsbedömning: utrymme avsett för förare och passagerare och som begränsas av tak, golv, sidoväggar, dörrar, yttre fönsterglas, den främre mellanväggen och den bakre mellanväggen eller bakluckan, samt av de elskyddsbarriärer och inneslutningar som tillhandahålls för att skydda passagerarna från direkt kontakt med högspänningsförande delar. |
| --- | --- |

2.5.2

passagerarutrymme med avseende på elsäkerhetsbedömning

| 2.6 | R-punkt: referenspunkt som angetts av tillverkaren för varje säte i förhållande till fordonskonstruktionen, såsom anges i bilaga 6. |
| --- | --- |

2.6

R-punkt:

| 2.7 | H-punkt: referenspunkt som fastställts för varje säte av den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra provningarna, i enlighet med det förfarande som beskrivs i bilaga 6. |
| --- | --- |

2.7

H-punkt

| 2.8 | olastad basvikt: fordonets vikt i körklart tillstånd, utan förare eller passagerare samt olastat, men helt fyllt med bränsle, kylarvätska, smörjmedel, verktyg och ett reservhjul (om dessa föremål tillhandahålls som standardutrustning av fordonstillverkaren). |
| --- | --- |

2.8

olastad basvikt

| 2.9 | krockkudde: anordning som monteras för att komplettera säkerhetsbälten och fasthållningsanordningar i motordrivna fordon, dvs. system som, om fordonet påverkas av ett kraftigt islag, automatiskt utlöser en flexibel struktur som är avsedd att med hjälp av den komprimerade gas den innehåller begränsa kraften i kontakten mellan en eller flera kroppsdelar hos personer i fordonet och passagerarutrymmets inredning. |
| --- | --- |

2.9

krockkudde

| 2.10 | passagerarkrockkudde: krockkudde avsedd att vid en frontalkollision skydda passagerare i andra säten än förarsätet. |
| --- | --- |

2.10

passagerarkrockkudde

| 2.11 | högspänning: klassificering av en elektrisk komponent eller krets om dess driftsspänning är > 60 V och ≤ 1 500 V likström (DC) eller > 30 V och ≤ 1 000 V växelström (AC) räknat som kvadratiskt medelvärde. |
| --- | --- |

2.11

högspänning

| 2.12 | uppladdningsbart elenergilagringssystem (REESS): uppladdningsbart system för lagring av energi som tillhandahåller elektrisk energi för framdrivningen.
  Batteri som främst används för att leverera ström för start av motorn, belysningen eller andra kompletterande system i fordon anses inte vara ett uppladdningsbart elenergilagringssystem.
  I det uppladdningsbara elenergilagringssystemet kan det ingå system för fysiskt stöd, temperaturreglering, elektroniska reglage och höljen. |
| --- | --- |

2.12

uppladdningsbart elenergilagringssystem (REESS)

Batteri som främst används för att leverera ström för start av motorn, belysningen eller andra kompletterande system i fordon anses inte vara ett uppladdningsbart elenergilagringssystem.

I det uppladdningsbara elenergilagringssystemet kan det ingå system för fysiskt stöd, temperaturreglering, elektroniska reglage och höljen.

| 2.13 | elskyddsbarriär: del som skyddar mot direkt kontakt med högspänningsförande delar. |
| --- | --- |

2.13

elskyddsbarriär

| 2.14 | elektrisk framdrivning: elektrisk krets som inbegriper framdrivningsmotor, och eventuellt det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, systemet för omvandling av elektrisk energi, elektroniska omvandlare, tillhörande kablage och anslutningsdon samt anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet. |
| --- | --- |

2.14

elektrisk framdrivning

| 2.15 | spänningsförande delar: ledande delar som är avsedda att vid normal användning vara elektriskt laddade. |
| --- | --- |

2.15

spänningsförande delar

| 2.16 | exponerad ledande del: ledande del som kan beröras enligt villkoren i skyddsklass IPXXB, som inte vanligtvis är spänningsförande, men som kan bli spänningsförande om isoleringen upphör att fungera. Detta innefattar delar under ett skydd som kan avlägsnas utan hjälp av verktyg. |
| --- | --- |

2.16

exponerad ledande del

| 2.17 | direkt kontakt: människors kontakt med högspänningsförande delar. |
| --- | --- |

2.17

direkt kontakt

| 2.18 | indirekt kontakt: människors kontakt med exponerade ledande delar. |
| --- | --- |

2.18

indirekt kontakt

| 2.19 | skyddsklass IPXXB: skydd från kontakt med högspänningsförande delar genom antingen en elskyddsbarriär eller en inneslutning, vilket provas med hjälp av ett ledat provningsfinger (IPXXB) enligt beskrivningen i punkt 4 i bilaga 9. |
| --- | --- |

2.19

skyddsklass IPXXB

| 2.20 | arbetsspänning: högsta kvadratiska medelvärde för en elkretsspänning som anges av tillverkaren, och som vid öppen krets eller under normala driftsförhållanden kan uppstå mellan vilka ledande delar som helst. Om den elektriska kretsen är delad genom elektrisk isolering definieras arbetsspänningen för varje sådan delad krets. |
| --- | --- |

2.20

arbetsspänning

| 2.21 | anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet: den elektriska krets som används för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet från en extern elektrisk energikälla, inbegripet fordonets intag. |
| --- | --- |

2.21

anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet

| 2.22 | elektriskt chassi: en uppsättning elektriskt sammankopplade, ledande delar, vars elektriska potential används som referens. |
| --- | --- |

2.22

elektriskt chassi

| 2.23 | elektrisk krets: en uppsättning sammankopplade, högspänningsförande delar som är konstruerad för att vara elektriskt laddade under normal drift. |
| --- | --- |

2.23

elektrisk krets

| 2.24 | system för omvandling av elektrisk energi: system (t.ex. en bränslecell) som alstrar och tillhandahåller elektrisk energi för elektrisk framdrivning. |
| --- | --- |

2.24

system för omvandling av elektrisk energi

| 2.25 | elektronisk omvandlare: anordning som kan reglera och/eller omvandla elektrisk effekt för elektrisk framdrivning. |
| --- | --- |

2.25

elektronisk omvandlare

| 2.26 | inneslutning: del som omsluter de inre delarna och skyddar mot varje direkt kontakt. |
| --- | --- |

2.26

inneslutning

| 2.27 | högspänningskrets: den elektriska krets, inbegripet anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, som arbetar med högspänning. Om elektriska kretsar är elektriskt anslutna till varandra och uppfyller det särskilda spänningsförhållandet är det endast komponenter eller delar i en strömkrets som arbetar med högspänning som klassificeras som högspänningskrets. |
| --- | --- |

2.27

högspänningskrets

| 2.28 | fast isolering: kablagets isolerande beläggning som är avsedd att täcka de högspänningsförande delarna och hindra direkt kontakt med dem. |
| --- | --- |

2.28

fast isolering

| 2.29 | automatisk frånkopplare: anordning som när den utlöses elektriskt skiljer elenergikällorna från resten av den elektriska framdrivningens högspänningskrets. |
| --- | --- |

2.29

automatisk frånkopplare

| 2.30 | framdrivningsbatteri av öppen typ: en typ av batteri som behöver påfyllning av vätska och som avger vätgas som släpps ut i atmosfären. |
| --- | --- |

2.30

framdrivningsbatteri av öppen typ

| 2.31 | automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem: system som låser dörrarna automatiskt vid en förinställd hastighet eller enligt andra villkor som anges av tillverkaren. |
| --- | --- |

2.31

automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem

| 2.32 | förskjutningsanordning: anordning som medger att sätet eller en av dess delar förskjuts i längdled eller vrids, utan något fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas tillträde till och utträde ur fordonet. |
| --- | --- |

2.32

förskjutningsanordning

| 2.33 | vattenhaltiga elektrolyter: elektrolyter baserade på en vattenlösning för föreningarna (t.ex. syror, baser) som avger strömförande joner efter dissociation. |
| --- | --- |

2.33

vattenhaltiga elektrolyter

| 2.34 | läckage av elektrolyter: elektrolytförlust från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet i form av vätska. |
| --- | --- |

2.34

läckage av elektrolyter

| 2.35 | icke-vattenhaltiga elektrolyter: elektrolyter som inte är baserade på en vattenlösning. |
| --- | --- |

2.35

icke-vattenhaltiga elektrolyter

| 2.36 | normala driftförhållanden: inbegriper driftlägen och driftförhållanden som rimligen kan påvisas under fordonets normala drift, däribland körning inom angivna hastighetsbegränsningar, parkering eller stillastående i trafik samt laddning med hjälp av laddare som är kompatibla med de särskilda laddningsuttag som finns på fordonet. Det inbegriper inte förhållanden där fordonet är skadat (t.ex. genom kollision, vägskräp eller vandalism), har utsatts för brand eller sänkts ner i vatten, eller är i ett skick där service eller underhåll behövs eller genomförs. |
| --- | --- |

2.36

normala driftförhållanden

| 2.37 | särskilt spänningsförhållande: förhållandet mellan den högsta spänningen för en elektriskt ansluten strömkrets mellan en likspänningsförande del och någon annan spänningsförande del (likström eller växelström) är ≤ 30 V växelström (kvadratiskt medelvärde) och ≤ 60 V likström.

  Anmärkning: När en likspänningsförande del hos en sådan elektrisk krets är ansluten till det elektriska chassit och det särskilda spänningsförhållandet gäller är den högsta spänningen mellan spänningsförande delar och det elektriska chassit ≤ 30 V växelström (kvadratiskt medelvärde) och ≤ 60 V likström. |
| --- | --- |

2.37

särskilt spänningsförhållande

Anmärkning: När en likspänningsförande del hos en sådan elektrisk krets är ansluten till det elektriska chassit och det särskilda spänningsförhållandet gäller är den högsta spänningen mellan spänningsförande delar och det elektriska chassit ≤ 30 V växelström (kvadratiskt medelvärde) och ≤ 60 V likström.

Anmärkning

| 2.38 | laddningsstatus: tillgänglig elektrisk laddning i ett uppladdningsbart elenergilagringssystem, uttryckt som andel av dess nominella kapacitet. |
| --- | --- |

2.38

laddningsstatus

| 2.39 | brand: lågor som kommer från fordonet. Gnistor och ljusbågar ska inte betraktas som lågor. |
| --- | --- |

2.39

brand

| 2.40 | explosion: plötsligt frigörande av energi som är tillräckligt för att orsaka tryckvågor och/eller projektiler som kan leda till strukturell och/eller fysisk skada runt fordonet. |
| --- | --- |

2.40

explosion

3.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

| 3.1 | En ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på skydd av förare och passagerare i framsätet i händelse av en frontalkollision ska lämnas in av fordonstillverkaren eller av tillverkarens behöriga ombud. |
| --- | --- |

3.1

En ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på skydd av förare och passagerare i framsätet i händelse av en frontalkollision ska lämnas in av fordonstillverkaren eller av tillverkarens behöriga ombud.

| 3.2 | Ansökan ska åtföljas av nedan nämnda handlingar i tre exemplar med följande uppgifter: |
| --- | --- |

3.2

Ansökan ska åtföljas av nedan nämnda handlingar i tre exemplar med följande uppgifter:

| 3.2.1 | En detaljerad beskrivning av fordonstypen med avseende på uppbyggnad, mått, form och konstruktionsmaterial. |
| --- | --- |

3.2.1

En detaljerad beskrivning av fordonstypen med avseende på uppbyggnad, mått, form och konstruktionsmaterial.

| 3.2.2 | Fotografier och/eller diagram samt ritningar av fordonet som visar fordonstypen framifrån, från sidan och bakifrån samt utformningsdetaljer i konstruktionens främre del. |
| --- | --- |

3.2.2

Fotografier och/eller diagram samt ritningar av fordonet som visar fordonstypen framifrån, från sidan och bakifrån samt utformningsdetaljer i konstruktionens främre del.

| 3.2.3 | Uppgifter om fordonets olastade basvikt. |
| --- | --- |

3.2.3

Uppgifter om fordonets olastade basvikt.

| 3.2.4 | Passagerarutrymmets form och innermått. |
| --- | --- |

3.2.4

Passagerarutrymmets form och innermått.

| 3.2.5 | En beskrivning av den inredning och de skyddssystem som monterats i fordonet. |
| --- | --- |

3.2.5

En beskrivning av den inredning och de skyddssystem som monterats i fordonet.

| 3.2.6 | En allmän beskrivning av den elektriska energikällans typ och placering och av den elektriska framdrivningen (t.ex. hybrid eller rent elektrisk). |
| --- | --- |

3.2.6

En allmän beskrivning av den elektriska energikällans typ och placering och av den elektriska framdrivningen (t.ex. hybrid eller rent elektrisk).

| 3.3 | Den som ansöker om godkännande ska ha rätt att inkomma med alla de data och resultat av utförda provningar som gör det möjligt att fastställa att överensstämmelse med kraven kan uppnås med tillräcklig tillförlitlighetsgrad. |
| --- | --- |

3.3

Den som ansöker om godkännande ska ha rätt att inkomma med alla de data och resultat av utförda provningar som gör det möjligt att fastställa att överensstämmelse med kraven kan uppnås med tillräcklig tillförlitlighetsgrad.

| 3.4 | Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas in till den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningarna. |
| --- | --- |

3.4

Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas in till den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningarna.

| 3.4.1 | Ett fordon som inte är försett med alla de delar som fordonstypen egentligen består av kan godtas för provning på villkor att det kan visas att frånvaron av delarna inte får några menliga effekter på provningsresultaten när det gäller kraven i denna föreskrift. |
| --- | --- |

3.4.1

Ett fordon som inte är försett med alla de delar som fordonstypen egentligen består av kan godtas för provning på villkor att det kan visas att frånvaron av delarna inte får några menliga effekter på provningsresultaten när det gäller kraven i denna föreskrift.

| 3.4.2 | Det ska åligga den som ansöker om godkännande att visa att tillämpningen av punkt 3.4.1 överensstämmer med kraven i denna föreskrift. |
| --- | --- |

3.4.2

Det ska åligga den som ansöker om godkännande att visa att tillämpningen av punkt 3.4.1 överensstämmer med kraven i denna föreskrift.

4.   GODKÄNNANDE

| 4.1 | Om den fordonstyp som lämnats in för godkännande enligt denna föreskrift uppfyller kraven i den ska godkännande av den fordonstypen beviljas. |
| --- | --- |

4.1

Om den fordonstyp som lämnats in för godkännande enligt denna föreskrift uppfyller kraven i den ska godkännande av den fordonstypen beviljas.

| 4.1.1 | Den tekniska tjänst som utsetts i enlighet med punkt 12 ska kontrollera om de nödvändiga villkoren uppfyllts. |
| --- | --- |

4.1.1

Den tekniska tjänst som utsetts i enlighet med punkt 12 ska kontrollera om de nödvändiga villkoren uppfyllts.

| 4.1.2 | Om tvivel råder ska vid kontroll av fordonets överensstämmelse med kraven i denna föreskrift hänsyn tas till alla de uppgifter eller provningsresultat som tillhandahålls av tillverkaren och som kan vara av betydelse för valideringen av de provningar för godkännande som utförts av den tekniska tjänsten. |
| --- | --- |

4.1.2

Om tvivel råder ska vid kontroll av fordonets överensstämmelse med kraven i denna föreskrift hänsyn tas till alla de uppgifter eller provningsresultat som tillhandahålls av tillverkaren och som kan vara av betydelse för valideringen av de provningar för godkännande som utförts av den tekniska tjänsten.

| 4.2 | Varje godkänd typ ska ges ett godkännandenummer i enlighet med bilaga 4 till överenskommelsen (E/ECE/TRANS/505/Rev.3). |
| --- | --- |

4.2

Varje godkänd typ ska ges ett godkännandenummer i enlighet med bilaga 4 till överenskommelsen (E/ECE/TRANS/505/Rev.3).

| 4.3 | Uppgifter om godkännande eller avslag på ansökan om godkännande av en fordonstyp enligt denna föreskrift ska lämnas till de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till denna föreskrift. |
| --- | --- |

4.3

Uppgifter om godkännande eller avslag på ansökan om godkännande av en fordonstyp enligt denna föreskrift ska lämnas till de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till denna föreskrift.

| 4.4 | Varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt denna föreskrift ska, på en väl synlig och lättillgänglig plats som anges i godkännandeformuläret, vara märkt med ett internationellt godkännandemärke som består av följande: |
| --- | --- |

4.4

Varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt denna föreskrift ska, på en väl synlig och lättillgänglig plats som anges i godkännandeformuläret, vara märkt med ett internationellt godkännandemärke som består av följande:

| 4.4.1 | En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (2). |
| --- | --- |

4.4.1

En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (2

| 4.4.2 | Numret på denna föreskrift följt av bokstaven R, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

Numret på denna föreskrift följt av bokstaven R, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1.

| 4.5 | Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som är fogade till överenskommelsen, i det land som beviljat godkännande enligt den här föreskriften, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas. I så fall ska föreskriftens nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats i det land som beviljat godkännandet enligt den här föreskriften anges i kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1. |
| --- | --- |

4.5

Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som är fogade till överenskommelsen, i det land som beviljat godkännande enligt den här föreskriften, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas. I så fall ska föreskriftens nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats i det land som beviljat godkännandet enligt den här föreskriften anges i kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

| 4.6 | Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt. |
| --- | --- |

4.6

Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

| 4.7 | Godkännandemärket ska placeras nära eller på den skylt med fordonsdata som monterats av tillverkaren. |
| --- | --- |

4.7

Godkännandemärket ska placeras nära eller på den skylt med fordonsdata som monterats av tillverkaren.

| 4.8 | I bilaga 2 till denna föreskrift ges exempel på godkännandemärkenas utformning. |
| --- | --- |

4.8

I bilaga 2 till denna föreskrift ges exempel på godkännandemärkenas utformning.

5.   SPECIFIKATIONER

| 5.1 | Allmänna specifikationer |
| --- | --- |

5.1

Allmänna specifikationer

| 5.1.1 | H-punkten för varje säte ska fastställas i enlighet med det förfarande som beskrivs i bilaga 6. |
| --- | --- |

5.1.1

H-punkten för varje säte ska fastställas i enlighet med det förfarande som beskrivs i bilaga 6.

| 5.1.2 | Om skyddssystemet för sittplatserna i framsätet omfattar säkerhetsbälten ska bältenas beståndsdelar uppfylla kraven i föreskrift nr 16. |
| --- | --- |

5.1.2

Om skyddssystemet för sittplatserna i framsätet omfattar säkerhetsbälten ska bältenas beståndsdelar uppfylla kraven i föreskrift nr 16.

| 5.1.3 | De sittplatser där en provdocka placerats och skyddssystemet omfattar säkerhetsbälten ska vara försedda med förankringspunkter i enlighet med föreskrift nr 14. |
| --- | --- |

5.1.3

De sittplatser där en provdocka placerats och skyddssystemet omfattar säkerhetsbälten ska vara försedda med förankringspunkter i enlighet med föreskrift nr 14.

| 5.2 | Specifikationer för provning av fasthållningsanordningar (provning med stel barriär i full bredd)
  Fordonet ska provas och godkännas i enlighet med den metod som beskrivs i bilaga 3.
  Det fordon som, i överenskommelse med den tekniska tjänsten, bedöms ha mest negativ effekt på resultatet sett till skadekriterierna som anges i punkt 5.2.1 ska väljas för provningen.
  En provning av fordonet som utförs i enlighet med den metod som beskrivs i bilaga 3 ska betraktas som tillfredsställande om alla de villkor som anges i punkterna 5.2.1–5.2.6 uppfylls samtidigt.
  Dessutom ska fordon som är försedda med elektrisk framdrivning uppfylla kraven i punkt 5.2.8. Detta kan visas genom en separat kollisionsprovning på tillverkarens begäran och efter validering av den tekniska tjänsten, förutsatt att de elektriska komponenterna inte påverkar fordonstypens säkerhet för personer i fordonet enligt definitionen i punkterna 5.2.1–5.2.5 i denna föreskrift. Om detta villkor åberopas ska kraven i punkt 5.2.8 kontrolleras enligt metoderna i bilaga 3 till denna föreskrift, med undantag för punkterna 2, 5 och 6 i bilaga 3.
  En provdocka som motsvarar specifikationerna för Hybrid III 50:e percentilen (se fotnot 1 i bilaga 3), har fotleder i 45° vinkel och uppfyller specifikationerna för dess justering ska placeras i förarsätet.
  En provdocka som motsvarar specifikationerna för Hybrid III 5:e percentilen (se fotnot 1 i bilaga 3), har fotleder i 45° vinkel och uppfyller specifikationerna för dess justering ska placeras i det yttre passagerarsätet. |
| --- | --- |

5.2

Specifikationer för provning av fasthållningsanordningar (provning med stel barriär i full bredd)

Fordonet ska provas och godkännas i enlighet med den metod som beskrivs i bilaga 3.

Det fordon som, i överenskommelse med den tekniska tjänsten, bedöms ha mest negativ effekt på resultatet sett till skadekriterierna som anges i punkt 5.2.1 ska väljas för provningen.

En provning av fordonet som utförs i enlighet med den metod som beskrivs i bilaga 3 ska betraktas som tillfredsställande om alla de villkor som anges i punkterna 5.2.1–5.2.6 uppfylls samtidigt.

Dessutom ska fordon som är försedda med elektrisk framdrivning uppfylla kraven i punkt 5.2.8. Detta kan visas genom en separat kollisionsprovning på tillverkarens begäran och efter validering av den tekniska tjänsten, förutsatt att de elektriska komponenterna inte påverkar fordonstypens säkerhet för personer i fordonet enligt definitionen i punkterna 5.2.1–5.2.5 i denna föreskrift. Om detta villkor åberopas ska kraven i punkt 5.2.8 kontrolleras enligt metoderna i bilaga 3 till denna föreskrift, med undantag för punkterna 2, 5 och 6 i bilaga 3.

En provdocka som motsvarar specifikationerna för Hybrid III 50:e percentilen (se fotnot 1 i bilaga 3), har fotleder i 45° vinkel och uppfyller specifikationerna för dess justering ska placeras i förarsätet.

En provdocka som motsvarar specifikationerna för Hybrid III 5:e percentilen (se fotnot 1 i bilaga 3), har fotleder i 45° vinkel och uppfyller specifikationerna för dess justering ska placeras i det yttre passagerarsätet.

| 5.2.1 | De prestandakriterier som beskrivs i bilaga 4 och som i enlighet med bilaga 8 registreras på provdockorna i de främre yttersätena ska uppfylla följande villkor: |
| --- | --- |

5.2.1

De prestandakriterier som beskrivs i bilaga 4 och som i enlighet med bilaga 8 registreras på provdockorna i de främre yttersätena ska uppfylla följande villkor:

| 5.2.1.1 | Prestandakriterier för hybrid III 50:e percentilen, manlig provdocka: |
| --- | --- |

5.2.1.1

Prestandakriterier för hybrid III 50:e percentilen, manlig provdocka:

| 5.2.1.1.1 | Prestandakriteriet för huvudet får inte överstiga 1 000 och den resulterande huvudaccelerationen får inte överstiga 80 g i mer än 3 ms. Den senare ska beräknas kumulativt med uteslutande av huvudets återstudsande rörelse. |
| --- | --- |

5.2.1.1.1

Prestandakriteriet för huvudet får inte överstiga 1 000 och den resulterande huvudaccelerationen får inte överstiga 80 g i mer än 3 ms. Den senare ska beräknas kumulativt med uteslutande av huvudets återstudsande rörelse.

| 5.2.1.1.2 | Nackskadekriterierna får inte överstiga följande värden:






  a) | Den axiala spännkraften för nacken får inte överstiga 3,3 kN. |
| --- | --- | --- |

5.2.1.1.2

Nackskadekriterierna får inte överstiga följande värden:

a)

Den axiala spännkraften för nacken får inte överstiga 3,3 kN.

| b) | De främre/bakre skjuvkrafterna i skärningspunkten mellan huvud och nacke får inte överstiga 3,1 kN. |
| --- | --- |

b)

De främre/bakre skjuvkrafterna i skärningspunkten mellan huvud och nacke får inte överstiga 3,1 kN.

| c) | Nackens böjmoment kring y-axeln får inte överstiga 57 Nm i töjning. |
| --- | --- |

c)

Nackens böjmoment kring y-axeln får inte överstiga 57 Nm i töjning.

| 5.2.1.1.3 | Bröstkorgens kompressionskriterium får inte överstiga 42 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.1.3

Bröstkorgens kompressionskriterium får inte överstiga 42 mm.

| 5.2.1.1.4 | Det viskösa kriteriet (V × C) för bröstkorgen får inte överstiga 1,0 m/s. |
| --- | --- |

5.2.1.1.4

Det viskösa kriteriet (V × C) för bröstkorgen får inte överstiga 1,0 m/s.

| 5.2.1.1.5 | Lårbenets kraftkriterium får inte överstiga 9,07 kN. |
| --- | --- |

5.2.1.1.5

Lårbenets kraftkriterium får inte överstiga 9,07 kN.

| 5.2.1.2 | Prestandakriterier för hybrid III 5:e percentilen, kvinnlig provdocka: |
| --- | --- |

5.2.1.2

Prestandakriterier för hybrid III 5:e percentilen, kvinnlig provdocka:

| 5.2.1.2.1 | Prestandakriteriet för huvudet får inte överstiga 1 000 och den resulterande huvudaccelerationen får inte överstiga 80 g i mer än 3 ms. Den senare ska beräknas kumulativt med uteslutande av huvudets återstudsande rörelse. |
| --- | --- |

5.2.1.2.1

Prestandakriteriet för huvudet får inte överstiga 1 000 och den resulterande huvudaccelerationen får inte överstiga 80 g i mer än 3 ms. Den senare ska beräknas kumulativt med uteslutande av huvudets återstudsande rörelse.

| 5.2.1.2.2 | Nackskadekriterierna får inte överstiga följande värden:






  a) | Den axiala spännkraften för nacken får inte överstiga 2,9 kN. |
| --- | --- | --- |

5.2.1.2.2

Nackskadekriterierna får inte överstiga följande värden:

a)

Den axiala spännkraften för nacken får inte överstiga 2,9 kN.

| b) | De främre/bakre skjuvkrafterna i skärningspunkten mellan huvud och nacke får inte överstiga 2,7 kN. |
| --- | --- |

b)

De främre/bakre skjuvkrafterna i skärningspunkten mellan huvud och nacke får inte överstiga 2,7 kN.

| c) | Nackens böjmoment kring y-axeln får inte överstiga 57 Nm i töjning. |
| --- | --- |

c)

Nackens böjmoment kring y-axeln får inte överstiga 57 Nm i töjning.

| 5.2.1.2.3 | Bröstkorgens kompressionskriterium (ThCC) får inte överstiga 34 mm (3) för fordon av kategori M1 och 42 mm för fordon av kategori N1. |
| --- | --- |

5.2.1.2.3

Bröstkorgens kompressionskriterium (ThCC) får inte överstiga 34 mm (3

1

1.

| 5.2.1.2.4 | Det viskösa kriteriet (V × C) för bröstkorgen får inte överstiga 1,0 m/s. |
| --- | --- |

5.2.1.2.4

Det viskösa kriteriet (V × C) för bröstkorgen får inte överstiga 1,0 m/s.

| 5.2.1.2.5 | Lårbenets kraftkriterium får inte överstiga 7 kN. |
| --- | --- |

5.2.1.2.5

Lårbenets kraftkriterium får inte överstiga 7 kN.

| 5.2.2 | Rattens förskjutning |
| --- | --- |

5.2.2

Rattens förskjutning

| 5.2.2.1 | Efter provningen får rattens resterande förskjutning, som mäts i rattnavets centrum, inte överstiga 80 mm i den vertikala riktningen uppåt och 100 mm i den horisontella riktningen bakåt. |
| --- | --- |

5.2.2.1

Efter provningen får rattens resterande förskjutning, som mäts i rattnavets centrum, inte överstiga 80 mm i den vertikala riktningen uppåt och 100 mm i den horisontella riktningen bakåt.

| 5.2.2.2 | Fordon som uppfyller kraven gällande rattens förskjutning i antingen föreskrift nr 12 eller föreskrift nr 94 bedöms uppfylla punkt 5.2.2.1. |
| --- | --- |

5.2.2.2

Fordon som uppfyller kraven gällande rattens förskjutning i antingen föreskrift nr 12 eller föreskrift nr 94 bedöms uppfylla punkt 5.2.2.1.

| 5.2.3 | Under provningen får ingen dörr öppnas. |
| --- | --- |

5.2.3

Under provningen får ingen dörr öppnas.

| 5.2.3.1 | När det gäller automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, efter tillverkarens val: |
| --- | --- |

5.2.3.1

När det gäller automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, efter tillverkarens val:

| 5.2.3.1.1 | Vid provning i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.1 i bilaga 3 ska tillverkaren dessutom på ett sätt som den tekniska tjänsten godtar (t.ex. med hjälp av sina interna data) visa att ingen dörr öppnas vid kollisionen om systemet saknas eller är avaktiverat. |
| --- | --- |

5.2.3.1.1

Vid provning i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.1 i bilaga 3 ska tillverkaren dessutom på ett sätt som den tekniska tjänsten godtar (t.ex. med hjälp av sina interna data) visa att ingen dörr öppnas vid kollisionen om systemet saknas eller är avaktiverat.

| 5.2.3.1.2 | Provningen utförs i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.2 i bilaga 3. |
| --- | --- |

5.2.3.1.2

Provningen utförs i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.2 i bilaga 3.

| 5.2.4 | Efter kollisionen ska sidodörrarna låsas upp. |
| --- | --- |

5.2.4

Efter kollisionen ska sidodörrarna låsas upp.

| 5.2.4.1 | När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem ska dörrarna låsas före islagsögonblicket och låsas upp efter kollisionen. |
| --- | --- |

5.2.4.1

När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem ska dörrarna låsas före islagsögonblicket och låsas upp efter kollisionen.

| 5.2.4.2 | När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, efter tillverkarens val: |
| --- | --- |

5.2.4.2

När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, efter tillverkarens val:

| 5.2.4.2.1 | Vid provning i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.1 i bilaga 3 ska tillverkaren dessutom på ett tillfredsställande sätt visa den tekniska tjänsten (t.ex. med hjälp av sina interna data) att sidodörrarna inte låses vid kollisionen när systemet saknas eller är avaktiverat. |
| --- | --- |

5.2.4.2.1

Vid provning i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.1 i bilaga 3 ska tillverkaren dessutom på ett tillfredsställande sätt visa den tekniska tjänsten (t.ex. med hjälp av sina interna data) att sidodörrarna inte låses vid kollisionen när systemet saknas eller är avaktiverat.

| 5.2.4.2.2 | Provningen utförs i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.2 i bilaga 3. |
| --- | --- |

5.2.4.2.2

Provningen utförs i enlighet med punkt 1.4.3.5.2.2 i bilaga 3.

| 5.2.5 | Efter kollisionen ska följande vara möjligt, utan användning av verktyg förutom dem som håller upp provdockan: |
| --- | --- |

5.2.5

Efter kollisionen ska följande vara möjligt, utan användning av verktyg förutom dem som håller upp provdockan:

| 5.2.5.1 | Att öppna minst en dörr per sätesrad. Om det inte finns någon sådan dörr ska det vara möjligt för alla personer att om nödvändigt utrymma fordonet genom att aktivera sätenas förskjutningsanordning. Detta gäller inte cabrioleter som enkelt kan öppnas upptill så att personer kan utrymma fordonet.
  Detta ska utvärderas för alla konfigurationer eller sämsta tänkbara konfiguration för antalet dörrar på fordonets båda sidor samt i förekommande fall för både vänsterstyrda och högerstyrda fordon. |
| --- | --- |

5.2.5.1

Att öppna minst en dörr per sätesrad. Om det inte finns någon sådan dörr ska det vara möjligt för alla personer att om nödvändigt utrymma fordonet genom att aktivera sätenas förskjutningsanordning. Detta gäller inte cabrioleter som enkelt kan öppnas upptill så att personer kan utrymma fordonet.

Detta ska utvärderas för alla konfigurationer eller sämsta tänkbara konfiguration för antalet dörrar på fordonets båda sidor samt i förekommande fall för både vänsterstyrda och högerstyrda fordon.

| 5.2.5.2 | Att frigöra provdockorna från deras fasthållningsanordningar som, om de är låsta, ska kunna öppnas med en kraft på högst 60 N på manöverdonets centrum. |
| --- | --- |

5.2.5.2

Att frigöra provdockorna från deras fasthållningsanordningar som, om de är låsta, ska kunna öppnas med en kraft på högst 60 N på manöverdonets centrum.

| 5.2.5.3 | Att avlägsna provdockorna från fordonet utan att justera sätena. |
| --- | --- |

5.2.5.3

Att avlägsna provdockorna från fordonet utan att justera sätena.

| 5.2.6 | Om fordonet drivs med flytande bränsle får det endast förekomma små läckor av vätska från bränslematningssystemet under eller efter kollisionen. |
| --- | --- |

5.2.6

Om fordonet drivs med flytande bränsle får det endast förekomma små läckor av vätska från bränslematningssystemet under eller efter kollisionen.

| 5.2.7 | Om det förekommer ett ihållande vätskeläckage efter kollisionen får läckageflödet inte överstiga 30 g/min, och om vätskorna från bränslesystemet blandar sig med vätskor från andra system och det inte går att enkelt avskilja och identifiera de olika vätskorna ska alla insamlade vätskor beaktas för en bedömning av det ihållande läckaget. |
| --- | --- |

5.2.7

Om det förekommer ett ihållande vätskeläckage efter kollisionen får läckageflödet inte överstiga 30 g/min, och om vätskorna från bränslesystemet blandar sig med vätskor från andra system och det inte går att enkelt avskilja och identifiera de olika vätskorna ska alla insamlade vätskor beaktas för en bedömning av det ihållande läckaget.

| 5.2.8 | Efter provning i enlighet med förfarandet i bilaga 3 till denna föreskrift ska den del av den elektriska framdrivningen som arbetar med högspänning samt högspänningssystem som är elektriskt anslutna till den elektriska framdrivningens högspänningskrets uppfylla följande krav: |
| --- | --- |

5.2.8

Efter provning i enlighet med förfarandet i bilaga 3 till denna föreskrift ska den del av den elektriska framdrivningen som arbetar med högspänning samt högspänningssystem som är elektriskt anslutna till den elektriska framdrivningens högspänningskrets uppfylla följande krav:

| 5.2.8.1 | Skydd mot elstötar
  Efter islaget ska högspänningskretsarna uppfylla minst ett av de fyra kriterier som anges i punkterna 5.2.8.1.1–5.2.8.1.4.2.
  Om fordonet har en funktion för automatisk frånkoppling eller en eller flera anordningar som elektriskt separerar den elektriska framdrivningskretsen under körning, ska minst ett av följande kriterier tillämpas på den frånkopplade kretsen eller varje uppdelad krets enskilt efter det att frånkopplingsfunktionen aktiverats.
  De kriterier som avses i 5.2.8.1.4 ska dock inte tillämpas om mer än en potential hos en del av högspänningskretsen inte är skyddad enligt skyddsklass IPXXB.
  Om kollisionsprovningen utförs under förutsättningen att en eller flera delar av högspänningssystemet inte är spänningsförande, och med undantag för anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet som inte är spänningsförande under körning, ska skyddet mot elstötar styrkas antingen genom punkt 5.2.8.1.3 eller punkt 5.2.8.1.4 nedan för den eller de relevanta delarna. |
| --- | --- |

5.2.8.1

Skydd mot elstötar

Efter islaget ska högspänningskretsarna uppfylla minst ett av de fyra kriterier som anges i punkterna 5.2.8.1.1–5.2.8.1.4.2.

Om fordonet har en funktion för automatisk frånkoppling eller en eller flera anordningar som elektriskt separerar den elektriska framdrivningskretsen under körning, ska minst ett av följande kriterier tillämpas på den frånkopplade kretsen eller varje uppdelad krets enskilt efter det att frånkopplingsfunktionen aktiverats.

De kriterier som avses i 5.2.8.1.4 ska dock inte tillämpas om mer än en potential hos en del av högspänningskretsen inte är skyddad enligt skyddsklass IPXXB.

Om kollisionsprovningen utförs under förutsättningen att en eller flera delar av högspänningssystemet inte är spänningsförande, och med undantag för anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet som inte är spänningsförande under körning, ska skyddet mot elstötar styrkas antingen genom punkt 5.2.8.1.3 eller punkt 5.2.8.1.4 nedan för den eller de relevanta delarna.

| 5.2.8.1.1 | Frånvaro av högspänning
  Spänningarna Ub, U1 och U2 i högspänningskretsen ska vara lika med eller mindre än 30 V växelström eller 60 V likström inom 60 s efter kollisionen när de mäts i enlighet med punkt 2 i bilaga 9. |
| --- | --- |

5.2.8.1.1

Frånvaro av högspänning

Spänningarna Ub, U1 och U2 i högspänningskretsen ska vara lika med eller mindre än 30 V växelström eller 60 V likström inom 60 s efter kollisionen när de mäts i enlighet med punkt 2 i bilaga 9.

b

1

2

| 5.2.8.1.2 | Låg elektrisk energi
  Högspänningskretsarnas totala energi (TE) ska vara mindre än 0,2 joule uppmätt i enlighet med provningsförfarandet i punkt 3 i bilaga 9 med formel a. Som alternativ får den totala energin (TE) beräknas med formel b i punkt 3 i bilaga 9 med ledning av högspänningskretsens uppmätta spänning Ub och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) enligt tillverkarens uppgifter.
  Den energi som lagras i Y-kondensatorerna (TEy1, TEy2) ska också vara lägre än 0,2 joule. Detta ska beräknas med formel c i punkt 3 i bilaga 9 genom mätning av spänningarna U1 och U2 i högspänningskretsen och det elektriska chassit samt Y-kondensatorernas kapacitans enligt tillverkarens uppgifter. |
| --- | --- |

5.2.8.1.2

Låg elektrisk energi

Högspänningskretsarnas totala energi (TE) ska vara mindre än 0,2 joule uppmätt i enlighet med provningsförfarandet i punkt 3 i bilaga 9 med formel a. Som alternativ får den totala energin (TE) beräknas med formel b i punkt 3 i bilaga 9 med ledning av högspänningskretsens uppmätta spänning Ub och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) enligt tillverkarens uppgifter.

b

x

Den energi som lagras i Y-kondensatorerna (TEy1, TEy2) ska också vara lägre än 0,2 joule. Detta ska beräknas med formel c i punkt 3 i bilaga 9 genom mätning av spänningarna U1 och U2 i högspänningskretsen och det elektriska chassit samt Y-kondensatorernas kapacitans enligt tillverkarens uppgifter.

y1

y2

1

2

| 5.2.8.1.3 | Fysiskt skydd
  För skydd mot direkt kontakt med högspänningsförande delar ska skyddsklass IPXXB tillhandahållas.
  Bedömningen ska utföras i enlighet med punkt 4 i bilaga 9.
  För skydd mot elstötar genom indirekt kontakt ska dessutom motståndet mellan alla exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar och det elektriska chassit vara lägre än 0,1 Ω och motståndet mellan två simultant nåbara exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar som sitter mindre än 2,5 m från varandra ska vara lägre än 0,2 Ω om strömstyrkan är minst 0,2 A. Detta motstånd får beräknas med hjälp av de separat uppmätta motstånden hos de relevanta delarna i strömkretsen.
  Dessa krav är uppfyllda om den elektriska anslutningen har skett genom svetsning. I tveksamma fall eller om anslutningen har upprättats på annat sätt än genom svetsning ska mätningarna utföras med ett av de provningsförfaranden som anges i punkt 4.1 i bilaga 9. |
| --- | --- |

5.2.8.1.3

Fysiskt skydd

För skydd mot direkt kontakt med högspänningsförande delar ska skyddsklass IPXXB tillhandahållas.

Bedömningen ska utföras i enlighet med punkt 4 i bilaga 9.

För skydd mot elstötar genom indirekt kontakt ska dessutom motståndet mellan alla exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar och det elektriska chassit vara lägre än 0,1 Ω och motståndet mellan två simultant nåbara exponerade ledande delar i elskyddsbarriärer och inneslutningar som sitter mindre än 2,5 m från varandra ska vara lägre än 0,2 Ω om strömstyrkan är minst 0,2 A. Detta motstånd får beräknas med hjälp av de separat uppmätta motstånden hos de relevanta delarna i strömkretsen.

Dessa krav är uppfyllda om den elektriska anslutningen har skett genom svetsning. I tveksamma fall eller om anslutningen har upprättats på annat sätt än genom svetsning ska mätningarna utföras med ett av de provningsförfaranden som anges i punkt 4.1 i bilaga 9.

| 5.2.8.1.4 | Isoleringsmotstånd
  Kriterierna i punkterna 5.2.8.1.4.1 och 5.2.8.1.4.2 ska vara uppfyllda.
  Mätningen ska utföras i enlighet med punkt 5 i bilaga 9. |
| --- | --- |

5.2.8.1.4

Isoleringsmotstånd

Kriterierna i punkterna 5.2.8.1.4.1 och 5.2.8.1.4.2 ska vara uppfyllda.

Mätningen ska utföras i enlighet med punkt 5 i bilaga 9.

| 5.2.8.1.4.1 | Elektrisk framdrivning bestående av separata likströms- och växelströmskretsar
  Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit (Ri enligt definitionen i punkt 5 i bilaga 9) uppgå till minst 100 Ω/V av likströmskretsens arbetsspänning och minst 500 Ω/V av växelströmskretsens arbetsspänning. |
| --- | --- |

5.2.8.1.4.1

Elektrisk framdrivning bestående av separata likströms- och växelströmskretsar

Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit (Ri enligt definitionen i punkt 5 i bilaga 9) uppgå till minst 100 Ω/V av likströmskretsens arbetsspänning och minst 500 Ω/V av växelströmskretsens arbetsspänning.

| 5.2.8.1.4.2 | Elektrisk framdrivning bestående av kombinerade likströms- och växelströmskretsar
  Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt anslutna ska de uppfylla ett av följande krav:






  a) | Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 500 Ω/V arbetsspänning. |
| --- | --- | --- |

5.2.8.1.4.2

Elektrisk framdrivning bestående av kombinerade likströms- och växelströmskretsar

Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt anslutna ska de uppfylla ett av följande krav:

a)

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 500 Ω/V arbetsspänning.

| b) | Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på fysiskt skydd som beskrivs i punkt 5.2.8.1.3. |
| --- | --- |

b)

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på fysiskt skydd som beskrivs i punkt 5.2.8.1.3.

| c) | Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på frånvaro av högspänning som beskrivs i punkt 5.2.8.1.1. |
| --- | --- |

c)

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit ska uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning och växelströmskretsen ska uppfylla kraven på frånvaro av högspänning som beskrivs i punkt 5.2.8.1.1.

| 5.2.8.2 | Läckage av elektrolyter |
| --- | --- |

5.2.8.2

Läckage av elektrolyter

| 5.2.8.2.1 | Uppladdningsbara elenergilagringssystem med vattenhaltiga elektrolyter
  Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något läckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet, och inte mer än 7 % av volymen och högst 5,0 liter elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet får läcka ut utanför passagerarutrymmet. Den läckta elektrolytmängden kan efter insamling mätas med de tekniker som vanligtvis används för att fastställa vätskevolymer. För behållare som innehåller mineralterpentin, färgat kylmedel och elektrolyter ska vätskorna kunna separeras utifrån densitet för att därefter mätas. |
| --- | --- |

5.2.8.2.1

Uppladdningsbara elenergilagringssystem med vattenhaltiga elektrolyter

Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något läckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet, och inte mer än 7 % av volymen och högst 5,0 liter elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet får läcka ut utanför passagerarutrymmet. Den läckta elektrolytmängden kan efter insamling mätas med de tekniker som vanligtvis används för att fastställa vätskevolymer. För behållare som innehåller mineralterpentin, färgat kylmedel och elektrolyter ska vätskorna kunna separeras utifrån densitet för att därefter mätas.

| 5.2.8.2.2 | Uppladdningsbart elenergilagringssystem med icke-vattenhaltiga elektrolyter
  Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något vätskeläckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet eller bagageutrymmet, och inget vätskeläckage av elektrolyter till utanför fordonet. Detta krav ska kunna bekräftas genom okulärbesiktning utan att någon del av fordonet demonteras. |
| --- | --- |

5.2.8.2.2

Uppladdningsbart elenergilagringssystem med icke-vattenhaltiga elektrolyter

Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte uppstå något vätskeläckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till passagerarutrymmet eller bagageutrymmet, och inget vätskeläckage av elektrolyter till utanför fordonet. Detta krav ska kunna bekräftas genom okulärbesiktning utan att någon del av fordonet demonteras.

| 5.2.8.3 | Fasthållning av uppladdningsbara elenergilagringssystem
  Det uppladdningsbara elenergilagringssystemet ska fortsätta att vara fäst vid fordonet vid minst en förankring, ett fäste eller någon konstruktion som överför belastningar från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till fordonets konstruktion, och ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som finns utanför passagerarutrymmet ska inte gå in i passagerarutrymmet. |
| --- | --- |

5.2.8.3

Fasthållning av uppladdningsbara elenergilagringssystem

Det uppladdningsbara elenergilagringssystemet ska fortsätta att vara fäst vid fordonet vid minst en förankring, ett fäste eller någon konstruktion som överför belastningar från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet till fordonets konstruktion, och ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som finns utanför passagerarutrymmet ska inte gå in i passagerarutrymmet.

| 5.2.8.4 | Brandfara i samband med uppladdningsbart elenergilagringssystem
  Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte finnas några tecken på brand eller explosion från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet. |
| --- | --- |

5.2.8.4

Brandfara i samband med uppladdningsbart elenergilagringssystem

Under de 60 minuter som följer efter kollisionen får det inte finnas några tecken på brand eller explosion från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet.

6.   ANVISNINGAR FÖR ANVÄNDARE AV FORDON UTRUSTADE MED KROCKKUDDAR

| 6.1 | För ett fordon utrustat med krockkuddar som är avsedda att skydda föraren och andra passagerare än föraren ska överensstämmelse med punkterna 8.1.8. till 8.1.9. i FN-föreskrift nr 16, ändrad genom ändringsserie 08, visas från och med den 1 september 2020 för nya fordonstyper. Före detta datum gäller de relevanta kraven i föregående ändringsserie. |
| --- | --- |

6.1

För ett fordon utrustat med krockkuddar som är avsedda att skydda föraren och andra passagerare än föraren ska överensstämmelse med punkterna 8.1.8. till 8.1.9. i FN-föreskrift nr 16, ändrad genom ändringsserie 08, visas från och med den 1 september 2020 för nya fordonstyper. Före detta datum gäller de relevanta kraven i föregående ändringsserie.

7.   ÄNDRING OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDET AV EN FORDONSTYP

| 7.1 | Varje ändring av en fordonstyp avseende denna föreskrift ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som godkände fordonstypen. Typgodkännandemyndigheten får då antingen






  a) | i samråd med tillverkaren besluta att ett nytt typgodkännande ska beviljas, eller |
| --- | --- | --- |

7.1

Varje ändring av en fordonstyp avseende denna föreskrift ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som godkände fordonstypen. Typgodkännandemyndigheten får då antingen

a)

i samråd med tillverkaren besluta att ett nytt typgodkännande ska beviljas, eller

| b) | tillämpa förfarandet i punkt 7.1.1 (Revidering) och, i tillämpliga fall, förfarandet i punkt 7.1.2 (Utökning). |
| --- | --- |

b)

tillämpa förfarandet i punkt 7.1.1 (Revidering) och, i tillämpliga fall, förfarandet i punkt 7.1.2 (Utökning).

| 7.1.1 | Revidering
  Om uppgifter i informationsdokumenten har ändrats och typgodkännandemyndigheten anser att ändringarna sannolikt inte kommer att få några märkbara negativa effekter och att fordonet i vilket fall som helst fortfarande uppfyller kraven, ska ändringen betecknas som en ”revidering”.
  Typgodkännandemyndigheten ska då i nödvändig utsträckning utfärda de reviderade bladen i informationsdokumenten, och på varje reviderat blad tydligt markera vilket slag av ändring det rör sig om och vilket datum det nya bladet har utfärdats. En konsoliderad, uppdaterad version av informationsdokumenten tillsammans med en detaljerad beskrivning av ändringen ska anses uppfylla detta krav. |
| --- | --- |

7.1.1

Revidering

Om uppgifter i informationsdokumenten har ändrats och typgodkännandemyndigheten anser att ändringarna sannolikt inte kommer att få några märkbara negativa effekter och att fordonet i vilket fall som helst fortfarande uppfyller kraven, ska ändringen betecknas som en ”revidering”.

Typgodkännandemyndigheten ska då i nödvändig utsträckning utfärda de reviderade bladen i informationsdokumenten, och på varje reviderat blad tydligt markera vilket slag av ändring det rör sig om och vilket datum det nya bladet har utfärdats. En konsoliderad, uppdaterad version av informationsdokumenten tillsammans med en detaljerad beskrivning av ändringen ska anses uppfylla detta krav.

| 7.1.2 | Utökning
  Ändringen ska betecknas som en ”utökning” om något av följande förhållanden råder, utöver ändringen av uppgifterna i underlaget:






  a) | Om det krävs ytterligare kontroller eller provningar, eller |
| --- | --- | --- |

7.1.2

Utökning

Ändringen ska betecknas som en ”utökning” om något av följande förhållanden råder, utöver ändringen av uppgifterna i underlaget:

a)

Om det krävs ytterligare kontroller eller provningar, eller

| b) | om några uppgifter i meddelandedokumentet (med undantag för bilagorna) har ändrats, eller |
| --- | --- |

b)

om några uppgifter i meddelandedokumentet (med undantag för bilagorna) har ändrats, eller

| c) | om godkännande enligt en senare ändringsserie begärs efter att den ändringsserien har trätt i kraft. |
| --- | --- |

c)

om godkännande enligt en senare ändringsserie begärs efter att den ändringsserien har trätt i kraft.

| 7.2 | De parter i överenskommelsen som tillämpar denna FN-föreskrift ska på det sätt som anges i punkt 4.3 underrättas om godkännande har beviljats, utökats eller ej beviljats. Dessutom ska indexet till informationsdokumenten och provningsrapporterna, som ska bifogas meddelandeformuläret i bilaga 1, ändras så att datumet för den senaste revideringen eller utökningen anges. |
| --- | --- |

7.2

De parter i överenskommelsen som tillämpar denna FN-föreskrift ska på det sätt som anges i punkt 4.3 underrättas om godkännande har beviljats, utökats eller ej beviljats. Dessutom ska indexet till informationsdokumenten och provningsrapporterna, som ska bifogas meddelandeformuläret i bilaga 1, ändras så att datumet för den senaste revideringen eller utökningen anges.

8.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för produktionsöverensstämmelse ska överensstämma med dem som fastställs i bilaga 1 till överenskommelsen (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), med följande krav:

| 8.1 | Varje fordon som har godkänts enligt denna föreskrift ska vara tillverkade så att de överensstämmer med den godkända fordonstypen och uppfylla kraven i punkterna 5 och 6. |
| --- | --- |

8.1

Varje fordon som har godkänts enligt denna föreskrift ska vara tillverkade så att de överensstämmer med den godkända fordonstypen och uppfylla kraven i punkterna 5 och 6.

| 8.2 | Den typgodkännandemyndighet som har beviljat typgodkännandet får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas på varje produktionsanläggning. Sådan granskning ska normalt ske en gång vartannat år. |
| --- | --- |

8.2

Den typgodkännandemyndighet som har beviljat typgodkännandet får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas på varje produktionsanläggning. Sådan granskning ska normalt ske en gång vartannat år.

9.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

| 9.1 | Ett godkännande av en fordonstyp som beviljats enligt denna föreskrift får återkallas om kravet i punkt 7.1 inte är uppfyllt. |
| --- | --- |

9.1

Ett godkännande av en fordonstyp som beviljats enligt denna föreskrift får återkallas om kravet i punkt 7.1 inte är uppfyllt.

| 9.2 | Om en part i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat ska den omedelbart rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av en kopia av godkännandeintyget, som i slutet ska vara försett med en undertecknad och daterad anteckning med lydelsen ”GODKÄNNANDE ÅTERKALLAT” skriven med versaler. |
| --- | --- |

9.2

Om en part i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat ska den omedelbart rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av en kopia av godkännandeintyget, som i slutet ska vara försett med en undertecknad och daterad anteckning med lydelsen ”GODKÄNNANDE ÅTERKALLAT” skriven med versaler.

10.   SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett godkännande som helt upphör med sin tillverkning av en fordonstyp som godkänts i enlighet med denna föreskrift ska meddela detta till den typgodkännandemyndighet som beviljade godkännandet. Då typgodkännandemyndigheten fått ett sådant meddelande ska myndigheten informera övriga parter till överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av en kopia av godkännandeintyget, som i slutet ska vara försett med en undertecknad och daterad påskrift med lydelsen ”TILLVERKNINGEN HAR UPPHÖRT” skriven med versaler.

11.   NAMN PÅ OCH ADRESS TILL TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETER OCH DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR ATT UTFÖRA GODKÄNNANDEPROVNINGAR

De parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn på och adress till de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar, de tillverkare som är bemyndigade att utföra provningarna och de typgodkännandemyndigheter som beviljar godkännande och till vilka formulär om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

12.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

| 12.1 | Från och med den dag då ändringsserie 02 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift vägra att bevilja eller vägra att godta typgodkännanden enligt denna föreskrift i dess ändrade lydelse enligt ändringsserie 02. |
| --- | --- |

12.1

Från och med den dag då ändringsserie 02 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift vägra att bevilja eller vägra att godta typgodkännanden enligt denna föreskrift i dess ändrade lydelse enligt ändringsserie 02.

| 12.2 | Från och med den 1 september 2023 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift inte vara tvungna att godta typgodkännanden för fordon som har elektrisk framdrivning som arbetar med högspänning enligt ändringsserie 01 som utfärdades för första gången efter den 1 september 2023. |
| --- | --- |

12.2

Från och med den 1 september 2023 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift inte vara tvungna att godta typgodkännanden för fordon som har elektrisk framdrivning som arbetar med högspänning enligt ändringsserie 01 som utfärdades för första gången efter den 1 september 2023.

| 12.3 | Parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift ska fortsätta att godta typgodkännanden för fordon som har elektrisk framdrivning som arbetar med högspänning enligt ändringsserie 01 till denna föreskrift. |
| --- | --- |

12.3

Parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift ska fortsätta att godta typgodkännanden för fordon som har elektrisk framdrivning som arbetar med högspänning enligt ändringsserie 01 till denna föreskrift.

| 12.4 | De parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift får inte vägra att bevilja typgodkännanden enligt någon föregående ändringsserie till eller utökning av denna föreskrift. |
| --- | --- |

12.4

De parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift får inte vägra att bevilja typgodkännanden enligt någon föregående ändringsserie till eller utökning av denna föreskrift.

| 12.5 | Utan hinder av ovanstående övergångsbestämmelser är de parter i överenskommelsen som börjar tillämpa denna föreskrift efter den dag då den senaste ändringsserien träder i kraft inte skyldiga att godta typgodkännanden som beviljats enligt någon tidigare ändringsserie till denna föreskrift. |
| --- | --- |

12.5

Utan hinder av ovanstående övergångsbestämmelser är de parter i överenskommelsen som börjar tillämpa denna föreskrift efter den dag då den senaste ändringsserien träder i kraft inte skyldiga att godta typgodkännanden som beviljats enligt någon tidigare ändringsserie till denna föreskrift.

---

(1)  Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, punkt 2 – https://unece.org/transport/standards/transport/vehicle-regulations-wp29/resolutions.

1

(2)  De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6

2

(3)  Gränsvärdet har tagits fram utifrån skadekriterierna för en provdocka motsvarande en 65-årig kvinna i den 5:e percentilen. Detta kriterium ska begränsas till den främre yttre passagerarplatsen under det lastfall och de provningsförhållanden som gäller för denna föreskrift. Dess användning bör endast utökas efter ytterligare överväganden och genomgång.

3

---

BILAGA 1

Meddelande

(maximiformat: A4 [210 × 297 mm])

| (1) | Utfärdat av: (myndighetens namn)
  ...
  ... |
| --- | --- |

Image 86

Utfärdat av: (myndighetens namn)

...

...

| om (2) | beviljat godkännande |
| --- | --- |
| | utökat godkännande
  ej beviljat godkännande
  återkallat godkännande
  slutgiltigt upphörande av produktionen |

om (2)

beviljat godkännande

utökat godkännande

ej beviljat godkännande

återkallat godkännande

slutgiltigt upphörande av produktionen

av en fordonstyp med avseende på skydd av förare och passagerare vid frontalkollision i enlighet med föreskrift nr 137

Godkännande nr: . ... Utökning nr. ....

| 1. | Det motordrivna fordonets handelsnamn eller varumärke: ... |
| --- | --- |

1.

| 2. | Fordonstyp: ... |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tillverkarens namn och adress: ...
  ... |
| --- | --- |

3.

...

| 4. | Namn på och adress till tillverkarens eventuella ombud:
  ... |
| --- | --- |

4.

...

| 5. | Kort beskrivning av fordonstypens uppbyggnad, mått, form och konstruktionsmaterial: ...
  ... |
| --- | --- |

5.

...

| 5.1 | Beskrivning av det skyddssystem som monterats i fordonet: ...
  ... |
| --- | --- |

5.1

...

| 5.2 | Beskrivning av invändiga anordningar eller inredningar som kan påverka provningarna: ... |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Den elektriska energikällans placering: ... |
| --- | --- |

5.3

| 6. | Motorns placering: fram/bak/mitten2 |
| --- | --- |

6.

| 7. | Drift: framhjulsdrift/bakhjulsdrift2 |
| --- | --- |

7.

| 8. | Vikten på det fordon som lämnats in för provning: | Framaxel: ... |
| --- | --- | --- |

8.

Framaxel: ...

| | Bakaxel: ... |
| --- | --- |

Bakaxel: ...

| | Totalt: ... |
| --- | --- |

Totalt: ...

| 9. | Datum då fordonet lämnades in för godkännande: ... |
| --- | --- |

9.

| 10. | Teknisk tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar: ... |
| --- | --- |

10.

| 11. | Datum för rapporten som denna tjänst utfärdat: ... |
| --- | --- |

11.

| 12. | Nummer på rapporten som denna tjänst utfärdat: ... |
| --- | --- |

12.

| 13. | Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat2 |
| --- | --- |

13.

| 14. | Godkännandemärkets placering på fordonet: ... |
| --- | --- |

14.

| 15. | Ort:: ... |
| --- | --- |

15.

| 16. | Datum: ... |
| --- | --- |

16.

| 17. | Underskrift: ... |
| --- | --- |

17.

| 18. | Följande handlingar, märkta med det godkännandenummer som visas ovan, bifogas detta meddelande:...
  (Fotografier och/eller diagram och ritningar som möjliggör en grundläggande identifiering av fordonstypen och de tänkbara varianter som omfattas av godkännandet.) |
| --- | --- |

18.

(Fotografier och/eller diagram och ritningar som möjliggör en grundläggande identifiering av fordonstypen och de tänkbara varianter som omfattas av godkännandet.)

---

(1)  Särskiljande nummer för det land som beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännandet (se bestämmelserna om godkännande i föreskriften).

(2)  Stryk det som inte är tillämpligt.

---

BILAGA 2

Godkännandemärkenas utformning

MALL A

(Se punkt 4.4 i denna föreskrift.)

Image 87

= minst 8 mm

Ovanstående godkännandemärke, fäst på ett fordon, visar att fordonstypen i fråga har godkänts i Frankrike (E 2) med avseende på skydd av förare och passagerare vid en frontalkollision i enlighet med föreskrift nr 137 med godkännandenummer 011424. Godkännandenumret visar att godkännandet beviljats i enlighet med kraven i föreskrift nr 137 i dess lydelse enligt ändringsserie 01.

MALL B

(Se punkt 4.5 i denna föreskrift.)

Image 88

a = minst 8 mm

Ovanstående godkännandemärke fäst på ett fordon visar att den berörda fordonstypen har godkänts i Nederländerna (E 4) enligt föreskrifterna nr 137 och nr 11 (1). De två första siffrorna i godkännandenumren anger att ändringsserie 01 ingick i föreskrift nr 137 och att ändringsserie 02 ingick i föreskrift nr 11 när respektive godkännande beviljades.

---

(1)  Det senare numret ges endast som exempel.

---

BILAGA 3

Provningsförfarande

Syftet med denna provning är att kontrollera om fordonet uppfyller kraven i punkt 5.2 i denna föreskrift.

1.

Uppställning och förberedelse av fordon

1.1

Provningsområdet ska vara tillräckligt stort för att ge plats åt framkörningsbana, barriär och de tekniska installationer som krävs för provningen. Den sista delen av banan, minst 5 m före barriären, ska vara horisontell, plan och jämn.

1.2

Barriären ska bestå av ett armerat betongblock som är minst 3 m brett framtill och minst 1,5 m högt. Tjockleken på barriären ska vara sådan att dess vikt är minst 70 ton. Framsidan skall vara plan, lodrät och vinkelrät mot framkörningsbanan. Den ska vara täckt med 20 ± 2 mm tjocka plywoodskivor i gott skick. En konstruktion bestående av en minst 25 mm tjock stålplåt kan placeras mellan plywoodskivan och barriären. En barriär med andra egenskaper kan också användas, under förutsättning att islagsytan är större än den främre islagsytan på det fordon som ska provas och under förutsättning att den ger likvärdiga resultat.

1.3

Barriärens riktning

1.3.1

Det ska träffa hindret i en bana som är vinkelrät mot kollisionsväggen. Den största tillåtna avvikelsen i sidled mellan fordonsfrontens vertikala mittlinje och kollisionsväggens vertikala mittlinje ska vara ±30 cm.

1.4

Fordonets tillstånd

1.4.1

Provfordonet ska vara representativt för serieproduktionen, utrustat med all normal standardutrustning och befinna sig i normalt körtillstånd. Vissa komponenter får ersättas med motsvarande vikter om det är uppenbart att ersättningen inte får någon märkbar effekt på mätresultaten enligt punkt 6.

Efter överenskommelse mellan tillverkaren och den tekniska tjänsten ska det vara tillåtet att ändra bränslesystemet, så att en lämplig mängd bränsle kan användas för att driva motorn eller systemet för omvandling av elektrisk energi.

1.4.2

Fordonsvikt

1.4.2.1

Vikten hos det fordon som ska genomgå provningen ska vara den olastade basvikten.

1.4.2.2

Detta krav gäller inte bränsletankar för vätgas.

1.4.2.3

Alla andra system (bromsar, kylsystem etc.) får vara tomma, men i så fall ska vätskornas vikt kompenseras.

1.4.2.4

Om mätutrustningens vikt ombord på fordonet överstiger de 25 kg som tillåts, får den kompenseras med minskningar som inte har någon märkbar effekt på mätresultaten enligt punkt 6.

1.4.2.5

Mätutrustningens vikt får inte ändra referensbelastningen på någon axel med mer än 5 % och ingen ändring får överstiga 20 kg.

1.4.2.6

Den fordonsvikt som blir resultatet av bestämmelserna i punkt 1.4.2.1 ska anges i rapporten.

1.4.3

Justeringar i passagerarutrymmet

1.4.3.1

Om ratten är justerbar ska den vara inställd i det normalläge som anges av tillverkaren eller, om tillverkaren inte angett någon särskild rekommendation, mitt emellan justeringsområdets yttre gränser. Vid slutet av den drivna delen av provsträckan ska ratten lämnas fri med rattekrarna i det läge som, enligt tillverkaren, motsvarar körning rakt fram.

1.4.3.2

Öppningsbara rutor på fordonet ska vara stängda. För provmätningarnas skull och efter samråd med tillverkaren får rutorna öppnas, förutsatt att öppningshandtagens lägen motsvarar det stängda läget.

1.4.3.3

Växelspaken ska vara i neutralt läge. Om fordonet drivs av dess egen motor ska växelspakens läge anges av tillverkaren.

1.4.3.4

Pedalerna ska vara i normala vilolägen. Om de är justerbara ska de läggas i sitt mellanläge om inget annat läge anges av tillverkaren.

1.4.3.5

Dörrarna ska vara stängda men inte låsta.

1.4.3.5.1

För fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem ska systemet aktiveras när framdrivningen av fordonet börjar så att dörrarna låses automatiskt före islagsögonblicket. Tillverkaren kan välja att dörrarna ska låsas manuellt innan framdrivningen av fordonet börjar.

1.4.3.5.2

När det gäller fordon med ett automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska en av följande två metoder användas, efter tillverkarens val:

1.4.3.5.2.1

Systemet ska aktiveras i början av framdrivningen av fordonet så att dörrarna låses automatiskt före islagsögonblicket. Tillverkaren kan välja att dörrarna ska låsas manuellt innan framdrivningen av fordonet börjar.

1.4.3.5.2.2

Sidodörrarna på förarsidan ska låsas upp och systemet åsidosättas för dessa dörrar. När det gäller sidodörrarna på passagerarsidan får systemet aktiveras så att dessa dörrar låses automatiskt före islagsögonblicket. Tillverkaren kan välja att dessa dörrar ska låsas manuellt innan framdrivningen av fordonet börjar. Denna provning bedöms uppfylla kraven om de olåsta dörrarna låses och de låsta dörrarna låses upp.

1.4.3.6

Om det finns taklucka eller avtagbart tak ska det vara stängt och sitta på plats. För provmätningarnas skull och efter samråd med tillverkaren får takluckan vara öppen.

1.4.3.7

Solskydden ska vara i hopfällt läge.

1.4.3.8

Den invändiga backspegeln ska vara i normalt användningsläge.

1.4.3.9

Om armstöden fram och bak är justerbara ska de vara i det lägsta läget, om detta inte hindras av provdockornas placering i fordonet.

1.4.3.10

Huvudstöd som är justerbara i höjdled ska befinna sig i ett lämpligt läge som angetts av tillverkaren. Om tillverkaren inte har angett någon särskild rekommendation ska huvudstöden vara i det översta läget för provdockor motsvarande en man i den 50:e percentilen och i det nedersta läget för provdockor motsvarande en kvinna i den 5:e percentilen.

1.4.3.11

Säten

1.4.3.11.1

Säten som är justerbara i längsgående riktning ska placeras så att deras H-punkt, som avgörs genom det förfarande som avses i bilaga 6, befinner sig i justeringsområdets mittläge eller i dess närmaste låsningsläge och i det höjdläge som definieras av tillverkaren (om höjdjusteringen är oberoende). För bänksäten ska referensen vara förarplatsens H-punkt.

1.4.3.11.2

Säten som är justerbara i längsgående riktning ska placeras så att deras H-punkt, som avgörs genom det förfarande som beskrivs i bilaga 6, befinner sig i ett av följande lägen:

| a) | I det läge som anges av tillverkaren, som ska vara framför mittläget, eller |
| --- | --- |

a)

I det läge som anges av tillverkaren, som ska vara framför mittläget, eller

| b) | om tillverkaren inte har angett någon särskild rekommendation, så nära ett läge mittemellan sätets främsta läge och justeringsområdets mittläge som möjligt. |
| --- | --- |

b)

om tillverkaren inte har angett någon särskild rekommendation, så nära ett läge mittemellan sätets främsta läge och justeringsområdets mittläge som möjligt.

Eventuella ytterligare sätesinställningar ska ställas in enligt tillverkarens anvisningar. Om tillverkaren inte har angett någon särskild rekommendation ska eventuella ytterligare sätesinställningar (till exempel sätesdynans längd och lutning) vara i sitt lägsta/mest tillbakadragna läge.

1.4.3.11.3

Justerbara ryggstöd ska justeras så att lutningen av provdockans kropp är så nära som möjligt den lutning som tillverkaren rekommenderar för normal användning eller, om tillverkaren inte angett någon särskild rekommendation, 25° bakåt från lodlinjen. För en provdocka motsvarande en kvinna i den 5:e percentilen kan ryggstödet justeras till en annan vinkel, om detta krävs för att kraven i punkt 3.1 i bilaga 5 ska uppfyllas.

1.4.3.11.4

Om baksätena eller de bakre bänksätena är justerbara ska de placeras i sina bakersta lägen.

1.4.4

Inställning av elektrisk framdrivning

1.4.4.1

Förfaranden för inställning av laddningsstatus.

1.4.4.1.1

Inställningen av laddningsstatus ska utföras vid en omgivningstemperatur på 20 ± 10 °C.

1.4.4.1.2

| a) | För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att laddas externt ska systemet laddas till den högsta laddningsstatusen enligt det förfarande som anges av tillverkaren för normal drift till dess att laddningsprocessen normalt avslutas. |
| --- | --- |

a)

För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att laddas externt ska systemet laddas till den högsta laddningsstatusen enligt det förfarande som anges av tillverkaren för normal drift till dess att laddningsprocessen normalt avslutas.

| b) | För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att endast laddas av en energikälla på fordonet ska systemet laddas till den högsta laddningsstatus som kan uppnås vid normal drift av fordonet. Tillverkaren ska lämna råd om fordonets driftsläge för att uppnå denna laddningsstatus. |
| --- | --- |

b)

För ett fordon med ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att endast laddas av en energikälla på fordonet ska systemet laddas till den högsta laddningsstatus som kan uppnås vid normal drift av fordonet. Tillverkaren ska lämna råd om fordonets driftsläge för att uppnå denna laddningsstatus.

1.4.4.1.3

När fordonet provas ska laddningsstatusen vara minst 95 % av laddningsstatusen enligt punkterna 1.4.4.1.1 och 1.4.4.1.2 för uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerade för att laddas externt samt vara minst 90 % av laddningsstatusen enligt punkterna 1.4.4.1.1 och 1.4.4.1.2 för ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är konstruerat för att endast laddas av en energikälla på fordonet. Laddningsstatusen bekräftas av en metod som tillhandahålls av tillverkaren.

1.4.4.2

Den elektriska framdrivningen ska vara spänningsförande, oavsett om de ursprungliga elenergikällorna (t.ex. motor-generator, uppladdningsbart elenergilagringssystem eller system för omvandling av elektrisk energi) är inkopplade eller inte, men följande ska gälla:

1.4.4.2.1

Efter överenskommelse mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren ska det vara tillåtet att utföra provningen med hela eller delar av den elektriska framdrivningen icke spänningsförande, förutsatt att detta inte påverkar provningsresultaten negativt. För de delar av den elektriska framdrivningen som inte är spänningsförande ska skyddet mot elstöt visas antingen genom fysiskt skydd eller isoleringsmotstånd och lämplig kompletterande bevisning.

1.4.4.2.2

Om det finns en funktion för automatisk frånkoppling ska det på begäran av tillverkaren vara tillåtet att genomföra provningen utan att den automatiska frånkopplingen utlöses. I så fall ska det visas att den automatiska frånkopplingen skulle ha aktiverats under kollisionsprovningen. Detta inbegriper signalen för automatisk aktivering samt elektrisk separation, med hänsyn tagen till de omständigheter som observeras under kollisionen.

2.

Provdockor

2.1

Framsäten

2.1.1

En provdocka som motsvarar specifikationerna för en Hybrid III-provdocka motsvarande en kvinna i den 5:e percentilen1 och som uppfyller specifikationerna för dess justering, ska placeras i passagerarsätet i enlighet med villkoren i bilaga 5.

2.1.2

Fordonet kommer att provas med fasthållningsanordningar som tillhandahålls av tillverkaren.

3.

Fordonets framdrivning och kurs

3.1

Fordonet ska drivas med fordonets egen motor eller med någon annan framdrivningsanordning.

3.2

I islagsögonblicket får fordonet inte längre påverkas av någon ytterligare styr- eller framdrivningsanordning.

3.3

Fordonets kurs ska vara sådan att den uppfyller kraven i punkterna 1.2 och 1.3.1.

4.

I kollisionsögonblicket ska fordonets hastighet vara 50 –0/+1 km/tim. Om provningen genomförs med en högre islagshastighet och fordonet uppfyller kraven ska provningen emellertid anses som tillfredsställande.

5.

Mätningar som ska göras på provdockor i framsätena

5.1

Alla de mätningar som är nödvändiga för att kontrollera prestandakriterierna ska genomföras med mätsystem som motsvarar specifikationerna i bilaga 8.

5.2

De olika parametrarna ska registreras genom oberoende datakanaler med följande kanalfrekvensklasser:

5.2.1

Accelerationen a med avseende på tyngdpunkten beräknas från accelerationens treaxiala komponenter som mäts med en kanalfrekvensklass på 1 000.

5.2.2

Mätningar på provdockans nacke

5.2.2.1

Den axiala spännkraften och den främre/bakre skjuvkraften i skärningspunkten mellan huvud och nacke mäts med en kanalfrekvensklass på 1 000.

5.2.2.2

Böjmomentet kring en tväraxel i skärningspunkten mellan huvud och nacke mäts med en kanalfrekvensklass på 600.

5.2.3

Bröstets böjning mellan bröstbenet och ryggraden mäts med en kanalfrekvensklass på 180.

5.2.4

Mätningar på provdockans lårben

5.2.4.1

Den axiala kompressionskraften mäts med en kanalfrekvensklass på 600.

6.

Mätningar som ska göras på fordonet

6.1

För att göra det möjligt att genomföra den förenklade provning som beskrivs i bilaga 7 ska tiden för stommens retardation fastställas på grundval av värdet hos de längsgående accelerationsmätarna vid basen av en av B-pelarna på fordonet med en kanalfrekvensklass på 180 med användning av datakanaler som motsvarar kraven i bilaga 8.

6.2

De tidsuppgifter för hastigheten som ska användas vid det provningsförfarande som beskrivs i bilaga 7 ska erhållas från den längsgående accelerationsmätaren vid B-pelaren.

7.

Likvärdiga förfaranden

7.1

Alternativa förfaranden kan tillåtas om typgodkännandemyndigheten bedömer detta som lämpligt, förutsatt att likvärdighet kan påvisas. Ett protokoll ska bifogas dokumentationen för godkännandet som beskriver de metoder som använts och de resultat som erhållits, eller anledningen till att provningen inte har utförts.

7.2

Ansvaret för att visa att den alternativa metoden är likvärdig ligger på tillverkaren som önskar använda denna metod eller dennes representant.

---

(1)  Arbetsgruppen om passiv säkerhet (GRSP) inom Unece avser att förbereda ett tillägg till den ömsesidiga resolutionen M.R.1 (Mutual Resolution 1) om provdockor för frontalkollisioner. Till dess att tillägget är tillgängligt är de tekniska specifikationerna och de detaljerade ritningarna för Hybrid III med de principiella måtten för en man i den 50:e percentilen och en kvinna i den 5:e percentilen samt specifikationerna för provdockornas justeringar för denna provning deponerade hos FN:s generalsekreterare och kan konsulteras på begäran hos sekretariatet för FN:s ekonomiska kommission för Europa, Palais des Nations, Genève, Schweiz.

1

---

BILAGA 4

Prestandakriterier

1.

Prestandakriteriet för huvudet (HPC36)

1.1

Prestandakriteriet för huvudet (HPC36) anses vara uppfyllt när det inte förekommer någon beröring mellan huvudet och någon fordonskomponent under provningen.

1.2

Image 89

där

1.2.1

a är den resulterande acceleration som uppmätts enligt punkt 5.2.1 i bilaga 3 och mäts i tyngdkraftsenheten g (1 g = 9,81 m/s2).

1.2.2

Om början av huvudets beröring kan bestämmas tillfredsställande är t1 och t2 de två tidpunkter, uttryckta i sekunder, som definierar ett intervall mellan början på huvudets beröring och slutet på registreringen med det högsta HPC-värdet.

1.2.3

Om början av huvudets beröring inte kan bestämmas är t1 och t2 de två tidpunkter, uttryckta i sekunder, som definierar ett tidsintervall mellan början och slutet på registreringen med det högsta HPC-värdet.

1.2.4

HPC-värden där tidsintervallet (t1 – t2) är större än 36 ms beaktas inte vid beräkningen av maximivärdet.

1.3

Det värde för den resulterande accelerationen av huvudet vid frontalkollision som överstiger 3 ms kumulativt beräknas från den resulterande acceleration av huvudet som uppmätts enligt punkt 5.2.1 i bilaga 3.

2.

Nackskadekriterier

2.1

Dessa kriterier bestäms av den axiala spännkraften och de främre/bakre skjuvkrafterna i skärningspunkten mellan huvud och nacke, uttryckta i kN och uppmätta enligt punkt 5.2.2 i bilaga 3.

2.2

Nackens böjmomentskriterium bestäms av böjmomentet, uttryckt i Nm, kring en tväraxel vid huvudets och nackens skärningspunkt och uppmäts i enlighet med punkt 5.2.2 i bilaga 3.

3.

Bröstkorgens kompressionskriterium och viskösa kriterium (V * C)

3.1

Bröstkorgens kompressionskriterium bestäms av det absoluta värdet av bröstkorgens deformation, uttryckt i mm och uppmätt enligt punkt 5.2.3 i bilaga 3.

3.2

Det viskösa kriteriet (V * C) beräknas som momentanprodukten av kompressionen och bröstbenets böjningshastighet, uppmätt enligt punkt 5 i denna bilaga och även punkt 5.2.3 i bilaga 3.

4.

Lårbenets kraftkriterium

4.1

Detta kriterium bestäms av den tryckbelastning, uttryckt i kN, som överförs axialt i varje lårben på provdockan och som uppmäts enligt punkt 5.2.4 i bilaga 3.

5.

Förfarande för beräkning av det viskösa kriteriet (V * C) för Hybrid III-provdocka

5.1

Det viskösa kriteriet beräknas som den momentana produkten av kompressionen och bröstbenets böjningshastighet. Båda erhålls genom mätning av bröstbenets böjning.

5.2

C(t) = D(t) / konstant,

där konstanten för provdocka = 0,229 (Hybrid III-provdocka motsvarande en man i den 50:e percentilen)

och konstanten för provdocka = 0,187 (Hybrid III-provdocka motsvarande en kvinna i den 5:e percentilen)

Bröstbenets böjningshastighet vid tidpunkten t beräknas ur den filtrerade böjningen enligt följande:

Image 90

där D(t) är böjningen vid tidpunkten t i meter och
  Image 91
  är tidsintervallet i sekunder mellan mätningarna av böjningen. Det högsta värdet av
  Image 92
  ska vara 1,25 × 10-4 s. Detta beräkningsförfarande visas i diagrammet nedan.

Image 93

---

BILAGA 5

Placering och installation av provdockor och justering av fasthållningsanordningar

1.

Provdockornas placering

1.1

Provdockornas mittplan ska sammanfalla med sätets vertikala mittplan.

1.2

Bänksäten fram

1.2.1

Provdockans mittplan ska ligga i det vertikala plan som går genom rattens centrum och parallellt med fordonets längsgående mittplan. Om sittplatsen bestäms av bänkens form ska detta säte anses vara ett separat säte.

1.2.2

Provdockans mittplan ska vara symmetriskt med förarprovdockans mittplan i förhållande till fordonets längsgående mittplan. Om sittplatsen bestäms av bänkens form ska detta säte anses vara ett separat säte.

1.3

Provdockans mittplan ska sammanfalla med mittplanet för sittplatserna som definierats av tillverkaren.

2.

Installation av Hybrid III-provdocka motsvarande en man i den 50:e percentilen i förarsätet

2.1

Huvudets tvärgående instrumentplattform ska vara horisontell inom 2,5°. För att nivellera provdockans huvud i fordon med upprätta säten med ej justerbara ryggstöd ska följande utföras i nämnd ordning: Justera först H-punktens läge inom de gränser som anges i punkt 2.4.3.1 för att ställa in nivån på provdockehuvudets tvärgående instrumentplattform. Om huvudets tvärgående instrumentplattform fortfarande inte är i vågrät ska bäckenets vinkel på provdockan justeras inom de gränser som anges i punkt 2.4.3.2. Om huvudets tvärgående instrumentplattform fortfarande inte är vågrät ska nackens fästen på provdockan justeras så mycket som behövs för att säkerställa att huvudets tvärgående instrumentplattform är horisontell inom 2,5°.

2.2

Armar

2.2.1

Förarens överarmar ska gränsa till kroppen med mittlinjerna så nära ett vertikalt plan som möjligt.

2.3

Händer

2.3.1

Förarprovdockans handflator ska beröra den yttre delen av rattkransen vid dess horisontella mittlinje. Tummarna ska vara placerade över rattkransen och lätt fasttejpade mot den, så att om provdockans hand trycks uppåt med en kraft som inte understiger 9 N och inte överstiger 22 N ska tejpen frigöra handen från rattkransen.

2.4

Bål

2.4.1

I fordon utrustade med bänksäten ska förarprovdockans överkropp vila mot ryggstödet. Förarprovdockans mittsagittalplan ska vara vertikalt och parallellt med fordonets längsgående mittlinje och passera genom rattkransens centrum.

2.4.2

I fordon utrustade med separata säten ska förarprovdockans överkropp vila mot ryggstödet. Förarprovdockans mittsagittalplan ska vara vertikalt och sammanfalla med det separata sätets längsgående mittlinje.

2.4.3

Underkropp

2.4.3.1

Förarprovdockans H-punkt ska sammanfalla inom 13 mm i den vertikala dimensionen och 13 mm i den horisontella dimensionen med en punkt 6 mm under positionen för den H-punkt som fastställts med det förfarande som beskrivs i bilaga 6, med undantag för att längden på underbenets och lårets segment i H-punktsmaskinen ska justeras till 414 respektive 401 mm i stället för 417 respektive 432 mm.

2.4.3.2

Såsom bestämts med användning av det mätinstrument för bäckenets vinkel (som överensstämmer med GM-ritning 78051-532, införlivad genom hänvisning i del 572) som förts in i H-punktens mäthål på provdockan, ska den vinkel som uppmäts från horisontalplanet på den 76,2 mm stora släta ytan på mätinstrumentet vara 22,5 ± 2,5°.

2.5

De övre delarna av förarprovdockans ben ska vila mot sätesdynan i den mån som fötternas placering tillåter det. Det inledande avståndet mellan knäledernas ytflänsar ska vara 270 ± 10 mm. I görligaste mån ska förarprovdockans vänstra ben vara i ett vertikalt längsgående plan. I görligaste mån ska förarprovdockans högra ben vara i ett vertikalt plan. Slutjusteringar är tillåtna när det gäller att placera fötterna i passagerarutrymmenas olika konfigurationer i enlighet med punkt 2.6.

2.6

Fötter

2.6.1

Förarprovdockans högra fot ska vila på den oaktiverade gaspedalen med hälens bakersta punkt mot golvytan i pedalplanet. Om foten inte kan placeras på gaspedalen ska den placeras vinkelrätt mot skenbenet och så långt fram som möjligt i riktning längs med pedalens mittlinje med hälens bakersta punkt vilande mot golvytan. Den vänstra fotens häl ska placeras så långt fram som möjligt och ska vila på fotrummet. Vänster fot ska placeras så plant som möjligt på det främre fotrummet. Den vänstra fotens längsgående mittlinje ska placeras så parallellt som möjligt med fordonets längsgående mittlinje. För fordon som är utrustade med ett fotstöd ska det på tillverkarens begäran gå att placera vänster fot på fotstödet. I detta fall definieras vänsterfotens placering av fotstödet.

2.7

De installerade mätinstrumenten får inte på något sätt påverka provdockans rörelse under kollisionen.

2.8

Provdockornas och mätanordningarnas temperatur ska stabiliseras före provningen och i görligaste mån hållas mellan 19 och 22,2 °C.

2.9

Provdockans kläder, Hybrid III 50:e percentilen

2.9.1

Den instrumentförsedda provdockan ska vara klädd i åtsittande bomullstrikåer med korta ärmar och byxor med ben som når till halva vaden, såsom specificeras i FMVSS 208, ritningarna 78051-292 och -293 eller deras motsvarighet.

2.9.2

En sko i storlek 11XW, som motsvarar konfigurationens storlek och sul- och klacktjocklek enligt specifikationerna i Förenta staternas militära standard MIL S 13192, revision P, och med vikten 0,57 ± 0,1 kg, ska placeras och fastgöras på varje fot på provdockan.

3.

De längsgående och vertikala dimensionerna hos H-punkten beskrivs som (X50thM, Z50thM) och de längsgående och vertikala dimensionerna hos ”H 5:e”-punkten beskrivs som (X5thF, Z5thF). XSCL definieras som det horisontella avståndet mellan H-punkten och sätesdynans främsta punkt (se figur 1). Använd nedanstående formel för att beräkna ”H 5:e”-punkten. Observera att X5thF alltid ska vara längre fram än X50thM.

X5thF = X50thM + (93 mm – 0,323 × XSCL)

Z5thF = Z50thM

Image 94

  Figur 1

3.1

Huvudets tvärgående instrumentplattform ska vara horisontell inom 2,5°. För att nivellera provdockans huvud i fordon med upprätta säten med ej justerbara ryggstöd ska följande utföras i nämnd ordning: Justera först ”H 5:e”-punktens läge inom de gränser som anges i punkt 3.4.3.1 för att ställa in nivån på provdockehuvudets tvärgående instrumentplattform. Om huvudets tvärgående instrumentplattform fortfarande inte är i vågrät ska bäckenets vinkel på provdockan justeras inom de gränser som anges i punkt 3.4.3.2. Om huvudets tvärgående instrumentplattform fortfarande inte är vågrät ska nackens fästen på provdockan justeras så mycket som behövs för att säkerställa att huvudets tvärgående instrumentplattform är horisontell inom 2,5°.

3.2

Armar

3.2.1

Passagerarens överarmar ska beröra ryggstödet och kroppens sidor.

3.3

Händer

3.3.1

Passagerarprovdockans handflator ska beröra utsidan av låren. Lillfingret ska beröra sätesdynan.

3.4

Bål

3.4.1

I fordon utrustade med bänksäten ska passagerarprovdockans överkropp vila mot ryggstödet. Passagerarprovdockans mittsagittalplan ska vara vertikalt och parallellt med fordonets längsgående mittlinje och ha samma avstånd till fordonets längsgående mittlinje som förarprovdockans mittsagittalplan.

3.4.2

I fordon utrustade med separata säten ska passagerarprovdockans överkropp vila mot ryggstödet. Passagerarprovdockans mittsagittalplan ska vara vertikalt och sammanfalla med det separata sätets längsgående mittlinje.

3.4.3

Underkropp

3.4.3.1

Passagerarprovdockans ”H 5:e”-punkt ska sammanfalla inom 13 mm i den horisontella dimensionen med den ”H 5:e”-punkt som fastställts med det förfarande som beskrivs i bilaga 6 och punkt 3 ovan.

3.4.3.2

Såsom bestämts med användning av det mätinstrument för bäckenets vinkel (som överensstämmer med GM-ritning 78051-532, införlivad genom hänvisning i del 572) som förts in i H-punktens mäthål på provdockan, ska den vinkel som uppmäts från horisontalplanet på den 76,2 mm stora släta ytan på mätinstrumentet vara 20 ± 2,5°.

3.5

De övre delarna av passagerarprovdockans ben ska vila mot sätesdynan i den mån som fötternas placering tillåter det. Det inledande avståndet mellan knäledernas ytflänsar ska vara 229 ± 5 mm, vilket visas i figur 2. I görligaste mån ska passagerarprovdockans båda ben vara i vertikala längsgående plan. Slutjusteringar är tillåtna när det gäller att placera fötterna i passagerarutrymmenas olika konfigurationer, i enlighet med punkt 3.6.

Image 95

  Figur 2 Inledande knäavstånd för Hybrid III-provdocka motsvarande en kvinna i den 5:e percentilen

3.6

Fötter

3.6.1

Om det inte går att låta båda fötterna vara i kontakt med golvet ska foten sänkas tills vaden kommer i kontakt med sätesdynans framände eller fotens baksida kommer i kontakt med fordonets inredning. Foten ska hållas så parallell med golvet som möjligt, enligt figur d.

Ifall en framskjutande del av karossen är i vägen ska foten roteras så lite som möjligt runt skenbenet. Om problemet kvarstår ska låret roteras så att problemet löses eller minimeras. Foten ska röras inåt eller utåt medan avståndet mellan knäna hålls konstant.

| | |
| --- | --- |
| | |

Image 96

Image 97

Image 98

Image 99

3.7

De installerade mätinstrumenten får inte på något sätt påverka provdockans rörelse under kollisionen.

3.8

Provdockornas och mätanordningarnas temperatur ska stabiliseras före provningen och i görligaste mån hållas mellan 19 °C och 22,2 °C.

3.9

Provdockans kläder, Hybrid III 5:e percentilen

3.9.1

Den instrumentförsedda provdockan ska vara klädd i åtsittande bomullstrikåer med korta ärmar och byxor med ben som når till halva vaden, såsom specificeras i FMVSS 208, ritningarna 78051-292 och -293 eller deras motsvarighet.

3.9.2

En liten sko i damstorlek 7,5 W, som motsvarar specifikationerna i Förenta staternas militära standard MIL S 21711E, revision P vad gäller konfigurationens storlek och sul- och klacktjocklek och med vikten 0,41 ± 0,09 kg, ska placeras och fastgöras på varje fot på provdockorna.

4.

Provdockans överdrag ska monteras i ett lämpligt läge, så att det nedre nackfästets skruvhål och den övre öppningen i provdockans överdrag är i samma läge. När provdockan befinner sig i det bestämda läget i sätet, enligt kraven i punkterna 2.1–2.6 respektive 3.1–3.6, ska säkerhetsbältet placeras runt provdockan och knäppas fast. Avlägsna all slakhet ur midjebältet. Dra ut överkroppsbältet ur upprullningsanordningen och låt det därefter rulla in. Upprepa detta förfarande fyra gånger. Axelbältet bör löpa så att det inte kan halka av axeln och det får inte vidröra nacken. För en Hybrid III-provdocka motsvarande en man i den 50:e percentilen ska säkerhetsbältet löpa så att hålet i provdockans bröstkorgshölje inte döljs helt av säkerhetsbältet. För en Hybrid III-provdocka motsvarande en kvinna i den 5:e percentilen ska säkerhetsbältet ligga mellan brösten. Tillför en spännkraft på 9–18 N på midjebältet. Om bältessystemet är utrustat med en spänningslindrande anordning ska överkroppsbältet ges den största slakhet som tillverkaren i fordonets instruktionsbok rekommenderar för normal användning. Om bältessystemet inte är utrustat med en spänningslindrande anordning ska bandöverskottet i axelbältet rullas tillbaka genom upprullningens egen kraft. Om säkerhetsbältets och bältesförankringarnas placering gör att bältet inte ligger så som anges ovan får bältet justeras manuellt och hållas fast med tejp.

---

BILAGA 6

Förfarande för bestämning av H-punkten och den verkliga bålvinkeln för sittplatser i motorfordon (1)

Tillägg 1 – Beskrivning av den tredimensionella H-punktsmaskinen (3-D H-maskin) (1)

Tillägg 2 – Tredimensionellt referenssystem (1)

Tillägg 3 – Referensdata avseende sittplatser (1)

---

(1)  Förfarandet beskrivs i bilaga 1 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (RE.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6.

---

BILAGA 7

Provningsförfarande med vagn

1.

Installation och förfarande för provning

1.1

Vagnen ska vara konstruerad på ett sådant sätt att inga permanenta deformationer uppstår vid provningen. Den ska ledas så att avböjningsvinkeln vid kollisionstillfället inte överstiger 5° i vertikalplanet och 2° i horisontalplanet.

1.2

Konstruktionens tillstånd

1.2.1

Den konstruktion som provas ska vara representativ för serieproduktionen av de fordon som berörs. Vissa komponenter får ersättas eller avlägsnas där det är uppenbart att detta inte påverkar provningsresultaten.

1.2.2

Justeringar ska överensstämma med dem som avses i punkt 1.4.3 i bilaga 3 till denna föreskrift, med beaktande av det som fastslås i punkt 1.2.1.

1.3

Fastsättning av konstruktionen

1.3.1

Konstruktionen ska vara ordentligt fastgjord vid vagnen, så att ingen relativ förskjutning inträffar under provningen.

1.3.2

Den metod som används för att göra fast konstruktionen vid vagnen får inte medföra förstärkningar av sätesförankringar eller fasthållningsanordningar och inte heller förorsaka några onormala deformationer av konstruktionen.

1.3.3

Den fastsättningsanordning som rekommenderas är den där konstruktionen vilar på stöd placerade ungefär vid hjulens axlar eller, om möjligt, där konstruktionen är säkrad till vagnen med upphängningssystemets fästen.

1.3.4

Vinkeln mellan fordonets längsgående axel och vagnens riktningsrörelse ska vara 0 ± 2°.

1.4

Provdockorna och deras lägen ska överensstämma med specifikationerna i punkt 2 i bilaga 3.

1.5

Mätutrustning

1.5.1

Läget för de givare som mäter konstruktionens retardation under kollisionen ska vara parallellt med vagnens längsgående axel enligt specifikationerna i bilaga 8 (kanalfrekvensklass 180).

1.5.2

Alla mätningar som krävs för att kontrollera de förtecknade kriterierna anges i punkt 5 i bilaga 3.

1.6

Konstruktionens retardationskurva vid kollisionstillfället ska vara sådan att den kurva för hastighetsvariation i förhållande till tid som erhålls genom integration inte vid någon punkt avviker med mer än ±1 m/s från referenskurvan för hastighetsvariation i förhållande till tid för fordonet i fråga enligt definitionen i tillägget till denna bilaga. En förskjutning med avseende på referenskurvans tidsaxel får användas för att uppnå konstruktionshastigheten inne i korridoren.

1.7

Denna referenskurva erhålls genom integration av retardationskurvan för det berörda fordonet som uppmätts i den frontalkollisionsprovning mot en barriär som föreskrivs i punkt 6 i bilaga 3 till denna föreskrift.

1.8

Provningen får utföras med någon annan metod än retardation av en vagn, förutsatt att en sådan metod uppfyller de krav som gäller det intervall för hastighetsvariation som beskrivs i punkt 1.6.

---

BILAGA 7 – TILLÄGG

Ekvivalenskurva – toleransband för kurvan ΔV = f(t)

Image 100

---

BILAGA 8

Mätteknik för mätprovningar: instrumentering

1.

Definitioner

1.1

En datakanal består av all instrumentering, från en givare (eller flera givare vars utvärden kombineras på ett särskilt sätt) upp till och inbegripet varje analysförfarande som kan ändra innehållet i frekvenser och omfång.

1.2

Den första anordningen i en datakanal som används för att omvandla en fysikalisk storhet som ska mätas till en andra storhet (såsom elektrisk spänning) som kan bearbetas i resten av kanalen.

1.3

Beteckningen för en datakanal som uppfyller vissa omfångskriterier som specificeras i denna bilaga. Kanalomfångsklassnumret är numeriskt lika med mätområdets övre gräns.

1.4

Dessa frekvenser definieras i figur 1 i denna bilaga.

1.5

Kanalfrekvensklassen betecknas med ett tal som anger att kanalfrekvenssvaret ligger inom de gränser som specificeras i figur 1 i denna bilaga. Detta tal och värdet av frekvensen FH i Hz är lika.

1.6

Lutningen av den raka linje som representerar den bästa passningen för de kalibreringsvärden som bestäms med minstakvadratmetoden inom kanalomfångsklassen.

1.7

Medelvärdet av de känslighetskoefficienter som beräknats över frekvenser som är jämnt fördelade på en logaritmisk skala mellan

| FL | och | |
| --- | --- | --- |

FL

och

Image 101

1.8

Kvoten i procent av den största skillnaden mellan kalibreringsvärdet och det motsvarande värde som avläses på den raka linje som i punkt 1.6 definieras vid kanalomfångsklassens övre gräns.

1.9

Kvoten av utsignalen genom insignalen när en stimulation läggs på den givare som är vinkelrät mot mätaxeln. Den uttrycks i procent av känsligheten längs med mätaxeln.

1.10

En datakanals faslöptid är lika med fasfördröjningen (i radianer) hos en sinusformad signal dividerat med samma signals vinkelfrekvens (i radianer/s).

1.11

Samtliga yttre förhållanden och inverkningar för vilka datakanalen under ett givet ögonblick är föremål.

2.

Prestandakrav

2.1

Linearitetsfelets absoluta värde för en datakanal vid någon frekvens i kanalfrekvensklassen ska vara lika med eller mindre än 2,5 % av kanalomfångsklassvärdet över hela mätområdet.

2.2

En datakanals frekvenssvar ska ligga inom de begräsningskurvor som ges i figur 1 i denna bilaga. Linjen för noll dB bestäms av kalibreringsfaktorn.

2.3

Faslöptiden mellan in- och utsignalerna för en datakanal ska fastställas och får inte variera med mer än 1/10 FH s mellan 0,03 FH och FH.

2.4

Tid

2.4.1

Ett tidssvep ska registreras och ska visa åtminstone 1/100 s med en noggrannhet på 1 %.

2.4.2

Den relativa tidsfördröjningen mellan signalen i två eller flera datakanaler, oavsett deras frekvensklass, får inte överstiga 1 ms bortsett från fördröjning orsakad av fasförskjutning.

Två eller flera datakanaler i vilka signalerna är kombinerade ska ha samma frekvensklass och får inte ha en relativ tidsfördröjning som är större än 1/10 FH s.

Detta krav gäller såväl analoga signaler som synkroniseringspulser och digitala signaler.

2.5

Givarens tvärkänslighet ska vara mindre än 5 % i alla riktningar.

2.6

Kalibrering

2.6.1

En datakanal ska kalibreras minst en gång om året mot referensutrustning som kan spåras till kända standarder. De metoder som används för att göra en jämförelse med en referensutrustning får inte införa ett fel som är större än 1 % av kanalomfångsklassen. Användningen av referensutrustningen begränsas till det frekvensområde för vilket den har kalibrerats. En datakanals delsystem kan utvärderas individuellt och resultaten beaktas vid bedömningen av hela datakanalens noggrannhet. Detta kan t.ex. göras med en elektrisk signal av känt omfång som simulerar givarens utsignal, något som medger en kontroll av datakanalens förstärkningsfaktor bortsett från givaren.

2.6.2

Referensutrustningens noggrannhet ska intygas eller styrkas av en officiell metrologisk tjänst.

2.6.2.1

Statisk kalibrering

2.6.2.1.1

Felen ska vara mindre än ±1,5 % av kanalens omfångsklass.

2.6.2.1.2

Felet ska vara mindre än ±1 % av kanalens omfångsklass.

2.6.2.1.3

Felet ska vara mindre än ±1 % av kanalens omfångsklass.

2.6.2.2

Dynamisk kalibrering

2.6.2.2.1

Referensaccelerationernas fel uttryckt i procent av kanalomfångsklassen ska vara mindre än ±1,5 % under 400 Hz, mindre än ±2 % mellan 400 Hz och 900 Hz och mindre än ±2,5 % över 900 Hz.

2.6.2.3

Referenstidens relativa fel ska vara mindre än 10-5.

2.6.3

Känslighetskoefficienten och linearitetsfelet ska bestämmas genom mätning av datakanalens utsignal mot en känd insignal för olika värden av denna signal. Kalibreringen av datakanalen ska täcka kanalomfångsklassens hela område.

För tvåvägskanaler ska både de positiva och negativa värdena användas.

Om kalibreringsutrustningen inte kan avge den inmatning som krävs på grund av alltför höga värden på den kvantitet som ska mätas ska kalibreringarna utföras inom kalibreringsstandardernas gränsvärden, varefter dessa gränsvärden ska registreras i provningsrapporten.

En hel datakanal ska kalibreras vid en frekvens eller ett spektrum av frekvenser som har ett signifikant värde mellan

| FL | och | |
| --- | --- | --- |

FL

och

Image 102

2.6.4

Svarskurvorna för fas och omfång mot frekvens ska bestämmas genom mätning av datakanalens utsignaler i form av fas och omfång mot en känd insignal med de olika värden för denna signal som varierar mellan FL och 10 gånger kanalfrekvensklassen eller 3 000 Hz, beroende på vilket som är lägst.

2.7

En regelbunden kontroll ska göras för att kartlägga miljöpåverkan (elektriska eller magnetiska flöden, kabelhastighet osv.). Detta kan t.ex. göras genom att utmatningen från reservkanaler utrustade med givarattrapper registreras. Om betydande utsignaler erhålls ska korrigerande åtgärder vidtas, t.ex. byte av kablar.

2.8

Kanalomfångsklassen och kanalfrekvensklassen definierar en datakanal.

Kanalomfångsklassen ska vara 1, 2 eller 5 upphöjda till tio-potens.

3.

Givarna ska vara fast förankrade så att deras registreringar påverkas så lite som möjligt av vibrationer. Varje montering med en lägsta resonansfrekvens lika med åtminstone 5 gånger frekvensen FH hos den avsedda datakanalen ska betraktas som giltig. I synnerhet accelerationsgivare ska monteras på ett sådant sätt att den första vinkeln mellan den faktiska mätaxeln och motsvarande axel i referensaxelsystemet inte är större än 5°, såvida det inte görs en analytisk eller experimentell bedömning av monteringens inverkan på insamlade data. När fleraxliga accelerationer vid en punkt ska mätas ska varje accelerationsgivaraxel passera inom 10 mm från denna punkt, och den seismiska tyngdpunkten i varje accelerationsmätare bör ligga inom 30 mm från denna punkt.

4.

Databehandling

4.1

En filtrering som motsvarar datakanalklassens frekvenser får utföras antingen under registrering eller under databehandling. Före registreringen bör emellertid en analog filtrering på högre nivå än kanalfrekvensklassen göras för att utnyttja åtminstone 50 % av registreringsapparatens dynamiska område och för att minska risken att höga frekvenser mättar registreringsapparaten eller orsakar lågupplösningsfel i den digitala behandlingen.

4.2

Digitalisering

4.2.1

Provtagningsfrekvensen bör vara lika med minst 8 FH.

4.2.2

De digitala ordens storlek bör vara minst 7 bitar och en paritetsbit.

5.

Resultaten bör presenteras på A4-papper (ISO/R 216). Resultat som presenteras i form av diagram bör ha axlar med måttenheter som motsvarar en lämplig multipel av den valda enheten (t.ex. 1, 2, 5, 10, 20 mm). SI-enheter ska användas utom för fordonshastighet där km/tim får användas och för accelerationer orsakade av kollision där g, med g = 9,8 m/s2, får användas.

Image 103

  Figur 1 Frekvenssvarskurva

| | | | | N | Logaritmisk skala |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CFC | FL | FH | FN | a | ± | 0,5 | dB |
| | | | | b | + | 0,5 ; -1 | dB |
| | Hz | Hz | Hz | c | + | 0,5 ; -4 | dB |
| 1 000 | ≤ 0,1 | 1 000 | 1 650 | d | - | 9 | dB/oktav |
| 600 | ≤ 0,1 | 600 | 1 000 | e | - | 24 | dB/oktav |
| 180 | ≤ 0,1 | 180 | 300 | f | | ∞ | |
| 60 | ≤ 0,1 | 60 | 100 | g | - | 30 | |

N

Logaritmisk skala

CFC

FL

FH

FN

a

±

0,5

dB

b

+

0,5 ; -1

dB

Hz

Hz

Hz

c

+

0,5 ; -4

dB

1 000

≤ 0,1

1 000

1 650

d

-

9

dB/oktav

600

≤ 0,1

600

1 000

e

-

24

dB/oktav

180

≤ 0,1

180

300

f

∞

60

≤ 0,1

60

100

g

-

30

---

BILAGA 9

Provningsförfaranden för fordon utrustade med elektrisk framdrivning

I denna bilaga beskrivs provningsförfaranden för kontroll av att elsäkerhetskraven i punkt 5.2.8 i denna föreskrift är uppfyllda.

1.

Om en funktion för frånkoppling av högspänningen används ska mätningar göras på båda sidor av den anordning som kopplar från spänningen.

Om anordningen för frånkoppling av högspänning är inbyggd i det uppladdningsbara elenergilagringssystemet eller energiomvandlingssystemet, och högspänningskretsen i det uppladdningsbara elenergilagringssystemet eller energiomvandlingssystemet är skyddat enligt skyddsklass IPXXB efter kollisionsprovningen, behöver mätningar bara göras mellan den anordning som kopplar från spänningen och de elektriska belastningarna.

Den voltmeter som används i denna provning ska mäta likströmsvärden och ha ett inre motstånd på minst 10 MΩ.

2.

Efter kollisionsprovningen bestäms spänningarna i högspänningskretsen (Ub, U1, U2) (se figur 1).

Spänningen ska mätas tidigast 10 s och senast 60 s efter kollisionen.

Detta förfarande är inte tillämpligt om provningen utförs under villkoret att den elektriska framdrivningen inte är spänningsförande.

Image 104

  Figur 1 Mätning av Ub, U1, U2 b 1 2

3.

Före kollisionen kopplas en strömställare S1 och ett känt urladdningsmotstånd Re parallellt till den relevanta kondensatorn (se figur 2).

| a) | Tidigast 10 s och senast 60 s efter kollisionen ska strömställaren S1 stängas medan spänningen Ub och strömmen Ie mäts och registreras. Produkten av spänningen Ub och strömmen Ie ska integreras över den tid som börjar när strömställaren S1 stängs (tc) och slutar när spänningen Ub faller under högspänningströskeln 60 V likström (th). Integralen ger den totala energin (TE) i joule. |
| --- | --- |

a)

Tidigast 10 s och senast 60 s efter kollisionen ska strömställaren S1 stängas medan spänningen Ub och strömmen Ie mäts och registreras. Produkten av spänningen Ub och strömmen Ie ska integreras över den tid som börjar när strömställaren S1 stängs (tc) och slutar när spänningen Ub faller under högspänningströskeln 60 V likström (th). Integralen ger den totala energin (TE) i joule.

Image 105

| b) | Om Ub mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) anges av tillverkaren ska den totala energin (TE) beräknas med följande formel:
  TE = 0,5 × Cx x Ub
  2 |
| --- | --- |

b)

Om Ub mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) anges av tillverkaren ska den totala energin (TE) beräknas med följande formel:

TE = 0,5 × Cx x Ub
  2

| c) | Om U1 och U2 (se figur 1) mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och Y-kondensatorernas kapacitanser (Cy1, Cy2) anges av tillverkaren ska den totala energin (TEy1, TEy2) beräknas med följande formler:
  TEy1 = 0,5 × Cy1 x U1
  2

  TEy2 = 0,5 × Cy2 x U2
  2 |
| --- | --- |

c)

Om U1 och U2 (se figur 1) mäts vid en tidpunkt mellan 10 och 60 s efter kollisionen och Y-kondensatorernas kapacitanser (Cy1, Cy2) anges av tillverkaren ska den totala energin (TEy1, TEy2) beräknas med följande formler:

TEy1 = 0,5 × Cy1 x U1
  2

TEy2 = 0,5 × Cy2 x U2
  2

Detta förfarande är inte tillämpligt om provningen utförs under villkoret att den elektriska framdrivningen inte är spänningsförande.

Image 106

  Figur 2 Exempel på mätning av energin i högspänningskretsen som lagras i X-kondensatorerna

4.

Efter kollisionsprovningen av fordonet ska alla delar som omger högspänningskomponenterna utan hjälp av verktyg öppnas, demonteras och avlägsnas. Alla kvarvarande omgivande delar ska betraktas som en del av det fysiska skyddet.

Det ledade provningsfinger som beskrivs i figur 3 ska föras in i alla hål och öppningar i det fysiska skyddet med en provningskraft på 10 N ± 10 % för bedömning av elsäkerhet. Om det ledade provningsfingret tränger in helt eller delvis i det fysiska skyddet, ska provningsfingret placeras i alla lägen som anges nedan.

Med utgångspunkt i det raka läget ska provningsfingrets båda leder successivt böjas i en vinkel på upp till 90 grader med avseende på angränsande fingeravsnitts axel och placeras i varje möjligt läge.

Interna elskyddsbarriärer betraktas som en del av inneslutningen.

I förekommande fall ska en lågspänningskälla (om minst 40 V och högst 50 V) i serie med en lämplig lampa anslutas mellan det ledade provningsfingret och de strömförande högspänningsdelarna inuti elskyddsbarriären eller inneslutningen.

Image 107

  Figur 3 Ledat provningsfinger

Material: metall, utom där annat anges

Linjära mått i millimeter.

Toleranser för mått utan angiven tolerans:

| a) | För vinklar: +0/–10 s. |
| --- | --- |

a)

För vinklar: +0/–10 s.

| b) | För linjära mått:






  i) | upp till 25 mm: +0/–0,05, |
| --- | --- | --- |

b)

För linjära mått:

i)

upp till 25 mm: +0/–0,05,

| ii) | över 25 mm: ±0,2. |
| --- | --- |

ii)

över 25 mm: ±0,2.

Bägge lederna ska tillåta rörelser i samma plan och samma riktning genom en vinkel på 90° med toleransen 0 till +10°.

Kraven i punkt 5.2.8.1.3 i denna föreskrift är uppfyllda om det ledade provningsfingret enligt figur 3 inte kan få kontakt med strömförande högspänningsdelar.

Om så krävs får en spegel eller ett fiberskop användas för att kontrollera om det ledade provningsfingret berör högspänningskretsarna.

Om detta krav kontrolleras med en signalkrets mellan det ledade provningsfingret och de strömförande högspänningsdelarna får lampan inte tändas.

4.1

| a) | Provningsmetod med ett motståndsinstrument.
  Motståndsinstrumentet är anslutet till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen) och motståndet mäts med ett motståndsinstrument som uppfyller följande specifikationer:






  i) | Motståndsinstrument: minst 0,2 A mätningsström. |
| --- | --- | --- |

a)

Provningsmetod med ett motståndsinstrument.

Motståndsinstrumentet är anslutet till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen) och motståndet mäts med ett motståndsinstrument som uppfyller följande specifikationer:

i)

Motståndsinstrument: minst 0,2 A mätningsström.

| ii) | Upplösning: 0,01 Ω eller mindre. |
| --- | --- |

ii)

Upplösning: 0,01 Ω eller mindre.

| iii) | Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω. |
| --- | --- |

iii)

Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω.

| b) | Provningsmetod med likströmskälla, voltmeter och amperemeter.
  Likströmskällan, voltmetern och amperemetern är anslutna till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen).
  Likströmskällans spänning ska justeras så att strömstyrkan är minst 0,2 A.
  Ström ”I” och spänning ”U” mäts.
  Motståndet ”R” beräknas enligt följande formel:
  R = U/I
  Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω.

  Anmärkning: Om anslutningskablar används för mätning av spänning och ström ska varje anslutningskabel vara separat ansluten till elskyddsbarriären/inneslutningen/det elektriska chassit. För mätning av spänning och ström får samma anslutningspunkt användas.
  Exempel på provningsmetoden med likströmskälla, voltmeter och amperemeter visas nedan. |
| --- | --- |

b)

Provningsmetod med likströmskälla, voltmeter och amperemeter.

Likströmskällan, voltmetern och amperemetern är anslutna till mätpunkter (i normala fall det elektriska chassit och elskyddsbarriären/inneslutningen).

Likströmskällans spänning ska justeras så att strömstyrkan är minst 0,2 A.

Ström ”I” och spänning ”U” mäts.

Motståndet ”R” beräknas enligt följande formel:

R = U/I

Motståndet R ska vara mindre än 0,1 Ω.

Anmärkning: Om anslutningskablar används för mätning av spänning och ström ska varje anslutningskabel vara separat ansluten till elskyddsbarriären/inneslutningen/det elektriska chassit. För mätning av spänning och ström får samma anslutningspunkt användas.

Exempel på provningsmetoden med likströmskälla, voltmeter och amperemeter visas nedan.

Image 108

  Figur 4 Exempel på provningsmetod med likströmskälla

5.

Isoleringsmotstånd

5.1

Isoleringsmotståndet för var och en av fordonets högspänningskretsar ska mätas eller bestämmas genom beräkning av mätvärdena för varje del eller komponent i en högspänningskrets.

Alla mätningar för att beräkna spänning och elektrisk isolering ska göras minst 10 s efter kollisionen.

5.2

Isoleringsmotståndet ska mätas genom att en lämplig mätmetod väljs bland dem som anges i punkterna 5.2.1–5.2.2 i denna bilaga, beroende på de spänningsförande delarnas elektriska laddning eller isoleringsmotstånd.

Omfattningen på den elektriska krets som ska mätas ska anges i förväg med hjälp av elektriska kretsdiagram. Om högspänningskretsarna är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mätas för varje elektrisk krets.

Dessutom får man göra de ändringar som krävs för att isoleringsmotståndet ska kunna mätas, t.ex. avlägsna höljen för att nå spänningsförande delar, rita upp mätlinjer eller ändra programvara.

Om de uppmätta värdena inte är stabila på grund av exempelvis driften av ombordsystemet för övervakning av isoleringsmotstånd får nödvändiga ändringar för mätningen göras genom att den aktuella anordningen stängs av eller avlägsnas. När anordningen har avlägsnats ska dessutom en uppsättning ritningar användas för att visa att isoleringsmotståndet mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit förblir oförändrat.

Dessa ändringar får inte påverka provningsresultaten.

Särskild omsorg ska iakttas för att undvika kortslutningar och elstötar, eftersom denna kontroll kan kräva direkta ingrepp i högspänningskretsen.

5.2.1

Mätmetod med likströmsspänning från externa källor

5.2.1.1

Det instrument för mätning av isoleringsmotstånd som används ska kunna påföra en likströmsspänning som är högre än högspänningskretsens arbetsspänning.

5.2.1.2

Ett instrument för mätning av isoleringsmotstånd ska anslutas mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit. Därefter ska isoleringsmotståndet mätas genom att man påför en likströmsspänning som är minst hälften av högspänningskretsens arbetsspänning.

Om systemet har flera spänningsintervall (t.ex. på grund av en boostkonverter) i elektriskt anslutna kretsar, och några av komponenterna inte kan tåla hela kretsens arbetsspänning, får isoleringsmotståndet mellan de komponenterna och det elektriska chassit mätas separat genom att minst hälften av deras egen arbetsspänning påförs med de komponenterna frånkopplade.

5.2.2

Metod för mätning med hjälp av fordonets eget uppladdningsbara elenergilagringssystem som likspänningskälla.

5.2.2.1

Högspänningskretsen ska tillföras energi med hjälp av fordonets eget uppladdningsbara elenergilagringssystem eller energiomvandlingssystem, och elenergilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets spänning under hela provningen ska vara minst den nominella driftspänning som fordonstillverkaren angett.

5.2.2.2

Den voltmeter som används i denna provning ska mäta likströmsvärden och ha ett inre motstånd på minst 10 MΩ.

5.2.2.3

Mätmetod

5.2.2.3.1

Mät spänningen enligt figur 1 och registrera högspänningskretsens spänning (Ub). Ub ska vara lika med eller högre än det uppladdningsbara elenergilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets nominella driftspänning, enligt fordonstillverkarens uppgifter.

5.2.2.3.2

Mät och anteckna spänningen (U1) mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit (se figur 1).

5.2.2.3.3

Mät och anteckna spänningen (U2) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit (se figur 1).

5.2.2.3.4

Om U1 är större än eller lika med U2 ska ett känt standardmotstånd (Ro) kopplas in mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit. Med Ro inkopplad, mät spänningen (U1’) mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit (se figur 5).

Den elektriska isoleringen (Ri) beräknas enligt följande formel:

Ri = Ro*Ub*(1/U1’ – 1/U1)

Image 109

  Figur 5 Mätning av U1’ 1

Om U2 är större än U1 ska ett känt standardmotstånd (Ro) kopplas in mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit. När Ro är inkopplad mäts spänningen (U2’) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit (se figur 6). Den elektriska isoleringen (Ri) beräknas enligt följande formel:

Ri = Ro*Ub*(1/U2’ – 1/U2)

Image 110

  Figur 6 Mätning av U2’ 2

5.2.2.3.5

Värdet på den elektriska isoleringen Ri (i Ω) dividerat med högspänningskretsens arbetsspänning (i V) ger isoleringsmotståndet (i Ω/V).

Anmärkning: Det kända standardmotståndet Ro (i Ω) bör ha samma värde som det minsta erforderliga isoleringsmotståndet (i Ω/V) multiplicerat med fordonets arbetsspänning (i V) ±20 %. Ro måste inte ha exakt detta värde, eftersom ekvationerna är giltiga för varje värde på Ro. Ett värde på Ro inom detta intervall torde dock ge en god upplösning för spänningsmätningarna.

6.

En lämplig beläggning ska, om så krävs, anbringas på det fysiska skyddet för att kontrollera om det finns något läckage av elektrolyter från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet som resultat av provningen. Om tillverkaren inte tillhandahåller en metod för att skilja läckage av olika vätskor åt, ska allt vätskeläckage betraktas som elektrolyt.

7.

Kravuppfyllelsen ska kontrolleras genom okulärbesiktning. ningen utförs under villkoret att den elektriska framdrivningen inte är spänningsförande.

---