# Den Europæiske Unions L 238/2023

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 238 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 66. årgang27. september 2023 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 238

Dansk udgave

Retsforskrifter

66. årgang27. september 2023

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/2053 af 13. september 2023 om fastsættelse af en flerårig forvaltningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, om ændring af forordning (EF) nr. 1936/2001, (EU) 2017/2107 og (EU) 2019/833 og om ophævelse af forordning (EU) 2016/1627 | 1 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/2053 af 13. september 2023 om fastsættelse af en flerårig forvaltningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, om ændring af forordning (EF) nr. 1936/2001, (EU) 2017/2107 og (EU) 2019/833 og om ophævelse af forordning (EU) 2016/1627

1

| | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2054 af 20. september 2023 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Allåkerbär från Norrland (BOB)) | 65 |
| | * | Kommissionens forordning (EU) 2023/2055 af 25. september 2023 om ændring af bilag XVII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) for så vidt angår syntetiske polymermikropartikler (
  1
  ) | 67 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2056 af 26. september 2023 om ændring af de gennemførelsesmæssige tekniske standarder i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 for så vidt angår relevante tilstrækkeligt diversificerede indeks, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (
  1
  ) | 89 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2057 af 26. september 2023 om ændring af bilag VII og VIII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 for så vidt angår godkendelse eller ophævelse af status som sygdomsfri for visse medlemsstater eller zoner deri med hensyn til visse listeopførte sygdomme og godkendelse af programmer for udryddelse af visse listeopførte sygdomme (
  1
  ) | 94 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2058 af 26. september 2023 om særlige regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 for så vidt angår særlige offentlig kontrol-satser og modellen til det generelle certifikat for indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af sendinger af visse detailvarer (
  1
  ) | 97 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2059 af 26. september 2023 om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 for så vidt angår listeopførelse af visse varer fra resten af verden, der kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland (
  1
  ) | 103 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2060 af 26. september 2023 om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 for så vidt angår listeopførelse af flagstater for de fartøjer, som fanger fiskevarer, der kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland som detailvarer (
  1
  ) | 108 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Det Europæiske Råds afgørelse (EU) 2023/2061 af 22. september 2023 om Europa-Parlamentets sammensætning | 114 |
| | * | Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2062 af 25. september 2023 om en bistandsforanstaltning inden for rammerne af den europæiske fredsfacilitet til støtte for de beninske væbnede styrker | 117 |
| | * | Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2063 af 25. september 2023 om ændring af afgørelse 2013/233/FUSP om Den Europæiske Unions bistandsmission vedrørende integreret grænseforvaltning i Libyen (EUBAM Libya) | 121 |
| | * | Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2064 af 25. september 2023 om EU-støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter | 122 |
| | * | Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2065 af 25. september 2023 om ændring af afgørelse (FUSP) 2021/710 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for fredsprocessen i Mellemøsten | 140 |
| | * | Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2066 af 25. september 2023 om ændring af afgørelse (FUSP) 2023/1599 om Den Europæiske Unions sikkerheds- og forsvarsinitiativ til støtte for vestafrikanske lande i Guineabugten | 141 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2023/2067 af 26. september 2023 om visse midlertidige hasteforanstaltninger vedrørende fåre- og gedekopper i Bulgarien
  (meddelt under nummer C(2023) 6575)

   (
  1
  ) | 143 |
| | * | Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2023/2068 af 12. september 2023 om ændring af afgørelse (EU) 2022/2278 om godkendelse af omfanget af møntudstedelse i 2023 (ECB/2022/40) (ECB/2023/23) | 147 |
| | | RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER |
| | * | Afgørelse nr. 2022/01 truffet af Det Regionale Styringsudvalg for Transportfællesskabet af 15. november 2022 om revision af bilag I til traktaten om oprettelse af et transportfællesskab [2023/2069] | 149 |

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2054 af 20. september 2023 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Allåkerbär från Norrland (BOB))

65

*

Kommissionens forordning (EU) 2023/2055 af 25. september 2023 om ændring af bilag XVII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) for så vidt angår syntetiske polymermikropartikler (
  1
  )

1

67

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2056 af 26. september 2023 om ændring af de gennemførelsesmæssige tekniske standarder i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 for så vidt angår relevante tilstrækkeligt diversificerede indeks, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (
  1
  )

1

89

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2057 af 26. september 2023 om ændring af bilag VII og VIII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 for så vidt angår godkendelse eller ophævelse af status som sygdomsfri for visse medlemsstater eller zoner deri med hensyn til visse listeopførte sygdomme og godkendelse af programmer for udryddelse af visse listeopførte sygdomme (
  1
  )

1

94

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2058 af 26. september 2023 om særlige regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 for så vidt angår særlige offentlig kontrol-satser og modellen til det generelle certifikat for indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af sendinger af visse detailvarer (
  1
  )

1

97

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2059 af 26. september 2023 om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 for så vidt angår listeopførelse af visse varer fra resten af verden, der kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland (
  1
  )

1

103

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2023/2060 af 26. september 2023 om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 for så vidt angår listeopførelse af flagstater for de fartøjer, som fanger fiskevarer, der kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland som detailvarer (
  1
  )

1

108

AFGØRELSER

*

Det Europæiske Råds afgørelse (EU) 2023/2061 af 22. september 2023 om Europa-Parlamentets sammensætning

114

*

Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2062 af 25. september 2023 om en bistandsforanstaltning inden for rammerne af den europæiske fredsfacilitet til støtte for de beninske væbnede styrker

117

*

Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2063 af 25. september 2023 om ændring af afgørelse 2013/233/FUSP om Den Europæiske Unions bistandsmission vedrørende integreret grænseforvaltning i Libyen (EUBAM Libya)

121

*

Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2064 af 25. september 2023 om EU-støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter

122

*

Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2065 af 25. september 2023 om ændring af afgørelse (FUSP) 2021/710 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for fredsprocessen i Mellemøsten

140

*

Rådets afgørelse (FUSP) 2023/2066 af 25. september 2023 om ændring af afgørelse (FUSP) 2023/1599 om Den Europæiske Unions sikkerheds- og forsvarsinitiativ til støtte for vestafrikanske lande i Guineabugten

141

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2023/2067 af 26. september 2023 om visse midlertidige hasteforanstaltninger vedrørende fåre- og gedekopper i Bulgarien
  (meddelt under nummer C(2023) 6575)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2023) 6575)

1

143

*

Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2023/2068 af 12. september 2023 om ændring af afgørelse (EU) 2022/2278 om godkendelse af omfanget af møntudstedelse i 2023 (ECB/2022/40) (ECB/2023/23)

(ECB/2023/23)

147

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

*

Afgørelse nr. 2022/01 truffet af Det Regionale Styringsudvalg for Transportfællesskabet af 15. november 2022 om revision af bilag I til traktaten om oprettelse af et transportfællesskab [2023/2069]

149

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2023/2053

af 13. september 2023

om fastsættelse af en flerårig forvaltningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, om ændring af forordning (EF) nr. 1936/2001, (EU) 2017/2107 og (EU) 2019/833 og om ophævelse af forordning (EU) 2016/1627

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | En af formålene med den fælles fiskeripolitik som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (3) er at sikre at udnyttelsen af havets biologiske ressourcer indebærer bæredygtige økonomiske, miljømæssige og sociale fordele. |
| --- | --- |

(1)

En af formålene med den fælles fiskeripolitik som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (3) er at sikre at udnyttelsen af havets biologiske ressourcer indebærer bæredygtige økonomiske, miljømæssige og sociale fordele.

| (2) | Ved Rådets afgørelse 98/392/EF (4) godkendte Unionen De Forenede Nationers havretskonvention og aftalen om gennemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande, som indeholder principper og regler for bevarelse og forvaltning af havets levende ressourcer. Som led i sine mere generelle internationale forpligtelser deltager Unionen i bestræbelser i internationale farvande på at bevare fiskebestande. |
| --- | --- |

(2)

Ved Rådets afgørelse 98/392/EF (4) godkendte Unionen De Forenede Nationers havretskonvention og aftalen om gennemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande, som indeholder principper og regler for bevarelse og forvaltning af havets levende ressourcer. Som led i sine mere generelle internationale forpligtelser deltager Unionen i bestræbelser i internationale farvande på at bevare fiskebestande.

| (3) | Unionen er part i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (5) (»konventionen«). |
| --- | --- |

(3)

Unionen er part i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (5) (»konventionen«).

| (4) | Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (»ICCAT«), der er nedsat ved konventionen, vedtog på sit 21. ekstraordinære møde i 2018 henstilling 18-02 om fastsættelse af en flerårig forvaltningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet (»forvaltningsplanen«). I forvaltningsplanen følges opfordringen fra Det Stående Udvalg for Forskning og Statistik (SCRS) til ICCAT om at fastsætte en flerårig forvaltningsplan for bestanden i 2018, da bestandens nuværende situation øjensynligt ikke længere kræver de nødforanstaltninger, som blev indført ved genopretningsplanen for almindelig tun, som blev fastsat ved henstilling 17-07 om ændring af henstilling 14-04, men uden at svække de eksisterende overvågnings- og kontrolforanstaltninger. |
| --- | --- |

(4)

Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (»ICCAT«), der er nedsat ved konventionen, vedtog på sit 21. ekstraordinære møde i 2018 henstilling 18-02 om fastsættelse af en flerårig forvaltningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet (»forvaltningsplanen«). I forvaltningsplanen følges opfordringen fra Det Stående Udvalg for Forskning og Statistik (SCRS) til ICCAT om at fastsætte en flerårig forvaltningsplan for bestanden i 2018, da bestandens nuværende situation øjensynligt ikke længere kræver de nødforanstaltninger, som blev indført ved genopretningsplanen for almindelig tun, som blev fastsat ved henstilling 17-07 om ændring af henstilling 14-04, men uden at svække de eksisterende overvågnings- og kontrolforanstaltninger.

| (5) | ICCAT-henstilling 18-02 ophæver henstilling 17-07, der blev gennemført i EU-retten ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1627 (6). |
| --- | --- |

(5)

ICCAT-henstilling 18-02 ophæver henstilling 17-07, der blev gennemført i EU-retten ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1627 (6).

| (6) | På sit 26. ordinære møde i 2019 vedtog ICCAT henstilling 19-04 om ændring af den flerårige forvaltningsplan, der blev fastsat ved henstilling 18-02. ICCAT-henstilling 19-04 ophæver og erstatter henstilling 18-02. Denne forordning bør gennemføre henstilling 19-04 i EU-retten. |
| --- | --- |

(6)

På sit 26. ordinære møde i 2019 vedtog ICCAT henstilling 19-04 om ændring af den flerårige forvaltningsplan, der blev fastsat ved henstilling 18-02. ICCAT-henstilling 19-04 ophæver og erstatter henstilling 18-02. Denne forordning bør gennemføre henstilling 19-04 i EU-retten.

| (7) | Denne forordning bør også, hvis det er relevant, helt eller delvist gennemføre ICCAT-henstilling 06-07 om opdræt af almindelig tun, 18-10 om minimumsstandarder for fiskerfartøjers overvågningssystem i ICCAT-konventionsområdet, 96-14 om overholdelse i forbindelse med fiskeri efter almindelig tun og nordatlantisk sværdfisk, 13-13 om indførelse af et ICCAT-register over fartøjer med en længde overalt på over 20 meter, der har tilladelse til at drive fiskeri i konventionsområdet og 16-15 om omladning. |
| --- | --- |

(7)

Denne forordning bør også, hvis det er relevant, helt eller delvist gennemføre ICCAT-henstilling 06-07 om opdræt af almindelig tun, 18-10 om minimumsstandarder for fiskerfartøjers overvågningssystem i ICCAT-konventionsområdet, 96-14 om overholdelse i forbindelse med fiskeri efter almindelig tun og nordatlantisk sværdfisk, 13-13 om indførelse af et ICCAT-register over fartøjer med en længde overalt på over 20 meter, der har tilladelse til at drive fiskeri i konventionsområdet og 16-15 om omladning.

| (8) | Den holdning, som Unionen indtager i de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, skal baseres på den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning for at sikre, at fiskeriressourcerne forvaltes i overensstemmelse med målsætningerne for den fælles fiskeripolitik, navnlig målsætningen om gradvis genopretning og opretholdelse af populationerne af fiskebestande over et biomasseniveau, der kan give maksimalt bæredygtigt udbytte (»MSY«), samt målsætningen om at skabe de rette betingelser for et økonomisk leve- og konkurrencedygtigt fiskerierhverv i både fangst- og forarbejdningsleddet og landbaserede fiskerirelaterede aktiviteter. Ifølge SCRS' rapport fra oktober 2018 er fangster af almindelig tun ved en fiskeridødelighed på F0,1 i overensstemmelse med en fiskedødelighed, der kan give MSY (Fmsy). Biomassen for bestanden anses for at være på et niveau, der kan give MSY. Biomasseværdien B0,1 svinger fra at ligge over dette niveau for middel og lave rekrutteringsniveauer til at ligge under dette niveau for det høje rekrutteringsniveau. |
| --- | --- |

(8)

Den holdning, som Unionen indtager i de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, skal baseres på den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning for at sikre, at fiskeriressourcerne forvaltes i overensstemmelse med målsætningerne for den fælles fiskeripolitik, navnlig målsætningen om gradvis genopretning og opretholdelse af populationerne af fiskebestande over et biomasseniveau, der kan give maksimalt bæredygtigt udbytte (»MSY«), samt målsætningen om at skabe de rette betingelser for et økonomisk leve- og konkurrencedygtigt fiskerierhverv i både fangst- og forarbejdningsleddet og landbaserede fiskerirelaterede aktiviteter. Ifølge SCRS' rapport fra oktober 2018 er fangster af almindelig tun ved en fiskeridødelighed på F0,1 i overensstemmelse med en fiskedødelighed, der kan give MSY (Fmsy). Biomassen for bestanden anses for at være på et niveau, der kan give MSY. Biomasseværdien B0,1 svinger fra at ligge over dette niveau for middel og lave rekrutteringsniveauer til at ligge under dette niveau for det høje rekrutteringsniveau.

| (9) | Forvaltningsplanen tager hensyn til kendetegnene ved de forskellige redskabstyper og fangstmetoder. Ved gennemførelsen af forvaltningsplanen bør Unionen og medlemsstaterne fremme kystnære fiskeriaktiviteter og anvendelsen af fiskeredskaber og fangstmetoder, der er selektive og medvirker til reduceret miljøbelastning, navnlig redskaber og metoder, der anvendes inden for traditionelt og ikkeindustrielt fiskeri, og derved bidrager til en rimelig levestandard for de lokale økonomier. |
| --- | --- |

(9)

Forvaltningsplanen tager hensyn til kendetegnene ved de forskellige redskabstyper og fangstmetoder. Ved gennemførelsen af forvaltningsplanen bør Unionen og medlemsstaterne fremme kystnære fiskeriaktiviteter og anvendelsen af fiskeredskaber og fangstmetoder, der er selektive og medvirker til reduceret miljøbelastning, navnlig redskaber og metoder, der anvendes inden for traditionelt og ikkeindustrielt fiskeri, og derved bidrager til en rimelig levestandard for de lokale økonomier.

| (10) | Der bør tages hensyn til de særlige kendetegn og behov for fiskeri af mindre omfang og ikkeindustrielt fiskeri. Ud over de relevante bestemmelser i ICCAT-henstilling 19-04, som fjerner hindringer for deltagelse i fiskeri efter almindelig tun for fartøjer, der driver kystfiskeri af mindre omfang, bør medlemsstaterne gøre en yderligere indsats for at sikre en retfærdig og gennemsigtig fordeling af fiskerimulighederne mellem flåder af fartøjer til fiskeri af mindre omfang, ikkeindustrielle flåder og større flåder på en måde, der er i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til artikel 17 i forordning (EU) nr. 1380/2013. |
| --- | --- |

(10)

Der bør tages hensyn til de særlige kendetegn og behov for fiskeri af mindre omfang og ikkeindustrielt fiskeri. Ud over de relevante bestemmelser i ICCAT-henstilling 19-04, som fjerner hindringer for deltagelse i fiskeri efter almindelig tun for fartøjer, der driver kystfiskeri af mindre omfang, bør medlemsstaterne gøre en yderligere indsats for at sikre en retfærdig og gennemsigtig fordeling af fiskerimulighederne mellem flåder af fartøjer til fiskeri af mindre omfang, ikkeindustrielle flåder og større flåder på en måde, der er i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til artikel 17 i forordning (EU) nr. 1380/2013.

| (11) | For at sikre, at den fælles fiskeripolitik overholdes, er der vedtaget EU-retsakter om oprettelse af en ordning for kontrol, inspektion og håndhævelse, som også omfatter bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri). Der er navnlig tale om Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (7), der opretter en EU-ordning for kontrol, inspektion og håndhævelse med en overordnet og integreret strategi, som skal sikre overholdelse af alle reglerne i den fælles fiskeripolitik. Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 (8) fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1224/2009. Ved Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (9) oprettes der en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri. Disse forordninger indeholder allerede bestemmelser, der omfatter en række af de foranstaltninger, der er fastlagt i ICCAT-henstilling 19-04, såsom fiskerilicenser og -tilladelser, samt visse regler om fartøjsovervågningssystemer. Det er derfor ikke nødvendigt at, nærværende forordning indeholder bestemmelser, der omfatter disse foranstaltninger. |
| --- | --- |

(11)

For at sikre, at den fælles fiskeripolitik overholdes, er der vedtaget EU-retsakter om oprettelse af en ordning for kontrol, inspektion og håndhævelse, som også omfatter bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri). Der er navnlig tale om Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (7), der opretter en EU-ordning for kontrol, inspektion og håndhævelse med en overordnet og integreret strategi, som skal sikre overholdelse af alle reglerne i den fælles fiskeripolitik. Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 (8) fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1224/2009. Ved Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (9) oprettes der en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri. Disse forordninger indeholder allerede bestemmelser, der omfatter en række af de foranstaltninger, der er fastlagt i ICCAT-henstilling 19-04, såsom fiskerilicenser og -tilladelser, samt visse regler om fartøjsovervågningssystemer. Det er derfor ikke nødvendigt at, nærværende forordning indeholder bestemmelser, der omfatter disse foranstaltninger.

| (12) | Forordning (EU) nr. 1380/2013 indfører begrebet bevarelsesmæssig mindstereferencestørrelse. ICCAT-konceptet for mindstestørrelse bør gennemføres i EU-retten som bevarelsesmæssig mindstereferencestørrelse for at sikre konsekvens. |
| --- | --- |

(12)

Forordning (EU) nr. 1380/2013 indfører begrebet bevarelsesmæssig mindstereferencestørrelse. ICCAT-konceptet for mindstestørrelse bør gennemføres i EU-retten som bevarelsesmæssig mindstereferencestørrelse for at sikre konsekvens.

| (13) | Ifølge ICCAT-henstilling 19-04 skal almindelig tun, som er fanget og er under den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse, smides ud, og det samme gælder for fangst af almindelig tun, som overskrider de grænser for bifangster, der er fastsat i deres årlige fiskeriplaner. Med henblik på Unionens opfyldelse af sine internationale forpligtelser i henhold til ICCAT fastsætter artikel 4 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/98 (10) undtagelser fra landingsforpligtelsen for almindelig tun i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013. Den delegerede forordning (EU) 2015/98 gennemfører visse af bestemmelserne i henstilling 19-04, der fastlægger kravet om udsmidning af almindelig tun om bord på fartøjer, der overskrider deres tildelte kvote eller deres højest tilladte bifangst. Anvendelsesområdet for denne delegerede forordning omfatter fartøjer, der udøver rekreativt fiskeri. Det er derfor ikke nødvendigt, at nærværende forordning omfatter sådanne forpligtelser til udsmid og genudsættelse, og nærværende forordning berører således ikke de tilsvarende bestemmelser i delegeret forordning (EU) 2015/98. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge ICCAT-henstilling 19-04 skal almindelig tun, som er fanget og er under den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse, smides ud, og det samme gælder for fangst af almindelig tun, som overskrider de grænser for bifangster, der er fastsat i deres årlige fiskeriplaner. Med henblik på Unionens opfyldelse af sine internationale forpligtelser i henhold til ICCAT fastsætter artikel 4 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/98 (10) undtagelser fra landingsforpligtelsen for almindelig tun i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013. Den delegerede forordning (EU) 2015/98 gennemfører visse af bestemmelserne i henstilling 19-04, der fastlægger kravet om udsmidning af almindelig tun om bord på fartøjer, der overskrider deres tildelte kvote eller deres højest tilladte bifangst. Anvendelsesområdet for denne delegerede forordning omfatter fartøjer, der udøver rekreativt fiskeri. Det er derfor ikke nødvendigt, at nærværende forordning omfatter sådanne forpligtelser til udsmid og genudsættelse, og nærværende forordning berører således ikke de tilsvarende bestemmelser i delegeret forordning (EU) 2015/98.

| (14) | På det årlige møde i 2018 anerkendte konventionens kontraherende parter behovet for at styrke kontrollen med visse aktiviteter vedrørende almindelig tun. Til dette formål blev det på dette møde aftalt, at konventionens kontraherende parter med ansvar for akvakulturbrug bør sikre fuld sporbarhed for aktiviteter i forbindelse med anbringelse i bur og bør foretage stikprøvekontroller baseret på en risikoanalyse. |
| --- | --- |

(14)

På det årlige møde i 2018 anerkendte konventionens kontraherende parter behovet for at styrke kontrollen med visse aktiviteter vedrørende almindelig tun. Til dette formål blev det på dette møde aftalt, at konventionens kontraherende parter med ansvar for akvakulturbrug bør sikre fuld sporbarhed for aktiviteter i forbindelse med anbringelse i bur og bør foretage stikprøvekontroller baseret på en risikoanalyse.

| (15) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 640/2010 (11) indeholder bestemmelser om et elektronisk fangstdokument for almindelig tun (»eBCD«), som gennemfører ICCAT-henstilling 09-11 om ændring af henstilling 08-12. ICCAT-henstilling 17-09 og 11-20 om anvendelse af eBCD er for nylig blevet ophævet ved ICCAT-henstilling 18-12 og 18-13. Forordning (EU) nr. 640/2010 er derfor blevet forældet, og Kommissionen har vedtaget et forslag til en ny forordning om gennemførelse af ICCAT's seneste regler om eBCD. Følgelig bør der i denne forordning ikke henvises til forordning (EU) nr. 640/2010, men mere generelt til det dokumentationsprogram for fangst, der anbefales af ICCAT. |
| --- | --- |

(15)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 640/2010 (11) indeholder bestemmelser om et elektronisk fangstdokument for almindelig tun (»eBCD«), som gennemfører ICCAT-henstilling 09-11 om ændring af henstilling 08-12. ICCAT-henstilling 17-09 og 11-20 om anvendelse af eBCD er for nylig blevet ophævet ved ICCAT-henstilling 18-12 og 18-13. Forordning (EU) nr. 640/2010 er derfor blevet forældet, og Kommissionen har vedtaget et forslag til en ny forordning om gennemførelse af ICCAT's seneste regler om eBCD. Følgelig bør der i denne forordning ikke henvises til forordning (EU) nr. 640/2010, men mere generelt til det dokumentationsprogram for fangst, der anbefales af ICCAT.

| (16) | Eftersom nogle ICCAT-henstillinger ændres hyppigt af de kontraherende parter i ICCAT og sandsynligvis bliver ændret yderligere i fremtiden og for hurtigt at indarbejde fremtidige ICCAT-henstillinger om ændring eller supplering af forvaltningsplanen i EU-retten, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) for så vidt angår følgende aspekter: frister for indberetning af oplysninger, fangstperioder, undtagelser fra forbuddet mod overførsel af ubrugte kvoter, bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelser, procentdele og parametre, oplysninger, der skal indgives til Kommissionen, nationale og regionale observatørers opgaver, begrundelser for at afvise at godkende overførslen af fisk, årsager til beslaglæggelse af fangster og ordrer om genudsættelse af fisk. Kommissionen, der repræsenterer Unionen på ICCAT-møderne, tilslutter sig endvidere hvert år en række rent tekniske bestemmelser i ICCAT-henstillinger, navnlig vedrørende kapacitetsbegrænsninger, logbogskrav, fangstopgørelsesformularer, omladning og ICCAT-overførselsopgørelser (ITD'er), minimumsoplysninger til fiskeritilladelser, minimumsantal fiskerfartøjer i forhold til ICCAT-ordningen for fælles international inspektion, specifikationer for kontrol- og observatørordningen, standarder for videooptagelse, protokoller om genudsættelse af fisk, standarder for håndtering af døde fisk, meddelelser om anbringelse i bur eller standarder for fartøjsovervågningssystemer, der bør gennemføres i EU-retten ved bilag I-XV til denne forordning. Derfor bør beføjelsen til at vedtage retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF også delegeres til Kommissionen for så vidt angår ændring eller supplering af bilag I-XV til denne forordning i overensstemmelse med de ændrede eller supplerede ICCAT-henstillinger. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (12). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

(16)

Eftersom nogle ICCAT-henstillinger ændres hyppigt af de kontraherende parter i ICCAT og sandsynligvis bliver ændret yderligere i fremtiden og for hurtigt at indarbejde fremtidige ICCAT-henstillinger om ændring eller supplering af forvaltningsplanen i EU-retten, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) for så vidt angår følgende aspekter: frister for indberetning af oplysninger, fangstperioder, undtagelser fra forbuddet mod overførsel af ubrugte kvoter, bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelser, procentdele og parametre, oplysninger, der skal indgives til Kommissionen, nationale og regionale observatørers opgaver, begrundelser for at afvise at godkende overførslen af fisk, årsager til beslaglæggelse af fangster og ordrer om genudsættelse af fisk. Kommissionen, der repræsenterer Unionen på ICCAT-møderne, tilslutter sig endvidere hvert år en række rent tekniske bestemmelser i ICCAT-henstillinger, navnlig vedrørende kapacitetsbegrænsninger, logbogskrav, fangstopgørelsesformularer, omladning og ICCAT-overførselsopgørelser (ITD'er), minimumsoplysninger til fiskeritilladelser, minimumsantal fiskerfartøjer i forhold til ICCAT-ordningen for fælles international inspektion, specifikationer for kontrol- og observatørordningen, standarder for videooptagelse, protokoller om genudsættelse af fisk, standarder for håndtering af døde fisk, meddelelser om anbringelse i bur eller standarder for fartøjsovervågningssystemer, der bør gennemføres i EU-retten ved bilag I-XV til denne forordning. Derfor bør beføjelsen til at vedtage retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF også delegeres til Kommissionen for så vidt angår ændring eller supplering af bilag I-XV til denne forordning i overensstemmelse med de ændrede eller supplerede ICCAT-henstillinger. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (12). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.

| (17) | ICCAT-henstillinger om fiskeri af almindelig tun, nemlig aktiviteter vedrørende fangst, overførsel, transport, anbringelse i bur, opdræt, høst og overførsel, er meget dynamiske. Der udvikles hele tiden nye teknologier til at kontrollere og forvalte fiskeriet, såsom stereokameraer og alternative metoder, som skal anvendes på samme måde af medlemsstaterne. Der skal ligeledes udvikles driftsprocedurer, hvor det er nødvendigt, for at hjælpe medlemsstaterne med at overholde ICCAT regler, der gennemføres i EU-retten ved denne forordning. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser, for så vidt angår detaljerede regler for overførsel af levende almindelig tun, overførselsaktiviteter og anbringelse i bur. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (13). |
| --- | --- |

(17)

ICCAT-henstillinger om fiskeri af almindelig tun, nemlig aktiviteter vedrørende fangst, overførsel, transport, anbringelse i bur, opdræt, høst og overførsel, er meget dynamiske. Der udvikles hele tiden nye teknologier til at kontrollere og forvalte fiskeriet, såsom stereokameraer og alternative metoder, som skal anvendes på samme måde af medlemsstaterne. Der skal ligeledes udvikles driftsprocedurer, hvor det er nødvendigt, for at hjælpe medlemsstaterne med at overholde ICCAT regler, der gennemføres i EU-retten ved denne forordning. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser, for så vidt angår detaljerede regler for overførsel af levende almindelig tun, overførselsaktiviteter og anbringelse i bur. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (13).

| (18) | De delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er fastsat i denne forordning, berører ikke gennemførelsen af fremtidige ICCAT henstillinger i EU-retten gennem den almindelige lovgivningsprocedure. |
| --- | --- |

(18)

De delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er fastsat i denne forordning, berører ikke gennemførelsen af fremtidige ICCAT henstillinger i EU-retten gennem den almindelige lovgivningsprocedure.

| (19) | Da der med denne forordning indføres en ny, samlet forvaltningsplan for almindelig tun, bør bestemmelserne vedrørende almindelig tun i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2107 (14) og (EU) 2019/833 (15) udgå. Med hensyn til artikel 43 i forordning (EU) 2017/2107 er den del, der svarer til sværdfisk i Middelhavet, medtaget i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1154 (16). Visse bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1936/2001 (17) bør også udgå. Forordning (EF) nr. 1936/2001, (EU) 2017/2107 og (EU) 2019/833 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(19)

Da der med denne forordning indføres en ny, samlet forvaltningsplan for almindelig tun, bør bestemmelserne vedrørende almindelig tun i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2107 (14) og (EU) 2019/833 (15) udgå. Med hensyn til artikel 43 i forordning (EU) 2017/2107 er den del, der svarer til sværdfisk i Middelhavet, medtaget i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1154 (16). Visse bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1936/2001 (17) bør også udgå. Forordning (EF) nr. 1936/2001, (EU) 2017/2107 og (EU) 2019/833 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (20) | ICCAT-henstilling 18-02 ophævede henstilling 17-07, da bestandens situation ikke længere kræver de nødforanstaltninger, som blev indført ved genopretningsplanen for almindelig tun, der blev fastsat ved nævnte henstilling. Forordning (EU) 2016/1627, som gennemførte denne genopretningsplan, bør derfor ophæves — |
| --- | --- |

(20)

ICCAT-henstilling 18-02 ophævede henstilling 17-07, da bestandens situation ikke længere kræver de nødforanstaltninger, som blev indført ved genopretningsplanen for almindelig tun, der blev fastsat ved nævnte henstilling. Forordning (EU) 2016/1627, som gennemførte denne genopretningsplan, bør derfor ophæves —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

Generelle bestemmelser

Artikel 1

Genstand

Ved denne forordning fastsættes der generelle bestemmelser om Unionens ensartede og effektive gennemførelse af den flerårige forvaltningsplan for almindelig tun (Thunnus thynnus) i det østlige Atlanterhav og Middelhavet som vedtaget af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (»ICCAT«).

Thunnus thynnus

Artikel 2

Anvendelsesområde

Denne forordning finder anvendelse på:

| a) | EU-fiskerfartøjer og EU-fartøjer, der udøver rekreativt fiskeri, som:






  i) | fanger almindelig tun i konventionsområdet, og |
| --- | --- | --- |

a)

EU-fiskerfartøjer og EU-fartøjer, der udøver rekreativt fiskeri, som:

i)

fanger almindelig tun i konventionsområdet, og

| ii) | foretager omladninger af eller om bord medbringer, herunder uden for konventionsområdet, almindelig tun, der er fanget i konventionsområdet |
| --- | --- |

ii)

foretager omladninger af eller om bord medbringer, herunder uden for konventionsområdet, almindelig tun, der er fanget i konventionsområdet

| b) | akvakulturbrug i Unionen |
| --- | --- |

b)

akvakulturbrug i Unionen

| c) | tredjelandsfiskerfartøjer og tredjelandsfartøjer, der udøver rekreativt fiskeri, som opererer i EU-farvande og fanger almindelig tun i konventionsområdet |
| --- | --- |

c)

tredjelandsfiskerfartøjer og tredjelandsfartøjer, der udøver rekreativt fiskeri, som opererer i EU-farvande og fanger almindelig tun i konventionsområdet

| d) | tredjelandsfartøjer, som inspiceres i medlemsstaternes havne, og som om bord medbringer almindelig tun, der er fanget i konventionsområdet, eller fiskevarer, der stammer fra almindelig tun, som er fanget i EU-farvande, og som ikke tidligere er blevet landet eller omladet i en havn. |
| --- | --- |

d)

tredjelandsfartøjer, som inspiceres i medlemsstaternes havne, og som om bord medbringer almindelig tun, der er fanget i konventionsområdet, eller fiskevarer, der stammer fra almindelig tun, som er fanget i EU-farvande, og som ikke tidligere er blevet landet eller omladet i en havn.

Artikel 3

Formål

Formålet med denne forordning er at gennemføre den flerårige forvaltningsplan for almindelig tun som vedtaget af ICCAT, der sigter mod at opretholde en biomasse for almindelig tun over niveauer, der kan give MSY.

Artikel 4

Forholdet til andre EU-retsakter

Medmindre andet er anført i denne forordning, finder denne forordning anvendelse, uden at dette berører andre EU-retsakter vedrørende fiskerisektoren, navnlig:

| 1) | forordning (EF) nr. 1224/2009 |
| --- | --- |

1)

forordning (EF) nr. 1224/2009

| 2) | forordning (EF) nr. 1005/2008 |
| --- | --- |

2)

forordning (EF) nr. 1005/2008

| 3) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2403 (18) |
| --- | --- |

3)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2403 (18)

18

| 4) | forordning (EU) 2017/2107 |
| --- | --- |

4)

forordning (EU) 2017/2107

| 5) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1241 (19). |
| --- | --- |

5)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1241 (19).

19

Artikel 5

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

| 1) | »ICCAT«: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet |
| --- | --- |

1)

»ICCAT«: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet

| 2) | »konventionen«: den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet |
| --- | --- |

2)

»konventionen«: den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet

| 3) | »fiskerfartøj«: ethvert motordrevet fartøj, der anvendes til eller er beregnet til erhvervsmæssig udnyttelse af almindelig tun, herunder fangstfartøjer, fabriksskibe, støttefartøjer, bugserfartøjer, fartøjer, der deltager i omladning, transportskibe, der er udstyret til transport af tunfiskevarer, samt hjælpefartøjer, bortset fra containerskibe |
| --- | --- |

3)

»fiskerfartøj«: ethvert motordrevet fartøj, der anvendes til eller er beregnet til erhvervsmæssig udnyttelse af almindelig tun, herunder fangstfartøjer, fabriksskibe, støttefartøjer, bugserfartøjer, fartøjer, der deltager i omladning, transportskibe, der er udstyret til transport af tunfiskevarer, samt hjælpefartøjer, bortset fra containerskibe

| 4) | »levende almindelig tun«: almindelig tun, der holdes i live i en bestemt periode i et faststående tunfiskenet eller overføres levende til en opdrætsinstallation |
| --- | --- |

4)

»levende almindelig tun«: almindelig tun, der holdes i live i en bestemt periode i et faststående tunfiskenet eller overføres levende til en opdrætsinstallation

| 5) | »SCRS«: ICCAT's Stående Udvalg for Forskning og Statistik |
| --- | --- |

5)

»SCRS«: ICCAT's Stående Udvalg for Forskning og Statistik

| 6) | »rekreativt fiskeri«: ikkeerhvervsmæssigt fiskeri, der udnytter havets biologiske ressourcer |
| --- | --- |

6)

»rekreativt fiskeri«: ikkeerhvervsmæssigt fiskeri, der udnytter havets biologiske ressourcer

| 7) | »sportsfiskeri«: ikkeerhvervsmæssigt fiskeri, hvor de fiskende er medlemmer af en national sportsfiskerforening eller har et nationalt sportsfiskertegn |
| --- | --- |

7)

»sportsfiskeri«: ikkeerhvervsmæssigt fiskeri, hvor de fiskende er medlemmer af en national sportsfiskerforening eller har et nationalt sportsfiskertegn

| 8) | »bugserfartøj«: ethvert fartøj, der anvendes til at slæbe bure |
| --- | --- |

8)

»bugserfartøj«: ethvert fartøj, der anvendes til at slæbe bure

| 9) | »fabriksskib«: et fartøj, om bord på hvilket fiskevarer underkastes én eller flere af følgende behandlinger inden pakning: filetering eller udskæring i skiver, frysning og/eller forarbejdning |
| --- | --- |

9)

»fabriksskib«: et fartøj, om bord på hvilket fiskevarer underkastes én eller flere af følgende behandlinger inden pakning: filetering eller udskæring i skiver, frysning og/eller forarbejdning

| 10) | »hjælpefartøj«: ethvert fartøj, der anvendes til transport af død almindelig tun (uforarbejdet) fra et transport-/opdrætsbur, et not eller et faststående tunfiskenet til en udpeget havn og/eller til et fabriksskib |
| --- | --- |

10)

»hjælpefartøj«: ethvert fartøj, der anvendes til transport af død almindelig tun (uforarbejdet) fra et transport-/opdrætsbur, et not eller et faststående tunfiskenet til en udpeget havn og/eller til et fabriksskib

| 11) | »faststående tunfiskenet«: et redskab, der er forankret til bunden, og som normalt er forsynet med et ledegarn, der leder almindelig tun ind i et aflukke eller en række aflukker, hvor fiskene befinder sig, inden de høstes eller opdræt |
| --- | --- |

11)

»faststående tunfiskenet«: et redskab, der er forankret til bunden, og som normalt er forsynet med et ledegarn, der leder almindelig tun ind i et aflukke eller en række aflukker, hvor fiskene befinder sig, inden de høstes eller opdræt

| 12) | »not«: omkredsende net, som trækkes sammen i bunden ved hjælp af en snurpewire, der løber igennem en række ringe langs med undertællen og gør det muligt at trække noten sammen og lukke den |
| --- | --- |

12)

»not«: omkredsende net, som trækkes sammen i bunden ved hjælp af en snurpewire, der løber igennem en række ringe langs med undertællen og gør det muligt at trække noten sammen og lukke den

| 13) | »anbringelse i bur«: flytning af levende almindelig tun fra et transportbur eller et faststående tunfiskenet til opdræts- eller opfedningsbure |
| --- | --- |

13)

»anbringelse i bur«: flytning af levende almindelig tun fra et transportbur eller et faststående tunfiskenet til opdræts- eller opfedningsbure

| 14) | »fangstfartøj«: et fartøj, der anvendes til erhvervsfiskeri efter almindelig tun |
| --- | --- |

14)

»fangstfartøj«: et fartøj, der anvendes til erhvervsfiskeri efter almindelig tun

| 15) | »akvakulturbrug«: et brug, der anvendes til opdræt af almindelig tun fanget i faststående tunfiskenet og/eller af notfartøjer; et akvakulturbrug kan have flere opdrætssteder, som alle er defineret ved geografiske koordinater med en klar definition af længdegrad og breddegrad for hvert punkt på polygonen |
| --- | --- |

15)

»akvakulturbrug«: et brug, der anvendes til opdræt af almindelig tun fanget i faststående tunfiskenet og/eller af notfartøjer; et akvakulturbrug kan have flere opdrætssteder, som alle er defineret ved geografiske koordinater med en klar definition af længdegrad og breddegrad for hvert punkt på polygonen

| 16) | »opdræt« eller »opfedning«: anbringelse af almindelig tun i bur på et akvakulturbrug og deres efterfølgende fodring med henblik på opfedning og forøgelse af deres samlede biomasse |
| --- | --- |

16)

»opdræt« eller »opfedning«: anbringelse af almindelig tun i bur på et akvakulturbrug og deres efterfølgende fodring med henblik på opfedning og forøgelse af deres samlede biomasse

| 17) | »høst«: slagtning af almindelig tun på akvakulturbrug eller i faststående tunfiskenet |
| --- | --- |

17)

»høst«: slagtning af almindelig tun på akvakulturbrug eller i faststående tunfiskenet

| 18) | »stereokamera«: et kamera med to eller flere linser med separat billedsensor eller filmrude til hver linse, som gør det muligt at tage tredimensionale billeder med det formål at måle fiskens længde og bidrage til at forfine antallet og vægten af almindelig tun |
| --- | --- |

18)

»stereokamera«: et kamera med to eller flere linser med separat billedsensor eller filmrude til hver linse, som gør det muligt at tage tredimensionale billeder med det formål at måle fiskens længde og bidrage til at forfine antallet og vægten af almindelig tun

| 19) | »fartøjer, der driver kystfiskeri af mindre omfang«: et fangstfartøj med mindst tre af følgende fem karakteristika:






  a) | længde overalt på under 12 meter |
| --- | --- | --- |

19)

»fartøjer, der driver kystfiskeri af mindre omfang«: et fangstfartøj med mindst tre af følgende fem karakteristika:

a)

længde overalt på under 12 meter

| b) | fartøjet fisker udelukkende i dets flagmedlemsstats territorialfarvande |
| --- | --- |

b)

fartøjet fisker udelukkende i dets flagmedlemsstats territorialfarvande

| c) | varigheden af fangstrejser er på under 24 timer |
| --- | --- |

c)

varigheden af fangstrejser er på under 24 timer

| d) | besætningen udgøres af højst fire personer, eller |
| --- | --- |

d)

besætningen udgøres af højst fire personer, eller

| e) | fartøjet fisker ved brug af fangstmetoder, der er selektive og medvirker til reduceret miljøbelastning |
| --- | --- |

e)

fartøjet fisker ved brug af fangstmetoder, der er selektive og medvirker til reduceret miljøbelastning

| 20) | »fælles fiskeri«: ethvert fiskeri, der udøves af to eller flere notfartøjer i fællesskab, hvor ét notfartøjs fangst tildeles ét eller flere andre notfartøjer efter en fordelingsnøgle, der er fastsat på forhånd |
| --- | --- |

20)

»fælles fiskeri«: ethvert fiskeri, der udøves af to eller flere notfartøjer i fællesskab, hvor ét notfartøjs fangst tildeles ét eller flere andre notfartøjer efter en fordelingsnøgle, der er fastsat på forhånd

| 21) | »fiske aktivt«: et fangstfartøjs målrettede fiskeri efter almindelig tun i en given fangstperiode |
| --- | --- |

21)

»fiske aktivt«: et fangstfartøjs målrettede fiskeri efter almindelig tun i en given fangstperiode

| 22) | »BCD«: et fangstdokument for almindelig tun |
| --- | --- |

22)

»BCD«: et fangstdokument for almindelig tun

| 23) | »eBCD«: et elektronisk fangstdokument for almindelig tun |
| --- | --- |

23)

»eBCD«: et elektronisk fangstdokument for almindelig tun

| 24) | »konventionsområde«: det geografiske område, der er fastsat i konventionens artikel 1 |
| --- | --- |

24)

»konventionsområde«: det geografiske område, der er fastsat i konventionens artikel 1

| 25) | »omladning«: overførsel af hele eller en del af fiskevarerne om bord på et fiskerfartøj til et andet fiskerfartøj; aflæsning af død almindelig tun fra et notfartøj, et faststående tunfiskenet eller et bugserfartøj til et hjælpefartøj betragtes dog ikke som omladning |
| --- | --- |

25)

»omladning«: overførsel af hele eller en del af fiskevarerne om bord på et fiskerfartøj til et andet fiskerfartøj; aflæsning af død almindelig tun fra et notfartøj, et faststående tunfiskenet eller et bugserfartøj til et hjælpefartøj betragtes dog ikke som omladning

| 26) | »kontroloverførsel«: yderligere overførsel som følge af en anmodning fra fiskeri-/opdrætsoperatøren eller kontrolmyndighederne med henblik på at kontrollere antallet af fisk, der overføres |
| --- | --- |

26)

»kontroloverførsel«: yderligere overførsel som følge af en anmodning fra fiskeri-/opdrætsoperatøren eller kontrolmyndighederne med henblik på at kontrollere antallet af fisk, der overføres

| 27) | »kontrolkamera«: et stereokamera og/eller konventionelt videokamera, der anvendes med henblik på den kontrol, der er fastsat i denne forordning |
| --- | --- |

27)

»kontrolkamera«: et stereokamera og/eller konventionelt videokamera, der anvendes med henblik på den kontrol, der er fastsat i denne forordning

| 28) | »CPC«: kontraherende parter i konventionen eller samarbejdende ikkekontraherende parter, organisationer eller fiskeriorganisationer |
| --- | --- |

28)

»CPC«: kontraherende parter i konventionen eller samarbejdende ikkekontraherende parter, organisationer eller fiskeriorganisationer

| 29) | »stort pelagisk langlinefartøj«: et pelagisk langlinefartøj med en længde overalt på over 24 meter |
| --- | --- |

29)

»stort pelagisk langlinefartøj«: et pelagisk langlinefartøj med en længde overalt på over 24 meter

| 30) | »overførsel«: enhver overførsel af






  a) | levende almindelig tun fra et fangstfartøjs net til et transportbur |
| --- | --- | --- |

30)

»overførsel«: enhver overførsel af

a)

levende almindelig tun fra et fangstfartøjs net til et transportbur

| b) | levende almindelig tun fra ét transportbur til et andet transportbur |
| --- | --- |

b)

levende almindelig tun fra ét transportbur til et andet transportbur

| c) | et bur med almindelig tun fra et bugserfartøj til et andet bugserfartøj |
| --- | --- |

c)

et bur med almindelig tun fra et bugserfartøj til et andet bugserfartøj

| d) | et bur med levende almindelig tun fra ét akvakulturbrug til et andet og levende almindelig tun mellem forskellige bure i det akvakulturbrug |
| --- | --- |

d)

et bur med levende almindelig tun fra ét akvakulturbrug til et andet og levende almindelig tun mellem forskellige bure i det akvakulturbrug

| e) | levende almindelig tun fra et faststående tunfiskenet til et transportbur, uanset om et bugserfartøj er til stede |
| --- | --- |

e)

levende almindelig tun fra et faststående tunfiskenet til et transportbur, uanset om et bugserfartøj er til stede

| 31) | »operatør« en fysisk eller juridisk person, der driver eller ejer en virksomhed, som udfører aktiviteter på ethvert trin i produktions-, forarbejdnings-, afsætnings-, distributions- eller detailkæderne for fiskevarer og akvakulturprodukter |
| --- | --- |

31)

»operatør« en fysisk eller juridisk person, der driver eller ejer en virksomhed, som udfører aktiviteter på ethvert trin i produktions-, forarbejdnings-, afsætnings-, distributions- eller detailkæderne for fiskevarer og akvakulturprodukter

| 32) | »redskabsgruppe«: en gruppe fiskerfartøjer, der anvender de samme redskaber, for hvilke der er tildelt en gruppekvote |
| --- | --- |

32)

»redskabsgruppe«: en gruppe fiskerfartøjer, der anvender de samme redskaber, for hvilke der er tildelt en gruppekvote

| 33) | »fiskeriindsats«: produktet af et fiskerfartøjs kapacitet og aktivitet; for en fiskerfartøjsgruppe er det summen af fiskeriindsatsen for alle fartøjer i gruppen |
| --- | --- |

33)

»fiskeriindsats«: produktet af et fiskerfartøjs kapacitet og aktivitet; for en fiskerfartøjsgruppe er det summen af fiskeriindsatsen for alle fartøjer i gruppen

| 34) | »ansvarlig medlemsstat«: flagmedlemsstaten eller den medlemsstat, under hvis jurisdiktion det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget henhører. |
| --- | --- |

34)

»ansvarlig medlemsstat«: flagmedlemsstaten eller den medlemsstat, under hvis jurisdiktion det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget henhører.

KAPITEL II

Forvaltningsforanstaltninger

Artikel 6

Betingelser for fiskeriforvaltningsforanstaltninger

1.   Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at dens fangstfartøjers og faststående tunfiskenets fiskeriindsats svarer til de fiskerimuligheder for almindelig tun, som medlemsstaten har til rådighed i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. Foranstaltninger vedtaget af medlemsstaterne omfatter fastsættelse af individuelle kvoter for deres fangstfartøjer med en længde overalt på over 24 meter, som er opført på den i artikel 26 omhandlede liste over godkendte fartøjer.

2.   Hver medlemsstat skal kræve, at fangstfartøjer øjeblikkeligt sejler til en havn, som den har udpeget, når fartøjets individuelle kvote anses for at være opbrugt, i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

3.   Befragtning til fiskeri efter almindelig tun er ikke tilladt.

Artikel 7

Overførsel af ikkehøstede levende almindelig tun

1.   Overførsel af ikkehøstede levende almindelig tun fra tidligere års fangst inden for et akvakulturbrug kan kun tillades, hvis et skærpet kontrolsystem er udviklet og meddelt af medlemsstaten til Kommissionen. Dette system skal være en integreret del af medlemsstatens årlige inspektionsplan, jf. artikel 14, og skal mindst omfatte de foranstaltninger, der er fastsat i henhold til artikel 53 og 61.

2.   Hvis en overførsel er tilladt i overensstemmelse med stk. 1, finder følgende litraer anvendelse:

| a) | Senest den 25. maj hvert år udfylder og indgiver medlemsstater, der er ansvarlige for akvakulturbrug, Kommissionen en årlig overførselserklæring, der indeholder følgende oplysninger:






  i) | mængde (i kg) og antal fisk, der agtes overført |
| --- | --- | --- |

a)

Senest den 25. maj hvert år udfylder og indgiver medlemsstater, der er ansvarlige for akvakulturbrug, Kommissionen en årlig overførselserklæring, der indeholder følgende oplysninger:

i)

mængde (i kg) og antal fisk, der agtes overført

| ii) | fangstår |
| --- | --- |

ii)

fangstår

| iii) | gennemsnitsvægt |
| --- | --- |

iii)

gennemsnitsvægt

| iv) | flagmedlemsstat eller CPC |
| --- | --- |

iv)

flagmedlemsstat eller CPC

| v) | henvisninger til det BCD, som svarer til de fangster, der overføres |
| --- | --- |

v)

henvisninger til det BCD, som svarer til de fangster, der overføres

| vi) | akvakulturbrugets navn og ICCAT-nummer |
| --- | --- |

vi)

akvakulturbrugets navn og ICCAT-nummer

| vii) | burnummer, og |
| --- | --- |

vii)

burnummer, og

| viii) | oplysninger om høstede mængder (i kg), når høsten er afsluttet. |
| --- | --- |

viii)

oplysninger om høstede mængder (i kg), når høsten er afsluttet.

| b) | Mængder, der overføres i henhold til stk. 1, anbringes i separate bure eller separate rækker af bure i akvakulturbruget og opdeles efter fangstår. |
| --- | --- |

b)

Mængder, der overføres i henhold til stk. 1, anbringes i separate bure eller separate rækker af bure i akvakulturbruget og opdeles efter fangstår.

3.   Inden starten af en fangstperiode sikrer medlemsstater med ansvar for akvakulturbrug, at der foretages en grundig vurdering af levende almindelig tun, der overføres efter bulkhøst i akvakulturbrug under deres jurisdiktion. Med dette formål overføres alle overførte levende almindelig tun fra fangståret, hvor der er blev foretaget bulkhøst i akvakulturbrug, til andre bure ved brug af stereokamerasystemer eller alternative metoder, der sikrer tilsvarende nøjagtighed i overensstemmelse med artikel 51. Fuldt dokumenteret sporbarhed sikres til enhver tid. Overførsel af almindelig tun fra år, hvor der ikke er blevet foretaget bulkhøst, kontrolleres årligt ved at anvende den samme procedure på passende stikprøver baseret på en risikovurdering.

4.   Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte detaljerede regler om indførelse af et skærpet kontrolsystem for overførsel af levende almindelig tun. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 68.

Artikel 8

Overførsel af ubrugte kvoter

Overførsel af ubrugte kvoter er ikke tilladt.

Artikel 9

Overførsel af kvoter

1.   Overførsler af kvoter mellem Unionen og andre CPC'er kan kun ske efter forudgående tilladelse fra de berørte medlemsstater og/eller CPC'er. Kommissionen underretter ICCAT's sekretariat mindst 48 timer før en sådan overførsel af kvoter.

2.   Overførsel af kvoter inden for redskabsgrupper, kvoter for bifangster og individuelle fiskekvoter for hver medlemsstat er tilladt, såfremt den eller de berørte medlemsstater på forhånd underretter Kommissionen om sådanne overførsler, således at Kommissionen kan underrette ICCAT's sekretariat, inden overførslen træder i kraft.

Artikel 10

Kvotenedsættelser i tilfælde af overfiskeri

Hvis medlemsstaterne overskrider de kvoter, de har fået tildelt, og denne situation ikke kan afhjælpes ved kvoteudveksling i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013, finder artikel 37 og 105 i forordning (EF) nr. 1224/2009 anvendelse.

Artikel 11

Årlige fiskeriplaner

1.   Hver medlemsstat, der råder over en kvote for almindelig tun, fastsætter en årlig fiskeriplan. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger for fangstfartøjerne og de faststående tunfiskenet:

| a) | kvoter tildelt hver redskabsgruppe, herunder kvoter for bifangster |
| --- | --- |

a)

kvoter tildelt hver redskabsgruppe, herunder kvoter for bifangster

| b) | hvor det er relevant, den metode, der er anvendt til at fordele og forvalte kvoter |
| --- | --- |

b)

hvor det er relevant, den metode, der er anvendt til at fordele og forvalte kvoter

| c) | de foranstaltninger, der er truffet til at sikre, at de individuelle kvoter overholdes |
| --- | --- |

c)

de foranstaltninger, der er truffet til at sikre, at de individuelle kvoter overholdes

| d) | åbne fangstperioder for hver kategori af redskaber |
| --- | --- |

d)

åbne fangstperioder for hver kategori af redskaber

| e) | oplysninger om udpegede havne |
| --- | --- |

e)

oplysninger om udpegede havne

| f) | reglerne vedrørende bifangster, og |
| --- | --- |

f)

reglerne vedrørende bifangster, og

| g) | antal fangstfartøjer, bortset fra bundtrawlere, med en længde overalt på over 24 meter og notfartøjer, der har tilladelse til at fiske efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. |
| --- | --- |

g)

antal fangstfartøjer, bortset fra bundtrawlere, med en længde overalt på over 24 meter og notfartøjer, der har tilladelse til at fiske efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet.

2.   De medlemsstater, som har fartøjer, der driver kystfiskeri af mindre omfang og har tilladelse til at fiske efter almindelig tun, tildeler sektorspecifikke kvoter til de pågældende fartøjer og angiver en sådan tildeling i deres fiskeriplaner. De angiver også de yderligere foranstaltninger til nøje overvågning af den pågældende flådes kvoteudnyttelse i deres overvågnings-, kontrol- og inspektionsplaner. Medlemsstaterne kan give et andet antal fartøjer tilladelse til fuldt ud at udnytte deres fiskerimuligheder ved hjælp af de i stk. 1 omhandlede parametre.

3.   Portugal og Spanien kan tildele sektorspecifikke kvoter for stangfartøjer, der fisker i EU-farvandene omkring Azorerne, Madeira og De Kanariske Øer. Disse sektorspecifikke kvoter medtages i deres årlige fiskeriplaner, og de yderligere foranstaltninger til overvågning af udnyttelsen af disse kvoter fastlægges klart i deres årlige overvågnings-, kontrol- og inspektionsplaner.

4.   Når medlemsstaterne tildeler sektorspecifikke kvoter i overensstemmelse med stk. 2 eller 3, finder minimumskvotekravet på 5 ton som fastsat i den gældende EU-retsakt vedrørende tildeling af fiskerimuligheder ikke anvendelse.

5.   Den pågældende medlemsstat fremsender Kommissionen enhver ændring af den årlige fiskeriplan mindst tre arbejdsdage før starten på den fiskeriaktivitet, som ændringen vedrører. Kommissionen videresender ændringen til ICCAT's sekretariat mindst én arbejdsdag før starten på den fiskeriaktivitet, som ændringen vedrører.

Artikel 12

Tildeling af fiskerimuligheder

I overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvender medlemsstaterne gennemsigtige og objektive kriterier, herunder af miljømæssig, social og økonomisk art, når de tildeler de fiskerimuligheder, de har til rådighed, og de bestræber sig endvidere på at fordele de nationale kvoter ligeligt blandt de forskellige fartøjskategorier under særlig hensyntagen til traditionelt og ikkeindustrielt fiskeri og at sørge for incitamenter for EU-fiskerfartøjer, der anvender selektive fiskeredskaber eller bruger fangstmetoder med reduceret miljøbelastning.

Artikel 13

Årlige forvaltningsplaner for fiskerikapaciteten

Hver medlemsstat, der råder over en kvote for almindelig tun, fastsætter en årlig forvaltningsplan for fiskerikapaciteten. I denne plan justerer medlemsstaten antallet af fangstfartøjer og faststående tunfiskenet på en sådan måde, at det sikres, at fiskerikapaciteten modsvarer de fiskerimuligheder, der er tildelt fangstfartøjerne og de faststående tunfiskenet i den relevante kvoteperiode. Medlemsstaten justerer fiskerikapaciteten ved hjælp af de parametre, der er fastsat i den gældende EU-retsakt vedrørende tildeling af fiskerimuligheder. Justeringen af Unionens fiskerikapacitet for notfartøjer begrænses til en maksimal variation på 20 % i forhold til referencefiskerikapaciteten i 2018.

Artikel 14

Årlige inspektionsplaner

Hver medlemsstat, der råder over en kvote for almindelig tun, fastsætter en årlig inspektionsplan med henblik på at sikre, at denne forordning overholdes. Hver medlemsstat indgiver sin respektive plan til Kommissionen. Hver medlemsstat opstiller sin plan i overensstemmelse med:

| a) | de mål, prioriteter og procedurer samt de benchmarks for inspektionsaktiviteter, der er fastsat i det specifikke kontrol- og inspektionsprogram for almindelig tun, som er oprettet i henhold til artikel 95 i forordning (EF) nr. 1224/2009 |
| --- | --- |

a)

de mål, prioriteter og procedurer samt de benchmarks for inspektionsaktiviteter, der er fastsat i det specifikke kontrol- og inspektionsprogram for almindelig tun, som er oprettet i henhold til artikel 95 i forordning (EF) nr. 1224/2009

| b) | det nationale kontrolhandlingsprogram for almindelig tun, som er oprettet i henhold til artikel 46 i forordning (EF) nr. 1224/2009. |
| --- | --- |

b)

det nationale kontrolhandlingsprogram for almindelig tun, som er oprettet i henhold til artikel 46 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 15

Årlige forvaltningsplaner for opdræt

1.   Hver medlemsstat, der råder over en kvote for almindelig tun, fastsætter en årlig forvaltningsplan for opdræt.

2.   I den årlige forvaltningsplan for opdræt sikrer hver medlemsstat, at den samlede inputkapacitet og den samlede opdrætskapacitet modsvarer den skønnede mængde almindelig tun, der er til rådighed for opdræt.

3.   Medlemsstaterne begrænser deres tunopdrætskapacitet til den samlede opdrætskapacitet, der er opført i ICCAT's register over tunopdrætsfaciliteter for almindelig tun eller godkendt og anmeldt til ICCAT i 2018.

4.   Det maksimale input af fanget vild almindelig tun til en medlemsstats akvakulturbrug begrænses til det input, som den pågældende medlemsstats akvakulturbrug har anmeldt til ICCAT i registeret over opdrætsfaciliteter for almindelig tun i årene 2005, 2006, 2007 eller 2008.

5.   Hvis en medlemsstat har behov for at øge det maksimale input af fanget vild tun i et eller flere af sine tunakvakulturbrug, skal denne forhøjelse modsvare de fiskerimuligheder, der er tildelt den pågældende medlemsstat, og enhver import af levende almindelig tun fra en anden medlemsstat eller kontraherende part.

6.   De medlemsstater, der er ansvarlige for akvakulturbrugene, sikrer, at forskere, der af SCRS med henblik på forsøg har fået til opgave at identificere vækstrater i opfedningsperioden, har adgang til akvakulturbrugene og får bistand til at udføre deres opgaver.

7.   Medlemsstaterne indgiver, hvor det er relevant, reviderede forvaltningsplaner for opdræt til Kommissionen senest den 15. maj hvert år.

Artikel 16

Fremsendelse af årlige planer

1.   Senest den 31. januar hvert år indgiver hver medlemsstat, der råder over en kvote for almindelig tun, Kommissionen følgende planer:

| a) | den årlige fiskeriplan for de fangstfartøjer og faststående tunfiskenet, der benyttes til fiskeri efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, fastsat i overensstemmelse med artikel 11 |
| --- | --- |

a)

den årlige fiskeriplan for de fangstfartøjer og faststående tunfiskenet, der benyttes til fiskeri efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, fastsat i overensstemmelse med artikel 11

| b) | den årlige forvaltningsplan for fiskerikapaciteten fastsat i overensstemmelse med artikel 13 |
| --- | --- |

b)

den årlige forvaltningsplan for fiskerikapaciteten fastsat i overensstemmelse med artikel 13

| c) | den årlige inspektionsplan fastsat i overensstemmelse med artikel 14, og |
| --- | --- |

c)

den årlige inspektionsplan fastsat i overensstemmelse med artikel 14, og

| d) | den årlige forvaltningsplan for opdræt fastsat i overensstemmelse med artikel 15. |
| --- | --- |

d)

den årlige forvaltningsplan for opdræt fastsat i overensstemmelse med artikel 15.

2.   Kommissionen samler de i stk. 1 omhandlede planer og bruger dem til at fastsætte en årlig EU-plan. Kommissionen sender den årlige EU-plan til ICCAT's sekretariat senest den 15. februar hvert år, således at ICCAT kan drøfte og godkende den.

3.   Hvis pågældende medlemsstat ikke indgiver en af de i stk. 1 omhandlede planer til Kommissionen inden for fristen fastlagt i nævnte stykke, kan Kommissionen beslutte at fremsende EU-planen til ICCAT's sekretariat uden den pågældende medlemsstats planer. Efter anmodning fra den pågældende medlemsstat bestræber Kommissionen sig på at tage hensyn til en af de i stk. 1 omhandlede planer, som er indgivet efter udløbet af fristen fastlagt i nævnte stykke, men inden udløbet af fristen i stk. 2. Hvis en plan indgivet af en medlemsstat ikke overholder bestemmelserne i denne forordning vedrørende de årlige fiskeri-, kapacitets-, inspektions- og opdrætsplaner eller indeholder en alvorlig fejl, der kan føre til, at ICCAT-Kommissionen ikke godkender den årlige EU-plan, kan Kommissionen beslutte at fremsende den årlige EU-plan til ICCAT's sekretariat uden den pågældende medlemsstats planer. Kommissionen underretter hurtigst muligt den pågældende medlemsstat og bestræber sig på at medtage eventuelle reviderede planer indgivet af den pågældende medlemsstat i den årlige EU-plan eller i ændringer af den årlige EU-plan, forudsat at disse reviderede planer overholder bestemmelserne i denne forordning vedrørende de årlige fiskeri-, kapacitets-, inspektions- og opdrætsplaner.

KAPITEL III

Tekniske foranstaltninger

Artikel 17

Fangstperioder

1.   Notfiskeri efter almindelig tun er tilladt i det østlige Atlanterhav og Middelhavet fra den 26. maj til den 1. juli hvert år.

2.   Uanset denne artikels stk. 1 kan Cypern og Grækenland i deres årlige fiskeriplaner, jf. artikel 11, anmode om, at notfartøjer, der fører deres flag, får tilladelse til at fiske efter almindelig tun i det østlige Middelhav (FAO-fiskeriområder 37.3.1 og 37.3.2) fra den 15. maj til den 1. juli hvert år.

3.   Uanset denne artikels stk. 1 kan Kroatien i dets årlige fiskeriplaner, jf. artikel 11, anmode om, at notfartøjer, der fører dets flag, får tilladelse til at fiske efter almindelig tun i Adriaterhavet (FAO-fiskeriområde 37.2.1) med henblik på opdræt fra den 26. maj indtil den 15. juli hvert år.

4.   Uanset stk. 1 kan en medlemsstat, hvis den over for Kommissionen godtgør, at nogle af dens notfartøjer, der fisker efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, på grund af vejrforholdene ikke har kunnet udnytte deres normale fiskedage i løbet af et år, beslutte, at den i stk. 1 omhandlede fangstperiode for individuelle notfartøjer, der er berørt af den pågældende situation, forlænges med det tilsvarende antal mistede dage op til ti dage. De perioder, hvor de pågældende fartøjer og alle de involverede fartøjer, hvis der er tale om fælles fiskeri, er uden aktivitet, begrundes behørigt med vejrrapporter og positioner ifølge fartøjsovervågningssystemet (FOS).

5.   Fiskeri efter almindelig tun er tilladt i det østlige Atlanterhav og Middelhavet med store pelagiske langlinefartøjer i perioden fra den 1. januar til den 31. maj.

6.   Medlemsstaterne fastsætter fangstperioder for deres flåder, bortset fra notfartøjer og store pelagiske langlinefartøjer, i deres årlige fiskeriplaner.

Artikel 18

Landingsforpligtelse

Dette kapitel gælder med forbehold af artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, herunder eventuelle gældende undtagelser dertil.

Artikel 19

Bevarelsesmæssig mindstereferencestørrelse

1.   Det er forbudt at fiske efter, beholde om bord, omlade, overføre, lande, transportere, oplagre, sælge, frembyde eller udbyde til salg fangster af almindelig tun med en vægt på under 30 kg eller med en længde på under 115 cm fra underkæbe til haledelingspunkt, herunder bifangster eller fangster inden for rekreativt fiskeri.

2.   Uanset stk. 1 gælder der en bevarelsesmæssig mindstereferencestørrelse for almindelig tun på 8 kg eller 75 cm fra underkæbe til haledelingspunkt for følgende fiskerier:

| a) | almindelig tun fanget i det østlige Atlanterhav af stangfartøjer og dørgefartøjer |
| --- | --- |

a)

almindelig tun fanget i det østlige Atlanterhav af stangfartøjer og dørgefartøjer

| b) | almindelig tun fanget i Middelhavet af stangfartøjer, langlinefartøjer og håndlinefartøjer, der driver kystfiskeri af mindre omfang efter fersk fisk, og |
| --- | --- |

b)

almindelig tun fanget i Middelhavet af stangfartøjer, langlinefartøjer og håndlinefartøjer, der driver kystfiskeri af mindre omfang efter fersk fisk, og

| c) | almindelig tun fanget af fartøjer, der fører Kroatiens flag, i Adriaterhavet med henblik på opdræt. |
| --- | --- |

c)

almindelig tun fanget af fartøjer, der fører Kroatiens flag, i Adriaterhavet med henblik på opdræt.

3.   De særlige betingelser, der gælder for undtagelsen omhandlet i stk. 2, er anført i bilag I.

4.   Medlemsstaterne udsteder en tilladelse til fartøjer, der fisker i medfør af de i bilag I, afsnit 2 og 3, omhandlede undtagelser. De berørte fartøjer opføres på den i artikel 26 omhandlede liste over fangstfartøjer.

5.   Fisk under de bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelser, der er fastsat i denne artikel, som udsmides døde, fratrækkes den pågældende medlemsstats kvote.

Artikel 20

Utilsigtede fangster under den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse

1.   Uanset artikel 19, stk. 1, tillades en utilsigtet bifangst på højst 5 % med hensyn til antal almindelig tun på mellem 8 og 30 kg eller alternativt mellem 75 cm og 115 cm fra underkæbe til haledelingspunkt for alle fangstfartøjer og faststående tunfiskenet, der fisker aktivt efter almindelig tun.

2.   Den maksimale bifangst på 5 %, der er fastsat i stk. 1, beregnes på grundlag af de samlede fangster af almindelig tun, der opbevares om bord på fartøjet eller befinder sig i det faststående tunfiskenet på et hvilket som helst tidspunkt efter hvert fiskeri.

3.   Utilsigtede fangster trækkes fra den kvote, som tilhører den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet.

4.   Utilsigtede fangster af almindelig tun under den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse er omfattet af artikel 31, 33, 34 og 35.

Artikel 21

Bifangster

1.   Hver medlemsstat skaber mulighed for bifangster af almindelig tun inden for sin kvote og underretter Kommissionen herom i forbindelse med indgivelsen af sin fiskeriplan.

2.   Omfanget af tilladte bifangster, som ikke må udgøre mere end 20 % af de samlede fangster om bord ved afslutningen af hver fangstrejse, og den metode, der anvendes til at beregne disse bifangster i forhold til den samlede fangst om bord, skal være klart fastlagt i den årlige fiskeriplan som omhandlet i artikel 11. Procentdelen af bifangster kan beregnes i vægt eller antal individer. Beregningen i antal individer foretages kun for tun og tunlignende arter, der forvaltes af ICCAT. Niveauet for tilladte bifangster for flåden af fartøjer, der driver kystfiskeri af mindre omfang, kan beregnes på årsbasis.

3.   Alle bifangster af død almindelig tun, der er opbevaret om bord eller udsmidt, trækkes fra flagmedlemsstatens kvote, registreres og indberettes til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 31 og 32.

4.   For medlemsstater, der ikke har en kvote til almindelig tun, trækkes de pågældende bifangster fra den særlige EU-kvote for bifangster af almindelig tun, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 43, stk. 3, i TEUF og artikel 16 i forordning (EU) nr. 1380/2013.

5.   Hvis den samlede kvote, der er tildelt en medlemsstat, allerede er opbrugt, er det ikke tilladt for fartøjer, der fører dens flag, at fange almindelig tun, og den pågældende medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at almindelig tun, der fanges som bifangst, genudsættes. Hvis den særlige EU-kvote for bifangster af almindelig tun, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 43, stk. 3, i TEUF og artikel 16 i forordning (EU) nr. 1380/2013, allerede er opbrugt, er det ikke tilladt for fartøjer, der fører flaget for medlemsstater, der ikke har en kvote til almindelig tun, at fange almindelig tun, og de pågældende medlemsstater træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at almindelig tun, der fanges som bifangst, genudsættes. I disse tilfælde er forarbejdning og afsætning af død almindelig tun forbudt, og alle fangster registreres. Medlemsstaterne indberetter årligt oplysninger om mængderne af bifangster af død almindelig tun til Kommissionen, som sender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.

6.   Fartøjer, der ikke fisker aktivt efter almindelig tun, holder enhver mængde almindelig tun, der opbevares om bord, tydeligt adskilt fra andre arter, for at give kontrolmyndighederne mulighed for at overvåge overholdelsen af denne artikel. Disse bifangster kan markedsføres, i det omfang de ledsages af eBCD'et.

Artikel 22

Anvendelse af luftbåret udstyr

Det er forbudt at anvende luftbåret udstyr, herunder fly, helikoptere eller ubemandede luftfartøjer, til sporing af almindelig tun.

KAPITEL IV

Rekreativt fiskeri

Artikel 23

Særlig kvote til rekreativt fiskeri

1.   Hver medlemsstat, der råder over en kvote for almindelig tun, regulerer rekreativt fiskeri ved at tildele en særlig kvote til sådant fiskeri. Eventuelle døde almindelige tun medregnes i en sådan tildeling, herunder i forbindelse med »fang og genudsæt«-fiskeri. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de kvoter, der er tildelt rekreativt fiskeri, når de indgiver deres fiskeriplaner.

2.   Fangster af døde almindelige tun rapporteres og fratrækkes medlemsstatens kvote.

Artikel 24

Særlige betingelser for rekreativt fiskeri

1.   Hver medlemsstat, der råder over en kvote for almindelig tun, der er tildelt rekreativt fiskeri, regulerer rekreativt fiskeri ved at udstede fiskeritilladelser til fartøjer med henblik på rekreativt fiskeri. Medlemsstaterne stiller på ICCAT's anmodning listen over rekreative fartøjer, der har fået udstedt fiskeritilladelse til almindelig tun, til rådighed for Kommissionen. Kommissionen skal videresende ICCAT denne liste. Listen skal indeholde følgende oplysninger for hvert fartøj:

| a) | fartøjets navn |
| --- | --- |

a)

fartøjets navn

| b) | registernummer |
| --- | --- |

b)

registernummer

| c) | ICCAT-registernummer (hvis sådant findes) |
| --- | --- |

c)

ICCAT-registernummer (hvis sådant findes)

| d) | eventuelt tidligere navn, og |
| --- | --- |

d)

eventuelt tidligere navn, og

| e) | ejerens/ejernes og operatørens/operatørernes navn og adresse. |
| --- | --- |

e)

ejerens/ejernes og operatørens/operatørernes navn og adresse.

2.   Ved rekreativt fiskeri er det forbudt at fange, beholde om bord, omlade eller lande mere end én almindelig tun pr. fartøj pr. dag.

3.   Afsætning af almindelig tun fanget i rekreativt fiskeri er forbudt.

4.   Hver medlemsstat registrerer fangstdata, herunder vægten og om muligt længden af hver almindelig tun, der er fanget i forbindelse med rekreativt fiskeri, og meddeler Kommissionen dataene for det foregående år senest den 30. juni hvert år. Kommissionen videresender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.

5.   Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til i videst muligt omfang at sikre, at almindelig tun, især ungfisk, der fanges levende ved rekreativt fiskeri, genudsættes. Almindelig tun, der landes, skal være hel, uden gæller og/eller renset.

Artikel 25

Fang, mærk og genudsæt

1.   Uanset artikel 23, stk. 1, kan medlemsstater, som tillader »fang og genudsæt«-fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav udelukkende for fartøjer til sportsfiskeri, tillade et begrænset antal fartøjer til sportsfiskeri at fiske efter almindelig tun med henblik på »fang, mærk og genudsæt«-fiskeri, uden at de skal tildeles en særlig kvote. Sådanne fartøjer må kun drive fiskeri i forbindelse med et videnskabeligt projekt under et forskningsinstitut, der er integreret i et videnskabeligt forskningsprogram. Resultaterne af projektet skal formidles til de relevante myndigheder i flagmedlemsstaten.

2.   Fartøjer, der udfører videnskabelig forskning under ICCAT's forskningsprogram for almindelig tun, anses ikke for at udøve »fang, mærk og genudsæt«-aktiviteter som omhandlet i stk. 1.

3.   Medlemsstater, der tillader »fang, mærk og genudsæt«-aktiviteter, skal:

| a) | indgive en beskrivelse af de pågældende aktiviteter og de foranstaltninger, disse er underlagt, som en integreret del af deres fiskeri- og inspektionsplaner omhandlet i artikel 12 og 15 |
| --- | --- |

a)

indgive en beskrivelse af de pågældende aktiviteter og de foranstaltninger, disse er underlagt, som en integreret del af deres fiskeri- og inspektionsplaner omhandlet i artikel 12 og 15

| b) | nøje overvåge de berørte fartøjers aktiviteter for at sikre, at de overholder denne forordning |
| --- | --- |

b)

nøje overvåge de berørte fartøjers aktiviteter for at sikre, at de overholder denne forordning

| c) | sikre, at mærkningen og genudsættelsen udføres af uddannet personale for at sikre en høj overlevelsesrate for individerne, og |
| --- | --- |

c)

sikre, at mærkningen og genudsættelsen udføres af uddannet personale for at sikre en høj overlevelsesrate for individerne, og

| d) | indgive en årlig rapport til Kommissionen senest den 30. juni hvert år om de udførte videnskabelige aktiviteter. Kommissionen videresender rapporten til ICCAT's sekretariat 60 dage før SCRS-mødet det følgende år. |
| --- | --- |

d)

indgive en årlig rapport til Kommissionen senest den 30. juni hvert år om de udførte videnskabelige aktiviteter. Kommissionen videresender rapporten til ICCAT's sekretariat 60 dage før SCRS-mødet det følgende år.

4.   Almindelig tun, der dør under »fang, mærk og genudsæt«-aktiviteter, rapporteres og fratrækkes flagmedlemsstatens kvote.

KAPITEL V

Kontrolforanstaltninger

Afdeling 1

Lister over fartøjer og faststående tunfiskenet

Artikel 26

Fartøjslister

1.   Hvert år en måned før begyndelsen af tilladelsens gyldighedsperiode indgiver medlemsstaterne til Kommissionen følgende fartøjslister i det format, der er anført i den seneste version af ICCAT's retningslinjer for indgivelse af data og oplysninger:

| a) | en liste over alle fangstfartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, og |
| --- | --- |

a)

en liste over alle fangstfartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, og

| b) | en liste over alle andre fiskerfartøjer, der anvendes til erhvervsmæssig udnyttelse af almindelig tun. |
| --- | --- |

b)

en liste over alle andre fiskerfartøjer, der anvendes til erhvervsmæssig udnyttelse af almindelig tun.

Kommissionen videresender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat 15 dage før starten på fiskeriaktiviteten, således at de pågældende fartøjer kan opføres i ICCAT's register over godkendte fartøjer og, hvis det er relevant, i ICCAT-registret over fartøjer med en længde overalt på 20 meter eller derover, som har tilladelse til at drive fiskeri i konventionsområdet.

2.   Et fiskerfartøj kan i løbet af et kalenderår være opført på begge de i stk. 1 omhandlede lister forudsat at det ikke er opført på begge lister samtidig.

3.   Oplysningerne om de i stk. 1, litra a) og b), omhandlede fartøjer skal omfatte fartøjets navn og nummer i EU-fiskerflåderegistret (CFR), jf. bilag I til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/218 (20).

4.   Kommissionen accepterer ingen tilbagevirkende indsendelse af de i stk. 1 omhandlede lister.

5.   Senere ændringer i løbet af et kalenderår af de i stk. 1 omhandlende lister godkendes kun, såfremt et anmeldt fiskerfartøj af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure er forhindret i at deltage i fiskeriet. I sådanne tilfælde underretter den berørte medlemsstat straks Kommissionen herom og fremsender:

| a) | alle oplysninger om det eller de fiskerfartøjer, som efter planen skal erstatte det pågældende fiskerfartøj, og |
| --- | --- |

a)

alle oplysninger om det eller de fiskerfartøjer, som efter planen skal erstatte det pågældende fiskerfartøj, og

| b) | en udførlig redegørelse for årsagen til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger. |
| --- | --- |

b)

en udførlig redegørelse for årsagen til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.

6.   Kommissionen reviderer i løbet af året om nødvendigt oplysningerne om de i denne artikels stk. 1 omhandlede fartøjer ved at stille ajourførte oplysninger til rådighed for ICCAT's sekretariat i overensstemmelse med artikel 7, stk. 6, i forordning (EU) 2017/2403.

Artikel 27

Fiskeritilladelser til fartøjer

1.   Medlemsstaterne udsteder fiskeritilladelser til fartøjer, der er opført på en af de i artikel 26, stk. 1 og 5, omhandlede lister. Fiskeritilladelser skal som minimum indeholde de oplysninger, der er anført i bilag VII, og skal udstedes i det format, der er fastlagt i det nævnte bilag. Medlemsstaterne sikrer, at oplysningerne i fiskeritilladelserne er korrekte og i overensstemmelse med denne forordning.

2.   EU-fiskerfartøjer, der ikke er opført i ICCAT's registre omhandlet i artikel 26, stk. 1, har ikke tilladelse til at fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere, overføre, forarbejde eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, jf. dog artikel 21, stk. 6.

3.   Flagmedlemsstaten inddrager tilladelsen til fiskeri af almindelig tun udstedt til et fartøj og kan kræve, at fartøjet øjeblikkeligt sejler til en havn, som den har udpeget, når den individuelle kvote, der er tildelt det pågældende fartøj, er opbrugt.

Artikel 28

Lister over faststående tunfiskenet med tilladelse til at fiske efter almindelig tun

1.   Hver medlemsstat indgiver som en del af sin fiskeriplan en liste over alle faststående tunfiskenet, som har tilladelse til at fiske efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet til Kommissionen. Kommissionen videresender listen til ICCAT's sekretariat, således at de faststående tunfiskenet kan opføres i ICCAT's register over faststående tunfiskenet med tilladelse til fiskeri efter almindelig tun.

2.   Medlemsstaterne udsteder fiskeritilladelser til faststående tunfiskenet, der er opført på den i stk. 1 omhandlede liste. Fiskeritilladelser skal som minimum indeholde de oplysninger og anvende det format, der er fastsat i bilag VII. Medlemsstaterne sikrer, at oplysningerne i fiskeritilladelserne er korrekte og i overensstemmelse med denne forordning.

3.   Faststående EU-tunfiskenet, der ikke er opført i ICCAT's register over faststående tunfiskenet med tilladelse til at fiske efter almindelig tun, har ikke tilladelse til at fiske efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. Det er forbudt at opbevare om bord, overføre, anbringe i bur eller lande almindelig tun, der er fanget af disse faststående tunfiskenet.

4.   Flagmedlemsstaten inddrager tilladelsen til fiskeri af almindelig tun udstedt til faststående tunfiskenet, når den kvote, der er tildelt dem, skønnes opbrugt.

Artikel 29

Oplysninger om fiskeriaktiviteter

1.   Senest den 15. juli hvert år indgiver medlemsstaterne til Kommissionen detaljerede oplysninger om fangster af almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i det foregående år. Kommissionen videresender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat senest den 31. juli hvert år. Disse oplysninger skal omfatte:

| a) | navn og ICCAT-nummer på hvert enkelt fangstfartøj |
| --- | --- |

a)

navn og ICCAT-nummer på hvert enkelt fangstfartøj

| b) | tilladelsens/tilladelsernes gyldighedsperiode for hvert fangstfartøj |
| --- | --- |

b)

tilladelsens/tilladelsernes gyldighedsperiode for hvert fangstfartøj

| c) | hvert fangstfartøjs samlede fangster, herunder nulfangster, i hele tilladelsens/tilladelsernes gyldighedsperiode |
| --- | --- |

c)

hvert fangstfartøjs samlede fangster, herunder nulfangster, i hele tilladelsens/tilladelsernes gyldighedsperiode

| d) | det samlede antal dage, som hvert fangstfartøj har fisket i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i hele tilladelsens/tilladelsernes gyldighedsperiode, og |
| --- | --- |

d)

det samlede antal dage, som hvert fangstfartøj har fisket i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i hele tilladelsens/tilladelsernes gyldighedsperiode, og

| e) | de samlede fangster uden for tilladelsens gyldighedsperiode (bifangst). |
| --- | --- |

e)

de samlede fangster uden for tilladelsens gyldighedsperiode (bifangst).

2.   Medlemsstaterne indgiver følgende oplysninger til Kommissionen for fiskerfartøjer, som fører deres flag, der ikke havde tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, men som fangede almindelig tun som bifangst:

| a) | fartøjets navn og ICCAT-nummer eller nationale registreringsnummer, hvis det ikke er opført i ICCAT's register, og |
| --- | --- |

a)

fartøjets navn og ICCAT-nummer eller nationale registreringsnummer, hvis det ikke er opført i ICCAT's register, og

| b) | de samlede fangster af almindelig tun. |
| --- | --- |

b)

de samlede fangster af almindelig tun.

3.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen alle oplysninger om fartøjer, der ikke er omfattet af stk. 1 og 2, men som vides eller formodes at have fisket efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. Kommissionen sender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat, så snart oplysningerne er tilgængelige.

Artikel 30

Fælles fiskeri

1.   Fælles fiskeri efter almindelig tun er kun tilladt, hvis de deltagende fartøjer har tilladelse fra den eller de berørte flagmedlemsstater. For at få tilladelse skal hvert notfartøj være udstyret til fiskeri efter almindelig tun og have en individuel kvote, og det skal overholde rapporteringsforpligtelserne, jf. artikel 32.

2.   Den kvote, der tildeles et fælles fiskeri, skal svare til den samlede kvote, der er tildelt de deltagende notfartøjer.

3.   EU-notfartøjer må ikke deltage i fælles fiskeri med notfartøjer fra andre CPC'er.

4.   Formularen til ansøgning om tilladelse til at deltage i et fælles fiskeri er anført i bilag IV. Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til at indhente følgende oplysninger fra de af dens notfartøjer, der deltager i fælles fiskeri:

| a) | den ønskede varighed af tilladelsen til fælles fiskeri |
| --- | --- |

a)

den ønskede varighed af tilladelsen til fælles fiskeri

| b) | de deltagende operatørers identitet |
| --- | --- |

b)

de deltagende operatørers identitet

| c) | fartøjernes individuelle kvoter |
| --- | --- |

c)

fartøjernes individuelle kvoter

| d) | nøglen for fordeling af fangsterne mellem de deltagende fartøjer, og |
| --- | --- |

d)

nøglen for fordeling af fangsterne mellem de deltagende fartøjer, og

| e) | oplysninger om bestemmelsesakvakulturbrugene. |
| --- | --- |

e)

oplysninger om bestemmelsesakvakulturbrugene.

5.   Mindst ti dage før påbegyndelsen af fælles fiskeri indgiver hver medlemsstat til Kommissionen de i stk. 4 omhandlede oplysninger i det format, der er fastsat i bilag IV. Kommissionen videresender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat og flagmedlemsstaten for andre fiskerfartøjer, der deltager i det fælles fiskeri, mindst fem dage før fiskeriet påbegyndes.

6.   I tilfælde af force majeure anvendes fristerne i stk. 5 ikke på oplysningerne om bestemmelsesakvakulturbrugene. I sådanne tilfælde indgiver medlemsstaterne til Kommissionen de nævnte oplysninger hurtigst muligt sammen med en beskrivelse af de hændelser, der udgør force majeure. Kommissionen videresender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.

Afdeling 2

Fangstregistrering

Artikel 31

Registreringskrav

1.   Førere af EU-fangstfartøjer fører en fiskerilogbog over deres aktiviteter i overensstemmelse med artikel 14, 15, 23 og 24 i forordning (EF) nr. 1224/2009 og afsnit A i bilag II til nærværende forordning.

2.   Førere af EU-bugserfartøjer, EU-hjælpefartøjer og EU-fabriksskibe registrerer deres aktiviteter i overensstemmelse med kravene i bilag II, afsnit B, C og D.

Artikel 32

Fartøjsføreres og operatører af faststående tunfiskenets indsendelse af fangstopgørelser

1.   Førere af EU-fangstfartøjer, der fisker aktivt, sender fangstopgørelser til deres flagmedlemsstater i hele den periode, hvor de har tilladelse til at fiske efter almindelig tun. Disse opgørelser er ikke obligatoriske for fartøjer i havn, medmindre de deltager i fælles fiskeri. Oplysningerne i opgørelserne hentes fra logbøger og skal omfatte dato, klokkeslæt, position (breddegrad og længdegrad) og mængderne af almindelig tun i vægt og antal, der er fanget i konventionsområdet, herunder genudsætninger og udsmid af døde fisk. Førere skal sende opgørelserne i det format, der er fastsat i bilag III, eller i et format, der kræves af medlemsstaten.

2.   Førere af notfartøjer udfærdiger de i stk. 1 omhandlede daglige opgørelser for hvert fiskeri, herunder fiskeri, hvor fangsten var nul. Opgørelserne indsendes af føreren af fartøjet eller dennes autoriserede repræsentant til dennes flagmedlemsstat senest kl. 9.00 GMT for den foregående dag.

3.   Operatører af faststående tunfiskenet eller deres autoriserede repræsentanter, som fisker aktivt efter almindelig tun, udfærdiger daglige opgørelser, som sendes til deres flagmedlemsstater inden for en frist på 48 timer i hele den periode, hvor de har tilladelse til at fiske efter almindelig tun. Disse opgørelser skal indeholde det faststående tunfiskenets ICCAT-registernummer, dato og klokkeslæt for fangsten, mængderne af almindelig tun i vægt og antal, der er fanget, herunder hvor fangsten er nul, genudsætninger og udsmid af døde fisk. De skal sende opgørelserne i det format, der er fastsat i bilag III.

4.   Førere af andre fangstfartøjer end notfartøjer sender de i stk. 1 omhandlede opgørelser til deres flagmedlemsstater senest tirsdag kl. 12.00 GMT for den foregående uge, som slutter søndag.

Afdeling 3

Landinger og omladninger

Artikel 33

Udpegede havne

1.   Hver medlemsstat, der råder over en kvote for almindelig tun, udpeger havne, hvor landing eller omladning af almindelig tun er tilladt. Oplysningerne om udpegede havne medtages i den årlige fiskeriplan omhandlet i artikel 11. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen enhver ændring i oplysningerne om udpegede havne. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.

2.   For at en havn kan få status af udpeget havn, skal havnemedlemsstaten sikre, at følgende betingelser er opfyldt:

| a) | fastsatte landings- og omladningstider |
| --- | --- |

a)

fastsatte landings- og omladningstider

| b) | fastsatte landings- og omladningssteder, og |
| --- | --- |

b)

fastsatte landings- og omladningssteder, og

| c) | fastsatte inspektions- og overvågningsprocedurer, som sikrer inspektionsdækning i alle de tidsrum og på alle de steder, hvor der må landes og omlades i overensstemmelse med artikel 35. |
| --- | --- |

c)

fastsatte inspektions- og overvågningsprocedurer, som sikrer inspektionsdækning i alle de tidsrum og på alle de steder, hvor der må landes og omlades i overensstemmelse med artikel 35.

3.   Fangstfartøjer samt fabriksskibe og hjælpefartøjer må hverken lande eller omlade almindelig tun fanget i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, uanset mængde, andre steder end i de havne, der er udpeget af CPC'er og medlemsstater. Død almindelig tun, der er høstet fra et faststående tunfiskenet eller bur, kan undtagelsesvis transporteres til et fabriksskib ved brug af et hjælpefartøj, såfremt en sådan transport sker under kontrolmyndighedens tilstedeværelse.

Artikel 34

Forhåndsmeddelelse om landinger

1.   Artikel 17 i forordning (EF) nr. 1224/2009 finder anvendelse på førere af EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på 12 meter eller derover, som er opført på den i artikel 26 omhandlede fartøjsliste. Forhåndsmeddelelsen i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sendes til den kompetente myndighed i den medlemsstat (herunder flagmedlemsstaten) eller CPC, hvis havne eller landingsfaciliteter der ønskes benyttet.

2.   Mindst fire timer før forventet ankomst i havn meddeler førere af EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på under 12 meter herunder fabriksskibe og hjælpefartøjer, som er opført på den fartøjsliste, der er omhandlet i artikel 26, eller repræsentanter for sådanne fartøjer, den kompetente myndighed i den medlemsstat (herunder flagmedlemsstaten) eller CPC, hvis havne eller landingsfaciliteter der ønskes benyttet, som minimum følgende oplysninger:

| a) | forventet ankomsttidspunkt |
| --- | --- |

a)

forventet ankomsttidspunkt

| b) | anslået mængde almindelig tun om bord |
| --- | --- |

b)

anslået mængde almindelig tun om bord

| c) | oplysninger om det geografiske område, hvor fangsterne er taget |
| --- | --- |

c)

oplysninger om det geografiske område, hvor fangsterne er taget

| d) | fiskerfartøjernes eksterne identifikationsnummer og navn. |
| --- | --- |

d)

fiskerfartøjernes eksterne identifikationsnummer og navn.

3.   Hvis medlemsstaterne i henhold til gældende EU-ret må anvende en kortere meddelelsesfrist end perioden på fire timer før forventet ankomst, kan de skønnede mængder almindelig tun, der opbevares om bord, meddeles inden for den således gældende meddelelsesfrist forud for ankomsten. Hvis fangstpladserne ligger mindre end fire timer fra havn, kan de skønnede mængder almindelig tun, der opbevares om bord, ændres når som helst forud for ankomsten.

4.   Myndighederne i havnemedlemsstaten fører et register over alle forhåndsmeddelelser, der er indgivet i det pågældende år.

5.   Alle landinger i Unionen overvåges af havnemedlemsstatens relevante kontrolmyndigheder, og der foretages en inspektion af en vis procentdel af landingerne på grundlag af et risikostyringssystem baseret på kvoter, flådestørrelse og fiskeriindsats. Hver medlemsstat angiver alle de nærmere detaljer om en sådan kontrolordning, som den har vedtaget, i den i artikel 14 omhandlede årlige inspektionsplan.

6.   Førere af et EU-fangstfartøj, uanset fartøjets længde overalt, indgiver senest 48 timer efter afsluttet landing en landingsopgørelse til de kompetente myndigheder i den medlemsstat eller CPC, hvor landingen finder sted, og til flagmedlemsstaten. Føreren af EU-fangstfartøjet er ansvarlig for og attesterer opgørelsens fuldstændighed og nøjagtighed. I landingsopgørelsen angives mindst mængderne af landet almindelig tun og fangstområdet. Alle landede fangster vejes. Havnemedlemsstaten sender senest 48 timer efter afsluttet landing en landingsopgørelse til myndighederne i flagmedlemsstaten eller -CPC'en.

Artikel 35

Omladninger

1.   Omladninger på havet foretaget af EU-fiskerfartøjer med almindelig tun om bord eller af tredjelandsfartøjer i EU-farvand er under alle omstændigheder forbudt.

2.   Uden at det berører artikel 52, stk. 2 og 3, og artikel 54 og 57 i forordning (EU) 2017/2107 må fiskerfartøjer kun omlade fangster af almindelig tun i udpegede havne, jf. artikel 33 i nærværende forordning.

3.   Føreren af modtagerfiskerfartøjet, eller førerens repræsentant, meddeler mindst 72 timer før det forventede ankomsttidspunkt i havn de relevante myndigheder i havnestaten de oplysninger, der er anført i modellen for omladningsopgørelse fastsat i bilag V. Enhver omladning kræver forhåndstilladelse fra det pågældende omladende fiskerfartøjs flagmedlemsstat eller flag-CPC. Det omladende fiskerfartøjs fører skal desuden på omladningstidspunktet meddele sin flagmedlemsstat eller -CPC de datoer, der kræves i henhold til bilag V.

4.   Havnemedlemsstaten inspicerer modtagerfartøjet ved ankomst og kontrollerer mængderne og papirerne vedrørende omladningen.

5.   Førere af EU-fiskerfartøjer, der udøver omladninger, udfylder en ICCAT-omladningsopgørelse og sender den senest 15 dage efter afsluttet omladning til deres flagmedlemsstater. Førere af omladende fiskerfartøjer udfylder ICCAT-omladningsopgørelsen i overensstemmelse med bilag V. Omladningsopgørelsen skal indeholde eBCD-referencenummeret for at lette krydskontrollen af de indeholdte data.

6.   Havnemedlemsstaten sender en omladningsopgørelse til myndighederne i det omladende fiskerfartøjs flagmedlemsstat eller -CPC senest fem dage efter afsluttet omladning.

7.   Alle omladninger inspiceres af medlemsstatens myndigheder i den udpegede havn.

Afdeling 4

Rapporteringsforpligtelser

Artikel 36

Ugentlige fangstopgørelser

Hver medlemsstat indgiver ugentlige fangstopgørelser til Kommissionen. Disse opgørelser skal indeholde de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 32 angående faststående tunfiskenet, notfartøjer og andre fangstfartøjer. Oplysningerne angives for hver redskabstype. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.

Artikel 37

Oplysninger om opbrugt kvote

1.   Ud over at overholde artikel 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 underretter hver medlemsstat Kommissionen, når den kvote, der er tildelt en redskabstype, skønnes at have nået 80 %.

2.   Ud over at overholde artikel 35 i forordning (EF) nr. 1224/2009 underretter hver medlemsstat også Kommissionen, når den kvote, der er tildelt en redskabsgruppe, et fælles fiskeri eller et notfartøj, skønnes at være opbrugt. Denne oplysning ledsages af officiel dokumentation for medlemsstatens lukning af fiskeriet eller tilbagekaldelse til havn gældende for flåden, redskabsgruppen, det fælles fiskeri eller fartøjer med en individuel kvote med tydelig angivelse af dato og tidspunkt for lukningen.

3.   Kommissionen underretter ICCAT's sekretariat om datoerne, når EU-kvoten for almindelig tun er opbrugt.

Afdeling 5

Observatørprogrammer

Artikel 38

Nationalt observatørprogram

1.   Hver medlemsstat sørger for, at udsendelsen af nationale observatører, som er udstyret med et officielt identitetskort, på fiskerfartøjer og faststående tunfiskenet, der fisker efter almindelig tun, dækker mindst:

| a) | 20 % af medlemsstatens aktive flydetrawlere (over 15 meter) |
| --- | --- |

a)

20 % af medlemsstatens aktive flydetrawlere (over 15 meter)

| b) | 20 % af medlemsstatens aktive langlinefartøjer (over 15 meter) |
| --- | --- |

b)

20 % af medlemsstatens aktive langlinefartøjer (over 15 meter)

| c) | 20 % af medlemsstatens aktive stangfartøjer (over 15 meter) |
| --- | --- |

c)

20 % af medlemsstatens aktive stangfartøjer (over 15 meter)

| d) | 100 % af bugserfartøjer |
| --- | --- |

d)

100 % af bugserfartøjer

| e) | 100 % af høstaktiviteterne ved faststående tunfiskenet. |
| --- | --- |

e)

100 % af høstaktiviteterne ved faststående tunfiskenet.

Medlemsstater med færre end fem fangstfartøjer i kategorierne i første afsnit, litra a), b) og c), som har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, sørger for, at udsendelsen af nationale observatører, dækker mindst 20 % af den tid, hvor fartøjerne aktivt fisker efter almindelig tun.

2.   Den nationale observatør har navnlig til opgave at:

| a) | kontrollere, om fiskerfartøjerne og de faststående tunfiskenet overholder denne forordning |
| --- | --- |

a)

kontrollere, om fiskerfartøjerne og de faststående tunfiskenet overholder denne forordning

| b) | registrere og rapportere om fiskeriaktiviteterne, herunder:






  i) | fangstmængde (inkl. bifangst) og håndtering af fangsten (beholdt om bord eller smidt ud død eller levende) |
| --- | --- | --- |

b)

registrere og rapportere om fiskeriaktiviteterne, herunder:

i)

fangstmængde (inkl. bifangst) og håndtering af fangsten (beholdt om bord eller smidt ud død eller levende)

| ii) | fangstområdets koordinater (længdegrad og breddegrad) |
| --- | --- |

ii)

fangstområdets koordinater (længdegrad og breddegrad)

| iii) | indsatsmåling (såsom antal sæt eller antal kroge) som defineret i ICCAT's »Field Manual« for diverse redskaber |
| --- | --- |

iii)

indsatsmåling (såsom antal sæt eller antal kroge) som defineret i ICCAT's »Field Manual« for diverse redskaber

| iv) | fangstdato |
| --- | --- |

iv)

fangstdato

| c) | kontrollere oplysninger i logbogen |
| --- | --- |

c)

kontrollere oplysninger i logbogen

| d) | spotte og registrere fartøjer, der måtte fiske i strid med ICCAT's bevarelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

d)

spotte og registrere fartøjer, der måtte fiske i strid med ICCAT's bevarelsesforanstaltninger.

3.   Ud over de i stk. 2 omhandlede opgaverne udfører de nationale observatører videnskabeligt arbejde, herunder indsamling af nødvendige data, baseret på SCRS' retningslinjer.

4.   Data og oplysninger, der indsamles under hver medlemsstats observatørprogram, indgives til Kommissionen. Kommissionen videresender disse data og oplysninger til SCRS eller ICCAT's sekretariat, alt efter hvad der er relevant.

5.   Med henblik på stk. 1-3 sikrer hver medlemsstat:

| a) | repræsentativ tids- og områdemæssig dækning, så det sikres, at Kommissionen modtager fyldestgørende og relevante data og oplysninger om fangst, indsats og andre videnskabelige og forvaltningsmæssige aspekter under hensyntagen til flådernes og fiskeriernes karakteristika |
| --- | --- |

a)

repræsentativ tids- og områdemæssig dækning, så det sikres, at Kommissionen modtager fyldestgørende og relevante data og oplysninger om fangst, indsats og andre videnskabelige og forvaltningsmæssige aspekter under hensyntagen til flådernes og fiskeriernes karakteristika

| b) | pålidelige dataindsamlingsprotokoller |
| --- | --- |

b)

pålidelige dataindsamlingsprotokoller

| c) | at observatører er ordentligt uddannet og har opnået autorisation, inden de indsættes |
| --- | --- |

c)

at observatører er ordentligt uddannet og har opnået autorisation, inden de indsættes

| d) | mindst mulig afbrydelse af fiskeriet for de fartøjer og faststående tunfiskenet, der fisker i konventionsområdet, i det omfang det er praktisk muligt. |
| --- | --- |

d)

mindst mulig afbrydelse af fiskeriet for de fartøjer og faststående tunfiskenet, der fisker i konventionsområdet, i det omfang det er praktisk muligt.

Artikel 39

ICCAT's regionale observatørprogram

1.   Medlemsstaterne sikrer, at ICCAT's regionale observatørprogram som fastsat i denne artikel og i bilag VIII gennemføres effektivt.

2.   Medlemsstaterne sikrer, at der er en regional ICCAT-observatør til stede:

| a) | på alle notfartøjer med tilladelse til at fiske efter almindelig tun |
| --- | --- |

a)

på alle notfartøjer med tilladelse til at fiske efter almindelig tun

| b) | ved alle overførsler af almindelig tun fra notfartøjer |
| --- | --- |

b)

ved alle overførsler af almindelig tun fra notfartøjer

| c) | ved alle overførsler af almindelig tun fra faststående tunfiskenet til transportbure |
| --- | --- |

c)

ved alle overførsler af almindelig tun fra faststående tunfiskenet til transportbure

| d) | ved alle flytninger af almindelig tun fra ét akvakulturbrug til et andet |
| --- | --- |

d)

ved alle flytninger af almindelig tun fra ét akvakulturbrug til et andet

| e) | ved alle anbringelser i bur af almindelig tun på akvakulturbrug |
| --- | --- |

e)

ved alle anbringelser i bur af almindelig tun på akvakulturbrug

| f) | ved al høst af almindelig tun på akvakulturbrug, og |
| --- | --- |

f)

ved al høst af almindelig tun på akvakulturbrug, og

| g) | ved genudsættelse af almindelig tun fra opdrætsbure i havet. |
| --- | --- |

g)

ved genudsættelse af almindelig tun fra opdrætsbure i havet.

3.   Notfartøjer, der ikke har en regional ICCAT-observatør om bord, har ikke tilladelse til at fiske efter almindelig tun.

4.   Medlemsstaterne sikrer, at en regional ICCAT-observatør er tildelt hvert akvakulturbrug i hele perioden for anbringelsen i bur. I tilfælde af force majeure, og efter at opdrætsmedlemsstaten har bekræftet de omstændigheder, der udgør force majeure, kan en regional ICCAT-observatør deles af mere end ét akvakulturbrug af hensyn til kontinuiteten i opdrætsaktiviteterne, hvis det sikres, at observatørens opgaver udføres på behørig vis. Den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, skal imidlertid straks kræve, at der udsendes en yderligere regional observatør.

5.   De regionale ICCAT-observatører har navnlig til opgave at:

| a) | observere og overvåge, at fiskeri- og opdrætsaktiviteterne er i overensstemmelse med ICCAT's relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, herunder gennem adgang til stereokameraoptagelser fra tidspunktet for anbringelse i bur, som gør det muligt at måle længden og anslå den tilsvarende vægt |
| --- | --- |

a)

observere og overvåge, at fiskeri- og opdrætsaktiviteterne er i overensstemmelse med ICCAT's relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, herunder gennem adgang til stereokameraoptagelser fra tidspunktet for anbringelse i bur, som gør det muligt at måle længden og anslå den tilsvarende vægt

| b) | underskrive ITD'erne og BCD’erne, hvis oplysningerne deri er i overensstemmelse med vedkommendes observationer. Ellers angiver den regionale ICCAT-observatør sin tilstedeværelse på ITD'erne og BCD’erne sammen med årsagerne til uenigheden med specifik henvisning til de regler eller procedurer, der ikke er blevet overholdt |
| --- | --- |

b)

underskrive ITD'erne og BCD’erne, hvis oplysningerne deri er i overensstemmelse med vedkommendes observationer. Ellers angiver den regionale ICCAT-observatør sin tilstedeværelse på ITD'erne og BCD’erne sammen med årsagerne til uenigheden med specifik henvisning til de regler eller procedurer, der ikke er blevet overholdt

| c) | udføre videnskabeligt arbejde, herunder indsamling af prøver, baseret på SCRS« retningslinjer. |
| --- | --- |

c)

udføre videnskabeligt arbejde, herunder indsamling af prøver, baseret på SCRS« retningslinjer.

6.   Fartøjsførere, besætning samt operatører af akvakulturbrug, faststående tunfiskenet og fartøjer må ikke hindre, true, forstyrre eller på nogen måde påvirke regionale ICCAT-observatører under deres arbejde.

Afdeling 6

Overførsel

Artikel 40

Overførselstilladelse

1.   Inden påbegyndelse af en overførsel sender føreren af et fangstfartøj eller et bugserfartøj, eller førerens repræsentant, eller operatøren af akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet, som overførslen skal finde sted fra, flagmedlemsstaten eller den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet, en forhåndsmeddelelse om overførsel med oplysninger om:

| a) | fangstfartøjets, akvakulturbrugets eller det faststående tunfiskenets navn og ICCAT-registernummer |
| --- | --- |

a)

fangstfartøjets, akvakulturbrugets eller det faststående tunfiskenets navn og ICCAT-registernummer

| b) | det forventede overførselstidspunkt |
| --- | --- |

b)

det forventede overførselstidspunkt

| c) | den anslåede mængde almindelig tun, der skal overføres |
| --- | --- |

c)

den anslåede mængde almindelig tun, der skal overføres

| d) | position (længdegrad og breddegrad), hvor overførslen skal finde sted, samt buridentifikationsnumre |
| --- | --- |

d)

position (længdegrad og breddegrad), hvor overførslen skal finde sted, samt buridentifikationsnumre

| e) | bugserfartøjets navn, antal trukne bure og ICCAT-registernummer, hvor det er relevant, og |
| --- | --- |

e)

bugserfartøjets navn, antal trukne bure og ICCAT-registernummer, hvor det er relevant, og

| f) | den havn, det akvakulturbrug eller det bur, som tunene skal overføres til. |
| --- | --- |

f)

den havn, det akvakulturbrug eller det bur, som tunene skal overføres til.

2.   Med henblik stk. 1 tildeler medlemsstaterne hvert transportbur et unikt nummer. Hvis der skal anvendes flere transportbure til at overføre en fangst fra ét fiskeri, kræves der kun én ITD, men numrene på hvert anvendt transportbur registreres i ITD'en med en klar angivelse af den mængde almindelig tun, der transporteres i hvert bur.

3.   Burnummeret sammensættes efter et system med entydig nummerering, der som et minimum består af alfa-3-koden for opdrætsmedlemsstaten efterfulgt af tre tal. Entydige burnumre skal være permanente og må ikke kunne overføres fra ét bur til et andet.

4.   Den medlemsstat, som en meddelelse om overførsel er sendt til i medfør af stk. 1, tildeler og meddeler for hver overførsel et tilladelsesnummer til fiskerfartøjets fører eller operatøren af det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget alt efter tilfældet. Tilladelsesnummeret skal indeholde medlemsstatens kode på tre bogstaver, de fire tal, der angiver året, og tre bogstaver, der angiver, at tilladelse er givet (AUT), eller at tilladelse er nægtet (NEG), efterfulgt af et løbenummer.

5.   Tilladelsen til overførsel gives eller nægtes af den medlemsstat, som en meddelelse om overførsel er sendt til i medfør af stk. 1, senest 48 timer efter fremsendelse af forhåndsmeddelelsen om overførsel. Overførslen må ikke påbegyndes, inden den positive forhåndstilladelse er givet.

6.   Overførselstilladelsen foregriber ikke tilladelsen til anbringelse i bur.

Artikel 41

Nægtet overførselstilladelse og genudsættelse af almindelig tun

1.   Den medlemsstat, som en forhåndsmeddelelse om overførsel er sendt til i medfør af artikel 40, stk. 1, giver ikke tilladelse til overførsel, hvis den efter modtagelse af forhåndsmeddelelsen om overførsel vurderer:

| a) | at det fangstfartøj eller det faststående tunfiskenet, der angives at have fanget de pågældende fisk, ikke rådede over en tilstrækkelig kvote |
| --- | --- |

a)

at det fangstfartøj eller det faststående tunfiskenet, der angives at have fanget de pågældende fisk, ikke rådede over en tilstrækkelig kvote

| b) | at mængden af fisk ikke er blevet behørigt rapporteret af fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, eller at der ikke var givet tilladelse til anbringelse i bur |
| --- | --- |

b)

at mængden af fisk ikke er blevet behørigt rapporteret af fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, eller at der ikke var givet tilladelse til anbringelse i bur

| c) | at det fangstfartøj, der angives at have fanget fiskene, ikke havde en gyldig tilladelse til at fiske efter almindelig tun i overensstemmelse med artikel 27, eller |
| --- | --- |

c)

at det fangstfartøj, der angives at have fanget fiskene, ikke havde en gyldig tilladelse til at fiske efter almindelig tun i overensstemmelse med artikel 27, eller

| d) | at det bugserfartøj, der angives at have modtaget overførslen af fisk, ikke er registreret i ICCAT's register over andre fiskerfartøjer omhandlet i artikel 26 eller ikke er udstyret med et fuldt funktionsdygtigt FOS eller en tilsvarende sporingsanordning. |
| --- | --- |

d)

at det bugserfartøj, der angives at have modtaget overførslen af fisk, ikke er registreret i ICCAT's register over andre fiskerfartøjer omhandlet i artikel 26 eller ikke er udstyret med et fuldt funktionsdygtigt FOS eller en tilsvarende sporingsanordning.

2.   Hvis den medlemsstat, som en meddelelse om overførsel er sendt til i medfør af artikel 40, stk. 1, nægter overførslen, udsteder den straks en ordre til føreren af fangstfartøjet eller bugserfartøjet eller til operatøren af det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget for at meddele dem, at tilladelse til overførsel er nægtet, og pålægge dem at genudsætte fiskene fri i havet i overensstemmelse med bilag XII.

3.   I tilfælde af en teknisk fejl i bugserfartøjets FOS under transporten til akvakulturbruget erstattes bugserfartøjet af et andet bugserfartøj med et fuldt funktionsdygtigt FOS, eller der installeres eller anvendes et nyt funktionsdygtigt FOS hurtigst muligt og inden for 72 timer efter denne tekniske fejl. Denne frist på 72 timer kan undtagelsesvis forlænges i tilfælde af force majeure eller legitime driftsmæssige årsager. Den tekniske fejl meddeles straks Kommissionen, som underretter ICCAT's sekretariat. Fra tidspunktet for konstateringen af den tekniske fejl og indtil dens afhjælpning sender føreren eller førerens repræsentant hver fjerde time flagmedlemsstatens kontrolmyndigheder fiskerfartøjets ajourførte geografiske koordinater via et passende telekommunikationsmiddel.

Artikel 42

ICCAT-overførselsopgørelse

1.   Fangstfartøjets eller bugserfartøjets fører eller operatøren af akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet udfylder ved afsluttet overførsel ITD'en og sender den til den ansvarlige medlemsstat i overensstemmelse med det format, der er fastsat i bilag VI.

2.   ITD'en nummereres af myndighederne i den medlemsstat, der er ansvarlig for det fiskerfartøj, akvakulturbrug eller faststående tunfiskenet, som overførslen stammer fra. Nummeret på ITD'en består af medlemsstatens kode på tre bogstaver efterfulgt af fire tal, der angiver året, og et trecifret løbenummer efterfulgt af de tre bogstaver »ITD« (MS-20**/xxx/ITD).

3.   Den originale ITD skal ledsage overførslen af fiskene. Fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet og bugserfartøjer opbevarer en kopi af opgørelsen.

4.   Førere af fartøjer, der overfører tun, indberetter deres aktiviteter i overensstemmelse med bilag II.

5.   Oplysninger om døde fisk registreres efter procedurerne i bilag XIII.

Artikel 43

Videokameraovervågning

1.   Føreren af fangstfartøjet eller bugserfartøjet eller operatøren af akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet sørger for, at overførslen overvåges med videokamera i vandet, for at kontrollere, hvor mange fisk der overføres. Videooptagelsen udføres i overensstemmelse med mindstenormerne og procedurerne fastsat i bilag X.

2.   Hvis SCRS anmoder Kommissionen om at indgive kopier af videooptagelserne, indgiver medlemsstaterne disse kopier til Kommissionen, som videresender dem til SCRS.

Artikel 44

De regionale ICCAT-observatørers kontrol og gennemførelse af undersøgelser

1.   Regionale ICCAT-observatører, der befinder sig om bord på et fangstfartøj eller er til stede ved et faststående tunfiskenet, jf. artikel 39 og bilag VIII, skal:

| a) | registrere og indberette de foretagne overførselsaktiviteter |
| --- | --- |

a)

registrere og indberette de foretagne overførselsaktiviteter

| b) | observere og anslå de overførte fangster, og |
| --- | --- |

b)

observere og anslå de overførte fangster, og

| c) | kontrollere de oplysninger, der er registreret i forhåndstilladelsen til overførsel, jf. artikel 40, og i ITD'en, jf. artikel 42. |
| --- | --- |

c)

kontrollere de oplysninger, der er registreret i forhåndstilladelsen til overførsel, jf. artikel 40, og i ITD'en, jf. artikel 42.

2.   Er der mellem de skøn, der er foretaget af henholdsvis den regionale observatør, de relevante kontrolmyndigheder eller føreren af fangstfartøjet eller bugserfartøjet eller af operatøren af det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget, en afvigelse i antallet af almindelig tun individer på mere end 10 %, iværksætter den ansvarlige medlemsstat en undersøgelse. En sådan undersøgelse skal være afsluttet inden anbringelsen i bur på akvakulturbruget og under alle omstændigheder senest 96 timer efter iværksættelsen af undersøgelsen, medmindre der foreligger force majeure. Så længe resultatet af en sådan undersøgelse ikke foreligger, kan der ikke gives tilladelse til anbringelse i bur, og det relevante afsnit i BCD'et kan ikke attesteres.

3.   Hvis videooptagelsen er af så dårlig en kvalitet eller er så uklar, at det ikke er muligt at skønne antallet af overførte fisk, kan fartøjsføreren eller operatøren af akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet anmode den ansvarlige medlemsstats myndigheder om tilladelse til at foretage en ny overførsel og sende videooptagelsen af denne overførsel til den regionale observatør. Hvis denne frivillige kontroloverførsel ikke udføres med tilfredsstillende resultat, iværksætter den ansvarlige medlemsstat en undersøgelse. Hvis det efter denne undersøgelse bekræftes, at videooptagelsens kvalitet eller klarhed ikke gør det muligt at skønne antallet af overførte fisk, udsteder den ansvarlige medlemsstats kontrolmyndigheder en ordre om, at der skal foretages en anden kontroloverførsel, og sender videooptagelsen af denne overførsel til den regionale ICCAT-observatør. Nye overførsler gennemføres som kontroloverførsler, indtil videooptagelsen er af tilstrækkelig god kvalitet til, at det er muligt at skønne antallet af overførte fisk.

4.   Med forbehold af den kontrol, der foretages af kontrollører, underskriver den regionale ICCAT-observatør først ITD'en, når vedkommendes observationer er i overensstemmelse med ICCAT's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, og når oplysningerne i ITD'en stemmer overens med vedkommendes observationer og omfatter en overensstemmende videooptagelse i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3. ICCAT-observatøren kontrollerer også, at ITD'en sendes til føreren af bugserfartøjet eller operatøren af akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet, hvis det er relevant. Hvis ICCAT-observatørerne ikke er enig i ITD'en, angiver ICCAT-observatørerne vedkommendes tilstedeværelse på ITD'erne og BCD'erne sammen med årsagerne til uenigheden med specifik henvisning til de regler eller procedurer, der ikke er blevet overholdt.

5.   Fangstfartøjets eller bugserfartøjets fører eller operatøren af akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet udfylder ved afsluttet overførsel en ITD og sender den til den ansvarlige medlemsstat i overensstemmelse med det format, der er fastsat i bilag VI. Medlemsstaterne videresender ITD'en til Kommissionen.

Artikel 45

Gennemførelsesretsakter

Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter gennemførelsesbestemmelser vedrørende anvendelsen af denne afdeling. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 68.

Afdeling 7

Anbringelse i bur

Artikel 46

Tilladelse til anbringelse i bur og mulig nægtet tilladelse

1.   Det er forbudt at forankre et transportbur inden for en radius på 0,5 sømil fra en opdrætsfacilitet forud for anbringelse af fisk i bur. Til dette formål skal de geografiske koordinater for den polygon, hvor akvakulturbruget er beliggende, foreligge i de i artikel 15 omhandlede forvaltningsplaner for opdræt.

2.   Inden anbringelse i bur anmoder den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, om en forhåndstilladelse til anbringelsen i bur fra den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, som fangede de almindelige tun, der skal anbringes i bur.

3.   Den kompetente myndighed i den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, nægter at give tilladelse til anbringelsen i bur, hvis den vurderer:

| a) | at det fangstfartøj eller faststående tunfiskenet, der fangede fiskene, ikke råder over en tilstrækkelig kvote for almindelig tun |
| --- | --- |

a)

at det fangstfartøj eller faststående tunfiskenet, der fangede fiskene, ikke råder over en tilstrækkelig kvote for almindelig tun

| b) | at mængden af fisk ikke er blevet behørigt rapporteret af fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, eller |
| --- | --- |

b)

at mængden af fisk ikke er blevet behørigt rapporteret af fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, eller

| c) | at det fangstfartøj eller det faststående tunfiskenet, der angives at have fanget fiskene, ikke havde en gyldig tilladelse til at fiske efter almindelig tun i overensstemmelse med artikel 27. |
| --- | --- |

c)

at det fangstfartøj eller det faststående tunfiskenet, der angives at have fanget fiskene, ikke havde en gyldig tilladelse til at fiske efter almindelig tun i overensstemmelse med artikel 27.

4.   Hvis den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, nægter at give tilladelse til anbringelsen i bur, skal den:

| a) | underrette den kompetente myndighed i den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for akvakulturbruget, og |
| --- | --- |

a)

underrette den kompetente myndighed i den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for akvakulturbruget, og

| b) | anmode den pågældende kompetente myndighed om at beslaglægge fangsterne og udstede en ordre om at genudsætte fiskene i havet. |
| --- | --- |

b)

anmode den pågældende kompetente myndighed om at beslaglægge fangsterne og udstede en ordre om at genudsætte fiskene i havet.

5.   Anbringelsen i bur må ikke påbegyndes uden en tilladelse, der er udstedt senest en arbejdsdag efter anmodningen af den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, eller af den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, hvis det er aftalt med den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet. Hvis der ikke er modtaget et svar inden for én arbejdsdag fra myndighederne i den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, må de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, give tilladelse til anbringelsen i bur.

6.   Fisk skal anbringes i bur inden den 22. august hvert år, medmindre de kompetente myndigheder i den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for akvakulturbruget, fremfører gyldige grunde, herunder force majeure, som vedlægges rapporten om anbringelse i bur, når den indgives. Fisk må under ingen omstændigheder anbringes i bur efter den 7. september hvert år.

Artikel 47

Fangstdokumentation for almindelig tun

1.   De medlemsstater, der er ansvarlige for akvakulturbrug, må ikke anbringe almindelig tun i bur, som ikke er ledsaget af de dokumenter, der kræves af ICCAT inden for rammerne af dokumentationsprogrammet for fangst i forordning (EU) nr. 640/2010. Dokumentationen skal være nøjagtig og fuldstændig og skal være bekræftet af den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet.

2.   Medlemsstaterne må ikke anbringe almindelig tun i akvakulturbrug, der ikke er godkendt af en medlemsstat eller CPC, eller som ikke er registreret i ICCAT's register over opdrætsfaciliteter.

3.   De medlemsstater, der er ansvarlige for akvakulturbrug, sikrer, at fangster af almindelig tun anbringes i separate bure eller rækker af bure og opdeles efter oprindelsesflagmedlemsstat eller oprindelsesflag-CPC. Som undtagelse herfra gælder, at hvis den almindelige tun fanges i fælles fiskeri med deltagelse af forskellige medlemsstater, sikrer de medlemsstater, der er ansvarlige for akvakulturbrug, at den almindelige tun anbringes i separate bure eller rækker af bure og opdeles efter fælles fiskeri og fangstår.

Artikel 48

Inspektioner

Medlemsstater, der er ansvarlige for akvakulturbrug, træffer de fornødne foranstaltninger til at inspicere hver anbringelse i bur på akvakulturbrug.

Artikel 49

Videokameraovervågning

Medlemsstater, der er ansvarlige for akvakulturbrug, sikrer, at anbringelse i bur overvåges af deres kontrolmyndigheder ved hjælp af et videokamera i vandet. Der foretages en videooptagelse af hver enkelt anbringelse i bur i overensstemmelse med procedurerne fastsat i bilag X.

Artikel 50

Iværksættelse og gennemførelse af undersøgelser

Er der en afvigelse på mere end 10 % med hensyn til antal mellem de skøn, der er foretaget af den regionale ICCAT-observatør, den relevante medlemsstats kontrolmyndigheder og/eller akvakulturbrugsoperatøren, iværksætter den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, en undersøgelse i samarbejde med den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet og/eller det faststående tunfiskenet. Den medlemsstat, som foretager undersøgelsen, kan benytte andre oplysninger, der står til dets rådighed, herunder resultaterne af de i artikel 51 omhandlede programmer for anbringelse i bur.

Artikel 51

Foranstaltninger og programmer med henblik på skøn over antallet og vægten af almindelig tun, som skal anbringes i bur

1.   Medlemsstaterne sørger for, at 100 % af alle anbringelser i bur er omfattet af et program, der anvender stereokamerasystemer eller alternative metoder, der sikrer tilsvarende nøjagtighed, med henblik på at skønne antallet og vægten af fiskene.

2.   Programmet gennemføres efter procedurerne i bilag XI. Alternative metoder må kun anvendes, hvis de er godkendt af ICCAT på det årlige møde.

3.   Den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, sender resultaterne af programmet til den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjerne, og til den enhed, der gennemfører det regionale observatørprogram på ICCAT's vegne.

4.   Hvis resultaterne af programmet for en enkelt fangst viser, at antallet af individer af almindelig tun, der anbringes i bur, afviger mere end 10 % fra de fangstmængder og/eller overførte mængder, der er rapporteret fanget og/eller overført, iværksætter den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, en undersøgelse for at beregne den nøjagtige fangstvægt, der skal fratrækkes den nationale kvote for almindelig tun i overensstemmelse med stk. 9.

5.   Når den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, iværksætter en undersøgelse, samarbejder den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, fuldt ud og fremlægger den medlemsstat, der har hovedansvaret for undersøgelsen, eller CPC alle de supplerende oplysninger, der anmodes om, herunder resultaterne af analysen af den eller de pågældende videooptagelser, og underretter straks Kommissionen herom.

6.   Medlemsstaternes kompetente myndigheder, herunder dem, hvis fartøjer har deltaget i transporten af fiskene, samarbejder aktivt, herunder gennem udveksling af alle oplysninger og al dokumentation, som de har til rådighed.

7.   Den kompetente myndighed i den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, afslutter undersøgelsen senest én måned efter, at den kompetente myndighed i den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, har meddelt resultaterne af anbringelsen i bur.

8.   Ved en afvigelse på over 10 % mellem det antal almindelig tun, der er rapporteret fanget af det berørte fartøj eller faststående tunfiskenet, og det antal, som den kompetente myndighed i den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, har beregnet som følge af undersøgelsen, anses det berørte fartøj eller faststående tunfiskenet for at kunne have overtrådt reglerne.

9.   Hvis det ved en undersøgelse konkluderes, at individer af almindelig tun mangler, trækkes vægten af de manglende fisk fra kvoten i den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, alt efter hvad der er relevant, ved at anvende den gennemsnitlige individuelle vægt ved anbringelse i bur, som den kompetente myndighed i den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, har meddelt, på det antal almindelig tun i fangsten, som den kompetente myndighed i den medlemsstat, der er ansvarlig for fiskerfartøjet eller det faststående tunfiskenet, har beregnet i forbindelse med undersøgelsen på grundlag af sin analyse af den første videooptagelse af overførslen.

10.   Uanset stk. 9 kan de kompetente myndigheder i den for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet ansvarlige medlemsstat og Kommissionen efter høring af de kompetente myndigheder i den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for det fiskerfartøj, som har deltaget i transporten af fiskene til det akvakulturbrug, fiskene er bestemt til, beslutte ikke at trække de fisk, der ifølge undersøgelsen er gået tabt, fra den nationale kvote, når tabene er behørigt dokumenteret som force majeure af operatøren, de relevante oplysninger er blevet meddelt den for operatøren ansvarlige medlemsstats kompetente myndighed og Kommissionen umiddelbart efter hændelsen, og tabene ikke har medført kendt dødelighed.

11.   Den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, udsteder en ordre om, at den mængde, der er anbragt i bur, som overstiger den mængde, der er rapporteret fanget og overført, skal genudsættes efter procedurerne i bilag XII, hvis:

| a) | undersøgelsen omhandlet i stk. 4 ikke er afsluttet inden for en frist på ti arbejdsdage efter meddelelsen af resultaterne af programmet for en enkelt anbringelse i bur eller for alle anbringelser i bur fra et fælles fiskeri, eller |
| --- | --- |

a)

undersøgelsen omhandlet i stk. 4 ikke er afsluttet inden for en frist på ti arbejdsdage efter meddelelsen af resultaterne af programmet for en enkelt anbringelse i bur eller for alle anbringelser i bur fra et fælles fiskeri, eller

| b) | resultatet af undersøgelsen viser, at antallet eller gennemsnitsvægten af almindelig tun er højere end de mængder, der er rapporteret fanget og overført. |
| --- | --- |

b)

resultatet af undersøgelsen viser, at antallet eller gennemsnitsvægten af almindelig tun er højere end de mængder, der er rapporteret fanget og overført.

Genudsættelse af de overskydende mængder skal ske under kontrolmyndighedernes tilstedeværelse.

12.   Resultaterne af programmet anvendes til at afgøre, om genudsættelse er påkrævet, og meddelelserne om anbringelse i bur og de relevante afsnit i BCD'et udfyldes i overensstemmelse hermed. Når der er udstedt en ordre om at genudsætte fisk, skal akvakulturbrugsoperatøren anmode om, at en national kontrolmyndighed og en regional ICCAT-observatør kommer til stedet for at overvåge genudsættelsen.

13.   Medlemsstaterne forelægger Kommissionen resultaterne af programmet senest den 1. september hvert år. I tilfælde af force majeure i forbindelse med anbringelse i bur forelægger medlemsstaterne disse resultater inden den 12. september hvert år. Kommissionen sender disse oplysninger til SCRS senest den 15. september hvert år til evaluering.

14.   Overførsel af levende almindelig tun fra et opdrætsbur til et andet opdrætsbur må kun ske med tilladelse fra kontrolmyndighederne i den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for akvakulturbruget, og i disse kontrolmyndigheders tilstedeværelse. Hver overførsel registreres for at kontrollere antallet af individer. De nationale kontrolmyndigheder skal overvåge disse overførsler og sikre, at alle interne overførsler på akvakulturbrug registreres i e-BCD-systemet.

Artikel 52

Meddelelse om anbringelse i bur og rapport om anbringelse i bur

1.   Senest 72 timer efter afslutningen af hver anbringelse i bur indgiver en akvakulturbrugsoperatør en meddelelse om anbringelse i bur som fastsat i bilag XIV til deres kompetente myndighed.

2.   Ud over den i stk. 1 omhandlede meddelelse om anbringelse i bur indgiver en medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, inden for en uge efter at have afsluttet anbringelsen i bur en rapport om anbringelsen i bur med de elementer, der er fastsat i bilag XI, del B, til den medlemsstat eller CPC, hvis fartøjer eller faststående tunfiskenet har fanget den almindelige tun, og til Kommissionen. Kommissionen videresender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.

3.   I forbindelse med stk. 2 anses en anbringelse i bur ikke for at være afsluttet, før en eventuel undersøgelse er tilendebragt, og en ordre om genudsættelse er efterkommet.

Artikel 53

Interne overførsler og stikprøvekontroller på akvakulturbrug

1.   De medlemsstater, der er ansvarlige for et akvakulturbrug, indfører et sporbarhedssystem, herunder videooptagelse af interne overførsler.

2.   Kontrolmyndighederne i de medlemsstater, der er ansvarlige for et akvakulturbrug, foretager stikprøvekontroller baseret på en risikoanalyse af almindelig tun, der er anbragt i bur, mellem tidspunktet for afsluttet anbringelse i bur i et år og den første anbringelse det følgende år.

3.   Med henblik på stk. 2 fastsætter hver medlemsstat, der er ansvarlig for et akvakulturbrug, en mindsteprocentdel af fisk, der skal kontrolleres. Denne procentdel fastsættes i den i artikel 14 omhandlede årlige inspektionsplan. Medlemsstaten meddeler Kommissionen resultaterne af de vilkårlige kontroller, der er foretaget hvert år. Kommissionen videresender disse resultater til ICCAT's sekretariat i april i året efter perioden for den relevante kvote.

Artikel 54

Adgang og krav til videooptagelser

1.   Hver medlemsstat, der er ansvarlig for et akvakulturbrug, sikrer, at de i artikel 49 og 51 omhandlede videooptagelser efter anmodning stilles til rådighed for de nationale kontrollører samt for regionale kontrollører og ICCAT-kontrollører samt for ICCAT-observatører og nationale observatører.

2.   Den medlemsstat, der er ansvarlig for et akvakulturbrug, træffer de fornødne foranstaltninger til at undgå, at de originale videooptagelser byttes ud, redigeres eller manipuleres.

Artikel 55

Årlig rapport om anbringelse i bur

De medlemsstater, der har pligt til at indgive meddelelser og rapporter om anbringelse i bur i henhold til artikel 52, indgiver en rapport om anbringelse i bur til Kommissionen hvert år inden den 31. juli for det foregående år. Kommissionen videresender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat inden den 31. august hvert år. Rapporten skal indeholde følgende oplysninger:

| a) | den samlede mængde almindelig tun, som akvakulturbruget har anbragt i bur, herunder tab i antal og vægt under transporten til burene foretaget af fiskerfartøjer og faststående tunfiskenet |
| --- | --- |

a)

den samlede mængde almindelig tun, som akvakulturbruget har anbragt i bur, herunder tab i antal og vægt under transporten til burene foretaget af fiskerfartøjer og faststående tunfiskenet

| b) | listen over fartøjer, der fisker efter, leverer eller transporterer almindelig tun med henblik på opdræt (fartøjets navn, flag, registernummer og redskabstype), og faststående tunfiskenet |
| --- | --- |

b)

listen over fartøjer, der fisker efter, leverer eller transporterer almindelig tun med henblik på opdræt (fartøjets navn, flag, registernummer og redskabstype), og faststående tunfiskenet

| c) | resultaterne af prøveudtagningsprogrammet med henblik på at vurdere antal fanget almindelig tun fordelt på størrelse samt dato, klokkeslæt, fangstområde og den anvendte fangstmetode med det formål at forbedre statistikkerne til brug for bestandsvurderinger.
  Prøveudtagningsprogrammet kræver, at størrelsesprøveudtagningen (længde eller vægt) i burene foretages på basis af én prøve (= 100 individer) for hver 100 ton levende fisk eller på basis af en prøve på 10 % af det samlede antal fisk anbragt i bur. Prøverne vil blive indsamlet ved høst på akvakulturbruget og for fisk døde under transport i overensstemmelse med ICCAT's retningslinjer for indsendelse af data og oplysninger. For fisk, der har været i opdræt i over et år, fastsættes der yderligere prøveudtagningsmetoder. Ved hver høst udtages der prøver, som omfatter alle bure |
| --- | --- |

c)

resultaterne af prøveudtagningsprogrammet med henblik på at vurdere antal fanget almindelig tun fordelt på størrelse samt dato, klokkeslæt, fangstområde og den anvendte fangstmetode med det formål at forbedre statistikkerne til brug for bestandsvurderinger.

Prøveudtagningsprogrammet kræver, at størrelsesprøveudtagningen (længde eller vægt) i burene foretages på basis af én prøve (= 100 individer) for hver 100 ton levende fisk eller på basis af en prøve på 10 % af det samlede antal fisk anbragt i bur. Prøverne vil blive indsamlet ved høst på akvakulturbruget og for fisk døde under transport i overensstemmelse med ICCAT's retningslinjer for indsendelse af data og oplysninger. For fisk, der har været i opdræt i over et år, fastsættes der yderligere prøveudtagningsmetoder. Ved hver høst udtages der prøver, som omfatter alle bure

| d) | antallet af almindelig tun, der er anbragt i bur, og et skøn over væksten og dødeligheden i fangenskab og over de solgte mængder i ton. Disse oplysninger gives pr. akvakulturbrug |
| --- | --- |

d)

antallet af almindelig tun, der er anbragt i bur, og et skøn over væksten og dødeligheden i fangenskab og over de solgte mængder i ton. Disse oplysninger gives pr. akvakulturbrug

| e) | de mængder almindelig tun, der er anbragt i bur det foregående år, og |
| --- | --- |

e)

de mængder almindelig tun, der er anbragt i bur det foregående år, og

| f) | de mængder fordelt efter oprindelse, der blev markedsført i det foregående år. |
| --- | --- |

f)

de mængder fordelt efter oprindelse, der blev markedsført i det foregående år.

Artikel 56

Gennemførelsesretsakter

Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter procedurer for anvendelsen af bestemmelserne i denne afdeling. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 68.

Afdeling 8

Overvågning

Artikel 57

Fartøjsovervågningssystem

1.   Uanset artikel 9, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009 gennemfører medlemsstaterne et FOS for deres fiskerfartøjer med en længde overalt på 12 meter eller derover i overensstemmelse med bilag XV.

2.   Fiskerfartøjer med en længde overalt på 15 meter eller derover, der er opført på den i artikel 26, stk. 1, litra a) eller b), omhandlede fartøjsliste, skal begynde at sende FOS-data til ICCAT mindst fem dage før deres tilladelsesperiode og fortsætte med at sende disse data indtil mindst fem dage efter tilladelsesperiodens afslutning, medmindre der i forvejen er sendt en anmodning til Kommissionen om at få det pågældende fartøj fjernet fra ICCAT-fartøjsregistret.

3.   Af kontrolhensyn skal fartøjsføreren eller førerens repræsentant sikre, at transmissionen af FOS-data fra fangstfartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, ikke afbrydes, når fartøjerne er i havn, medmindre der er et meldingssystem for indsejling i og udsejling af havn.

4.   Medlemsstaterne sikrer, at deres fiskeriovervågningscentre i realtid og i formatet »https data feed« videresender Kommissionen og et organ, som denne har udpeget, de FOS-meddelelser, som de har modtaget fra fiskerfartøjer, der fører deres flag. Kommissionen videresender disse meddelelser til ICCAT's sekretariat.

5.   Medlemsstaterne sikrer, at

| a) | der mindst hver anden time videresendes FOS-meddelelser fra de fiskerfartøjer, der fører deres flag, til Kommissionen |
| --- | --- |

a)

der mindst hver anden time videresendes FOS-meddelelser fra de fiskerfartøjer, der fører deres flag, til Kommissionen

| b) | deres fiskeriovervågningscentre, hvis der opstår tekniske fejl eller funktionssvigt i FOS, videresender de alternative meddelelser, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011, og som de har modtaget fra fiskerfartøjer, der fører deres flag, til Kommissionen, senest 24 timer efter at de har modtaget dem |
| --- | --- |

b)

deres fiskeriovervågningscentre, hvis der opstår tekniske fejl eller funktionssvigt i FOS, videresender de alternative meddelelser, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011, og som de har modtaget fra fiskerfartøjer, der fører deres flag, til Kommissionen, senest 24 timer efter at de har modtaget dem

| c) | de meddelelser, der videresendes til Kommissionen, er fortløbende nummereret (med en unik identifikator) for at undgå dubletter |
| --- | --- |

c)

de meddelelser, der videresendes til Kommissionen, er fortløbende nummereret (med en unik identifikator) for at undgå dubletter

| d) | de meddelelser, der videresendes til Kommissionen, er i overensstemmelse med artikel 24, stk. 3, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011. |
| --- | --- |

d)

de meddelelser, der videresendes til Kommissionen, er i overensstemmelse med artikel 24, stk. 3, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011.

6.   Hver medlemsstat sikrer, at alle de meddelelser, der stilles til rådighed for dens inspektionsfartøjer, behandles fortroligt og udelukkende anvendes i forbindelse med inspektion på havet.

Afdeling 9

Inspektion og håndhævelse

Artikel 58

ICCAT-ordningen for fælles international inspektion

1.   De fælles internationale inspektionsaktiviteter skal udføres i overensstemmelse med ICCAT-ordningen for fælles international inspektion (»ICCAT-ordningen«) for international kontrol uden for farvande under national jurisdiktion som fastsat i bilag IX til denne forordning.

2.   Medlemsstater, hvis fiskerfartøjer har tilladelse til at fiske efter almindelig tun, udpeger kontrollører og foretager inspektion på havet i henhold til ICCAT-ordningen.

3.   Hvis en medlemsstat på noget tidspunkt har over 15 fiskerfartøjer, der fører dens flag, og som fisker efter almindelig tun i konventionsområdet, skal den pågældende medlemsstat på grundlag af en risikovurdering udsende et inspektionsfartøj med henblik på inspektion og kontrol på havet i konventionsområdet i hele den periode, hvor fartøjerne befinder sig der. Denne forpligtelse betragtes som opfyldt, hvis flere medlemsstater samarbejder om at udsende et inspektionsfartøj, eller hvis et EU-inspektionsfartøj udsendes til konventionsområdet.

4.   Kommissionen eller et organ udpeget af denne kan udpege EU-kontrollører til ICCAT-ordningen.

5.   Med henblik på stk. 3 koordinerer Kommissionen eller et organ udpeget af denne overvågnings- og inspektionsaktiviteterne for Unionen. Kommissionen kan i samråd med de berørte medlemsstater opstille fælles inspektionsprogrammer med henblik på, at Unionen kan opfylde sine forpligtelser i henhold til ICCAT-ordningen. De medlemsstater, hvis fiskerfartøjer fisker efter almindelig tun, træffer de fornødne foranstaltninger til at lette gennemførelsen af sådanne programmer, især med hensyn til, hvilke menneskelige og materielle ressourcer der er behov for, og i hvilke perioder og geografiske områder disse ressourcer skal indsættes.

6.   Medlemsstaterne giver senest den 1. april hvert år Kommissionen meddelelse om navnene på de kontrollører og inspektionsfartøjer, som de har til hensigt at stille til rådighed for ICCAT-ordningen i det pågældende år. På grundlag af disse oplysninger opstiller Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne hvert år en plan for Unionens deltagelse i ICCAT-ordningen, som den sender til ICCAT's sekretariat og medlemsstaterne.

Artikel 59

Inspektioner i tilfælde af overtrædelser

Flagmedlemsstaten sikrer, at der under dens myndighed foretages fysisk inspektion i dens havne af et fiskerfartøj, der fører dens flag, eller at en kontrollør udpeget af flagmedlemsstaten foretager sådan fysisk inspektion, når fiskerfartøjet ikke befinder sig i en af dens havne, hvis fiskerfartøjet:

| a) | ikke har overholdt registrerings- og rapporteringskravene i artikel 31 og 32 eller |
| --- | --- |

a)

ikke har overholdt registrerings- og rapporteringskravene i artikel 31 og 32 eller

| b) | har overtrådt denne forordning eller har begået en alvorlig overtrædelse omhandlet i artikel 42 i forordning (EF) nr. 1005/2008 eller artikel 90 i forordning (EF) nr. 1224/2009. |
| --- | --- |

b)

har overtrådt denne forordning eller har begået en alvorlig overtrædelse omhandlet i artikel 42 i forordning (EF) nr. 1005/2008 eller artikel 90 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 60

Krydskontrol

1.   Hver medlemsstat kontrollerer oplysningerne i og den rettidige indgivelse af inspektionsrapporter og observatørrapporter, FOS-data og, hvor det er relevant, e-BCD'er, fiskerfartøjernes logbøger, overførsels- og omladningsdokumenter og fangstdokumenterne i overensstemmelse med artikel 109 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

2.   Hver medlemsstat foretager krydskontrol af alle landinger, omladninger og anbringelser i bur ved at sammenholde mængderne pr. art indført i fiskerfartøjets logbog eller mængderne pr. art anført i omladningsopgørelsen med mængderne anført i landingsopgørelsen eller meddelelsen om anbringelse i bur og alle andre relevante dokumenter såsom fakturaer eller salgsnotaer.

Afdeling 10

Håndhævelse

Artikel 61

Håndhævelse

Uden at det berører artikel 89-91 i forordning (EF) nr. 1224/2009 og navnlig medlemsstaternes forpligtelse til at træffe de fornødne håndhævelsesforanstaltninger over for et fiskerfartøj, træffer den medlemsstat, der er ansvarlig for et akvakulturbrug for almindelig tun, de fornødne håndhævelsesforanstaltninger over for akvakulturbruget, hvis den i overensstemmelse med national ret har fastslået, at akvakulturbruget ikke overholder nærværende forordnings artikel 46-56. Afhængigt af overtrædelsens karakter og i overensstemmelse med relevante bestemmelser i national ret kan sådanne foranstaltninger navnlig omfatte suspension eller inddragelse af tilladelsen, bøder eller begge. Medlemsstaterne meddeler enhver suspension eller inddragelse af en tilladelse til Kommissionen, som underretter ICCAT's sekretariat herom med henblik på ændring af registeret over opdrætsfaciliteter for almindelig tun i overensstemmelse hermed.

Kapitel VI

Markedsføring

Artikel 62

Markedsføringsforanstaltninger

1.   Uden at det berører forordning (EF) nr. 1224/2009 og (EF) nr. 1005/2008 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1379/2013 (21), er det i Unionen forbudt at handle med, lande, importere, eksportere, anbringe i bur med henblik på opfedning eller opdræt, reeksportere og omlade almindelig tun, der ikke er ledsaget af nøjagtig, fuldstændig og attesteret dokumentation som krævet i henhold til nærværende forordning eller i henhold til andre EU-retsakter om gennemførelse af ICCAT's bestemmelser om dokumentationsprogrammet for fangst af almindelig tun.

2.   Handel med samt import, landing, anbringelse i bur med henblik på opfedning eller opdræt, forarbejdning, eksport, reeksport og omladning af almindelig tun er forbudt i Unionen, hvis:

| a) | den almindelige tun er fanget af fiskerfartøjer eller faststående tunfiskenet, hvis flagstat ikke har nogen kvote eller fangstbegrænsning for almindelig tun i henhold til ICCAT's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, eller |
| --- | --- |

a)

den almindelige tun er fanget af fiskerfartøjer eller faststående tunfiskenet, hvis flagstat ikke har nogen kvote eller fangstbegrænsning for almindelig tun i henhold til ICCAT's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, eller

| b) | den almindelige tun er fanget af et fangstfartøj eller faststående tunfiskenet, hvis individuelle kvote eller hvis stats fiskerimuligheder er opbrugt på tidspunktet for fangsten. |
| --- | --- |

b)

den almindelige tun er fanget af et fangstfartøj eller faststående tunfiskenet, hvis individuelle kvote eller hvis stats fiskerimuligheder er opbrugt på tidspunktet for fangsten.

3.   Handel med samt import, landing, forarbejdning og eksport af almindelig tun fra opfednings- eller opdrætsbrug, der ikke overholder kravene i de forordninger, der er nævnt i stk. 1, er forbudt i Unionen, jf. dog forordning (EF) nr. 1224/2009, (EF) nr. 1005/2008 og (EU) nr. 1379/2013.

KAPITEL VII

Afsluttende bestemmelser

Artikel 63

Evaluering

Efter anmodning fra Kommissionen indgiver medlemsstaterne omgående en detaljeret rapport om denne forordnings gennemførelse til Kommissionen. På grundlag af oplysningerne modtaget fra medlemsstaterne indgiver Kommissionen en detaljeret rapport om gennemførelsen af ICCAT-henstilling 19-04 til ICCAT's sekretariat inden den dato, der er fastsat af ICCAT.

Artikel 64

Finansiering

Med henblik på Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 (22) anses nærværende forordning for at være en flerårig plan i henhold til artikel 9 i forordning (EU) nr. 1380/2013.

22

Artikel 65

Fortrolighed

Data, der indsamles og udveksles i henhold til denne forordning, behandles fortroligt i overensstemmelse med reglerne om fortrolighed i henhold til artikel 112 og 113 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 66

Procedure for ændringer

1.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 67 om ændring af denne forordning for at tilpasse den til foranstaltninger vedtaget af ICCAT, som er bindende for Unionen og dens medlemsstater vedrørende:

| a) | undtagelser fra forbuddet i artikel 8 mod overførsel af ubrugte kvoter |
| --- | --- |

a)

undtagelser fra forbuddet i artikel 8 mod overførsel af ubrugte kvoter

| b) | fristerne for indberetning af oplysninger som fastsat i artikel 24, stk. 4, artikel 26, stk. 1, artikel 29, stk. 1, artikel 32, stk. 2 og 3, artikel 35, stk. 5 og 6, artikel 36, artikel 41, stk. 3, artikel 44, stk. 2, artikel 51, stk. 13, artikel 52, stk. 2, artikel 55, artikel 57, stk. 5, litra b), og artikel 58, stk. 6 |
| --- | --- |

b)

fristerne for indberetning af oplysninger som fastsat i artikel 24, stk. 4, artikel 26, stk. 1, artikel 29, stk. 1, artikel 32, stk. 2 og 3, artikel 35, stk. 5 og 6, artikel 36, artikel 41, stk. 3, artikel 44, stk. 2, artikel 51, stk. 13, artikel 52, stk. 2, artikel 55, artikel 57, stk. 5, litra b), og artikel 58, stk. 6

| c) | fangstperioder som omhandlet i artikel 17, stk. 1 og 4 |
| --- | --- |

c)

fangstperioder som omhandlet i artikel 17, stk. 1 og 4

| d) | den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse som fastsat i artikel 19, stk. 1 og 2, og artikel 20, stk. 1 |
| --- | --- |

d)

den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse som fastsat i artikel 19, stk. 1 og 2, og artikel 20, stk. 1

| e) | de procentdele og referenceparametre, der er fastsat i artikel 13, artikel 15, stk. 3 og 4, artikel 20, stk. 1, artikel 21, stk. 2, artikel 38, stk. 1, artikel 44, stk. 2, artikel 50 og artikel 51, stk. 8 |
| --- | --- |

e)

de procentdele og referenceparametre, der er fastsat i artikel 13, artikel 15, stk. 3 og 4, artikel 20, stk. 1, artikel 21, stk. 2, artikel 38, stk. 1, artikel 44, stk. 2, artikel 50 og artikel 51, stk. 8

| f) | de oplysninger, der skal indgives til Kommissionen, jf. artikel 11, stk. 1, artikel 24, stk. 1, artikel 25, stk. 3, artikel 29, stk. 1, artikel 30, stk. 4, artikel 34, stk. 2, artikel 40, stk. 1, og artikel 55 |
| --- | --- |

f)

de oplysninger, der skal indgives til Kommissionen, jf. artikel 11, stk. 1, artikel 24, stk. 1, artikel 25, stk. 3, artikel 29, stk. 1, artikel 30, stk. 4, artikel 34, stk. 2, artikel 40, stk. 1, og artikel 55

| g) | nationale observatørers og regionale ICCAT-observatørers opgaver som omhandlet i henholdsvis artikel 38, stk. 2, og artikel 39, stk. 5 |
| --- | --- |

g)

nationale observatørers og regionale ICCAT-observatørers opgaver som omhandlet i henholdsvis artikel 38, stk. 2, og artikel 39, stk. 5

| h) | begrundelser for at nægte at give tilladelse til overførsel, jf. artikel 41, stk. 1 |
| --- | --- |

h)

begrundelser for at nægte at give tilladelse til overførsel, jf. artikel 41, stk. 1

| i) | årsager til beslaglæggelse af fangster og ordrer om genudsættelse af fisk, jf. artikel 46, stk. 4 |
| --- | --- |

i)

årsager til beslaglæggelse af fangster og ordrer om genudsættelse af fisk, jf. artikel 46, stk. 4

| j) | antallet af fartøjer, jf. artikel 58, stk. 3 |
| --- | --- |

j)

antallet af fartøjer, jf. artikel 58, stk. 3

| k) | bilag I-XV. |
| --- | --- |

k)

bilag I-XV.

2.   Eventuelle ændringer, som vedtages i overensstemmelse med stk. 1, skal være strengt begrænset til gennemførelsen af ændringer og/eller tilføjelser til den pågældende ICCAT-henstilling, som er bindende for Unionen.

Artikel 67

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 66, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 17. oktober 2023. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3.   Den i artikel 66 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning.

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 66 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 68

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, nedsat i henhold til artikel 47 i forordning (EU) nr. 1380/2013. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

Artikel 69

Ændring af forordning (EF) nr. 1936/2001

I forordning (EF) nr. 1936/2001 foretages følgende ændringer:

| a) | Artikel 3, litra g)-j), artikel 4a, 4b og 4c samt bilag Ia udgår. |
| --- | --- |

a)

Artikel 3, litra g)-j), artikel 4a, 4b og 4c samt bilag Ia udgår.

| b) | I bilag I udgår leddet »almindelig tun: Thunnus thynnus«. |
| --- | --- |

b)

I bilag I udgår leddet »almindelig tun: Thunnus thynnus«.

Thunnus thynnus

| c) | I bilag II udgår rækken »Thunnus thynnus: almindelig tun«. |
| --- | --- |

c)

I bilag II udgår rækken »Thunnus thynnus: almindelig tun«.

Thunnus thynnus

Artikel 70

Ændring af forordning (EU) 2017/2107

I forordning (EU) 2017/2107 udgår artikel 43.

Artikel 71

Ændring af forordning (EU) 2019/833

I forordning (EU) 2019/833 udgår artikel 53.

Artikel 72

Ophævelse

1.   Forordning (EU) 2016/1627 ophæves.

2.   Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag XVI til nærværende forordning.

Artikel 73

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Strasbourg, den 13. september 2023.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

J. M. ALBARES BUENO

Formand

---

(1)  
  EUT C 232 af 14.7.2020, s. 36.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 28.4.2021 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets førstebehandlingsholdning af 26.6.2023 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa-Parlamentets holdning af 12.9.2023 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).

3

(4)  Rådets afgørelse 98/392/EF af 23. marts 1998 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 og af aftalen af 28. juli 1994 vedrørende anvendelsen af kapitel XI i denne konvention (EFT L 179 af 23.6.1998, s. 1).

4

(5)  International konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (EFT L 162 af 18.6.1986, s. 34).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1627 af 14. september 2016 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 (EUT L 252 af 16.9.2016, s. 1).

6

(7)  Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en kontrolordning for Unionen med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1).

7

(8)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 af 8. april 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (EUT L 112 af 30.4.2011, s. 1).

8

(9)  Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999 (EUT L 286 af 29.10.2008, s. 1).

9

(10)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/98 af 18. november 2014 om gennemførelse af Unionens internationale forpligtelser som omhandlet i artikel 15, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 i henhold til den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet og konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav (EUT L 16 af 23.1.2015, s. 23).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 640/2010 af 7. juli 2010 om et dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun (Thunnus thynnus) og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1984/2003 (EUT L 194 af 24.7.2010, s. 1).

11

Thunnus thynnus

(12)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2107 af 15. november 2017 om fastsættelse af de forvaltnings-, bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i konventionsområdet for Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT), og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1936/2001, (EF) nr. 1984/2003 og (EF) nr. 520/2007 (EUT L 315 af 30.11.2017, s. 1).

14

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/833 af 20. maj 2019 om bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger gældende for det område, som reguleres af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav, om ændring af forordning (EU) 2016/1627 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2115/2005 og (EF) nr. 1386/2007 (EUT L 141 af 28.5.2019, s. 1).

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1154 af 20. juni 2019 om en flerårig genopretningsplan for middelhavssværdfisk og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2107 (EUT L 188 af 12.7.2019, s. 1).

16

(17)  Rådets forordning (EF) nr. 1936/2001 af 27. september 2001 om visse kontrolforanstaltninger for fiskeri efter visse bestande af stærkt vandrende fiskearter (EFT L 263 af 3.10.2001, s. 1).

17

(18)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2403 af 12. december 2017 om en bæredygtig forvaltning af de eksterne fiskerflåder og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 (EUT L 347 af 28.12.2017, s. 81).

18

(19)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1241 af 20. juni 2019 om bevarelse af fiskeressourcerne og beskyttelse af marine økosystemer ved hjælp af tekniske foranstaltninger, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 og (EF) nr. 1224/2009 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013, (EU) 2016/1139, (EU) 2018/973, (EU) 2019/472 og (EU) 2019/1022 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 894/97, (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 2549/2000, (EF) nr. 254/2002, (EF) nr. 812/2004 og (EF) nr. 2187/2005 (EUT L 198 af 25.7.2019, s. 105).

19

(20)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/218 af 6. februar 2017 om EU-fiskerflåderegistret (EUT L 34 af 9.2.2017, s. 9).

20

(21)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1379/2013 af 11. december 2013 om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 og (EF) nr. 1224/2009 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 1).

21

(22)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 af 15. maj 2014 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2328/2003, (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006 og (EF) nr. 791/2007 samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1255/2011 (EUT L 149 af 20.5.2014, s. 1).

22

---

BILAG I

SÆRLIGE BETINGELSER FOR DE FANGSTFARTØJER, DER FISKER I HENHOLD TIL ARTIKEL 19

1.

| a) | Det maksimale antal stangfartøjer og dørgefartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, fastsættes til det antal fartøjer, der deltog i målrettet fiskeri efter almindelig tun i 2006. |
| --- | --- |

a)

Det maksimale antal stangfartøjer og dørgefartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, fastsættes til det antal fartøjer, der deltog i målrettet fiskeri efter almindelig tun i 2006.

| b) | Det maksimale antal ikkeindustrielle fartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun i Middelhavet, fastsættes til det antal fartøjer, der deltog i fiskeri efter almindelig tun i 2008. |
| --- | --- |

b)

Det maksimale antal ikkeindustrielle fartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun i Middelhavet, fastsættes til det antal fartøjer, der deltog i fiskeri efter almindelig tun i 2008.

| c) | Det maksimale antal fangstfartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun i Adriaterhavet, fastsættes til det antal fartøjer, der deltog i fiskeri efter almindelig tun i 2008. |
| --- | --- |

c)

Det maksimale antal fangstfartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun i Adriaterhavet, fastsættes til det antal fartøjer, der deltog i fiskeri efter almindelig tun i 2008.

Hver medlemsstat tildeler individuelle kvoter til de pågældende fartøjer.

2.

| — | Højst 7 % af dens kvote for almindelig tun til medlemsstatens stangfartøjer og dørgefartøjer. For Frankrig må højst 100 ton almindelig tun på mindst 6,4 kg eller 70 cm fra underkæbe til haledelingspunkt fanges af fartøjer med en længde overalt på under 17 meter, som fører Frankrigs flag, og som fisker i Biscayabugten. |
| --- | --- |

—

Højst 7 % af dens kvote for almindelig tun til medlemsstatens stangfartøjer og dørgefartøjer. For Frankrig må højst 100 ton almindelig tun på mindst 6,4 kg eller 70 cm fra underkæbe til haledelingspunkt fanges af fartøjer med en længde overalt på under 17 meter, som fører Frankrigs flag, og som fisker i Biscayabugten.

| — | Højst 2 % af dens kvote for almindelig tun til medlemsstatens kystnære, ikkeindustrialiserede fiskeri efter fersk fisk i Middelhavet. |
| --- | --- |

—

Højst 2 % af dens kvote for almindelig tun til medlemsstatens kystnære, ikkeindustrialiserede fiskeri efter fersk fisk i Middelhavet.

| — | Højst 90 % af dens kvote for almindelig tun til medlemsstatens fangstfartøjer i Adriaterhavet med opdræt for øje. |
| --- | --- |

—

Højst 90 % af dens kvote for almindelig tun til medlemsstatens fangstfartøjer i Adriaterhavet med opdræt for øje.

3.

Kroatien kan anvende en mindstevægt på 6,4 kg eller 66 cm fra underkæbe til haledelingspunkt for højst 7 % efter vægt af individer af almindelig tun fanget i Adriaterhavet af fartøjer, der fører dets flag, med henblik på opdræt.

4.

| — | Hver almindelig tun forsynes med et halemærke straks efter losning. |
| --- | --- |

—

Hver almindelig tun forsynes med et halemærke straks efter losning.

| — | Hvert halemærke skal have et unikt identifikationsnummer, der skal angives i fangstdokumenterne for almindelig tun og anføres læseligt og på en ikke sletbar måde på alle pakninger indeholdende tun. |
| --- | --- |

—

Hvert halemærke skal have et unikt identifikationsnummer, der skal angives i fangstdokumenterne for almindelig tun og anføres læseligt og på en ikke sletbar måde på alle pakninger indeholdende tun.

---

BILAG II

LOGBOGSKRAV

A.   FANGSTFARTØJER

Minimumsspecifikationer for fiskerilogbøger:

| 1. | Logbogens sider skal være nummererede. |
| --- | --- |

1.

Logbogens sider skal være nummererede.

| 2. | Logbogen skal føres hver dag (midnat) eller før ankomst i havn. |
| --- | --- |

2.

Logbogen skal føres hver dag (midnat) eller før ankomst i havn.

| 3. | Logbogen skal føres ved inspektion på havet. |
| --- | --- |

3.

Logbogen skal føres ved inspektion på havet.

| 4. | Logbogen skal altid indeholde én kopi af alle siderne. |
| --- | --- |

4.

Logbogen skal altid indeholde én kopi af alle siderne.

| 5. | Logbøger for det sidste års aktiviteter skal altid forefindes om bord. |
| --- | --- |

5.

Logbøger for det sidste års aktiviteter skal altid forefindes om bord.

Minimumsstandardoplysninger for fiskerilogbøger:

| 1. | Fartøjsførers navn og adresse. |
| --- | --- |

1.

Fartøjsførers navn og adresse.

| 2. | Afsejlingsdato og -havn, ankomstdato og -havn. |
| --- | --- |

2.

Afsejlingsdato og -havn, ankomstdato og -havn.

| 3. | Fartøjets navn, registreringsnummer, ICCAT-nummer, fartøjets internationale radiokaldesignal og IMO-nummer (hvis det foreligger). |
| --- | --- |

3.

Fartøjets navn, registreringsnummer, ICCAT-nummer, fartøjets internationale radiokaldesignal og IMO-nummer (hvis det foreligger).

| 4. | Fiskeredskab:






  a) | type efter FAO-kode |
| --- | --- | --- |

4.

Fiskeredskab:

a)

type efter FAO-kode

| b) | dimensioner (f.eks. længde, maskestørrelse og antal kroge). |
| --- | --- |

b)

dimensioner (f.eks. længde, maskestørrelse og antal kroge).

| 5. | Aktiviteter til havs — mindst én linje pr. fangstrejsedag — med angivelse af:






  a) | aktivitet (f.eks. fiskeri eller sejlads) |
| --- | --- | --- |

5.

Aktiviteter til havs — mindst én linje pr. fangstrejsedag — med angivelse af:

a)

aktivitet (f.eks. fiskeri eller sejlads)

| b) | position: nøjagtige daglige positioner (i grader og minutter) med angivelse af positionen for hvert fiskeri eller kl. 12 middag på dage, hvor der ikke fiskes |
| --- | --- |

b)

position: nøjagtige daglige positioner (i grader og minutter) med angivelse af positionen for hvert fiskeri eller kl. 12 middag på dage, hvor der ikke fiskes

| c) | fangstopgørelse, herunder:






  — | FAO-kode |
| --- | --- | --- |

c)

fangstopgørelse, herunder:

—

FAO-kode

| — | i rund vægt i kg pr. dag |
| --- | --- |

—

i rund vægt i kg pr. dag

| — | antal fisk pr. dag. |
| --- | --- |

—

antal fisk pr. dag.

For notfartøjer anføres disse data for hvert fiskeri, herunder også nulfangst.

| 6. | Fartøjsførers underskrift. |
| --- | --- |

6.

Fartøjsførers underskrift.

| 7. | Vægt bestemt ved: skøn, vejning om bord. |
| --- | --- |

7.

Vægt bestemt ved: skøn, vejning om bord.

| 8. | Vægten i logbogen angives omregnet til levende vægt, idet det skal oplyses, hvilke omregningskoefficienter der er anvendt ved beregningen. |
| --- | --- |

8.

Vægten i logbogen angives omregnet til levende vægt, idet det skal oplyses, hvilke omregningskoefficienter der er anvendt ved beregningen.

Minimumsoplysninger for fiskerilogbøger ved landing eller omladning:

| 1. | Landingsdato og -havn eller omladningsdato og -havn. |
| --- | --- |

1.

Landingsdato og -havn eller omladningsdato og -havn.

| 2. | Produkter:






  a) | art og FAO-præsentationskode |
| --- | --- | --- |

2.

Produkter:

a)

art og FAO-præsentationskode

| b) | antal fisk eller kasser og mængde i kg. |
| --- | --- |

b)

antal fisk eller kasser og mængde i kg.

| 3. | Førerens eller fartøjsrepræsentantens underskrift. |
| --- | --- |

3.

Førerens eller fartøjsrepræsentantens underskrift.

| 4. | Ved omladning: modtagerfartøjets navn, flag og ICCAT-nummer. |
| --- | --- |

4.

Ved omladning: modtagerfartøjets navn, flag og ICCAT-nummer.

Minimumsoplysninger for fiskerilogbøger ved overførsel til bur:

| 1. | Dato, klokkeslæt og position (bredde- og længdegrad) for overførslen. |
| --- | --- |

1.

Dato, klokkeslæt og position (bredde- og længdegrad) for overførslen.

| 2. | Produkter:






  a) | art angivet med FAO-kode |
| --- | --- | --- |

2.

Produkter:

a)

art angivet med FAO-kode

| b) | antal fisk og mængde i kg, der er overført til bure. |
| --- | --- |

b)

antal fisk og mængde i kg, der er overført til bure.

| 3. | Bugserfartøjets navn, flag og ICCAT-nummer. |
| --- | --- |

3.

Bugserfartøjets navn, flag og ICCAT-nummer.

| 4. | Navn på bestemmelsesakvakulturbruget og dets ICCAT-nummer. |
| --- | --- |

4.

Navn på bestemmelsesakvakulturbruget og dets ICCAT-nummer.

| 5. | I tilfælde af et fælles fiskeri skal fartøjsføreren foruden de oplysninger, der er nævnt i punkt 1-4, registrere følgende oplysninger i logbogen:






  a) | for så vidt angår det fangstfartøj, der overfører fisk til bure:






  — | fangstmængder taget om bord |
| --- | --- | --- | --- |

5.

I tilfælde af et fælles fiskeri skal fartøjsføreren foruden de oplysninger, der er nævnt i punkt 1-4, registrere følgende oplysninger i logbogen:

a)

for så vidt angår det fangstfartøj, der overfører fisk til bure:

—

fangstmængder taget om bord

| — | fangstmængder modregnet i dets individuelle kvote |
| --- | --- |

—

fangstmængder modregnet i dets individuelle kvote

| — | navnene på de øvrige fartøjer, der deltager i det fælles fiskeri |
| --- | --- |

—

navnene på de øvrige fartøjer, der deltager i det fælles fiskeri

| b) | for så vidt angår de øvrige fangstfartøjer, der deltager i samme fælles fiskeri, men som ikke deltager i overførslen af fisk:






  — | navnene på disse fartøjer, deres internationale radiokaldesignaler og ICCAT-numre |
| --- | --- | --- |

b)

for så vidt angår de øvrige fangstfartøjer, der deltager i samme fælles fiskeri, men som ikke deltager i overførslen af fisk:

—

navnene på disse fartøjer, deres internationale radiokaldesignaler og ICCAT-numre

| — | at der ikke er taget fangster om bord eller overført fangster til bure |
| --- | --- |

—

at der ikke er taget fangster om bord eller overført fangster til bure

| — | fangstmængder modregnet i deres individuelle kvoter |
| --- | --- |

—

fangstmængder modregnet i deres individuelle kvoter

| — | navn og ICCAT-nummer på det i litra a) omhandlede fangstfartøj. |
| --- | --- |

—

navn og ICCAT-nummer på det i litra a) omhandlede fangstfartøj.

B.   BUGSERFARTØJER

| 1. | Bugserfartøjsføreren skal i den daglige logbog registrere dato, klokkeslæt og position for overførslen, de overførte mængder (antal fisk og mængde i kg), burnummer samt fangstfartøjets navn, flagstat og ICCAT-nummer, navnet på det eller de øvrige deltagende fartøjer og deres ICCAT-nummer, bestemmelsesakvakulturbruget og dets ICCAT-nummer og ITD-nummeret. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Yderligere overførsler til hjælpefartøjer eller andre bugserfartøjer skal indberettes, idet der foruden de i punkt 1 omhandlede oplysninger angives hjælpefartøjets eller bugserfartøjets navn, flag, ICCAT-nummer og ITD-nummeret. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Den daglige logbog skal indeholde nærmere oplysninger om alle overførsler foretaget i fangstperioden. Den daglige logbog skal medføres om bord og altid være til rådighed for kontrol. |
| --- | --- |

3.

C.   HJÆLPEFARTØJER

| 1. | Hjælpefartøjets fører skal i logbogen dagligt registrere fartøjets aktiviteter, herunder dato, klokkeslæt og positioner, mængder af almindelig tun taget om bord og navnet på det fiskerfartøj, akvakulturbrug eller faststående tunfiskenet, som hjælpefartøjets fører arbejder sammen med. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den daglige logbog skal indeholde nærmere oplysninger om alle de aktiviteter, der er udført i fangstperioden. Den daglige logbog skal medføres om bord og altid være til rådighed for kontrol. |
| --- | --- |

2.

D.   FABRIKSSKIBE

| 1. | Føreren af et fabriksskib skal i den daglige logbog registrere dato, klokkeslæt og position for de udførte aktiviteter og de omladede mængder samt antal og vægt af almindelig tun modtaget fra akvakulturbrug, faststående tunfiskenet eller fangstfartøjer, hvis det er relevant. Føreren skal også registrere disse akvakulturbrugs, faststående tunfiskenets eller fangstfartøjers navne og ICCAT-numre. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Føreren af et fabriksskib skal dagligt føre logbog over forarbejdningen af fisk med angivelse af rund vægt og antal fisk, der er overført eller omladet, den anvendte omregningsfaktor samt vægt og mængde for hver præsentationsform. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Føreren af et fabriksskib skal udfærdige og ajourføre en stuveplan, som viser de enkelte arters og præsentationsformers placering og mængde. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Den daglige logbog skal indeholde nærmere oplysninger om alle omladninger, der er udført i fangstperioden. Den daglige logbog, forarbejdningslogbogen, stuveplanen og de originale ICCAT-omladningsopgørelser skal medføres om bord og altid være til rådighed for kontrol. |
| --- | --- |

4.

---

BILAG III

FANGSTOPGØRELSESFORMULAR

| Fangstopgørelsesformular |
| --- |
| Flag | ICCAT-nummer | Fartøjets navn | Startdato for fangstopgørelse | Slutdato for fangstopgørelse | Opgørelsesperiode (d) | Fangstdato | Fangststed | Fangst | Tildelt vægt ved et fælles fiskeri (kg) |
| Breddegrad | Længdegrad | Vægt (kg) | Antal fisk | Gennemsnitsvægt (kg) |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |

Fangstopgørelsesformular

Flag

ICCAT-nummer

Fartøjets navn

Startdato for fangstopgørelse

Slutdato for fangstopgørelse

Opgørelsesperiode (d)

Fangstdato

Fangststed

Fangst

Tildelt vægt ved et fælles fiskeri (kg)

Breddegrad

Længdegrad

Vægt (kg)

Antal fisk

Gennemsnitsvægt (kg)

---

BILAG IV

FORMULAR TIL ANSØGNING OM TILLADELSE TIL AT DELTAGE I ET FÆLLES FISKERI

| Fælles fiskeri |
| --- |
| Flagstat | Fartøjets navn | ICCAT-nummer | Fiskeriets varighed | Operatørernes identitet | Fartøjets individuelle kvote | Fordelingsnøgle pr. fartøj | Destinationsopfednings- og opdrætsakvakulturbrug |
| CPC | ICCAT-nummer |
| | | | | | | | | |
| | | | | | | | | |
| | | | | | | | | |
| | | | | | | | | |
| | | | | | | | | |
| | | | | | | | | |
| | | | | | | | | |
| | | | | | | | | |

Fælles fiskeri

Flagstat

Fartøjets navn

ICCAT-nummer

Fiskeriets varighed

Operatørernes identitet

Fartøjets individuelle kvote

Fordelingsnøgle pr. fartøj

Destinationsopfednings- og opdrætsakvakulturbrug

CPC

ICCAT-nummer

Dato ...

Flagstatsattestering: ...

---

BILAG V

ICCAT-OMLADNINGSOPGØRELSE

Image 1

---

BILAG VI

ICCAT-OVERFØRSELSOPGØRELSE

Image 2

---

BILAG VII

MINIMUMSOPLYSNINGER TIL FISKERITILLADELSER
   (1)

A.   IDENTIFIKATION

| 1. | ICCAT-registreringsnummer |
| --- | --- |

1.

| 2. | Fiskerfartøjets navn |
| --- | --- |

2.

| 3. | Havnekendingsnummer (bogstaver og tal) |
| --- | --- |

3.

B.   FISKERIBETINGELSER

| 1. | Udstedelsesdato |
| --- | --- |

1.

| 2. | Gyldighedsperiode |
| --- | --- |

2.

| 3. | Betingelser for tilladelsen, herunder, hvor det er relevant, arter, områder, redskaber og andre betingelser, der følger af denne forordning og/eller national lovgivning. | | Fra .../.../...
  Til .../.../... | Fra .../.../...
  Til .../.../... | Fra .../.../...
  Til .../.../... | Fra .../.../...
  Til .../.../... | Fra .../.../...
  Til .../.../... | Fra .../.../...
  Til .../.../... |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Områder | | | | | | | |
| Art | | | | | | | |
| Fiskeri-redskaber | | | | | | | |
| Andre betingelser | | | | | | | |

3.

Fra .../.../...

Til .../.../...

Fra .../.../...

Til .../.../...

Fra .../.../...

Til .../.../...

Fra .../.../...

Til .../.../...

Fra .../.../...

Til .../.../...

Fra .../.../...

Til .../.../...

Områder

Art

Fiskeri-redskaber

Andre betingelser

---

(1)  Denne findes i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011.

---

BILAG VIII

ICCAT'S REGIONALE OBSERVATØRPROGRAM

UDPEGNING AF REGIONALE ICCAT-OBSERVATØRER

| 1. | For at udføre deres opgaver skal de regionale ICCAT-observatører:






  a) | have tilstrækkelig erfaring til at kunne identificere fiskearter og fiskeredskaber |
| --- | --- | --- |

1.

a)

have tilstrækkelig erfaring til at kunne identificere fiskearter og fiskeredskaber

| b) | have tilstrækkeligt kendskab til ICCAT's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, hvilket dokumenteres ved et bevis fra medlemsstaterne baseret på ICCAT's retningslinjer for uddannelse |
| --- | --- |

b)

have tilstrækkeligt kendskab til ICCAT's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, hvilket dokumenteres ved et bevis fra medlemsstaterne baseret på ICCAT's retningslinjer for uddannelse

| c) | være i stand til at observere og registrere korrekt |
| --- | --- |

c)

være i stand til at observere og registrere korrekt

| d) | have tilstrækkeligt kendskab til sproget i den flagstat eller stat, som det observerede fartøj eller akvakulturbrug henhører under. |
| --- | --- |

d)

have tilstrækkeligt kendskab til sproget i den flagstat eller stat, som det observerede fartøj eller akvakulturbrug henhører under.

DE REGIONALE ICCAT-OBSERVATØRERS FORPLIGTELSER

| 2. | De regionale ICCAT-observatører:






  a) | skal have afsluttet den tekniske uddannelse, der kræves i henhold til ICCAT's retningslinjer |
| --- | --- | --- |

2.

a)

skal have afsluttet den tekniske uddannelse, der kræves i henhold til ICCAT's retningslinjer

| b) | skal være statsborgere i en af medlemsstaterne, men — hvis det er muligt — ikke i den stat, som akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet hører under, eller i notfartøjets flagstat. Hvis der fra bure høstes almindelig tun, der sælges fersk, kan den regionale ICCAT-observatør, der overvåger høsten, være statsborger i den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget |
| --- | --- |

b)

skal være statsborgere i en af medlemsstaterne, men — hvis det er muligt — ikke i den stat, som akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet hører under, eller i notfartøjets flagstat. Hvis der fra bure høstes almindelig tun, der sælges fersk, kan den regionale ICCAT-observatør, der overvåger høsten, være statsborger i den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget

| c) | skal være i stand til at varetage de opgaver, der er fastsat i punkt 3 |
| --- | --- |

c)

skal være i stand til at varetage de opgaver, der er fastsat i punkt 3

| d) | skal være opført på ICCAT's liste over regionale ICCAT-observatører |
| --- | --- |

d)

skal være opført på ICCAT's liste over regionale ICCAT-observatører

| e) | må ikke sideløbende have økonomiske interesser eller interesser af anden art i fiskeriet efter almindelig tun. |
| --- | --- |

e)

må ikke sideløbende have økonomiske interesser eller interesser af anden art i fiskeriet efter almindelig tun.

DE REGIONALE ICCAT-OBSERVATØRERS OPGAVER

| 3. | De regionale ICCAT-observatørers opgaver går ud på:






  a) | når det drejer sig om observatører om bord på notfartøjer, at kontrollere, at notfartøjerne overholder de relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som ICCAT har vedtaget; den regionale ICCAT-observatør skal navnlig:






  1. | i tilfælde hvor den regionale ICCAT-observatør observerer en aktivitet, der kan være ensbetydende med manglende overholdelse af ICCAT's henstillinger, indgiver den regionale ICCAT-observatør straks disse oplysninger til det selskab, der skal gennemføre det regionale ICCAT-observatørprogram, som straks videresenderoplysningerne til myndighederne i fangstfartøjets flagstat |
| --- | --- | --- | --- |

3.

a)

når det drejer sig om observatører om bord på notfartøjer, at kontrollere, at notfartøjerne overholder de relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som ICCAT har vedtaget; den regionale ICCAT-observatør skal navnlig:

1.

i tilfælde hvor den regionale ICCAT-observatør observerer en aktivitet, der kan være ensbetydende med manglende overholdelse af ICCAT's henstillinger, indgiver den regionale ICCAT-observatør straks disse oplysninger til det selskab, der skal gennemføre det regionale ICCAT-observatørprogram, som straks videresenderoplysningerne til myndighederne i fangstfartøjets flagstat

| 2. | registrere og rapportere om de udførte fiskeriaktiviteter |
| --- | --- |

2.

registrere og rapportere om de udførte fiskeriaktiviteter

| 3. | observere og anslå fangsterne og kontrollere oplysningerne i logbogen |
| --- | --- |

3.

observere og anslå fangsterne og kontrollere oplysningerne i logbogen

| 4. | udfærdige en daglig rapport om notfartøjernes overførselsaktiviteter |
| --- | --- |

4.

udfærdige en daglig rapport om notfartøjernes overførselsaktiviteter

| 5. | spotte og registrere fartøjer, der ser ud til at fiske i strid med ICCAT's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger |
| --- | --- |

5.

spotte og registrere fartøjer, der ser ud til at fiske i strid med ICCAT's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger

| 6. | registrere og indberette de foretagne om overførselsaktiviteter |
| --- | --- |

6.

registrere og indberette de foretagne om overførselsaktiviteter

| 7. | kontrollere fartøjets position, når det deltager i overførsel |
| --- | --- |

7.

kontrollere fartøjets position, når det deltager i overførsel

| 8. | observere og anslå mængderne af overførte varer, herunder ved at gennemse videooptagelser |
| --- | --- |

8.

observere og anslå mængderne af overførte varer, herunder ved at gennemse videooptagelser

| 9. | kontrollere og registrere det pågældende fiskerfartøjs navn og ICCAT-nummer |
| --- | --- |

9.

kontrollere og registrere det pågældende fiskerfartøjs navn og ICCAT-nummer

| 10. | udføre videnskabeligt arbejde såsom at indsamle opgave II-data på begæring af ICCAT-Kommissionen efter direktiver fra SCRS |
| --- | --- |

10.

udføre videnskabeligt arbejde såsom at indsamle opgave II-data på begæring af ICCAT-Kommissionen efter direktiver fra SCRS

| b) | når det drejer sig om regionale ICCAT-observatører på akvakulturbrug og ved faststående tunfiskenet, at kontrollere, at disse overholder de relevante bevarelses-og forvaltningsforanstaltninger, som ICCAT har vedtaget; de regionale ICCAT-observatører skal navnlig:






  1. | kontrollere dataene i ITD'en, meddelelsen om anbringelse i bur og BCD'et, herunder ved at gennemse videooptagelser |
| --- | --- | --- |

b)

når det drejer sig om regionale ICCAT-observatører på akvakulturbrug og ved faststående tunfiskenet, at kontrollere, at disse overholder de relevante bevarelses-og forvaltningsforanstaltninger, som ICCAT har vedtaget; de regionale ICCAT-observatører skal navnlig:

1.

kontrollere dataene i ITD'en, meddelelsen om anbringelse i bur og BCD'et, herunder ved at gennemse videooptagelser

| 2. | bekræfte dataene i ITD'en, meddelelsen om anbringelse i bur og BCD'erne |
| --- | --- |

2.

bekræfte dataene i ITD'en, meddelelsen om anbringelse i bur og BCD'erne

| 3. | udfærdige en daglig rapport om akvakulturbrugenes og de faststående tunfiskenets overførsler |
| --- | --- |

3.

udfærdige en daglig rapport om akvakulturbrugenes og de faststående tunfiskenets overførsler

| 4. | først kontrasignere ITD'en, meddelelsen om anbringelse i bur og BCD'erne, når den regionale ICCAT-observatør er enig i, at oplysningerne i disse dokumenter er i overensstemmelse med regionale ICCAT-observatørs observationer og den videooptagelse, der skal foreligge i henhold til artikel 42, stk. 1, og artikel 43, stk. 1 |
| --- | --- |

4.

først kontrasignere ITD'en, meddelelsen om anbringelse i bur og BCD'erne, når den regionale ICCAT-observatør er enig i, at oplysningerne i disse dokumenter er i overensstemmelse med regionale ICCAT-observatørs observationer og den videooptagelse, der skal foreligge i henhold til artikel 42, stk. 1, og artikel 43, stk. 1

| 5. | udføre videnskabeligt arbejde såsom at indsamle prøver på begæring af Kommissionen efter instrukser fra SCRS |
| --- | --- |

5.

udføre videnskabeligt arbejde såsom at indsamle prøver på begæring af Kommissionen efter instrukser fra SCRS

| 6. | registrere og kontrollere ethvert mærke, herunder naturlige mærker, og meddele eventuelle tegn på, at der for nylig er fjernet mærker |
| --- | --- |

6.

registrere og kontrollere ethvert mærke, herunder naturlige mærker, og meddele eventuelle tegn på, at der for nylig er fjernet mærker

| c) | udfærdige almindelige rapporter med oplysninger, der er indsamlet i overensstemmelse med dette punkt, og give fartøjsføreren og akvakulturbrugsoperatøren mulighed for at indføre relevante oplysninger deri |
| --- | --- |

c)

udfærdige almindelige rapporter med oplysninger, der er indsamlet i overensstemmelse med dette punkt, og give fartøjsføreren og akvakulturbrugsoperatøren mulighed for at indføre relevante oplysninger deri

| d) | forelægge sekretariatet den almindelige rapport omhandlet i litra c) senest 20 dage efter observationsperiodens udløb |
| --- | --- |

d)

forelægge sekretariatet den almindelige rapport omhandlet i litra c) senest 20 dage efter observationsperiodens udløb

| e) | udøve andre funktioner, som ICCAT-Kommissionen har fastsat. |
| --- | --- |

e)

udøve andre funktioner, som ICCAT-Kommissionen har fastsat.

| 4. | De regionale ICCAT-observatører skal behandle alle oplysninger om notfartøjers og akvakulturbrugs fiskeri og overførsler fortroligt og acceptere dette krav skriftligt som betingelse for at blive udpeget som regional ICCAT-observatør. |
| --- | --- |

4.

| 5. | De regionale ICCAT-observatører skal overholde de love og bestemmelser, der gælder i den flagstat eller stat, under hvis jurisdiktion det fartøj eller det akvakulturbrug, som den regionale ICCAT-observatør er udpeget til, hører. |
| --- | --- |

5.

| 6. | De regionale ICCAT-observatører skal respektere hierarkiet og de generelle adfærdsregler, som gælder for fartøjets besætning og akvakulturbrugets personale, forudsat at disse regler hverken griber ind i ICCAT-observatørernes forpligtelser i henhold til dette program eller de forpligtelser, som fartøjets besætning og akvakulturbrugets personale har, jf. dette bilags punkt 7 og artikel 39. |
| --- | --- |

6.

FLAGMEDLEMSSTATERNES FORPLIGTELSER OVER FOR DE REGIONALE ICCAT-OBSERVATØRER

| 7. | Medlemsstater, der er ansvarlige for notfartøjer, akvakulturbrug eller faststående tunfiskenet, skal sikre, at de regionale ICCAT-observatører:






  a) | frit kan henvende sig til fartøjets besætning og akvakulturbrugets og de faststående tunfiskenets personale og gives adgang til redskaber, bure og udstyr |
| --- | --- | --- |

7.

a)

frit kan henvende sig til fartøjets besætning og akvakulturbrugets og de faststående tunfiskenets personale og gives adgang til redskaber, bure og udstyr

| b) | på anmodning gives adgang til følgende udstyr, hvis det findes på det fartøj, som de er udpeget til at observere, så de lettere kan udføre de opgaver, der er fastsat i dette bilags punkt 3:






  1. | satellitbaseret navigationsudstyr |
| --- | --- | --- |

b)

på anmodning gives adgang til følgende udstyr, hvis det findes på det fartøj, som de er udpeget til at observere, så de lettere kan udføre de opgaver, der er fastsat i dette bilags punkt 3:

1.

satellitbaseret navigationsudstyr

| 2. | radarbilledskærme, når de er i brug |
| --- | --- |

2.

radarbilledskærme, når de er i brug

| 3. | elektroniske kommunikationsmidler |
| --- | --- |

3.

elektroniske kommunikationsmidler

| c) | får kost og logi og adgang til ordentlige sanitære faciliteter, idet standarden skal være den samme som for officerer |
| --- | --- |

c)

får kost og logi og adgang til ordentlige sanitære faciliteter, idet standarden skal være den samme som for officerer

| d) | får tilstrækkelig plads på broen eller i styrehuset til kontorarbejde og en plads på dækket, der gør det muligt for dem at udføre deres observationsopgaver. |
| --- | --- |

d)

får tilstrækkelig plads på broen eller i styrehuset til kontorarbejde og en plads på dækket, der gør det muligt for dem at udføre deres observationsopgaver.

UDGIFTER TIL ICCAT's REGIONALE OBSERVATØRPROGRAM

| 8. | De enkelte akvakulturbrugsoperatører eller notfartøjsejere afholder alle udgifter, der er forbundet med gennemførelsen af ICCAT-observatørprogrammet. |
| --- | --- |

8.

---

BILAG IX

ICCAT-ORDNINGEN FOR FÆLLES INTERNATIONAL INSPEKTION

ICCAT vedtog følgende på sit fjerde ordinære møde (Madrid, november 1975) og på sit årlige møde i Marrakesh i 2008:

I henhold til artikel IX, stk. 3, i konventionen henstiller ICCAT-Kommissionen til, at der etableres følgende foranstaltninger for international kontrol uden for farvande under national jurisdiktion for at sikre anvendelsen af konventionen og de foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til den:

I.   ALVORLIGE OVERTRÆDELSER

| 1. | Ved anvendelsen af disse procedurer betragtes følgende overtrædelser af de bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som ICCAT-Kommissionen har vedtaget, som alvorlige overtrædelser:






  a) | at fiske uden en licens eller tilladelse udstedt af flag-CPC'en |
| --- | --- | --- |

1.

a)

at fiske uden en licens eller tilladelse udstedt af flag-CPC'en

| b) | at undlade at foretage behørig registrering af fangster og fangstrelaterede data i overensstemmelse med ICCAT-Kommissionens rapporteringskrav eller at foretage betydelig fejlrapportering af fangster og/eller fangstrelaterede data |
| --- | --- |

b)

at undlade at foretage behørig registrering af fangster og fangstrelaterede data i overensstemmelse med ICCAT-Kommissionens rapporteringskrav eller at foretage betydelig fejlrapportering af fangster og/eller fangstrelaterede data

| c) | fiskeri i et lukket område |
| --- | --- |

c)

fiskeri i et lukket område

| d) | fiskeri i en forbudsperiode |
| --- | --- |

d)

fiskeri i en forbudsperiode

| e) | forsætlig fangst eller opbevaring af arter i strid med bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som ICCAT har vedtaget |
| --- | --- |

e)

forsætlig fangst eller opbevaring af arter i strid med bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som ICCAT har vedtaget

| f) | markant at overtræde fangstbegrænsninger eller kvoter, der gælder ifølge ICCAT's bestemmelser |
| --- | --- |

f)

markant at overtræde fangstbegrænsninger eller kvoter, der gælder ifølge ICCAT's bestemmelser

| g) | anvendelse af forbudte fiskeredskaber |
| --- | --- |

g)

anvendelse af forbudte fiskeredskaber

| h) | forfalskning eller forsætlig tilsløring af fiskerfartøjets mærkning, identitet eller registrering |
| --- | --- |

h)

forfalskning eller forsætlig tilsløring af fiskerfartøjets mærkning, identitet eller registrering

| i) | at tilsløre, forfalske eller tilintetgøre bevismateriale, der vedrører undersøgelse af en overtrædelse |
| --- | --- |

i)

at tilsløre, forfalske eller tilintetgøre bevismateriale, der vedrører undersøgelse af en overtrædelse

| j) | at begå flere overtrædelser, der tilsammen udgør en alvorlig tilsidesættelse af foranstaltninger, som gælder i henhold til ICCAT |
| --- | --- |

j)

at begå flere overtrædelser, der tilsammen udgør en alvorlig tilsidesættelse af foranstaltninger, som gælder i henhold til ICCAT

| k) | overfald, modarbejdelse, intimidering, generering eller unødig forstyrrelse eller forsinkelse af en autoriseret kontrollør eller observatør eller udsættelse af vedkommende for sexchikane |
| --- | --- |

k)

overfald, modarbejdelse, intimidering, generering eller unødig forstyrrelse eller forsinkelse af en autoriseret kontrollør eller observatør eller udsættelse af vedkommende for sexchikane

| l) | forsætlig manipulation med eller frakobling af FOS'et |
| --- | --- |

l)

forsætlig manipulation med eller frakobling af FOS'et

| m) | at begå andre overtrædelser, som ICCAT måtte specificere, når de er optaget og udsendt i en revideret udgave af disse procedurer |
| --- | --- |

m)

at begå andre overtrædelser, som ICCAT måtte specificere, når de er optaget og udsendt i en revideret udgave af disse procedurer

| n) | at fiske med bistand fra opsporingsluftfartøjer |
| --- | --- |

n)

at fiske med bistand fra opsporingsluftfartøjer

| o) | at gribe forstyrrende ind i det satellitbaserede fartøjsovervågningssystem og/eller at fiske uden FOS |
| --- | --- |

o)

at gribe forstyrrende ind i det satellitbaserede fartøjsovervågningssystem og/eller at fiske uden FOS

| p) | at foretage overførsel uden ITD |
| --- | --- |

p)

at foretage overførsel uden ITD

| q) | omladning til havs. |
| --- | --- |

q)

omladning til havs.

| 2. | Observerer de autoriserede kontrollører ved bording og inspektion af et fiskerfartøj en aktivitet eller tilstand, der må betragtes som en alvorlig overtrædelse, jf. punkt 1, underretter myndighederne i inspektionsfartøjernes flagstat straks myndighederne i fiskerfartøjets flagstat direkte og gennem ICCAT's sekretariat. I sådanne situationer underretter kontrolløren ligeledes eventuelle inspektionsfartøjer fra fiskerfartøjets flagstat, som vides at være i nærheden. |
| --- | --- |

2.

| 3. | ICCAT-kontrolløren registrerer i fiskerfartøjets logbog de foretagne inspektioner og eventuelle overtrædelser. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Flagmedlemsstaten sikrer, at det pågældende fiskerfartøj efter den inspektion, der er nævnt i punkt 2, indstiller alle fiskeriaktiviteter. Flagmedlemsstaten skal beordre fiskerfartøjet til inden for 72 timer at sejle til den havn, som den har udpeget, hvor der skal indledes en undersøgelse. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Beordres fartøjet ikke til at anløbe havn, skal flagmedlemsstaten rettidigt fremlægge en behørig begrundelse for Kommissionen, der videresender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat, som på begæring videregiver dem til de øvrige kontraherende parter. |
| --- | --- |

5.

II.   GENNEMFØRELSE AF INSPEKTIONER

| 6. | Inspektioner gennemføres af kontrollører, der er udpeget af de kontraherende parter. De respektive stater meddeler ICCAT-Kommissionen navnene på de offentlige organer og kontrollører, der er bemyndiget og udpeget til at gennemføre inspektioner. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Skibe, der udfører internationale bordings- og inspektionsopgaver i overensstemmelse med dette bilag, fører et særligt flag eller en særlig vimpel, der er godkendt af ICCAT-Kommissionen og tildelt af ICCAT's sekretariat. Navnene på de skibe, der anvendes i dette øjemed, meddeles til ICCAT's sekretariat i så god tid som praktisk muligt inden påbegyndelsen af inspektionsaktiviteterne. ICCAT's sekretariat stiller oplysninger om de udpegede inspektionsfartøjer til rådighed for alle CPC'er, herunder ved at lægge oplysningerne på sit passwordbeskyttede websted. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Hver kontrollør skal være i besiddelse af et passende ID-kort udstedt af flagstatens myndigheder i det format, der er vist i dette bilags punkt 21. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Med forbehold af de foranstaltninger, der aftales i henhold til punkt 16, skal et fartøj, der fører en kontraherende parts flag, og som fisker efter tun eller tunlignende fisk i konventionsområdet uden for farvande henhørende under den pågældende parts nationale jurisdiktion, standse, når et fartøj, der fører ICCAT's vimpel som angivet i punkt 7 og har en kontrollør om bord, sender det relevante signal i den internationale signalkode til det, medmindre det er i gang med at fiske, idet det i så fald skal standse, straks når det er færdigt med det pågældende fiskeri. Fartøjsføreren giver inspektionsholdet som omhandlet i punkt 10 lov til at borde og stiller en lejder til rådighed. Fartøjsføreren skal gøre det muligt for inspektionsholdet at undersøge udstyr, fangster, redskaber og alle relevante dokumenter i det omfang, kontrolløren skønner det nødvendigt for at kontrollere, om ICCAT-Kommissionens henstillinger gældende for det pågældende fartøjs flagstat er overholdt. Kontrolløren kan desuden udbede sig forklaringer i det omfang, det skønnes nødvendigt. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Inspektionsfartøjets befalingshavende bestemmer størrelsen af inspektionsholdet under hensyntagen til de relevante omstændigheder. Inspektionsholdet skal være så lille som muligt, men dog kunne udføre de opgaver, der er fastsat i dette bilag, på en sikker og forsvarlig måde. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Ved bording af fartøjet skal kontrolløren fremvise det ID-kort, der er beskrevet i punkt 8. Kontrolløren efterlever almindeligt anerkendte internationale regler, procedurer og praksisser vedrørende sikkerheden om bord på det fartøj, der skal inspiceres, og besætningens sikkerhed, og sørger for mindst muligt at forstyrre fiskeriaktiviteter eller stuvningen af varerne, hvis dette er praktisk muligt, og undgår aktiviteter, der går ud over kvaliteten af fangsten om bord.
  Kontrolløren begrænser sine undersøgelser til udelukkende at fastslå, om ICCAT-Kommissionens henstillinger, der gælder for det pågældende fartøjs flagstat, er fulgt. Kontrolløren kan i nødvendigt omfang anmode fiskerfartøjsføreren om at bistå sig i udførelsen af inspektionen. Kontrolløren udarbejder en inspektionsrapport i et format godkendt af ICCAT-Kommissionen. Kontrolløren underskriver rapporten i nærværelse af fartøjsføreren, som har ret til at tilføje eller få tilføjet eventuelle bemærkninger, som fartøjsføreren finder relevante, og som underskrives af fartøjsføreren. |
| --- | --- |

11.

Kontrolløren begrænser sine undersøgelser til udelukkende at fastslå, om ICCAT-Kommissionens henstillinger, der gælder for det pågældende fartøjs flagstat, er fulgt. Kontrolløren kan i nødvendigt omfang anmode fiskerfartøjsføreren om at bistå sig i udførelsen af inspektionen. Kontrolløren udarbejder en inspektionsrapport i et format godkendt af ICCAT-Kommissionen. Kontrolløren underskriver rapporten i nærværelse af fartøjsføreren, som har ret til at tilføje eller få tilføjet eventuelle bemærkninger, som fartøjsføreren finder relevante, og som underskrives af fartøjsføreren.

| 12. | Der udleveres en kopi af rapporten til fartøjsføreren og til inspektionsholdets myndigheder, som så sender en kopi til de relevante myndigheder i fartøjets flagstat og til ICCAT-Kommissionen. Konstateres der overtrædelser af ICCAT's henstillinger, bør kontrolløren ligeledes, hvis det er muligt, underrette eventuelle inspektionsfartøjer fra fiskerfartøjets flagstat, som vides at være i nærheden. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Hvis fartøjsføreren modarbejder en kontrollør eller vægrer sig ved at adlyde kontrollørens ordrer, skal det inspicerede fartøjs flagstat behandle en sådan handling på samme måde, som hvis fartøjsføreren modarbejder en kontrollør fra den pågældende stat eller vægrer sig ved at adlyde dennes ordrer. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Kontrollørerne udfører deres opgaver i forbindelse med disse foranstaltninger i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, men de forbliver under operativt tilsyn af deres nationale myndigheder og er ansvarlige over for disse myndigheder. |
| --- | --- |

14.

| 15. | De kontraherende parter skal i forbindelse med disse foranstaltninger betragte inspektionsrapporter, observationsoplysninger som omhandlet i ICCAT-henstilling 94-09 og erklæringer fra dokumentbaserede inspektioner fra udenlandske kontrollører som havende samme beviskraft som nationale kontrollørers rapporter og følge dem på samme måde i overensstemmelse med deres nationale lovgivning. Dette punkt betyder på ingen måde, at en kontraherende part skal betragte en udenlandsk kontrollørs rapport som havende større beviskraft, end den ville have i kontrollørens eget land. De kontraherende parter samarbejder for at lette retlige eller andre procedurer, der følger af en kontrollørs rapport i forbindelse med disse foranstaltninger. |
| --- | --- |

15.

| 16. | a) | De kontraherende parter skal senest den 15. februar hvert år meddele ICCAT-Kommissionen deres foreløbige planer for gennemførelse af inspektionsaktiviteter i henhold til den henstilling, der gennemføres ved denne forordning, i det pågældende år, og ICCAT-Kommissionen kan over for de kontraherende parter fremsætte forslag om samordning af nationale foranstaltninger på dette område, herunder forslag om antal kontrollører og inspektionsfartøjer. |
| --- | --- | --- |

16.

a)

De kontraherende parter skal senest den 15. februar hvert år meddele ICCAT-Kommissionen deres foreløbige planer for gennemførelse af inspektionsaktiviteter i henhold til den henstilling, der gennemføres ved denne forordning, i det pågældende år, og ICCAT-Kommissionen kan over for de kontraherende parter fremsætte forslag om samordning af nationale foranstaltninger på dette område, herunder forslag om antal kontrollører og inspektionsfartøjer.

| b) | De foranstaltninger, der er fastsat i ICCAT-henstilling 19-04, og planerne for deltagelse gælder mellem de kontraherende parter, medmindre andet aftales, og ICCAT-Kommissionen skal i så fald underrettes. Ordningens gennemførelse suspenderes imidlertid mellem to kontraherende parter, hvis en af dem har meddelt ICCAT-Kommissionen dette, indtil der indgås en aftale. |
| --- | --- |

b)

De foranstaltninger, der er fastsat i ICCAT-henstilling 19-04, og planerne for deltagelse gælder mellem de kontraherende parter, medmindre andet aftales, og ICCAT-Kommissionen skal i så fald underrettes. Ordningens gennemførelse suspenderes imidlertid mellem to kontraherende parter, hvis en af dem har meddelt ICCAT-Kommissionen dette, indtil der indgås en aftale.

| 17. | a) | Fiskeredskaberne skal inspiceres i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for det underområde, hvor inspektionen finder sted. Kontrolløren anfører i inspektionsrapporten, i hvilket underområde inspektionen fandt sted, og beskriver eventuelle konstaterede overtrædelser. |
| --- | --- | --- |

17.

a)

Fiskeredskaberne skal inspiceres i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for det underområde, hvor inspektionen finder sted. Kontrolløren anfører i inspektionsrapporten, i hvilket underområde inspektionen fandt sted, og beskriver eventuelle konstaterede overtrædelser.

| b) | Kontrolløren har ret til at inspicere alle redskaber, der anvendes om bord. |
| --- | --- |

b)

Kontrolløren har ret til at inspicere alle redskaber, der anvendes om bord.

| 18. | Kontrolløren fastgør et identifikationsmærke godkendt af ICCAT-Kommissionen på alle de inspicerede fiskeredskaber, der ser ud til at være i strid med ICCAT-Kommissionens henstillinger gældende for det pågældende fartøjs flagstat, og registrerer dette i inspektionsrapporten. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Kontrolløren kan fotografere redskaberne, udstyret, dokumentationen eller eventuelle andre elementer, som kontrolløren finder nødvendige, på en sådan måde, at det af fotografierne fremgår, hvilke karakteristika der efter vedkommendes mening ikke er i overensstemmelse med de gældende bestemmelser; i så fald skal rapporten indeholde en liste over de fotograferede emner, og kopier af fotografierne skal vedlægges kopien af rapporten til flagstaten. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Kontrolløren skal om nødvendigt inspicere alle fangster om bord for at konstatere, om ICCAT's henstillinger er overholdt. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Forlæg til ID-kort til kontrollører: |
| --- | --- |

21.

Image 3

---

BILAG X

MINIMUMSSTANDARDER FOR VIDEOOPTAGELSE

Overførsel

| 1. | Det elektroniske medium med den originale videooptagelse skal hurtigst muligt efter afsluttet overførsel forelægges for den regionale ICCAT-observatør, som straks forsyner den med sine initialer for at hindre yderligere manipulation. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den originale optagelse skal i hele tilladelsens gyldighedsperiode opbevares om bord på fangstfartøjet eller opbevares af operatøren af akvakulturbruget eller af det faststående tunfiskenet, hvor det er relevant. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Der produceres to identiske kopier af optagelsen. Den ene kopi sendes til den regionale ICCAT-observatør, der er om bord på notfartøjet, og den anden til den nationale observatør om bord på bugserfartøjet — sidstnævnte kopi skal ledsage ITD'en og de dertil knyttede fangster. Denne procedure gælder kun for nationale observatører i de tilfælde, hvor der er tale om overførsel mellem bugserfartøjer. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Nummeret på ICCAT-overførselstilladelsen skal være vist i begyndelsen eller slutningen af hver videooptagelse, eller begge. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Klokkeslæt og dato for videooptagelsen skal vises kontinuerligt under hver videooptagelse. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Før overførslen påbegyndes, skal videoen vise åbning og lukning af nettet eller døren, og om modtager- og donorburet allerede indeholder almindelig tun. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Videooptagelsen skal være kontinuerlig, uden afbrydelser og klip og vise hele overførslen. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Videooptagelsen skal være af tilstrækkeligt god kvalitet til, at man kan skønne antallet af almindelig tun, der overføres. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Hvis videooptagelsen ikke er af en tilstrækkeligt god kvalitet til, at man kan skønne antallet af almindelig tun, der overføres, skal der foretages en kontroloverførsel. Operatøren kan anmode fartøjets eller det faststående tunfiskenets flagstatsmyndigheder om at foretage en kontroloverførsel. Hvis operatøren ikke anmoder om en sådan kontroloverførsel, eller resultatet af den pågældende frivillige overførsel ikke er tilfredsstillende, skal kontrolmyndighederne anmode om så mange kontroloverførsler som nødvendigt, indtil der foreligger en videooptagelse af tilstrækkeligt god kvalitet. Sådanne kontroloverførsler skal omfatte overførsel af alle almindelige tun fra modtagerburet til et andet tomt bur. Hvis fiskens oprindelse er et faststående tunfiskenet, kan den almindelige tun, der allerede er overført fra det faststående tunfiskenet til modtagerburet, sendes tilbage til det faststående tunfiskenet, og i så fald annulleres kontroloverførslen under tilsyn af den regionale ICCAT-observatør. |
| --- | --- |

9.

Anbringelse i bur

| 1. | Det elektroniske medium med den originale videooptagelse skal hurtigst muligt efter afsluttet anbringelse i bur forelægges for den regionale ICCAT-observatør, som straks forsyner den med sine initialer for at hindre yderligere manipulation. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den originale optagelse skal i hele tilladelsens gyldighedsperiode opbevares på akvakulturbruget. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Der produceres to identiske kopier af optagelsen. Den ene kopi sendes til den regionale ICCAT-observatør, der er udsendt til akvakulturbruget. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Nummeret på ICCAT-tilladelsen til anbringelse i bur skal være vist i begyndelsen eller slutningen af hver videooptagelse, eller begge. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Klokkeslæt og dato for videooptagelsen skal vises kontinuerligt under hver videooptagelse. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Før anbringelsen i bur påbegyndes, skal videoen vise åbning og lukning af nettet/døren, og om modtager- og donorburet allerede indeholder almindelig tun. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Videooptagelsen skal være kontinuerlig, uden afbrydelser og klip og vise hele anbringelsen i bur. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Videooptagelsen skal være af tilstrækkeligt god kvalitet til, at man kan skønne antallet af almindelig tun, der overføres. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Hvis videooptagelsen ikke er af en tilstrækkeligt god kvalitet til, at man kan skønne antallet af almindelig tun, der overføres, skal kontrolmyndighederne kræve, at anbringelsen i bur foretages på ny. Den nye anbringelse i bur skal omfatte overførsel af alle almindelige tun fra modtagerburet på akvakulturbruget til et andet tomt bur på akvakulturbruget. |
| --- | --- |

9.

---

BILAG XI

NORMER OG PROCEDURER FOR STEREOKAMERASYSTEMER I FORBINDELSE MED ANBRINGELSE I BUR

A.   Anvendelse af stereokamerasystemer

Anvendelsen af stereokamerasystemer i forbindelse med anbringelse i bur som krævet i henhold til denne forordnings artikel 51 skal ske i overensstemmelse med følgende:

| 1. | Prøveudtagningsdensiteten for levende fisk må ikke udgøre mindre end 20 % af den mængde fisk, der anbringes i bur. Såfremt det er teknisk muligt, skal prøveudtagningen af levende fisk foregå sekventielt ved at størrelsesbestemme ét ud af fem individer; en sådan prøveudtagning skal bestå af fisk, der måles inden for en afstand på 2-8 meter fra kameraet. |
| --- | --- |

1.

Prøveudtagningsdensiteten for levende fisk må ikke udgøre mindre end 20 % af den mængde fisk, der anbringes i bur. Såfremt det er teknisk muligt, skal prøveudtagningen af levende fisk foregå sekventielt ved at størrelsesbestemme ét ud af fem individer; en sådan prøveudtagning skal bestå af fisk, der måles inden for en afstand på 2-8 meter fra kameraet.

| 2. | Den overførselssluse, som forbinder donorburet og modtagerburet, må højst være 10 meter bred og 10 meter høj. |
| --- | --- |

2.

Den overførselssluse, som forbinder donorburet og modtagerburet, må højst være 10 meter bred og 10 meter høj.

| 3. | Såfremt målingerne af fiskenes længde viser en flertoppet fordeling (to eller flere kohorter af forskellige størrelser), skal det være muligt at anvende mere end én omregningsalgoritme ved samme anbringelse af fisk i bur; de(n) mest aktuelle algoritme(r), der er udarbejdet af SCRS, skal anvendes til at omregne længden fra underkæbe til haledelingspunkt til den samlede vægt i henhold til størrelseskategorien for den fisk, der måles ved anbringelsen af fisk i bur. |
| --- | --- |

3.

Såfremt målingerne af fiskenes længde viser en flertoppet fordeling (to eller flere kohorter af forskellige størrelser), skal det være muligt at anvende mere end én omregningsalgoritme ved samme anbringelse af fisk i bur; de(n) mest aktuelle algoritme(r), der er udarbejdet af SCRS, skal anvendes til at omregne længden fra underkæbe til haledelingspunkt til den samlede vægt i henhold til størrelseskategorien for den fisk, der måles ved anbringelsen af fisk i bur.

| 4. | Valideringen af de længdemål, der er foretaget ved hjælp af stereokamera, skal foretages forud for hver anbringelse af fisk i bur ved at anvende en målestoksskala i en afstand på 2-8 meter. |
| --- | --- |

4.

Valideringen af de længdemål, der er foretaget ved hjælp af stereokamera, skal foretages forud for hver anbringelse af fisk i bur ved at anvende en målestoksskala i en afstand på 2-8 meter.

| 5. | Når resultaterne fra stereokamerakontrollen meddeles, skal oplysningerne vise den fejlmargen, der skyldes stereokamerasystemets tekniske specifikationer, og som ikke må overstige en margen på +/– 5 %. |
| --- | --- |

5.

Når resultaterne fra stereokamerakontrollen meddeles, skal oplysningerne vise den fejlmargen, der skyldes stereokamerasystemets tekniske specifikationer, og som ikke må overstige en margen på +/– 5 %.

| 6. | Rapporten om resultaterne af stereokamerakontrollen skal omfatte oplysninger om alle ovennævnte tekniske specifikationer, herunder prøveudtagningsdensiteten, prøveudtagningsmetoden, afstanden fra kameraet, overførselsslusens dimensioner og algoritmerne (forholdet mellem længde og vægt). SCRS reviderer disse specifikationer og fremsætter om nødvendigt henstillinger med henblik på at ændre dem. |
| --- | --- |

6.

Rapporten om resultaterne af stereokamerakontrollen skal omfatte oplysninger om alle ovennævnte tekniske specifikationer, herunder prøveudtagningsdensiteten, prøveudtagningsmetoden, afstanden fra kameraet, overførselsslusens dimensioner og algoritmerne (forholdet mellem længde og vægt). SCRS reviderer disse specifikationer og fremsætter om nødvendigt henstillinger med henblik på at ændre dem.

| 7. | I de tilfælde, hvor de optagelser, der tages med stereokameraet, er af for dårlig en kvalitet til at kunne foretage et skøn over vægten af den almindelige tun, der anbringes i bur, udsteder myndighederne i den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget, en ordre om at gentage anbringelsen i bur. |
| --- | --- |

7.

I de tilfælde, hvor de optagelser, der tages med stereokameraet, er af for dårlig en kvalitet til at kunne foretage et skøn over vægten af den almindelige tun, der anbringes i bur, udsteder myndighederne i den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget, en ordre om at gentage anbringelsen i bur.

B.   Præsentation og anvendelse af resultaterne af stereokamerakontrollen

| 1. | Enhver afgørelse om eventuelle afvigelser mellem fangstopgørelsen og resultaterne af stereokamerakontrollen træffes enten i forbindelse med det pågældende fælles fiskeri eller for de samlede fangster taget i faststående tunfiskenet, hvis der er tale om fangster taget i fælles fiskeri og faststående tunfiskenet, som skal overføres til et brug, hvori der deltager én enkelt CPC og/eller medlemsstat. Enhver afgørelse om eventuelle afvigelser mellem fangstopgørelsen og resultaterne af stereokamerakontrollen træffes i forbindelse med anbringelsen i bur, hvis der er tale om fælles fiskeri med deltagelse af mere end én CPC og/eller medlemsstat, medmindre andet er aftalt mellem myndighederne i de CPC'er og/eller medlemsstater, hvis flag føres af de fangstfartøjer, der deltager i det fælles fiskeri. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Senest 15 dage efter datoen for anbringelse i bur sender den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, en rapport til den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet, og til Kommissionen, sammen med følgende dokumenter:






  a) | den tekniske rapport om stereokamerakontrollen, herunder:






  — | generelle oplysninger: art, sted, bur, dato og algoritme |
| --- | --- | --- | --- |

2.

a)

den tekniske rapport om stereokamerakontrollen, herunder:

—

generelle oplysninger: art, sted, bur, dato og algoritme

| — | statistiske oplysninger om størrelse: gennemsnitsvægt og -længde, mindstevægt og -længde, maksimumsvægt og -længde, antal fisk, der er udtaget til kontrol, vægtfordeling, størrelsesfordeling |
| --- | --- |

—

statistiske oplysninger om størrelse: gennemsnitsvægt og -længde, mindstevægt og -længde, maksimumsvægt og -længde, antal fisk, der er udtaget til kontrol, vægtfordeling, størrelsesfordeling

| b) | de detaljerede resultater af stereokamerakontrollen med angivelse af størrelse og vægt af alle fisk, der er udtaget til kontrol. |
| --- | --- |

b)

de detaljerede resultater af stereokamerakontrollen med angivelse af størrelse og vægt af alle fisk, der er udtaget til kontrol.

| c) | rapporten om anbringelse i bur, herunder:






  — | generelle oplysninger om anbringelsen i bur: nummeret på den pågældende anbringelse i bur, akvakulturbrugets navn, burets nummer, BCD-nummeret, ITD-nummeret, fangstfartøjets eller det faststående tunfiskenets navn og flagstat, bugserfartøjets navn og flagstat, dato for stereokamerakontrollen og filnavnet på de pågældende optagelser |
| --- | --- | --- |

c)

rapporten om anbringelse i bur, herunder:

—

generelle oplysninger om anbringelsen i bur: nummeret på den pågældende anbringelse i bur, akvakulturbrugets navn, burets nummer, BCD-nummeret, ITD-nummeret, fangstfartøjets eller det faststående tunfiskenets navn og flagstat, bugserfartøjets navn og flagstat, dato for stereokamerakontrollen og filnavnet på de pågældende optagelser

| — | den algoritme, der er anvendt til omregning af længde til vægt |
| --- | --- |

—

den algoritme, der er anvendt til omregning af længde til vægt

| — | en sammenligning mellem de mængder, der er registreret i BCD'et, og de mængder, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen, angivet som antal fisk, gennemsnitsvægt og samlet vægt (idet følgende formel anvendes til at beregne afvigelsen: (stereokameraresultaterne-BCD)/stereokameraresultaterne * 100) |
| --- | --- |

—

en sammenligning mellem de mængder, der er registreret i BCD'et, og de mængder, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen, angivet som antal fisk, gennemsnitsvægt og samlet vægt (idet følgende formel anvendes til at beregne afvigelsen: (stereokameraresultaterne-BCD)/stereokameraresultaterne * 100)

| — | systemets fejlmargin |
| --- | --- |

—

systemets fejlmargin

| — | er der tale om rapporter om anbringelse i bur af fisk fanget i fælles fiskeri/faststående tunfiskenet, skal den sidste rapport om anbringelse i bur også omfatte et resumé af oplysningerne fra de foregående rapporter om anbringelse i bur. |
| --- | --- |

—

er der tale om rapporter om anbringelse i bur af fisk fanget i fælles fiskeri/faststående tunfiskenet, skal den sidste rapport om anbringelse i bur også omfatte et resumé af oplysningerne fra de foregående rapporter om anbringelse i bur.

| 3. | Når myndighederne i fangstfartøjets eller det faststående tunfiskenets medlemsstat modtager rapporten om anbringelse i bur, skal de træffe alle de fornødne foranstaltninger som beskrevet nedenfor:






  a) | Hvis den samlede vægt, som fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet har registreret i BCD'et, ligger inden for det interval, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen:






  — | udstedes der ingen ordre om genudsættelse |
| --- | --- | --- | --- |

3.

a)

Hvis den samlede vægt, som fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet har registreret i BCD'et, ligger inden for det interval, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen:

—

udstedes der ingen ordre om genudsættelse

| — | ændres BCD'et både med hensyn til antal fisk (på grundlag af det antal fisk, der er konstateret ved hjælp af kontrolkameraer eller alternative teknikker) og gennemsnitsvægt, uden dog at ændre den samlede vægt. |
| --- | --- |

—

ændres BCD'et både med hensyn til antal fisk (på grundlag af det antal fisk, der er konstateret ved hjælp af kontrolkameraer eller alternative teknikker) og gennemsnitsvægt, uden dog at ændre den samlede vægt.

| b) | Hvis den samlede vægt, som fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet har registreret i BCD'et, ligger under det laveste tal i det interval, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen:






  — | udstedes der en ordre om at genudsættelse på grundlag af det laveste tal, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen |
| --- | --- | --- |

b)

Hvis den samlede vægt, som fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet har registreret i BCD'et, ligger under det laveste tal i det interval, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen:

—

udstedes der en ordre om at genudsættelse på grundlag af det laveste tal, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen

| — | genudsættelse gennemføres efter procedurerne i artikel 41, stk. 2, og bilag XII |
| --- | --- |

—

genudsættelse gennemføres efter procedurerne i artikel 41, stk. 2, og bilag XII

| — | ændres BCD'et (efter at genudsættelsen er gennemført) både med hensyn til antal fisk (på grundlag af det antal fisk, der er konstateret ved hjælp af kontrolkameraer minus det antal fisk, der er genudsat) og gennemsnitsvægt, uden dog at ændre den samlede vægt. |
| --- | --- |

—

ændres BCD'et (efter at genudsættelsen er gennemført) både med hensyn til antal fisk (på grundlag af det antal fisk, der er konstateret ved hjælp af kontrolkameraer minus det antal fisk, der er genudsat) og gennemsnitsvægt, uden dog at ændre den samlede vægt.

| c) | Hvis den samlede vægt, som fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet har registreret i BCD'et, ligger over det højeste tal i det interval, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen:






  — | udstedes der ingen ordre om genudsættelse |
| --- | --- | --- |

c)

Hvis den samlede vægt, som fangstfartøjet eller det faststående tunfiskenet har registreret i BCD'et, ligger over det højeste tal i det interval, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen:

—

udstedes der ingen ordre om genudsættelse

| — | ændres oplysningerne i BCD'et om den samlede vægt (på grundlag af det højeste tal i det interval, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen), antallet af fisk (på grundlag af resultaterne af kontrollen ved hjælp af kontrolkameraer) og gennemsnitsvægten i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

—

ændres oplysningerne i BCD'et om den samlede vægt (på grundlag af det højeste tal i det interval, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen), antallet af fisk (på grundlag af resultaterne af kontrollen ved hjælp af kontrolkameraer) og gennemsnitsvægten i overensstemmelse hermed.

| 4. | Når der foretages relevante ændringer af BCD'et, skal de værdier (antal og vægt), der er registreret i afsnit 2, stemme overens med værdierne i afsnit 6, og værdierne i afsnit 3, 4 og 6 må ikke være højere end værdierne i afsnit 2. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Hvis der skal kompenseres for afvigelser, der er konstateret i individuelle rapporter om anbringelse i bur, ved at justere samtlige anbringelser i bur af fisk fanget i fælles fiskeri/faststående tunfiskenet, uanset om der skal genudsættes eller ej, skal alle relevante BCD'er ændres på grundlag af det laveste interval, der er konstateret ved hjælp af stereokamerakontrollen. BCD'er, der vedrører mængder af almindelig tun, som skal genudsættes, skal også ændres, således at mængden (vægt/antal) af fisk, der er genudsat, fremgår. BCD'er, der vedrører almindelig tun, som ikke genudsættes, men hvis mængder i henhold til resultaterne af stereokamerakontrollen eller kontrollen ved hjælp af alternative teknikker afviger fra de mængder, der er rapporteret fanget og overført, skal også ændres, således at disse afvigelser fremgår.
  BCD'er, der vedrører fangster af almindelig tun, hvoraf nogle genudsættes, skal også ændres, således at mængden (vægt/antal) af fisk, der er genudsat, fremgår. |
| --- | --- |

5.

BCD'er, der vedrører fangster af almindelig tun, hvoraf nogle genudsættes, skal også ændres, således at mængden (vægt/antal) af fisk, der er genudsat, fremgår.

---

BILAG XII

PROTOKOL OM GENUDSÆTTELSE

1.

Når der genudsættes almindelig tun i havet fra opdrætsbure, skal dette optages ved hjælp af videokamera, og genudsættelsen skal overvåges af en regional ICCAT-observatør, der udarbejder en rapport, som indgives til ICCAT's sekretariat sammen med videooptagelsen.

2.

Når der er udstedt en ordre om at genudsættelse, skal akvakulturbrugsoperatøren anmode om udsendelse af en regional ICCAT-observatør.

3.

Når der genudsættes almindelig tun fri i havet fra transportbure eller faststående tunfiskenet, skal dette overvåges af en national observatør fra den medlemsstat, der er ansvarlig for bugserfartøjet eller det faststående tunfiskenet, som udarbejder en rapport herom, som skal indgives til kontrolmyndighederne i den ansvarlige medlemsstat.

4.

Før fiskene genudsættes, kan medlemsstatens kontrolmyndigheder udstede en ordre om en kontroloverførsel under anvendelse af almindelige kameraer og/eller stereokameraer med henblik på at skønne mængden (antal og vægt) af almindelig tun, der skal genudsættes.

5.

Medlemsstaternes myndigheder kan gennemføre yderligere foranstaltninger, som de finder nødvendige for at sikre, at genudsættelsen finder sted på det mest hensigtsmæssige tidspunkt og sted med henblik på at øge sandsynligheden for, at fiskene finder tilbage til bestanden. Operatøren er ansvarlig for fiskenes overlevelse, indtil de genudsættes. Fiskene skal genudsættes senest tre uger, efter at anbringelsen i bur er afsluttet.

6.

Hvis der efter afsluttet høst fortsat er fisk tilbage på akvakulturbruget, som ikke er omfattet af et BCD, skal disse fisk genudsættes efter procedurerne i artikel 41, stk. 2, og dette bilag.

---

BILAG XIII

HÅNDTERING AF DØDE FISK

Det skal i forbindelse med fiskeri fra notfartøjer registreres i fiskerfartøjets logbog, hvor store mængder døde fisk der er fundet i noten, og disse mængder skal trækkes fra medlemsstatens kvote.

Registrering og håndtering af døde fisk ved første overførsel

| 1. | BCD'et overdrages til den operatør, der er ansvarlig for bugserfartøjet, idet afsnit 2 (Samlede fangster), afsnit 3 (Handelsoplysninger for levende fisk) og afsnit 4 (Overførsel — inkl. »døde« fisk) skal være udfyldt.
  De samlede mængder, der er registreret i afsnit 3 og 4, skal stemme overens med de mængder, der er registreret i afsnit 2. BCD'et skal være ledsaget af den originale ITD'en i overensstemmelse med denne forordning. De mængder, der er registreret i ITD'en (overført levende), skal stemme overens med de mængder, der er registreret i afsnit 3 i det dertil knyttede BCD. |
| --- | --- |

1.

BCD'et overdrages til den operatør, der er ansvarlig for bugserfartøjet, idet afsnit 2 (Samlede fangster), afsnit 3 (Handelsoplysninger for levende fisk) og afsnit 4 (Overførsel — inkl. »døde« fisk) skal være udfyldt.

De samlede mængder, der er registreret i afsnit 3 og 4, skal stemme overens med de mængder, der er registreret i afsnit 2. BCD'et skal være ledsaget af den originale ITD'en i overensstemmelse med denne forordning. De mængder, der er registreret i ITD'en (overført levende), skal stemme overens med de mængder, der er registreret i afsnit 3 i det dertil knyttede BCD.

| 2. | Afsnit 8 i BCD'et (Handelsoplysninger) udfyldes og overdrages til den operatør, der er ansvarlig for det hjælpefartøj, der transporterer de døde almindelige tun til kysten (hvis de ikke opbevares på fangstfartøjet med henblik på direkte landing på kysten). De døde fisk og det dertil knyttede afsnit i BCD'et skal være ledsaget af en kopi af ITD. |
| --- | --- |

2.

Afsnit 8 i BCD'et (Handelsoplysninger) udfyldes og overdrages til den operatør, der er ansvarlig for det hjælpefartøj, der transporterer de døde almindelige tun til kysten (hvis de ikke opbevares på fangstfartøjet med henblik på direkte landing på kysten). De døde fisk og det dertil knyttede afsnit i BCD'et skal være ledsaget af en kopi af ITD.

| 3. | Mængden af døde fisk skal registreres i fangstfartøjets BCD eller, hvis der er tale om fælles fiskeri, i fangstfartøjernes BCD eller i BCD'et for et fartøj, der fører et andet flag, og som deltager i det fælles fiskeri. |
| --- | --- |

3.

Mængden af døde fisk skal registreres i fangstfartøjets BCD eller, hvis der er tale om fælles fiskeri, i fangstfartøjernes BCD eller i BCD'et for et fartøj, der fører et andet flag, og som deltager i det fælles fiskeri.

---

BILAG XIV

ICCAT-MEDDELELSEN OM ANBRINGELSE I BUR
   (1)

| Fartøjets navn | Flag | Registreringsnummer Identificerbart burnummer | Fangstdato | Fangststed Længdegrad Breddegrad | eBCD-nummer | eBCD-dato | Dato for anbringelse i bur | Mængde anbragt i bur (t) | Antal fisk anbragt i bur med henblik på opfedning | Størrelsessammensætning | Opdrætsfacilitet  (*1) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | |

Fartøjets navn

Flag

Registreringsnummer Identificerbart burnummer

Fangstdato

Fangststed Længdegrad Breddegrad

eBCD-nummer

eBCD-dato

Dato for anbringelse i bur

Mængde anbragt i bur (t)

Antal fisk anbragt i bur med henblik på opfedning

Størrelsessammensætning

Opdrætsfacilitet  (*1)

---

(1)  Dette er den meddelelse om anbringelse i bur, der er fastlagt i ICCAT-henstilling 06-07.

(*1)  Anlæg med tilladelse til drift med henblik på opfedning af almindelig tun fanget i konventionsområdet.

---

BILAG XV

MINIMUMSSTANDARDER FOR INDFØRELSEN AF ET FOS I ICCAT-KONVENTIONSOMRÅDET
   (1)

1.

| a) | kræve, at dens fiskerfartøjer udstyres med et autonomt, manipulationssikret system, der kontinuerligt, automatisk og uafhængigt af intervention fra fartøjet overfører meldinger til flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter med det formål at sætte fartøjets flagmedlemsstat i stand til at spore fiskerfartøjets position, kurs og hastighed |
| --- | --- |

a)

kræve, at dens fiskerfartøjer udstyres med et autonomt, manipulationssikret system, der kontinuerligt, automatisk og uafhængigt af intervention fra fartøjet overfører meldinger til flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter med det formål at sætte fartøjets flagmedlemsstat i stand til at spore fiskerfartøjets position, kurs og hastighed

| b) | sikre, at den satellitsporingsanordning, der er installeret om bord på fiskerfartøjet, indsamler og kontinuerligt overfører følgende data til flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter:






  — | fartøjets identifikation |
| --- | --- | --- |

b)

sikre, at den satellitsporingsanordning, der er installeret om bord på fiskerfartøjet, indsamler og kontinuerligt overfører følgende data til flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter:

—

fartøjets identifikation

| — | fartøjets geografiske position (længdegrad og breddegrad) med en fejlmargin på under 500 meter og et konfidensinterval på 99 %, og |
| --- | --- |

—

fartøjets geografiske position (længdegrad og breddegrad) med en fejlmargin på under 500 meter og et konfidensinterval på 99 %, og

| — | dato og klokkeslæt |
| --- | --- |

—

dato og klokkeslæt

| c) | sikre, at flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter modtager en automatisk meddelelse, hvis kommunikationen mellem fiskeriovervågningscentret og satellitsporingsanordningen afbrydes |
| --- | --- |

c)

sikre, at flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter modtager en automatisk meddelelse, hvis kommunikationen mellem fiskeriovervågningscentret og satellitsporingsanordningen afbrydes

| d) | i samarbejde med kyststaten sikre, at de positionsmeldinger, der overføres af de fartøjer, der fører dens flag, under aktiviteter i farvande under denne kyststats jurisdiktion, også automatisk og i realtid overføres til fiskeriovervågningscentret i den kyststat, der har givet tilladelse til aktiviteten. Ved gennemførelsen af denne bestemmelse skal det på behørig vis tilstræbes at minimere driftsomkostningerne, de tekniske vanskeligheder og den administrative byrde i forbindelse med overførslen af disse meldinger, og |
| --- | --- |

d)

i samarbejde med kyststaten sikre, at de positionsmeldinger, der overføres af de fartøjer, der fører dens flag, under aktiviteter i farvande under denne kyststats jurisdiktion, også automatisk og i realtid overføres til fiskeriovervågningscentret i den kyststat, der har givet tilladelse til aktiviteten. Ved gennemførelsen af denne bestemmelse skal det på behørig vis tilstræbes at minimere driftsomkostningerne, de tekniske vanskeligheder og den administrative byrde i forbindelse med overførslen af disse meldinger, og

| e) | for at lette overførslen og modtagelsen af positionsmeldinger, jf. punkt 1, litra d), sikre at fiskeriovervågningscentret i flagmedlemsstaten eller -CPC'en og fiskeriovervågningscentret i kyststaten udveksler kontaktoplysninger og straks underretter hinanden om enhver ændring i disse oplysninger. Fiskeriovervågningscentret i kyststaten skal underrette fiskeriovervågningscentret i flagmedlemsstaten eller -CPC'en om enhver afbrydelse i modtagelsen af løbende positionsmeldinger. Fremsendelsen af positionsmeldinger mellem fiskeriovervågningscentret i flagmedlemsstaten eller -CPC'en og fiskeriovervågningscentret i kyststaten skal ske elektronisk ved hjælp af et sikkert kommunikationssystem. |
| --- | --- |

e)

for at lette overførslen og modtagelsen af positionsmeldinger, jf. punkt 1, litra d), sikre at fiskeriovervågningscentret i flagmedlemsstaten eller -CPC'en og fiskeriovervågningscentret i kyststaten udveksler kontaktoplysninger og straks underretter hinanden om enhver ændring i disse oplysninger. Fiskeriovervågningscentret i kyststaten skal underrette fiskeriovervågningscentret i flagmedlemsstaten eller -CPC'en om enhver afbrydelse i modtagelsen af løbende positionsmeldinger. Fremsendelsen af positionsmeldinger mellem fiskeriovervågningscentret i flagmedlemsstaten eller -CPC'en og fiskeriovervågningscentret i kyststaten skal ske elektronisk ved hjælp af et sikkert kommunikationssystem.

2.

Hver medlemsstat skal træffe de fornødne foranstaltninger til at sikre, at FOS-meldingerne overføres og modtages som anført i punkt 1, og anvende disse oplysninger til kontinuerligt at spore positionen for de fartøjer, der fører dens flag.

3.

| a) | at satellitsporingsanordningen ikke på nogen måde manipuleres |
| --- | --- |

a)

at satellitsporingsanordningen ikke på nogen måde manipuleres

| b) | at FOS-data ikke ændres på nogen måde |
| --- | --- |

b)

at FOS-data ikke ændres på nogen måde

| c) | at satellitsporingsanordningens antenner på ingen måde obstrueres, frakobles eller blokeres |
| --- | --- |

c)

at satellitsporingsanordningens antenner på ingen måde obstrueres, frakobles eller blokeres

| d) | at satellitsporingsanordningen er fastmonteret på fiskerfartøjet, og at strømforsyningen ikke bevidst afbrydes, og |
| --- | --- |

d)

at satellitsporingsanordningen er fastmonteret på fiskerfartøjet, og at strømforsyningen ikke bevidst afbrydes, og

| e) | at satellitsporingsanordningen ikke fjernes fra fartøjet, medmindre der er tale om reparation eller udskiftning. |
| --- | --- |

e)

at satellitsporingsanordningen ikke fjernes fra fartøjet, medmindre der er tale om reparation eller udskiftning.

4.

I tilfælde af teknisk fejl eller funktionssvigt i den satellitsporingsanordning, der er monteret om bord på et fiskerfartøj, skal anordningen repareres eller udskiftes inden for en måned efter hændelsen, medmindre fartøjet er blevet slettet fra listen over godkendte store fiskerfartøjer, hvis det er relevant, eller hvis tilladelsen for fartøjer, der ikke skal opføres i ICCAT's register over godkendte fartøjer, til at fiske i områder uden for flag-CPC'ens område ikke længere er gyldig. Fartøjet må ikke påbegynde en fangstrejse med en defekt satellitsporingsanordning. Hvis en anordning ophører med at fungere, eller der opstår en teknisk fejl i anordningen under en fangstrejse, skal reparation eller udskiftning foretages, straks fartøjet kommer i havn. Fiskerfartøjet må ikke påbegynde en fangstrejse, uden at satellitsporingsanordningen er blevet repareret eller udskiftet.

5.

Hver medlemsstat eller CPC skal sikre, at et fiskerfartøj med en defekt satellitsporingsanordning mindst dagligt sender rapporter med de i punkt 1, litra b), omhandlede oplysninger via andre kommunikationsmidler (radio, webbaseret rapportering, e-mail, telefax eller telex).

6.

Medlemsstater eller CPC'er må kun tillade, at et fartøj afbryder dets satellitsporingsanordning, hvis fartøjet ikke fisker i en længere periode (f.eks. når det ligger i tørdok til reparation), og det på forhånd har meddelt dette til de kompetente myndigheder i dets flagmedlemsstat eller -CPC. Satellitsporingsanordningen aktiveres igen og skal mindst indsamle og overføre én rapport, inden fartøjet forlader havnen.

---

(1)  Disse findes i ICCAT-henstillingen om minimumsstandarder for fiskerfartøjers overvågningssystem i ICCAT-konventionsområdet 18-10.

1

---

BILAG XVI

SAMMENLIGNINGSTABEL MELLEM FORORDNING (EU) 2016/1627 OG NÆRVÆRENDE FORORDNING

| Forordning (EU) 2016/1627 | Nærværende forordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 1 |
| Artikel 2 | Artikel 1 |
| Artikel 3 | Artikel 5 |
| Artikel 4 | – |
| Artikel 5 | Artikel 6 |
| Artikel 6 | Artikel 11 |
| Artikel 7 | Artikel 12 |
| Artikel 8 | Artikel 13 |
| Artikel 9 | Artikel 14 |
| Artikel 10 | Artikel 16 |
| Artikel 11 | Artikel 17 og bilag I |
| Artikel 12 | Artikel 17 og bilag I |
| Artikel 13 | Artikel 18 |
| Artikel 14 | Artikel 19 |
| Artikel 15 | Artikel 20 |
| Artikel 16 | Artikel 21 |
| Artikel 17 | Artikel 25 |
| Artikel 18 | Artikel 22 |
| Artikel 19 | Artikel 23 |
| Artikel 20 | Artikel 26 |
| Artikel 21 | Artikel 4 |
| Artikel 22 | Artikel 27 |
| Artikel 23 | Artikel 28 |
| Artikel 24 | Artikel 30 |
| Artikel 25 | Artikel 31 |
| Artikel 26 | Artikel 32 |
| Artikel 27 | Artikel 36 |
| Artikel 28 | Artikel 37 |
| Artikel 29 | Artikel 29 |
| Artikel 30 | Artikel 33 |
| Artikel 31 | Artikel 34 |
| Artikel 32 | Artikel 35 |
| Artikel 33 | Artikel 40 |
| Artikel 34 | Artikel 41 |
| Artikel 35 | Artikel 43 |
| Artikel 36 | Artikel 44 |
| Artikel 37 | Artikel 51 |
| Artikel 38 | Artikel 42 |
| Artikel 39 | Artikel 45 |
| Artikel 40 | Artikel 46 |
| Artikel 41 | Artikel 46 |
| Artikel 42 | Artikel 47 |
| Artikel 43 | Artikel 48 |
| Artikel 44 | Artikel 49 |
| Artikel 45 | Artikel 50 |
| Artikel 46 | Artikel 51 |
| Artikel 47 | Artikel 55 |
| Artikel 48 | Artikel 56 |
| Artikel 49 | Artikel 57 |
| Artikel 50 | Artikel 38 |
| Artikel 51 | Artikel 39 |
| Artikel 52 | Artikel 58 |
| Artikel 53 | Artikel 15 |
| Artikel 54 | Artikel 59 |
| Artikel 55 | Artikel 60 |
| Artikel 56 | Artikel 62 |
| Artikel 57 | Artikel 63 |
| Artikel 58 | Artikel 64 |
| Artikel 59 | Artikel 68 |
| Artikel 60 | Artikel 70 |
| Artikel 61 | Artikel 71 |
| Bilag I | Bilag I |
| Bilag II | Bilag II |
| Bilag III | Bilag V |
| Bilag IV | Bilag VI |
| Bilag V | Bilag III |
| Bilag VI | Bilag IV |
| Bilag VII | Bilag VIII |
| Bilag VIII | Bilag IX |
| Bilag IX | Bilag X |
| Bilag X | Bilag XI |
| Bilag XI | Bilag XII |
| Bilag XII | Bilag XIII |

Forordning (EU) 2016/1627

Nærværende forordning

Artikel 1

Artikel 1

Artikel 2

Artikel 1

Artikel 3

Artikel 5

Artikel 4

–

Artikel 5

Artikel 6

Artikel 6

Artikel 11

Artikel 7

Artikel 12

Artikel 8

Artikel 13

Artikel 9

Artikel 14

Artikel 10

Artikel 16

Artikel 11

Artikel 17 og bilag I

Artikel 12

Artikel 17 og bilag I

Artikel 13

Artikel 18

Artikel 14

Artikel 19

Artikel 15

Artikel 20

Artikel 16

Artikel 21

Artikel 17

Artikel 25

Artikel 18

Artikel 22

Artikel 19

Artikel 23

Artikel 20

Artikel 26

Artikel 21

Artikel 4

Artikel 22

Artikel 27

Artikel 23

Artikel 28

Artikel 24

Artikel 30

Artikel 25

Artikel 31

Artikel 26

Artikel 32

Artikel 27

Artikel 36

Artikel 28

Artikel 37

Artikel 29

Artikel 29

Artikel 30

Artikel 33

Artikel 31

Artikel 34

Artikel 32

Artikel 35

Artikel 33

Artikel 40

Artikel 34

Artikel 41

Artikel 35

Artikel 43

Artikel 36

Artikel 44

Artikel 37

Artikel 51

Artikel 38

Artikel 42

Artikel 39

Artikel 45

Artikel 40

Artikel 46

Artikel 41

Artikel 46

Artikel 42

Artikel 47

Artikel 43

Artikel 48

Artikel 44

Artikel 49

Artikel 45

Artikel 50

Artikel 46

Artikel 51

Artikel 47

Artikel 55

Artikel 48

Artikel 56

Artikel 49

Artikel 57

Artikel 50

Artikel 38

Artikel 51

Artikel 39

Artikel 52

Artikel 58

Artikel 53

Artikel 15

Artikel 54

Artikel 59

Artikel 55

Artikel 60

Artikel 56

Artikel 62

Artikel 57

Artikel 63

Artikel 58

Artikel 64

Artikel 59

Artikel 68

Artikel 60

Artikel 70

Artikel 61

Artikel 71

Bilag I

Bilag I

Bilag II

Bilag II

Bilag III

Bilag V

Bilag IV

Bilag VI

Bilag V

Bilag III

Bilag VI

Bilag IV

Bilag VII

Bilag VIII

Bilag VIII

Bilag IX

Bilag IX

Bilag X

Bilag X

Bilag XI

Bilag XI

Bilag XII

Bilag XII

Bilag XIII

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/65 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/65

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2023/2054

af 20. september 2023

om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (»Allåkerbär från Norrland« (BOB))

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Sveriges ansøgning om registrering af betegnelsen »Allåkerbär från Norrland« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012. |
| --- | --- |

(1)

Sveriges ansøgning om registrering af betegnelsen »Allåkerbär från Norrland« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012.

| (2) | Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Allåkerbär från Norrland« registreres — |
| --- | --- |

(2)

Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Allåkerbär från Norrland« registreres —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Betegnelsen »Allåkerbär från Norrland« (BOB) registreres.

Betegnelsen i stk. 1 henviser til et produkt i kategori 1.6. Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet, i bilag XI til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 (3).

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2023.

På Kommissionens vegne

For formanden

Janusz WOJCIECHOWSKI

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

1

(2)  
  EUT C 199 af 7.6.2023, s. 21.

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 af 13. juni 2014 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 179 af 19.6.2014, s. 36).

3

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/67 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/67

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2023/2055

af 25. september 2023

om ændring af bilag XVII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) for så vidt angår syntetiske polymermikropartikler

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (1), særlig artikel 68, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | De allestedsnærværende små fragmenter af syntetiske eller kemisk modificerede naturlige polymerer, som er uopløselige i vand, nedbrydes meget langsomt og nemt kan indtages af levende organismer, vækker bekymring med hensyn til deres generelle indvirkning på miljøet og potentielt på menneskers sundhed. Disse polymerer er udbredt i miljøet og er også blevet fundet i drikkevand og fødevarer. De ophobes i miljøet og bidrager til mikroplastforurening. |
| --- | --- |

(1)

De allestedsnærværende små fragmenter af syntetiske eller kemisk modificerede naturlige polymerer, som er uopløselige i vand, nedbrydes meget langsomt og nemt kan indtages af levende organismer, vækker bekymring med hensyn til deres generelle indvirkning på miljøet og potentielt på menneskers sundhed. Disse polymerer er udbredt i miljøet og er også blevet fundet i drikkevand og fødevarer. De ophobes i miljøet og bidrager til mikroplastforurening.

| (2) | En stor del af mikroplastforureningen opstår uforsætligt, f.eks. som resultat af nedbrydningen af større stykker plastaffald, slitage af dæk og vejmaling eller vask af syntetisk beklædning. Imidlertid produceres der også små fragmenter af syntetiske eller kemisk modificerede naturlige polymerer, der bruges, som de er, eller som tilsættes andre produkter. |
| --- | --- |

(2)

En stor del af mikroplastforureningen opstår uforsætligt, f.eks. som resultat af nedbrydningen af større stykker plastaffald, slitage af dæk og vejmaling eller vask af syntetisk beklædning. Imidlertid produceres der også små fragmenter af syntetiske eller kemisk modificerede naturlige polymerer, der bruges, som de er, eller som tilsættes andre produkter.

| (3) | I sine konklusioner af 20. juni 2016 om EU's handlingsplan for den cirkulære økonomi (2) og af 24. marts 2017 om international havforvaltning (3) opfordrede Rådet Kommissionen til at fremsætte forslag om reduktion af udledningen af makro- og mikroplastaffald i havmiljøet, herunder et forslag om forbud mod brug af polymerer i kosmetik, produkter til personlig pleje og vaske- og rengøringsmidler. |
| --- | --- |

(3)

I sine konklusioner af 20. juni 2016 om EU's handlingsplan for den cirkulære økonomi (2) og af 24. marts 2017 om international havforvaltning (3) opfordrede Rådet Kommissionen til at fremsætte forslag om reduktion af udledningen af makro- og mikroplastaffald i havmiljøet, herunder et forslag om forbud mod brug af polymerer i kosmetik, produkter til personlig pleje og vaske- og rengøringsmidler.

| (4) | I et forsøg på at tackle plastforureningen vedtog Kommissionen i januar 2018 en plaststrategi (4), der bl.a. sigter på reduktion af alle kilder, der bidrager til mikroplastforurening. Dette tilsagn blev fornyet med offentliggørelsen af den europæiske grønne pagt (5) i december 2019, den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi (6) i marts 2020 og handlingsplanen for nulforurening (7) i maj 2021. Sidstnævntes 2030-mål omfatter navnlig en reduktion på 30 % af den mængde mikroplast, der udledes i miljøet. |
| --- | --- |

(4)

I et forsøg på at tackle plastforureningen vedtog Kommissionen i januar 2018 en plaststrategi (4), der bl.a. sigter på reduktion af alle kilder, der bidrager til mikroplastforurening. Dette tilsagn blev fornyet med offentliggørelsen af den europæiske grønne pagt (5) i december 2019, den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi (6) i marts 2020 og handlingsplanen for nulforurening (7) i maj 2021. Sidstnævntes 2030-mål omfatter navnlig en reduktion på 30 % af den mængde mikroplast, der udledes i miljøet.

| (5) | I september 2018 opfordrede Europa-Parlamentet (8) Kommissionen til inden 2020 at indføre et forbud mod brug af mikroplast i kosmetik, produkter til personlig pleje og vaske- og rengøringsmidler. |
| --- | --- |

(5)

I september 2018 opfordrede Europa-Parlamentet (8) Kommissionen til inden 2020 at indføre et forbud mod brug af mikroplast i kosmetik, produkter til personlig pleje og vaske- og rengøringsmidler.

| (6) | De potentielle virkninger af mikroplastforurening på miljøet og muligvis menneskers sundhed har givet anledning til bekymring mange steder i verden. Flere medlemsstater har vedtaget eller foreslået særlige foranstaltninger. Et kludetæppe af nationale restriktioner kan imidlertid hæmme det indre markeds funktion og kræver derfor harmonisering på EU-plan. |
| --- | --- |

(6)

De potentielle virkninger af mikroplastforurening på miljøet og muligvis menneskers sundhed har givet anledning til bekymring mange steder i verden. Flere medlemsstater har vedtaget eller foreslået særlige foranstaltninger. Et kludetæppe af nationale restriktioner kan imidlertid hæmme det indre markeds funktion og kræver derfor harmonisering på EU-plan.

| (7) | Den 9. november 2017 anmodede Kommissionen (9) i henhold til artikel 69, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1907/2006 Det Europæiske Kemikalieagentur (»agenturet«) om at udarbejde et dossier med henblik på en mulig begrænsning af syntetiske, vanduopløselige polymerer på 5 mm eller derunder (»syntetiske polymermikropartikler«), der er til stede i produkter, for at give dem efterspurgte egenskaber (»forsætligt tilsat«) med henblik på at imødegå den risiko, som disse mikropartikler kan udgøre for vandmiljøet (»bilag XV-dossieret«). |
| --- | --- |

(7)

Den 9. november 2017 anmodede Kommissionen (9) i henhold til artikel 69, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1907/2006 Det Europæiske Kemikalieagentur (»agenturet«) om at udarbejde et dossier med henblik på en mulig begrænsning af syntetiske, vanduopløselige polymerer på 5 mm eller derunder (»syntetiske polymermikropartikler«), der er til stede i produkter, for at give dem efterspurgte egenskaber (»forsætligt tilsat«) med henblik på at imødegå den risiko, som disse mikropartikler kan udgøre for vandmiljøet (»bilag XV-dossieret«).

| (8) | Den 29. januar 2019 offentliggjorde agenturet bilag XV-dossieret (10), hvor det konkluderer, at den forsætlige anvendelse af syntetiske polymermikropartikler, der resulterer i udslip i miljøet, udgør en risiko for miljøet, der ikke er tilstrækkeligt kontrolleret, og som skal håndteres på EU-plan. Agenturet anslog, at der i øjeblikket hvert år udledes mere end 42 000 ton forsætligt tilsat mikroplast i miljøet (11). I bilag XV-dossieret blev der foreslået en differentieret tilgang til risikostyring for at imødegå risiciene ved sådanne syntetiske polymermikropartikler, der ikke er tilstrækkeligt kontrolleret. Der blev foreslået et fuldstændigt forbud mod markedsføring for sektorer og anvendelser, hvor udledningerne blev anset for uundgåelige. Der blev foreslået brugs- og bortskaffelsesanvisninger for at minimere undgåelige udslip. Der blev også foreslået et rapporteringskrav for at indsamle oplysninger om udslip fra anvendelser, der er undtaget fra forbuddet mod markedsføring. |
| --- | --- |

(8)

Den 29. januar 2019 offentliggjorde agenturet bilag XV-dossieret (10), hvor det konkluderer, at den forsætlige anvendelse af syntetiske polymermikropartikler, der resulterer i udslip i miljøet, udgør en risiko for miljøet, der ikke er tilstrækkeligt kontrolleret, og som skal håndteres på EU-plan. Agenturet anslog, at der i øjeblikket hvert år udledes mere end 42 000 ton forsætligt tilsat mikroplast i miljøet (11). I bilag XV-dossieret blev der foreslået en differentieret tilgang til risikostyring for at imødegå risiciene ved sådanne syntetiske polymermikropartikler, der ikke er tilstrækkeligt kontrolleret. Der blev foreslået et fuldstændigt forbud mod markedsføring for sektorer og anvendelser, hvor udledningerne blev anset for uundgåelige. Der blev foreslået brugs- og bortskaffelsesanvisninger for at minimere undgåelige udslip. Der blev også foreslået et rapporteringskrav for at indsamle oplysninger om udslip fra anvendelser, der er undtaget fra forbuddet mod markedsføring.

| (9) | Mere specifikt blev der i bilag XV-dossieret foreslået et forbud mod markedsføring af faste polymerer indeholdt i mikropartikler eller mikropartikler, der har en fast polymerbelægning, som stoffer som sådan eller i en blanding i en koncentration på 0,01 vægtprocent eller derover. Dette anslås at resultere i en kumulativ emissionsreduktion på ca. 500 000 ton mikroplast i løbet af den 20-årige periode efter indførelsen af forbuddet. Dette svarer til en reduktion på 70 % af de kvantificerede emissioner, som ellers ville finde sted. Koncentrationsgrænsen på 0,01 % svarer til den laveste indberettede koncentration, hvor syntetiske polymermikropartikler stadig kan påvirke et produkts funktion. |
| --- | --- |

(9)

Mere specifikt blev der i bilag XV-dossieret foreslået et forbud mod markedsføring af faste polymerer indeholdt i mikropartikler eller mikropartikler, der har en fast polymerbelægning, som stoffer som sådan eller i en blanding i en koncentration på 0,01 vægtprocent eller derover. Dette anslås at resultere i en kumulativ emissionsreduktion på ca. 500 000 ton mikroplast i løbet af den 20-årige periode efter indførelsen af forbuddet. Dette svarer til en reduktion på 70 % af de kvantificerede emissioner, som ellers ville finde sted. Koncentrationsgrænsen på 0,01 % svarer til den laveste indberettede koncentration, hvor syntetiske polymermikropartikler stadig kan påvirke et produkts funktion.

| (10) | På grund af store variationer i sammensætningen, egenskaberne og dimensionerne af syntetiske polymermikropartikler, adresserede bilag XV-dossieret ikke specifikke polymerer eller tilsætningsstoffer eller andre stoffer, som polymererne kan indeholde, men indeholdt en analyse af en gruppe polymerer med samme iboende egenskaber med hensyn til størrelse, dimensioner, fast tilstand, syntetisk oprindelse og ekstrem persistens i miljøet. |
| --- | --- |

(10)

På grund af store variationer i sammensætningen, egenskaberne og dimensionerne af syntetiske polymermikropartikler, adresserede bilag XV-dossieret ikke specifikke polymerer eller tilsætningsstoffer eller andre stoffer, som polymererne kan indeholde, men indeholdt en analyse af en gruppe polymerer med samme iboende egenskaber med hensyn til størrelse, dimensioner, fast tilstand, syntetisk oprindelse og ekstrem persistens i miljøet.

| (11) | I bilag XV-dossieret blev det foreslået at undtage nedbrydelige eller vandopløselige polymerer og naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede, da de ikke har samme langsigtede persistens og derfor ikke bidrager til den konstaterede risiko. |
| --- | --- |

(11)

I bilag XV-dossieret blev det foreslået at undtage nedbrydelige eller vandopløselige polymerer og naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede, da de ikke har samme langsigtede persistens og derfor ikke bidrager til den konstaterede risiko.

| (12) | I bilag XV-dossieret blev der foreslået en ramme af standardiserede testmetoder og beståelseskriterier til at bestemme nedbrydelighed med henblik på en begrænsning. Testmetoderne blev udformet til at måle biotisk nedbrydning, selv om det ikke kan udelukkes, at en vis abiotisk nedbrydning finder sted under testen og bidrager til testresultaterne. Testmetoderne blev grupperet efter testudformning og begrundelse. Gruppe 1-3 omfatter relativt hurtige, men strenge screeningtest. Gruppe 4 og 5 omfatter screenings- og simuleringsundersøgelser, som bliver stadig mere sofistikerede, teknisk krævende og langvarige, men som anvender testbetingelser, der er mere miljørelevante. I bilag XV-dossieret blev det foreslået, at det med henblik på begrænsningen er tilstrækkeligt at opfylde beståelseskriterierne for en af de tilladte prøvningsmetoder i gruppe 1-5 til at påvise nedbrydelighed. |
| --- | --- |

(12)

I bilag XV-dossieret blev der foreslået en ramme af standardiserede testmetoder og beståelseskriterier til at bestemme nedbrydelighed med henblik på en begrænsning. Testmetoderne blev udformet til at måle biotisk nedbrydning, selv om det ikke kan udelukkes, at en vis abiotisk nedbrydning finder sted under testen og bidrager til testresultaterne. Testmetoderne blev grupperet efter testudformning og begrundelse. Gruppe 1-3 omfatter relativt hurtige, men strenge screeningtest. Gruppe 4 og 5 omfatter screenings- og simuleringsundersøgelser, som bliver stadig mere sofistikerede, teknisk krævende og langvarige, men som anvender testbetingelser, der er mere miljørelevante. I bilag XV-dossieret blev det foreslået, at det med henblik på begrænsningen er tilstrækkeligt at opfylde beståelseskriterierne for en af de tilladte prøvningsmetoder i gruppe 1-5 til at påvise nedbrydelighed.

| (13) | Vandopløselige faste polymerer mister deres faste form, når de udledes i miljøet, og bidrager derfor ikke til det konstaterede problem. I bilag XV-dossieret blev der derfor foreslået internationalt anerkendte metoder til at teste opløseligheden og undtage disse vandopløselige polymerer fra begrænsningens anvendelsesområde. |
| --- | --- |

(13)

Vandopløselige faste polymerer mister deres faste form, når de udledes i miljøet, og bidrager derfor ikke til det konstaterede problem. I bilag XV-dossieret blev der derfor foreslået internationalt anerkendte metoder til at teste opløseligheden og undtage disse vandopløselige polymerer fra begrænsningens anvendelsesområde.

| (14) | Der blev endvidere foreslået en diameter på 5 mm i alle dimensioner som en øvre størrelsesgrænse for de pågældende syntetiske polymermikropartikler. Denne værdi anvendes i vid udstrækning i det videnskabelige samfund og i retsakter i nogle medlemsstater. En sådan grænse er også i overensstemmelse med den øvre grænse for mikroaffald (herunder mikroplast), der er fastsat i bilaget til Kommissionens afgørelse (EU) 2017/848 (12) og anvendes til gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF (13). Endelig er der ifølge bilag XV-dossieret større sandsynlighed for, at partikler under denne størrelse indtages af biota. |
| --- | --- |

(14)

Der blev endvidere foreslået en diameter på 5 mm i alle dimensioner som en øvre størrelsesgrænse for de pågældende syntetiske polymermikropartikler. Denne værdi anvendes i vid udstrækning i det videnskabelige samfund og i retsakter i nogle medlemsstater. En sådan grænse er også i overensstemmelse med den øvre grænse for mikroaffald (herunder mikroplast), der er fastsat i bilaget til Kommissionens afgørelse (EU) 2017/848 (12) og anvendes til gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF (13). Endelig er der ifølge bilag XV-dossieret større sandsynlighed for, at partikler under denne størrelse indtages af biota.

| (15) | Visse fiberlignende syntetiske polymerpartikler har en længde på over 5 mm, men under 15 mm, f.eks. de partikler, der anvendes til forstærkning af klæbemidler og beton. Da disse fiberlignende partikler er meget persistente og bidrager til den konstaterede risiko, blev det i bilag XV-dossieret overvejet at lade dem omfatte af begrænsningen. |
| --- | --- |

(15)

Visse fiberlignende syntetiske polymerpartikler har en længde på over 5 mm, men under 15 mm, f.eks. de partikler, der anvendes til forstærkning af klæbemidler og beton. Da disse fiberlignende partikler er meget persistente og bidrager til den konstaterede risiko, blev det i bilag XV-dossieret overvejet at lade dem omfatte af begrænsningen.

| (16) | For at undgå beklagelig substitution, dvs. udskiftning af syntetiske polymermikropartikler med endnu mindre, persistente polymerpartikler, der kan udgøre en tilsvarende eller endnu større risiko for miljøet, omfattede bilag XV-dossieret oprindeligt partikler under mikroskalaen i begrænsningens anvendelsesområde. For at være i overensstemmelse med den lavere størrelsesgrænse, der allerede anbefales i Kommissionens henstilling C(2022) 3689 (14), blev der foreslået en nedre størrelsesgrænse på 1 nm for partikler og 3 nm for fiberlignende partikler. De bemærkninger, der blev modtaget under høringen af bilag XV-dossieret, pegede imidlertid på betydelige praktiske betænkeligheder, herunder med hensyn til håndhævelse. For at sikre håndhævelse blev bilag XV-dossieret justeret, og den nedre størrelsesgrænse for syntetiske polymermikropartikler blev hævet fra 1 nm til 0,1 μm for partikler og fra 3 nm til 0,3 μm for fiberlignende partikler. |
| --- | --- |

(16)

For at undgå beklagelig substitution, dvs. udskiftning af syntetiske polymermikropartikler med endnu mindre, persistente polymerpartikler, der kan udgøre en tilsvarende eller endnu større risiko for miljøet, omfattede bilag XV-dossieret oprindeligt partikler under mikroskalaen i begrænsningens anvendelsesområde. For at være i overensstemmelse med den lavere størrelsesgrænse, der allerede anbefales i Kommissionens henstilling C(2022) 3689 (14), blev der foreslået en nedre størrelsesgrænse på 1 nm for partikler og 3 nm for fiberlignende partikler. De bemærkninger, der blev modtaget under høringen af bilag XV-dossieret, pegede imidlertid på betydelige praktiske betænkeligheder, herunder med hensyn til håndhævelse. For at sikre håndhævelse blev bilag XV-dossieret justeret, og den nedre størrelsesgrænse for syntetiske polymermikropartikler blev hævet fra 1 nm til 0,1 μm for partikler og fra 3 nm til 0,3 μm for fiberlignende partikler.

| (17) | Partikler, der indeholder eller er belagt med en syntetisk eller kemisk modificeret naturlig polymer, som er et fast stof og uopløselig i vand, findes i forskellige størrelser. Når de tilsættes et produkt, er det kun nogle af disse partikler, der holder sig inden for de størrelsesgrænser, der er fastsat i bilag XV-dossieret, og bidrager til det konstaterede problem. I bilag XV-dossieret blev det derfor foreslået, at en polymer bør anses for at være omfattet af begrænsningen, hvis bl.a. mindst 1 vægtprocent af de partikler, der indeholder eller er belagt med den pågældende polymer, opfylder disse størrelsesgrænser. |
| --- | --- |

(17)

Partikler, der indeholder eller er belagt med en syntetisk eller kemisk modificeret naturlig polymer, som er et fast stof og uopløselig i vand, findes i forskellige størrelser. Når de tilsættes et produkt, er det kun nogle af disse partikler, der holder sig inden for de størrelsesgrænser, der er fastsat i bilag XV-dossieret, og bidrager til det konstaterede problem. I bilag XV-dossieret blev det derfor foreslået, at en polymer bør anses for at være omfattet af begrænsningen, hvis bl.a. mindst 1 vægtprocent af de partikler, der indeholder eller er belagt med den pågældende polymer, opfylder disse størrelsesgrænser.

| (18) | I bilag XV-dossieret blev det foreslået at undtage flere anvendelser eller sektorer fra forbuddet mod markedsføring. Det blev foreslået at undtage syntetiske polymermikropartikler til industrielle anvendelser, fordi det er lettere at kontrollere emissioner fra sådanne anvendelser end f.eks. emissioner fra forbruger- eller erhvervsmæssige anvendelser. For at undgå overregulering vedrørende visse anvendelser og sektorer blev det foreslået at undtage lægemidler, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF (15), og veterinærlægemidler, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/6 (16), EU-gødningsprodukter, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1009 (17), og fødevaretilsætningsstoffer, der er omfattet af anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (18). Efter agenturets opfattelse kan potentielle udslip fra udstyr til in vitro-diagnostik minimeres ved at fastsætte betingelser for anvendelse og bortskaffelse, samtidig med at der sikres fortsatte socioøkonomiske fordele ved anvendelsen af sådant udstyr. Desuden foreslås der undtagelser fra forbuddet mod markedsføring, hvis risikoen for udslip forventes at blive minimeret, fordi syntetiske polymermikropartikler er indesluttet ved hjælp af tekniske foranstaltninger, f.eks. i kromatografikolonner, vandfiltreringspatroner eller printertonere, eller permanent mister deres partikelform, f.eks. fordi de svulmer op eller danner en film, f.eks. i bleer, neglelak eller maling, eller er permanent indesluttet i en fast matrix under slutanvendelsen, f.eks. fibre, der tilsættes beton, eller granulat, der anvendes som råmateriale til støbte artikler. |
| --- | --- |

(18)

I bilag XV-dossieret blev det foreslået at undtage flere anvendelser eller sektorer fra forbuddet mod markedsføring. Det blev foreslået at undtage syntetiske polymermikropartikler til industrielle anvendelser, fordi det er lettere at kontrollere emissioner fra sådanne anvendelser end f.eks. emissioner fra forbruger- eller erhvervsmæssige anvendelser. For at undgå overregulering vedrørende visse anvendelser og sektorer blev det foreslået at undtage lægemidler, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF (15), og veterinærlægemidler, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/6 (16), EU-gødningsprodukter, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1009 (17), og fødevaretilsætningsstoffer, der er omfattet af anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (18). Efter agenturets opfattelse kan potentielle udslip fra udstyr til in vitro-diagnostik minimeres ved at fastsætte betingelser for anvendelse og bortskaffelse, samtidig med at der sikres fortsatte socioøkonomiske fordele ved anvendelsen af sådant udstyr. Desuden foreslås der undtagelser fra forbuddet mod markedsføring, hvis risikoen for udslip forventes at blive minimeret, fordi syntetiske polymermikropartikler er indesluttet ved hjælp af tekniske foranstaltninger, f.eks. i kromatografikolonner, vandfiltreringspatroner eller printertonere, eller permanent mister deres partikelform, f.eks. fordi de svulmer op eller danner en film, f.eks. i bleer, neglelak eller maling, eller er permanent indesluttet i en fast matrix under slutanvendelsen, f.eks. fibre, der tilsættes beton, eller granulat, der anvendes som råmateriale til støbte artikler.

| (19) | Bilag XV-dossieret indeholdt en vurdering af flere begrænsningsmuligheder for granulatfyld til syntetiske sportsbaner og foreslog enten et forbud mod markedsføring med en overgangsperiode på seks år uden undtagelser eller et forbud mod markedsføring med en overgangsperiode på tre år med en undtagelse fra dette forbud i tilfælde af anvendelse af specifikke risikohåndteringsforanstaltninger, der sikrer, at de årlige udslip af syntetiske polymermikropartikler fra en syntetisk sportsbane ikke overstiger 7 g/m2. |
| --- | --- |

(19)

Bilag XV-dossieret indeholdt en vurdering af flere begrænsningsmuligheder for granulatfyld til syntetiske sportsbaner og foreslog enten et forbud mod markedsføring med en overgangsperiode på seks år uden undtagelser eller et forbud mod markedsføring med en overgangsperiode på tre år med en undtagelse fra dette forbud i tilfælde af anvendelse af specifikke risikohåndteringsforanstaltninger, der sikrer, at de årlige udslip af syntetiske polymermikropartikler fra en syntetisk sportsbane ikke overstiger 7 g/m2.

| (20) | For så vidt angår forbuddet mod markedsføring for sektorer eller produkter, der er identificeret under begrænsningsprocessen, blev der foreslået særlige overgangsperioder for at give de berørte interessenter tilstrækkelig tid til at overholde begrænsningen og overgangen til egnede alternativer, f.eks. nedbrydelige polymerer. Sådanne overgangsperioder er også nødvendige for, at medlemsstaterne kan forberede håndhævelsen af begrænsningen. Endelig minimerer de omkostningerne for samfundet, uden at det medfører unødvendige forsinkelser i emissionsreduktionen. Der blev ikke foreslået overgangsperioder for andre anvendelser og produkter, der ikke er individuelt identificeret under begrænsningsprocessen. |
| --- | --- |

(20)

For så vidt angår forbuddet mod markedsføring for sektorer eller produkter, der er identificeret under begrænsningsprocessen, blev der foreslået særlige overgangsperioder for at give de berørte interessenter tilstrækkelig tid til at overholde begrænsningen og overgangen til egnede alternativer, f.eks. nedbrydelige polymerer. Sådanne overgangsperioder er også nødvendige for, at medlemsstaterne kan forberede håndhævelsen af begrænsningen. Endelig minimerer de omkostningerne for samfundet, uden at det medfører unødvendige forsinkelser i emissionsreduktionen. Der blev ikke foreslået overgangsperioder for andre anvendelser og produkter, der ikke er individuelt identificeret under begrænsningsprocessen.

| (21) | For så vidt angår forbuddet mod markedsføring af »mikroperler«, dvs. syntetiske polymermikropartikler til anvendelse som slibemiddel, dvs. til eksfoliering, polering eller rengøring, hovedsagelig anvendt i kosmetiske produkter, der afrenses, eller rengøringsmidler, blev der ikke foreslået nogen overgangsperiode, da industrien forventedes frivilligt at have udfaset deres anvendelse inden 2020. For kosmetiske produkter uden mikroperler, som afrenses og som ikke afrenses, blev der i bilag XV-dossieret foreslået en overgangsperiode på henholdsvis fire år og seks år. |
| --- | --- |

(21)

For så vidt angår forbuddet mod markedsføring af »mikroperler«, dvs. syntetiske polymermikropartikler til anvendelse som slibemiddel, dvs. til eksfoliering, polering eller rengøring, hovedsagelig anvendt i kosmetiske produkter, der afrenses, eller rengøringsmidler, blev der ikke foreslået nogen overgangsperiode, da industrien forventedes frivilligt at have udfaset deres anvendelse inden 2020. For kosmetiske produkter uden mikroperler, som afrenses og som ikke afrenses, blev der i bilag XV-dossieret foreslået en overgangsperiode på henholdsvis fire år og seks år.

| (22) | For syntetiske polymermikropartikler, der indkapsler duftstoffer, blev det i bilag XV-dossieret vurderet, at overgangsperioder på fem eller otte år begge kan være hensigtsmæssige med hensyn til økonomiske omkostninger og fordele. For vaske- og rengøringsmidler, voks, polermidler og luftplejeprodukter blev en overgangsperiode på fem år anset for at være hensigtsmæssig for at give industrien tilstrækkelig tid til at omformulere sine produkter og erstatte syntetiske polymermikropartikler. |
| --- | --- |

(22)

For syntetiske polymermikropartikler, der indkapsler duftstoffer, blev det i bilag XV-dossieret vurderet, at overgangsperioder på fem eller otte år begge kan være hensigtsmæssige med hensyn til økonomiske omkostninger og fordele. For vaske- og rengøringsmidler, voks, polermidler og luftplejeprodukter blev en overgangsperiode på fem år anset for at være hensigtsmæssig for at give industrien tilstrækkelig tid til at omformulere sine produkter og erstatte syntetiske polymermikropartikler.

| (23) | For gødningsstoffer, der frigives kontrolleret, blev en overgangsperiode på fem år anset for at være berettiget for at give producenterne mulighed for at omformulere deres produkter, så de opnår en passende nedbrydelighed i miljøet. For plantebeskyttelsesmidler, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (19), og frø, der er behandlet med disse produkter, og biocidholdige produkter, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 (20), blev en overgangsperiode på otte år anset for nødvendig for at give industrien tilstrækkelig tid til at omformulere sine produkter, opnå godkendelse og markedsføre dem, samtidig med at fordelene ved indkapslingsteknologien bevares i overgangsperioden. For så vidt angår andre anvendelser inden for landbrug og gartneri, såsom frø overtrukket med farvestoffer, smøremidler eller andre produkter, som ikke er eller ikke indeholder plantebeskyttelsesmidler, blev en overgangsperiode på fem år anset for hensigtsmæssig. |
| --- | --- |

(23)

For gødningsstoffer, der frigives kontrolleret, blev en overgangsperiode på fem år anset for at være berettiget for at give producenterne mulighed for at omformulere deres produkter, så de opnår en passende nedbrydelighed i miljøet. For plantebeskyttelsesmidler, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (19), og frø, der er behandlet med disse produkter, og biocidholdige produkter, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 (20), blev en overgangsperiode på otte år anset for nødvendig for at give industrien tilstrækkelig tid til at omformulere sine produkter, opnå godkendelse og markedsføre dem, samtidig med at fordelene ved indkapslingsteknologien bevares i overgangsperioden. For så vidt angår andre anvendelser inden for landbrug og gartneri, såsom frø overtrukket med farvestoffer, smøremidler eller andre produkter, som ikke er eller ikke indeholder plantebeskyttelsesmidler, blev en overgangsperiode på fem år anset for hensigtsmæssig.

| (24) | For udstyr, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 (21), og som er stoffer eller blandinger, blev seks år anset for at være nødvendigt med henblik på omformulering og overgang til egnede alternativer. |
| --- | --- |

(24)

For udstyr, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 (21), og som er stoffer eller blandinger, blev seks år anset for at være nødvendigt med henblik på omformulering og overgang til egnede alternativer.

| (25) | Hvor forurening i miljøet fra syntetiske polymermikropartikler kan minimeres gennem kravet om brugs- og bortskaffelsesanvisninger, blev der i bilag XV-dossieret foreslået en undtagelse fra forbuddet mod markedsføring. Disse anvisninger bør forklare, hvordan produkter anvendes og bortskaffes korrekt for at minimere udslip til miljøet. |
| --- | --- |

(25)

Hvor forurening i miljøet fra syntetiske polymermikropartikler kan minimeres gennem kravet om brugs- og bortskaffelsesanvisninger, blev der i bilag XV-dossieret foreslået en undtagelse fra forbuddet mod markedsføring. Disse anvisninger bør forklare, hvordan produkter anvendes og bortskaffes korrekt for at minimere udslip til miljøet.

| (26) | Desuden blev der i bilag XV-dossieret foreslået årlige rapporteringskrav med henblik på at overvåge effektiviteten af kravet om at tilvejebringe anvisninger for anvendelse og bortskaffelse og forbedre det evidensgrundlag, der er til rådighed for risikostyring af anvendelser af syntetiske polymermikropartikler, der er undtaget fra forbuddet mod markedsføring. |
| --- | --- |

(26)

Desuden blev der i bilag XV-dossieret foreslået årlige rapporteringskrav med henblik på at overvåge effektiviteten af kravet om at tilvejebringe anvisninger for anvendelse og bortskaffelse og forbedre det evidensgrundlag, der er til rådighed for risikostyring af anvendelser af syntetiske polymermikropartikler, der er undtaget fra forbuddet mod markedsføring.

| (27) | Den 3. juni 2020 vedtog agenturets Udvalg for Risikovurdering (RAC) en udtalelse (22) i henhold til artikel 70 i forordning (EF) nr. 1907/2006, for så vidt angår bilag XV-dossieret. I denne udtalelse tilsluttede RAC sig bilag XV-dossierets konklusioner om de konstaterede risici, og at den foreslåede begrænsning er en passende EU-dækkende foranstaltning til at mindske disse risici. |
| --- | --- |

(27)

Den 3. juni 2020 vedtog agenturets Udvalg for Risikovurdering (RAC) en udtalelse (22) i henhold til artikel 70 i forordning (EF) nr. 1907/2006, for så vidt angår bilag XV-dossieret. I denne udtalelse tilsluttede RAC sig bilag XV-dossierets konklusioner om de konstaterede risici, og at den foreslåede begrænsning er en passende EU-dækkende foranstaltning til at mindske disse risici.

| (28) | RAC mente, at det set fra et risikoreduktionsperspektiv er mere hensigtsmæssigt ikke at fastsætte en nedre størrelsesgrænse for polymermikropartikler, dvs. inkludere alle fiberlignende partikler under 15 mm (for så vidt angår fibrenes længste dimension) og alle andre partikler under 5 mm. RAC mente, at undtagelsen af syntetiske polymermikropartikler under 0,1 μm fra begrænsningens anvendelsesområde enten kan medføre fortsat anvendelse af syntetiske polymermikropartikler eller endog tilskynde til et skift til mindre partikelstørrelser for at omgå begrænsningen. Dette kan bringe effektiviteten af den foreslåede begrænsning i fare, da det forventes, at partiklernes toksicitet vil blive større, jo mindre de er. |
| --- | --- |

(28)

RAC mente, at det set fra et risikoreduktionsperspektiv er mere hensigtsmæssigt ikke at fastsætte en nedre størrelsesgrænse for polymermikropartikler, dvs. inkludere alle fiberlignende partikler under 15 mm (for så vidt angår fibrenes længste dimension) og alle andre partikler under 5 mm. RAC mente, at undtagelsen af syntetiske polymermikropartikler under 0,1 μm fra begrænsningens anvendelsesområde enten kan medføre fortsat anvendelse af syntetiske polymermikropartikler eller endog tilskynde til et skift til mindre partikelstørrelser for at omgå begrænsningen. Dette kan bringe effektiviteten af den foreslåede begrænsning i fare, da det forventes, at partiklernes toksicitet vil blive større, jo mindre de er.

| (29) | RAC fandt endvidere, at kriterierne for at undtage nedbrydelige polymerer fra begrænsningen bør være strengere end dem, der foreslås i bilag XV-dossieret. Nærmere bestemt fandt RAC, at hvis det er nødvendigt at udføre test fra gruppe 4 og 5 for at begrunde en undtagelse, bør disse test udføres og gennemføres i tre relevante delmiljøer og ikke kun i det mest relevante miljø, som foreslået i bilag XV-dossieret. |
| --- | --- |

(29)

RAC fandt endvidere, at kriterierne for at undtage nedbrydelige polymerer fra begrænsningen bør være strengere end dem, der foreslås i bilag XV-dossieret. Nærmere bestemt fandt RAC, at hvis det er nødvendigt at udføre test fra gruppe 4 og 5 for at begrunde en undtagelse, bør disse test udføres og gennemføres i tre relevante delmiljøer og ikke kun i det mest relevante miljø, som foreslået i bilag XV-dossieret.

| (30) | Med hensyn til markedsføring af granulatfyld til brug på syntetiske sportsbaner, under hensyntagen til overvejelser om emissionsreduktion, gennemførlighed og håndhævelse, gav RAC udtryk for en klar præference for et forbud mod markedsføring efter en overgangsperiode frem for en undtagelse fra forbuddet på betingelse af, at der gennemføres risikohåndteringsforanstaltninger. Hovedårsagen til RAC's præference var, at granulatfyld til brug på syntetiske sportsbaner repræsenterer den største enkeltanvendelse af mikroplast i produkter og den største kilde til miljøemissioner af forsætligt tilsatte syntetiske polymermikropartikler på europæisk plan. RAC havde også betænkeligheder med hensyn til effektiviteten af de foreslåede risikohåndteringsforanstaltninger, navnlig med hensyn til eksisterende sportsbaner og mindre partikler. Det anførte også, at den ikke kan tilslutte sig den angivne grænse på 7 g/m2/år som acceptabel tærskelværdi, da dette i sig selv stadig indebærer betydelige vedvarende udledninger til miljøet. |
| --- | --- |

(30)

Med hensyn til markedsføring af granulatfyld til brug på syntetiske sportsbaner, under hensyntagen til overvejelser om emissionsreduktion, gennemførlighed og håndhævelse, gav RAC udtryk for en klar præference for et forbud mod markedsføring efter en overgangsperiode frem for en undtagelse fra forbuddet på betingelse af, at der gennemføres risikohåndteringsforanstaltninger. Hovedårsagen til RAC's præference var, at granulatfyld til brug på syntetiske sportsbaner repræsenterer den største enkeltanvendelse af mikroplast i produkter og den største kilde til miljøemissioner af forsætligt tilsatte syntetiske polymermikropartikler på europæisk plan. RAC havde også betænkeligheder med hensyn til effektiviteten af de foreslåede risikohåndteringsforanstaltninger, navnlig med hensyn til eksisterende sportsbaner og mindre partikler. Det anførte også, at den ikke kan tilslutte sig den angivne grænse på 7 g/m2/år som acceptabel tærskelværdi, da dette i sig selv stadig indebærer betydelige vedvarende udledninger til miljøet.

| (31) | Den 10. december 2020 vedtog agenturets Udvalg for Socioøkonomisk Analyse (SEAC) en udtalelse i henhold til artikel 71, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1907/2006, hvori det konkluderes, at den foreslåede begrænsning er en passende foranstaltning på EU-plan til at imødegå de identificerede risici under hensyntagen til de socioøkonomiske fordele og omkostninger. |
| --- | --- |

(31)

Den 10. december 2020 vedtog agenturets Udvalg for Socioøkonomisk Analyse (SEAC) en udtalelse i henhold til artikel 71, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1907/2006, hvori det konkluderes, at den foreslåede begrænsning er en passende foranstaltning på EU-plan til at imødegå de identificerede risici under hensyntagen til de socioøkonomiske fordele og omkostninger.

| (32) | Under hensyntagen til RAC's udtalelse foreslog SEAC ændringer af de begrænsninger, der er foreslået i bilag XV-dossieret, og fandt, at definitionen af syntetiske polymermikropartikler bør indeholde en nedre størrelsesgrænse på 1 nm. For at sikre, at det er muligt at gennemføre, håndhæve og overvåge den foreslåede begrænsning, erkendte SEAC imidlertid, at det i det mindste midlertidigt vil være nødvendigt at fastsætte en nedre størrelsesgrænse på 0,1 μm (100 nm), så længe analysemetoder eller ledsagende dokumentation ikke kan bekræfte koncentrationen af syntetiske polymermikropartikler under denne størrelse, og overholdelsen af begrænsningens koncentrationsgrænse derfor ikke kan verificeres. |
| --- | --- |

(32)

Under hensyntagen til RAC's udtalelse foreslog SEAC ændringer af de begrænsninger, der er foreslået i bilag XV-dossieret, og fandt, at definitionen af syntetiske polymermikropartikler bør indeholde en nedre størrelsesgrænse på 1 nm. For at sikre, at det er muligt at gennemføre, håndhæve og overvåge den foreslåede begrænsning, erkendte SEAC imidlertid, at det i det mindste midlertidigt vil være nødvendigt at fastsætte en nedre størrelsesgrænse på 0,1 μm (100 nm), så længe analysemetoder eller ledsagende dokumentation ikke kan bekræfte koncentrationen af syntetiske polymermikropartikler under denne størrelse, og overholdelsen af begrænsningens koncentrationsgrænse derfor ikke kan verificeres.

| (33) | Ud over undtagelsen af naturlige, nedbrydelige og opløselige polymerer fra definitionen af syntetiske polymermikropartikler som foreslået i bilag XV-dossieret foreslog SEAC at undtage polymerer, der ikke indeholder kulstof i deres kemiske struktur, da de nuværende værktøjer til påvisning af persistens efter SEAC's opfattelse ikke egner sig til sådanne polymerer. SEAC mente imidlertid, at en sådan undtagelse skulle bekræftes af RAC. |
| --- | --- |

(33)

Ud over undtagelsen af naturlige, nedbrydelige og opløselige polymerer fra definitionen af syntetiske polymermikropartikler som foreslået i bilag XV-dossieret foreslog SEAC at undtage polymerer, der ikke indeholder kulstof i deres kemiske struktur, da de nuværende værktøjer til påvisning af persistens efter SEAC's opfattelse ikke egner sig til sådanne polymerer. SEAC mente imidlertid, at en sådan undtagelse skulle bekræftes af RAC.

| (34) | For så vidt angår brug ved indkapsling af duftstoffer kunne SEAC ikke konkludere, om fem eller otte år ville være den mest hensigtsmæssige overgangsperiode, og anbefalede, at tage behovet for en overgangsperiode på mere end fem år efter indførelsen af begrænsningen op til fornyet overvejelse, og at en sådan revision ikke bør føre til tidsubegrænsede undtagelser. |
| --- | --- |

(34)

For så vidt angår brug ved indkapsling af duftstoffer kunne SEAC ikke konkludere, om fem eller otte år ville være den mest hensigtsmæssige overgangsperiode, og anbefalede, at tage behovet for en overgangsperiode på mere end fem år efter indførelsen af begrænsningen op til fornyet overvejelse, og at en sådan revision ikke bør føre til tidsubegrænsede undtagelser.

| (35) | For visse kosmetiske produkter, der ikke afrenses, dvs. makeup-, læbe- og negleprodukter, betragtede SEAC — på grund af produkternes lave bidrag til den samlede emission af mikroplast samt den potentielt store indvirkning på kosmetikindustrien af et forbud mod syntetiske polymermikropartikler i disse produkter — to yderligere foranstaltninger som passende alternativer til forbuddet mod markedsføring af disse produkter efter en overgangsperiode på seks år som foreslået i bilag XV-dossieret: enten passende brugs- og bortskaffelsesanvisninger eller en overgangsperiode på over seks år. Usikkerhederne relateret til de forskellige indvirkninger på industrien og relateret til udledninger gjorde det imidlertid umuligt for SEAC at konkludere, om nogen af disse muligheder ville være mere hensigtsmæssige end et forbud og en overgangsperiode på seks år som foreslået i bilag XV-dossieret. |
| --- | --- |

(35)

For visse kosmetiske produkter, der ikke afrenses, dvs. makeup-, læbe- og negleprodukter, betragtede SEAC — på grund af produkternes lave bidrag til den samlede emission af mikroplast samt den potentielt store indvirkning på kosmetikindustrien af et forbud mod syntetiske polymermikropartikler i disse produkter — to yderligere foranstaltninger som passende alternativer til forbuddet mod markedsføring af disse produkter efter en overgangsperiode på seks år som foreslået i bilag XV-dossieret: enten passende brugs- og bortskaffelsesanvisninger eller en overgangsperiode på over seks år. Usikkerhederne relateret til de forskellige indvirkninger på industrien og relateret til udledninger gjorde det imidlertid umuligt for SEAC at konkludere, om nogen af disse muligheder ville være mere hensigtsmæssige end et forbud og en overgangsperiode på seks år som foreslået i bilag XV-dossieret.

| (36) | SEAC bemærkede, at omkostningerne til gennemførelsen af risikohåndteringsforanstaltninger for at reducere udslip fra granulatfyld til syntetiske sportsbaner sandsynligvis vil være lavere, end hvis de skulle erstattes med alternativer. Risikohåndteringsforanstaltninger vil imidlertid ikke helt eliminere sådanne udslip, så de på lang sigt vil være mindre effektive end et forbud. SEAC konkluderede derfor, at valget af en af løsningsmodellerne kun kunne baseres på politiske prioriteter. |
| --- | --- |

(36)

SEAC bemærkede, at omkostningerne til gennemførelsen af risikohåndteringsforanstaltninger for at reducere udslip fra granulatfyld til syntetiske sportsbaner sandsynligvis vil være lavere, end hvis de skulle erstattes med alternativer. Risikohåndteringsforanstaltninger vil imidlertid ikke helt eliminere sådanne udslip, så de på lang sigt vil være mindre effektive end et forbud. SEAC konkluderede derfor, at valget af en af løsningsmodellerne kun kunne baseres på politiske prioriteter.

| (37) | SEAC bemærkede, at de oplysninger, der blev modtaget under høringen om SEAC's udkast til udtalelse, viser, at visse aktører i forsyningskæden for plastgranulat, -flager og -pulver (»plastgranulat«), der er omfattet af definitionen af syntetiske polymermikropartikler, sandsynligvis vil kunne begynde at rapportere om deres anvendelse tidligere end efter 36 måneder som foreslået i bilag XV-dossieret på grund af bestræbelser på at gennemføre frivillige industriinitiativer såsom Operation Clean Sweep. |
| --- | --- |

(37)

SEAC bemærkede, at de oplysninger, der blev modtaget under høringen om SEAC's udkast til udtalelse, viser, at visse aktører i forsyningskæden for plastgranulat, -flager og -pulver (»plastgranulat«), der er omfattet af definitionen af syntetiske polymermikropartikler, sandsynligvis vil kunne begynde at rapportere om deres anvendelse tidligere end efter 36 måneder som foreslået i bilag XV-dossieret på grund af bestræbelser på at gennemføre frivillige industriinitiativer såsom Operation Clean Sweep.

| (38) | Forummet for informationsudveksling om håndhævelsesaktiviteter (»forummet«) blev hørt under begrænsningsprocessen, jf. artikel 77, stk. 4, litra h), i forordning (EF) nr. 1907/2006, og der blev taget hensyn til dets anbefalinger. |
| --- | --- |

(38)

Forummet for informationsudveksling om håndhævelsesaktiviteter (»forummet«) blev hørt under begrænsningsprocessen, jf. artikel 77, stk. 4, litra h), i forordning (EF) nr. 1907/2006, og der blev taget hensyn til dets anbefalinger.

| (39) | Forummet fandt, at målingen af syntetiske polymermikropartikler på under 0,1 μm giver tekniske vanskeligheder, og bemærkede, at den laveste teknisk opnåelige grænse i øjeblikket er ca. 0,1 μm. Forummet bemærkede endvidere, at de håndhævende myndigheder kan basere sig på dokumentation for, at stoffet eller blandingen ikke indeholder partikler på under 5 mm i koncentrationer, der ligger over de grænser, der følger af begrænsningen. I tvivlstilfælde kan dokumentationen dog kun verificeres ved hjælp af en gyldig fysisk eller analytisk metode eller begge dele. Forummet anbefalede derfor at medtage en nedre størrelsesgrænse i definitionen af syntetiske polymermikropartikler. Hvis der ikke anbefales nogen nedre grænse, foreslog forummet, at der overvejes en midlertidig løsning til gennemførelse og håndhævelse af begrænsningen baseret på, hvad der er praktisk muligt og i overensstemmelse med de nuværende analyseteknikker. Forummet anbefalede desuden en revision af definitionen efter begrænsningens ikrafttræden for at afspejle den seneste videnskabelige og teknologiske udvikling. |
| --- | --- |

(39)

Forummet fandt, at målingen af syntetiske polymermikropartikler på under 0,1 μm giver tekniske vanskeligheder, og bemærkede, at den laveste teknisk opnåelige grænse i øjeblikket er ca. 0,1 μm. Forummet bemærkede endvidere, at de håndhævende myndigheder kan basere sig på dokumentation for, at stoffet eller blandingen ikke indeholder partikler på under 5 mm i koncentrationer, der ligger over de grænser, der følger af begrænsningen. I tvivlstilfælde kan dokumentationen dog kun verificeres ved hjælp af en gyldig fysisk eller analytisk metode eller begge dele. Forummet anbefalede derfor at medtage en nedre størrelsesgrænse i definitionen af syntetiske polymermikropartikler. Hvis der ikke anbefales nogen nedre grænse, foreslog forummet, at der overvejes en midlertidig løsning til gennemførelse og håndhævelse af begrænsningen baseret på, hvad der er praktisk muligt og i overensstemmelse med de nuværende analyseteknikker. Forummet anbefalede desuden en revision af definitionen efter begrænsningens ikrafttræden for at afspejle den seneste videnskabelige og teknologiske udvikling.

| (40) | Den 23. februar 2021 forelagde agenturet Kommissionen udtalelserne fra RAC og SEAC (23). |
| --- | --- |

(40)

Den 23. februar 2021 forelagde agenturet Kommissionen udtalelserne fra RAC og SEAC (23).

| (41) | Den 22. april 2021 forelagde agenturet Kommissionen en supplerende udtalelse fra RAC (24). Kommissionen havde navnlig anmodet RAC om at overveje: i) begrænsningsmulighederne for granulatfyld til syntetiske sportsbaner i lyset af Den Europæiske Standardiseringsorganisations (CEN) tekniske rapport TR17519 »Surface for sports areas — Synthetic turf sports facilities — Guidance on how to minimise infill dispersion into the environment« og ii) undtagelsen af polymerer uden kulstofatomer, som blev foreslået af SEAC. RAC gentog en klar præference for et forbud mod markedsføring af granulatfyld til brug på syntetiske sportsbaner. Med hensyn til undtagelsen for polymerer uden kulstofatomer i deres struktur anførte RAC, at det på grund af manglen på relevante økotoksicitetsdata ikke var muligt at konkludere, at sådanne polymerer i partikelform ikke ville udgøre de samme risici som partikler fra polymerer med kulstofatomer i deres struktur. |
| --- | --- |

(41)

Den 22. april 2021 forelagde agenturet Kommissionen en supplerende udtalelse fra RAC (24). Kommissionen havde navnlig anmodet RAC om at overveje: i) begrænsningsmulighederne for granulatfyld til syntetiske sportsbaner i lyset af Den Europæiske Standardiseringsorganisations (CEN) tekniske rapport TR17519 »Surface for sports areas — Synthetic turf sports facilities — Guidance on how to minimise infill dispersion into the environment« og ii) undtagelsen af polymerer uden kulstofatomer, som blev foreslået af SEAC. RAC gentog en klar præference for et forbud mod markedsføring af granulatfyld til brug på syntetiske sportsbaner. Med hensyn til undtagelsen for polymerer uden kulstofatomer i deres struktur anførte RAC, at det på grund af manglen på relevante økotoksicitetsdata ikke var muligt at konkludere, at sådanne polymerer i partikelform ikke ville udgøre de samme risici som partikler fra polymerer med kulstofatomer i deres struktur.

| (42) | Under hensyntagen til bilag XV-dossieret, udtalelserne fra RAC og SEAC, de socioøkonomiske virkninger og tilgængeligheden af alternativer mener Kommissionen, at der eksisterer en betydelig mikroplastforurening hidrørende fra anvendelsen af syntetiske polymermikropartikler, der enten er stoffer som sådan eller er forsætligt tilsat produkter. Denne forurening udgør en uacceptabel risiko for miljøet, som skal imødegås på EU-plan. Det er blevet påvist, at mikroplastforurening er ekstremt persistent og praktisk talt umulig at fjerne fra miljøet, når den først er udledt, og at den akkumuleres gradvist i miljøet. For at reducere emissionerne uden unødig forsinkelse er det derfor nødvendigt at indføre en begrænsning af markedsføringen af syntetiske polymermikropartikler, der enten er stoffer som sådan eller forsætligt tilsat i blandinger, for at give en efterspurgt egenskab, f.eks. farve, tekstur, bulk, vandabsorption, fluiditet eller varmebestandighed. Afhængigt af de forventede socioøkonomiske virkninger og tilgængeligheden af alternativer foreslås der specifikke overgangsperioder og undtagelser for udvalgte produktgrupper. |
| --- | --- |

(42)

Under hensyntagen til bilag XV-dossieret, udtalelserne fra RAC og SEAC, de socioøkonomiske virkninger og tilgængeligheden af alternativer mener Kommissionen, at der eksisterer en betydelig mikroplastforurening hidrørende fra anvendelsen af syntetiske polymermikropartikler, der enten er stoffer som sådan eller er forsætligt tilsat produkter. Denne forurening udgør en uacceptabel risiko for miljøet, som skal imødegås på EU-plan. Det er blevet påvist, at mikroplastforurening er ekstremt persistent og praktisk talt umulig at fjerne fra miljøet, når den først er udledt, og at den akkumuleres gradvist i miljøet. For at reducere emissionerne uden unødig forsinkelse er det derfor nødvendigt at indføre en begrænsning af markedsføringen af syntetiske polymermikropartikler, der enten er stoffer som sådan eller forsætligt tilsat i blandinger, for at give en efterspurgt egenskab, f.eks. farve, tekstur, bulk, vandabsorption, fluiditet eller varmebestandighed. Afhængigt af de forventede socioøkonomiske virkninger og tilgængeligheden af alternativer foreslås der specifikke overgangsperioder og undtagelser for udvalgte produktgrupper.

| (43) | Der er dokumentation for, at der er risici forbundet med mange polymerer, som er inden for begrænsningens anvendelsesområde. For så vidt angår andre polymerer, for hvilke der foreligger færre data, kan der ikke desto mindre drages konklusioner om den risiko, de udgør, på grundlag af objektive kriterier vedrørende de mikropartikler, der indeholder disse polymerer eller er belagt med dem. Kommissionen mener, at grupper af polymerer, der deler relevante fysiske og kemiske egenskaber, partikelstørrelse og persistens i miljøet, bør være omfattet af denne begrænsning. Dette gør det muligt objektivt at identificere de stoffer, der er omfattet af denne begrænsning. |
| --- | --- |

(43)

Der er dokumentation for, at der er risici forbundet med mange polymerer, som er inden for begrænsningens anvendelsesområde. For så vidt angår andre polymerer, for hvilke der foreligger færre data, kan der ikke desto mindre drages konklusioner om den risiko, de udgør, på grundlag af objektive kriterier vedrørende de mikropartikler, der indeholder disse polymerer eller er belagt med dem. Kommissionen mener, at grupper af polymerer, der deler relevante fysiske og kemiske egenskaber, partikelstørrelse og persistens i miljøet, bør være omfattet af denne begrænsning. Dette gør det muligt objektivt at identificere de stoffer, der er omfattet af denne begrænsning.

| (44) | Kommissionen finder det hensigtsmæssigt at undtage naturlige, nedbrydelige og opløselige polymerer fra definitionen af syntetiske polymermikropartikler, da de ikke bidrager til risikoen. Desuden finder Kommissionen det berettiget at undtage polymerer uden kulstofatomer i deres struktur fra begrænsningens anvendelsesområde, da der ikke findes relevante økotoksicitetsdata om, hvorvidt sådanne polymerer i partikelform ville udgøre samme risici som partikler fra polymerer, der har kulstofatomer i deres struktur. |
| --- | --- |

(44)

Kommissionen finder det hensigtsmæssigt at undtage naturlige, nedbrydelige og opløselige polymerer fra definitionen af syntetiske polymermikropartikler, da de ikke bidrager til risikoen. Desuden finder Kommissionen det berettiget at undtage polymerer uden kulstofatomer i deres struktur fra begrænsningens anvendelsesområde, da der ikke findes relevante økotoksicitetsdata om, hvorvidt sådanne polymerer i partikelform ville udgøre samme risici som partikler fra polymerer, der har kulstofatomer i deres struktur.

| (45) | Kommissionen mener, at syntetiske polymermikropartikler på under 0,1 μm i alle dimensioner udgør en tilsvarende eller potentielt højere risiko for miljøet som partikler på mellem 0,1 μm og 5 mm i alle dimensioner. Definitionen af syntetiske polymermikropartikler bør derfor omfatte polymerer i partikler eller som bruges i overfladebehandling af partikler på under 5 mm i alle dimensioner og fiberlignende partikler under 15 mm i længden. Kommissionen er imidlertid enig med forummet og SEAC i, at identifikation og kvantificering af partikler under 0,1 μm i en hvilken som helst dimension eller 0,3 μm længde, alt efter tilfældet, i øjeblikket udgør analytiske begrænsninger, fordi partiklerne er for små. Af hensyn til retssikkerheden bør den nedre størrelsesgrænse for disse mikropartikler med henblik på håndhævelse af begrænsningen i de tilfælde, hvor de tilgængelige analysemetoder eller den dokumentation, der ledsager produktet, ikke gør det muligt at bestemme koncentrationen af syntetiske polymermikropartikler i produktet, fastsættes til 0,1 μm i en hvilken som helst dimension eller til 0,3 μm i længden. Denne grænse bør ikke længere gælde, så snart der foreligger nye eller forbedrede metoder, der gør det muligt at identificere og kvantificere syntetiske polymermikropartikler, der måler mindre end 0,1 μm i en hvilken som helst dimension eller 0,3 μm i længden. |
| --- | --- |

(45)

Kommissionen mener, at syntetiske polymermikropartikler på under 0,1 μm i alle dimensioner udgør en tilsvarende eller potentielt højere risiko for miljøet som partikler på mellem 0,1 μm og 5 mm i alle dimensioner. Definitionen af syntetiske polymermikropartikler bør derfor omfatte polymerer i partikler eller som bruges i overfladebehandling af partikler på under 5 mm i alle dimensioner og fiberlignende partikler under 15 mm i længden. Kommissionen er imidlertid enig med forummet og SEAC i, at identifikation og kvantificering af partikler under 0,1 μm i en hvilken som helst dimension eller 0,3 μm længde, alt efter tilfældet, i øjeblikket udgør analytiske begrænsninger, fordi partiklerne er for små. Af hensyn til retssikkerheden bør den nedre størrelsesgrænse for disse mikropartikler med henblik på håndhævelse af begrænsningen i de tilfælde, hvor de tilgængelige analysemetoder eller den dokumentation, der ledsager produktet, ikke gør det muligt at bestemme koncentrationen af syntetiske polymermikropartikler i produktet, fastsættes til 0,1 μm i en hvilken som helst dimension eller til 0,3 μm i længden. Denne grænse bør ikke længere gælde, så snart der foreligger nye eller forbedrede metoder, der gør det muligt at identificere og kvantificere syntetiske polymermikropartikler, der måler mindre end 0,1 μm i en hvilken som helst dimension eller 0,3 μm i længden.

| (46) | Kommissionen er enig med RAC i, at kun polymerer, der nedbrydes i flere delmiljøer, bør undtages fra begrænsningens anvendelsesområde. Det er almindeligt anerkendt, at et positivt resultat af en af screeningtestmetoderne i gruppe 1-3 er ensbetydende med nedbrydelighed i alle delmiljøer. Kommissionen mener derfor, at det er tilstrækkeligt at bestå en af disse testmetoder til at påvise nedbrydelighed med henblik på denne begrænsning. På den anden side er det usikkert, om en polymer, der består en gruppe 4- eller 5-test i et delmiljø, vil have en lignende nedbrydningsadfærd i et andet miljø. Kommissionen mener derfor, at en polymer, når der anvendes testmetoder i gruppe 4 eller 5, skal bestå disse test i tre delmiljøer for at blive undtaget fra begrænsningens anvendelsesområde. |
| --- | --- |

(46)

Kommissionen er enig med RAC i, at kun polymerer, der nedbrydes i flere delmiljøer, bør undtages fra begrænsningens anvendelsesområde. Det er almindeligt anerkendt, at et positivt resultat af en af screeningtestmetoderne i gruppe 1-3 er ensbetydende med nedbrydelighed i alle delmiljøer. Kommissionen mener derfor, at det er tilstrækkeligt at bestå en af disse testmetoder til at påvise nedbrydelighed med henblik på denne begrænsning. På den anden side er det usikkert, om en polymer, der består en gruppe 4- eller 5-test i et delmiljø, vil have en lignende nedbrydningsadfærd i et andet miljø. Kommissionen mener derfor, at en polymer, når der anvendes testmetoder i gruppe 4 eller 5, skal bestå disse test i tre delmiljøer for at blive undtaget fra begrænsningens anvendelsesområde.

| (47) | For at tage hensyn til den videnskabelige udvikling vedrørende polymernedbrydning og -opløselighed, herunder nye testmetoder, der er udviklet specifikt til vurdering af syntetiske polymermikropartiklers nedbrydelighed eller opløselighed, kan det være nødvendigt at revidere de standardiserede testmetoder og beståelseskriterier for at påvise nedbrydelighed eller opløselighed. |
| --- | --- |

(47)

For at tage hensyn til den videnskabelige udvikling vedrørende polymernedbrydning og -opløselighed, herunder nye testmetoder, der er udviklet specifikt til vurdering af syntetiske polymermikropartiklers nedbrydelighed eller opløselighed, kan det være nødvendigt at revidere de standardiserede testmetoder og beståelseskriterier for at påvise nedbrydelighed eller opløselighed.

| (48) | Syntetiske polymermikropartikler, der anvendes i landbrugs- og gartneriprodukter til eksempelvis at kontrollere frigivelsen af gødningsstoffer eller plantebeskyttelsesmidler eller vandstrømmen mellem gødning og jord, reducerer mængden af aktivstoffer, der anvendes på jord og planter, og begrænser operatørens eksponering for sådanne potentielt giftige produkter samt deres indvirkning på miljøet. Det er nødvendigt at fremme udviklingen af miljømæssigt bæredygtige alternativer, der gør det muligt for disse gavnlige anvendelser at blive fri for mikroplast og forblive på markedet. SEAC mente, at de foreslåede foranstaltninger for landbrugs- og havebrugsprodukter kun ville være hensigtsmæssige, hvis nedbrydelige alternativer med mindst samme funktionalitet ville blive tilgængelige på mellemlang sigt. Endelig indeholder forordning (EU) 2019/1009 allerede generelle principper for vurdering af, om polymerer i EU-gødningsprodukter er nedbrydelige. På denne baggrund finder Kommissionen det berettiget at fastsætte særlige betingelser og beståelseskriterier for test af nedbrydeligheden af polymerer i andre landbrugs- og gartneriprodukter end EU-gødningsprodukter, såsom gødningsprodukter, der ikke er CE-mærkede, når de gøres tilgængelige på markedet, for at sikre overensstemmelse med de testbetingelser, der er fastsat i forordning (EU) 2019/1009, og lette udviklingen af alternativer. |
| --- | --- |

(48)

Syntetiske polymermikropartikler, der anvendes i landbrugs- og gartneriprodukter til eksempelvis at kontrollere frigivelsen af gødningsstoffer eller plantebeskyttelsesmidler eller vandstrømmen mellem gødning og jord, reducerer mængden af aktivstoffer, der anvendes på jord og planter, og begrænser operatørens eksponering for sådanne potentielt giftige produkter samt deres indvirkning på miljøet. Det er nødvendigt at fremme udviklingen af miljømæssigt bæredygtige alternativer, der gør det muligt for disse gavnlige anvendelser at blive fri for mikroplast og forblive på markedet. SEAC mente, at de foreslåede foranstaltninger for landbrugs- og havebrugsprodukter kun ville være hensigtsmæssige, hvis nedbrydelige alternativer med mindst samme funktionalitet ville blive tilgængelige på mellemlang sigt. Endelig indeholder forordning (EU) 2019/1009 allerede generelle principper for vurdering af, om polymerer i EU-gødningsprodukter er nedbrydelige. På denne baggrund finder Kommissionen det berettiget at fastsætte særlige betingelser og beståelseskriterier for test af nedbrydeligheden af polymerer i andre landbrugs- og gartneriprodukter end EU-gødningsprodukter, såsom gødningsprodukter, der ikke er CE-mærkede, når de gøres tilgængelige på markedet, for at sikre overensstemmelse med de testbetingelser, der er fastsat i forordning (EU) 2019/1009, og lette udviklingen af alternativer.

| (49) | Kommissionen mener, at de risikohåndteringsforanstaltninger, der foreslås i bilag XV-dossieret, som ændret af RAC og SEAC, er relevante for at imødegå den konstaterede risiko. Kommissionen mener imidlertid, at beslutningen om, hvilken af disse risikohåndteringsforanstaltninger der er bedst egnet til at imødegå den konstaterede risiko under hensyntagen til deres socioøkonomiske virkninger, herunder hensyntagen til specifikke undtagelser eller overgangsperioder, bør træffes fra sag til sag i de forskellige anvendelser. |
| --- | --- |

(49)

Kommissionen mener, at de risikohåndteringsforanstaltninger, der foreslås i bilag XV-dossieret, som ændret af RAC og SEAC, er relevante for at imødegå den konstaterede risiko. Kommissionen mener imidlertid, at beslutningen om, hvilken af disse risikohåndteringsforanstaltninger der er bedst egnet til at imødegå den konstaterede risiko under hensyntagen til deres socioøkonomiske virkninger, herunder hensyntagen til specifikke undtagelser eller overgangsperioder, bør træffes fra sag til sag i de forskellige anvendelser.

| (50) | Det er ikke nødvendigt udtrykkeligt at undtage spildevandsslam og -kompost fra anvendelsesområdet som foreslået i bilag XV-dossieret og udtalelserne fra RAC og SEAC, da de syntetiske polymermikropartikler i disse produkter ikke er forsætligt tilsat og derfor ikke falder ind under denne forordnings anvendelsesområde. På den anden side bør fødevarer og foder, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (25), undtages fra anvendelsesområdet for at forhindre dobbeltregulering. |
| --- | --- |

(50)

Det er ikke nødvendigt udtrykkeligt at undtage spildevandsslam og -kompost fra anvendelsesområdet som foreslået i bilag XV-dossieret og udtalelserne fra RAC og SEAC, da de syntetiske polymermikropartikler i disse produkter ikke er forsætligt tilsat og derfor ikke falder ind under denne forordnings anvendelsesområde. På den anden side bør fødevarer og foder, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (25), undtages fra anvendelsesområdet for at forhindre dobbeltregulering.

| (51) | For så vidt angår indkapsling af duftstoffer mener Kommissionen, at seks år er den mest hensigtsmæssige overgangsperiode, da det vil give industrien tilstrækkelig tid til at omformulere alle produkter, hvor der i øjeblikket ikke findes alternativer. |
| --- | --- |

(51)

For så vidt angår indkapsling af duftstoffer mener Kommissionen, at seks år er den mest hensigtsmæssige overgangsperiode, da det vil give industrien tilstrækkelig tid til at omformulere alle produkter, hvor der i øjeblikket ikke findes alternativer.

| (52) | De forventede omformuleringsomkostninger for makeup-, læbe- og negleprodukter, der er forbundet med den foreslåede begrænsning, er højere end for andre kosmetiske produkter, der ikke afrenses. I betragtning af det forholdsvis lavere bidrag fra makeup-, læbe- og negleprodukter til de samlede emissioner mener Kommissionen, at en overgangsperiode på 12 år for forbuddet mod markedsføring af sådanne produkter er berettiget for at sikre tilstrækkelig tid til at udvikle passende alternativer og begrænse industriens omkostninger. For at tilskynde til substitution af syntetiske polymermikropartikler i makeup-, læbe- og negleprodukter inden overgangsperiodens udløb bør ethvert makeup-, læbe- og negleprodukt, der markedsføres, og som stadig indeholder syntetiske polymermikropartikler, dog være forsynet med en erklæring, der informerer forbrugerne herom fra den 17. oktober 2031. For at undgå unødvendige byrder for leverandører og produkttilbagekaldelser bør leverandører ikke være forpligtet til at afgive ovennævnte erklæring om de produkter, der allerede er markedsført inden den 17. oktober 2031 i en vis yderligere periode. |
| --- | --- |

(52)

De forventede omformuleringsomkostninger for makeup-, læbe- og negleprodukter, der er forbundet med den foreslåede begrænsning, er højere end for andre kosmetiske produkter, der ikke afrenses. I betragtning af det forholdsvis lavere bidrag fra makeup-, læbe- og negleprodukter til de samlede emissioner mener Kommissionen, at en overgangsperiode på 12 år for forbuddet mod markedsføring af sådanne produkter er berettiget for at sikre tilstrækkelig tid til at udvikle passende alternativer og begrænse industriens omkostninger. For at tilskynde til substitution af syntetiske polymermikropartikler i makeup-, læbe- og negleprodukter inden overgangsperiodens udløb bør ethvert makeup-, læbe- og negleprodukt, der markedsføres, og som stadig indeholder syntetiske polymermikropartikler, dog være forsynet med en erklæring, der informerer forbrugerne herom fra den 17. oktober 2031. For at undgå unødvendige byrder for leverandører og produkttilbagekaldelser bør leverandører ikke være forpligtet til at afgive ovennævnte erklæring om de produkter, der allerede er markedsført inden den 17. oktober 2031 i en vis yderligere periode.

| (53) | For granulatfyld til brug på syntetiske sportsbaner mener Kommissionen, at det er berettiget at forlænge overgangsperioden for forbuddet mod markedsføring til otte år for at sikre, at et større antal eksisterende syntetiske sportsbaner, hvor dette produkt anvendes, kan nå deres naturlige udtjente levetid, før de skal udskiftes. |
| --- | --- |

(53)

For granulatfyld til brug på syntetiske sportsbaner mener Kommissionen, at det er berettiget at forlænge overgangsperioden for forbuddet mod markedsføring til otte år for at sikre, at et større antal eksisterende syntetiske sportsbaner, hvor dette produkt anvendes, kan nå deres naturlige udtjente levetid, før de skal udskiftes.

| (54) | For så vidt angår den risikohåndteringsforanstaltning, der kræver brugs- og bortskaffelsesanvisninger, er det berettiget at fastsætte en overgangsperiode på mere end 24 måneder for leverandører af udstyr til in vitro-diagnostik, der indeholder syntetiske polymermikropartikler, for at give mulighed for, at oplysninger om hensigtsmæssig bortskaffelse af sådanne mikropartikler videreformidles i forsyningskæden, og i tilfælde af ændring af indlægssedlen eller emballagen, i tilstrækkelig tid til at opnå de nødvendige forskriftsmæssige godkendelser, hvis det er nødvendigt. Desuden mener Kommissionen, at der bør tages hensyn til den seneste teknologiske udvikling inden for elektronisk mærkning og den udbredte anvendelse af mobilt elektronisk udstyr. Begrænsningen bør derfor give mulighed for digital adgang til brugs- og bortskaffelsesanvisninger i elektronisk format som en supplerende måde at give oplysninger på. |
| --- | --- |

(54)

For så vidt angår den risikohåndteringsforanstaltning, der kræver brugs- og bortskaffelsesanvisninger, er det berettiget at fastsætte en overgangsperiode på mere end 24 måneder for leverandører af udstyr til in vitro-diagnostik, der indeholder syntetiske polymermikropartikler, for at give mulighed for, at oplysninger om hensigtsmæssig bortskaffelse af sådanne mikropartikler videreformidles i forsyningskæden, og i tilfælde af ændring af indlægssedlen eller emballagen, i tilstrækkelig tid til at opnå de nødvendige forskriftsmæssige godkendelser, hvis det er nødvendigt. Desuden mener Kommissionen, at der bør tages hensyn til den seneste teknologiske udvikling inden for elektronisk mærkning og den udbredte anvendelse af mobilt elektronisk udstyr. Begrænsningen bør derfor give mulighed for digital adgang til brugs- og bortskaffelsesanvisninger i elektronisk format som en supplerende måde at give oplysninger på.

| (55) | I henhold til direktiv 2001/83/EF og forordning (EU) 2019/6 skal brugs- og bortskaffelsesanvisninger for henholdsvis human- og veterinærmedicinske lægemidler fremgå af lægemidlets emballage eller indlægsseddel. Kommissionen mener derfor ikke, at det er nødvendigt at indføre yderligere forpligtelser vedrørende brugs- og bortskaffelsesanvisninger af human- og veterinærmedicinske lægemidler. |
| --- | --- |

(55)

I henhold til direktiv 2001/83/EF og forordning (EU) 2019/6 skal brugs- og bortskaffelsesanvisninger for henholdsvis human- og veterinærmedicinske lægemidler fremgå af lægemidlets emballage eller indlægsseddel. Kommissionen mener derfor ikke, at det er nødvendigt at indføre yderligere forpligtelser vedrørende brugs- og bortskaffelsesanvisninger af human- og veterinærmedicinske lægemidler.

| (56) | Med hensyn til de rapporteringskrav, der foreslås i bilag XV-dossieret som ændret af RAC og SEAC, finder Kommissionen, at de vil bidrage til at overvåge effektiviteten af brugs- og bortskaffelsesanvisninger og vil forbedre evidensgrundlaget for risikostyring af de anvendelser, der er undtaget fra forbuddet mod markedsføring. Kommissionen mener endvidere, at det er nødvendigt at medtage en henvisning til de gældende undtagelser i de oplysninger, der skal indberettes til agenturet, for at lette håndhævelsen uden at pålægge industrien yderligere byrder. Desuden bør producenter og industrielle downstreambrugere forpligtes til at anslå og indberette deres egne emissioner. For at sikre, at alle emissioner i forsyningskæden overvåges og rapporteres uden at pålægge slutbrugerne en urimelig byrde, bør leverandører af produkter indeholdende syntetiske polymermikropartikler, som markedsfører disse produkter for første gang til professionelle brugere og offentligheden, ud over deres egne emissioner også anslå emissionerne i efterfølgende produktionsled fra det tidspunkt, hvor produktet markedsføres, til det tidspunkt, hvor det bortskaffes efter slutanvendelsen, og indberette de samlede emissioner til agenturet. For at sikre optimal anvendelse af de indberettede oplysninger og lette håndhævelsen bør sådanne oplysninger stilles til rådighed for medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(56)

Med hensyn til de rapporteringskrav, der foreslås i bilag XV-dossieret som ændret af RAC og SEAC, finder Kommissionen, at de vil bidrage til at overvåge effektiviteten af brugs- og bortskaffelsesanvisninger og vil forbedre evidensgrundlaget for risikostyring af de anvendelser, der er undtaget fra forbuddet mod markedsføring. Kommissionen mener endvidere, at det er nødvendigt at medtage en henvisning til de gældende undtagelser i de oplysninger, der skal indberettes til agenturet, for at lette håndhævelsen uden at pålægge industrien yderligere byrder. Desuden bør producenter og industrielle downstreambrugere forpligtes til at anslå og indberette deres egne emissioner. For at sikre, at alle emissioner i forsyningskæden overvåges og rapporteres uden at pålægge slutbrugerne en urimelig byrde, bør leverandører af produkter indeholdende syntetiske polymermikropartikler, som markedsfører disse produkter for første gang til professionelle brugere og offentligheden, ud over deres egne emissioner også anslå emissionerne i efterfølgende produktionsled fra det tidspunkt, hvor produktet markedsføres, til det tidspunkt, hvor det bortskaffes efter slutanvendelsen, og indberette de samlede emissioner til agenturet. For at sikre optimal anvendelse af de indberettede oplysninger og lette håndhævelsen bør sådanne oplysninger stilles til rådighed for medlemsstaterne.

| (57) | Spild af plastgranulat udgør en vigtig industriel kilde til mikroplast i miljøet. Forsyningskæden for plastgranulat er allerede i gang med frivilligt at iværksætte initiativer, som vil omfatte rapportering, for at minimere spild af granulat. På denne baggrund anser Kommissionen en overgangsperiode på 24 måneder for rapporteringskrav for denne sektor for berettiget. |
| --- | --- |

(57)

Spild af plastgranulat udgør en vigtig industriel kilde til mikroplast i miljøet. Forsyningskæden for plastgranulat er allerede i gang med frivilligt at iværksætte initiativer, som vil omfatte rapportering, for at minimere spild af granulat. På denne baggrund anser Kommissionen en overgangsperiode på 24 måneder for rapporteringskrav for denne sektor for berettiget.

| (58) | For at undgå dobbelt indberetning, når mere end én aktør i forsyningskæden markedsfører det samme produkt indeholdende syntetiske polymermikropartikler, bør kun den første aktør i denne forsyningskæde give agenturet de krævede oplysninger. |
| --- | --- |

(58)

For at undgå dobbelt indberetning, når mere end én aktør i forsyningskæden markedsfører det samme produkt indeholdende syntetiske polymermikropartikler, bør kun den første aktør i denne forsyningskæde give agenturet de krævede oplysninger.

| (59) | For at lette håndhævelsen af denne begrænsning bør producenter, importører og industrielle downstreambrugere af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler, efter anmodning give de kompetente myndigheder specifikke oplysninger, der gør det muligt entydigt at identificere de polymerer, som er omfattet af denne begrænsning, og som er indeholdt i deres produkter, og disse polymerers funktion i produktet. Desuden bør producenter, importører og industrielle downstreambrugere, der hævder, at visse polymerer i deres produkter ikke skal betegnes som syntetiske polymermikropartikler på grund af nedbrydelighed eller opløselighed, efter anmodning forelægge de kompetente myndigheder oplysninger, der påviser disse egenskaber. Industrielle downstreambrugere, der ikke har de krævede oplysninger, bør først anmode om dem fra deres leverandører. For at beskytte fortroligheden af kommercielle oplysninger bør leverandører, der ikke ønsker at dele de ønskede oplysninger med industrielle downstreambrugere, have mulighed for at give dem direkte til den kompetente myndighed, der anmoder herom. |
| --- | --- |

(59)

For at lette håndhævelsen af denne begrænsning bør producenter, importører og industrielle downstreambrugere af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler, efter anmodning give de kompetente myndigheder specifikke oplysninger, der gør det muligt entydigt at identificere de polymerer, som er omfattet af denne begrænsning, og som er indeholdt i deres produkter, og disse polymerers funktion i produktet. Desuden bør producenter, importører og industrielle downstreambrugere, der hævder, at visse polymerer i deres produkter ikke skal betegnes som syntetiske polymermikropartikler på grund af nedbrydelighed eller opløselighed, efter anmodning forelægge de kompetente myndigheder oplysninger, der påviser disse egenskaber. Industrielle downstreambrugere, der ikke har de krævede oplysninger, bør først anmode om dem fra deres leverandører. For at beskytte fortroligheden af kommercielle oplysninger bør leverandører, der ikke ønsker at dele de ønskede oplysninger med industrielle downstreambrugere, have mulighed for at give dem direkte til den kompetente myndighed, der anmoder herom.

| (60) | For at forhindre unødvendige tilbagekaldelser af produkter og reducere mængden af affald er det nødvendigt at fastsætte, at syntetiske polymermikropartikler som sådan eller i blandinger, der er markedsført inden den 17. oktober 2023, fortsat kan markedsføres. Denne regel er ikke nødvendig for anvendelser af syntetiske polymermikropartikler, der er omfattet af overgangsperioder. |
| --- | --- |

(60)

For at forhindre unødvendige tilbagekaldelser af produkter og reducere mængden af affald er det nødvendigt at fastsætte, at syntetiske polymermikropartikler som sådan eller i blandinger, der er markedsført inden den 17. oktober 2023, fortsat kan markedsføres. Denne regel er ikke nødvendig for anvendelser af syntetiske polymermikropartikler, der er omfattet af overgangsperioder.

| (61) | Forordning (EF) nr. 1907/2006 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(61)

Forordning (EF) nr. 1907/2006 bør derfor ændres.

| (62) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 133 i forordning (EF) nr. 1907/2006 — |
| --- | --- |

(62)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 133 i forordning (EF) nr. 1907/2006 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilag XVII til forordning (EF) nr. 1907/2006 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.

1

(2)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-10518-2016-INIT/da/pdf /.

2

(3)  https://www.consilium.europa.eu/media/24073/st_7348_2017_rev_1_en.pdf.

3

(4)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: En EU-strategi for plast i en cirkulær økonomi (COM(2018) 28 final).

4

(5)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Den europæiske grønne aftale (COM(2019) 640 final).

5

(6)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: En ny handlingsplan for den cirkulære økonomi — For et renere og mere konkurrencedygtigt Europa (COM(2020) 98 final).

6

(7)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Vejen til en sund planet for alle, EU-handlingsplan: »Mod nulforurening for vand, luft og jord« (COM/2021/400 final).

7

(8)  Europa-Parlamentets beslutning af 13. september 2018 om en EU-strategi for plast i en cirkulær økonomi (P8_TA(2018) 352).

8

(9)  Kommissionens anmodning af 9. november 2017 om at anmode Det Europæiske Kemikalieagentur om at udarbejde et begrænsningsforslag, der er i overensstemmelse med kravene i bilag XVII til REACH — https://echa.europa.eu/documents/10162/5c8be037-3f81-266a-d71b-1a67ec01cbf9.

9

(10)  Bilag XV-begrænsningsrapport — https://echa.europa.eu/documents/10162/05bd96e3-b969-0a7c-c6d0-441182893720. Bilag til rapporten om bilag XV-begrænsning.

10

https://echa.europa.eu/documents/10162/db081bde-ea3e-ab53-3135-8aaffe66d0cb.

(11)  ECHA (2020). Baggrundsdokument til udtalelsen om bilag XV-rapporten, hvori der foreslås begrænsninger for forsætligt tilsat mikroplast. https://echa.europa.eu/documents/10162/b56c6c7e-02fb-68a4-da69-0bcbd504212b.

11

(12)  Kommissionens afgørelse (EU) 2017/848 af 17. maj 2017 om fastlæggelse af kriterier og metodiske standarder for god miljøtilstand i havområder samt specifikationer og standardmetoder for overvågning og vurdering og om ophævelse af afgørelse 2010/477/EU (EUT L 125 af 18.5.2017, s. 43).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17. juni 2008 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet) (EUT L 164 af 25.6.2008, s. 19).

13

(14)  Kommissionens henstilling af 10. juni 2022 om definitionen af nanomaterialer (C(2022) 3689) (EUT C 229 af 14.6.2022, s. 1).

14

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311 af 28.11.2001, s. 67).

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/6 af 11. december 2018 om veterinærlægemidler og om ophævelse af direktiv 2001/82/EF (EUT L 4 af 7.1.2019, s. 43).

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1009 af 5. juni 2019 om fastsættelse af regler om tilgængeliggørelse på markedet af EU-gødningsprodukter og om ændring af forordning (EF) nr. 1069/2009 og (EF) nr. 1107/2009 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2003/2003 (EUT L 170 af 25.6.2019, s. 1).

17

(18)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 af 16. december 2008 om fødevaretilsætningsstoffer (EUT L 354 af 31.12.2008, s. 16).

18

(19)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1).

19

(20)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 af 22. maj 2012 om tilgængeliggørelse på markedet og anvendelse af biocidholdige produkter (EUT L 167 af 27.6.2012, s. 1).

20

(21)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 af 5. april 2017 om medicinsk udstyr, om ændring af direktiv 2001/83/EF, forordning (EF) nr. 178/2002 og forordning (EF) nr. 1223/2009 og om ophævelse af Rådets direktiv 90/385/EØF og 93/42/EØF (EUT L 117 af 5.5.2017, s. 1).

21

(22)  https://echa.europa.eu/documents/10162/b4d383cd-24fc-82e9-cccf-6d9f66ee9089.

22

(23)  Udvalget for Risikovurdering (RAC), Udvalget for Socioøkonomisk Analyse (SEAC). Udtalelse af 10. december 2020 om et bilag XV-dossier med forslag til begrænsninger for forsætligt tilsat mikroplast — https://echa.europa.eu/documents/10162/a513b793-dd84-d83a-9c06-e7a11580f366.

23

(24)  Udtalelse fra Udvalget for Risikovurdering (RAC) vedrørende anmodningen fra ECHA's administrerende direktør i henhold til artikel 77, stk. 3), litra c), i REACH om at udarbejde en supplerende udtalelse om: CEN's tekniske rapport 17519 om risikostyringsforanstaltninger for kunstige baner og ESTC-undersøgelsen om deres effektivitet og den foreslåede undtagelse for polymerer uden kulstofatomer i deres struktur. https://echa.europa.eu/documents/10162/17229/art77_3c_mpinfillandnewderogationforpolymers_opi_rac_en.pdf/b85be7e7-c0a8-649a-a0db-56e89e39b3d5?t=1619618145726.

24

(25)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1).

25

---

BILAG

I bilag XVII til forordning (EF) nr. 1907/2006 foretages følgende ændringer:

| (1) | Følgende punkt indsættes:












  »78. | Syntetiske polymermikropartikler:
  faste polymerer, der opfylder begge følgende betingelser:






  a) | er indeholdt i partikler og udgør mindst 1 % af disse partiklers vægt eller danner en kontinuerlig overfladebelægning på partikler |
| --- | --- | --- | --- |

(1)

Følgende punkt indsættes:

»78.

Syntetiske polymermikropartikler:

faste polymerer, der opfylder begge følgende betingelser:

a)

er indeholdt i partikler og udgør mindst 1 % af disse partiklers vægt eller danner en kontinuerlig overfladebelægning på partikler

| b) | mindst 1 vægtprocent af de partikler, der er omhandlet i litra a), opfylder en af følgende betingelser:






  i) | alle partikeldimensioner er højst 5 mm |
| --- | --- | --- |

b)

mindst 1 vægtprocent af de partikler, der er omhandlet i litra a), opfylder en af følgende betingelser:

i)

alle partikeldimensioner er højst 5 mm

| ii) | partiklens længde er højst 15 mm, og forholdet mellem længde og diameter er større end 3. |
| --- | --- |

ii)

partiklens længde er højst 15 mm, og forholdet mellem længde og diameter er større end 3.

Følgende polymerer er undtaget fra denne betegnelse:

| a) | polymerer, der er resultatet af en polymerisering, der har fundet sted i naturen, uafhængigt af den proces, hvorved de er blevet ekstraheret, og som ikke er kemisk modificerede stoffer |
| --- | --- |

a)

polymerer, der er resultatet af en polymerisering, der har fundet sted i naturen, uafhængigt af den proces, hvorved de er blevet ekstraheret, og som ikke er kemisk modificerede stoffer

| b) | polymerer, der er nedbrydelige som påvist i overensstemmelse med tillæg 15 |
| --- | --- |

b)

polymerer, der er nedbrydelige som påvist i overensstemmelse med tillæg 15

| c) | polymerer, hvis opløselighed er større end 2 g/l som påvist i overensstemmelse med tillæg 16 |
| --- | --- |

c)

polymerer, hvis opløselighed er større end 2 g/l som påvist i overensstemmelse med tillæg 16

| d) | polymerer, hvis kemiske struktur ikke indeholder kulstofatomer. |
| --- | --- |

d)

polymerer, hvis kemiske struktur ikke indeholder kulstofatomer.

| 1. | Må ikke markedsføres som stoffer som sådan eller, hvis de syntetiske polymermikropartikler er til stede for at give en efterspurgt egenskab, i blandinger i en koncentration på eller over 0,01 vægtprocent. |
| --- | --- |

1.

Må ikke markedsføres som stoffer som sådan eller, hvis de syntetiske polymermikropartikler er til stede for at give en efterspurgt egenskab, i blandinger i en koncentration på eller over 0,01 vægtprocent.

| 2. | I forbindelse med dette punkt anvendes følgende definitioner:






  a) | »partikel«: et meget lille stykke fast stof, der ikke er et enkeltmolekyle, og har klare fysiske grænser |
| --- | --- | --- |

2.

I forbindelse med dette punkt anvendes følgende definitioner:

a)

»partikel«: et meget lille stykke fast stof, der ikke er et enkeltmolekyle, og har klare fysiske grænser

| b) | »fast stof«: et stof eller en blanding, der ikke er en væske eller gas |
| --- | --- |

b)

»fast stof«: et stof eller en blanding, der ikke er en væske eller gas

| c) | »gas«: et stof eller en blanding, som ved 50 °C har et damptryk på over 300 kPa (absolut) eller er fuldstændigt gasformigt ved 20 °C ved et standardtryk på 101,3 kPa |
| --- | --- |

c)

»gas«: et stof eller en blanding, som ved 50 °C har et damptryk på over 300 kPa (absolut) eller er fuldstændigt gasformigt ved 20 °C ved et standardtryk på 101,3 kPa

| d) | »væske«: et stof eller en blanding, der opfylder en af følgende betingelser:






  i) | stoffet eller blandingen ved 50 °C har et damptryk på højst 300 kPa, er ikke fuldstændigt gasformigt ved 20 °C og standardtrykket 101,3 kPa, og har et smeltepunkt eller begyndelsessmeltepunkt på højst 20 °C ved standardtrykket 101,3 kPa |
| --- | --- | --- |

d)

»væske«: et stof eller en blanding, der opfylder en af følgende betingelser:

i)

stoffet eller blandingen ved 50 °C har et damptryk på højst 300 kPa, er ikke fuldstændigt gasformigt ved 20 °C og standardtrykket 101,3 kPa, og har et smeltepunkt eller begyndelsessmeltepunkt på højst 20 °C ved standardtrykket 101,3 kPa

| ii) | stoffet eller blandingen opfylder kriterierne i the American Society for Testing and Materials (ASTM) D 4359-90 Standard Test Method for Determining Whether a Material Is a Liquid or a Solid |
| --- | --- |

ii)

stoffet eller blandingen opfylder kriterierne i the American Society for Testing and Materials (ASTM) D 4359-90 Standard Test Method for Determining Whether a Material Is a Liquid or a Solid

| iii) | stoffet eller blandingen består den prøve til bestemmelse af fluiditet (penetrometerprøve), der er beskrevet i bilag A, del 2, punkt 2.3.4, til den europæiske konvention vedrørende international transport af farligt gods ad vej (ADR), der blev indgået i Genève den 30. september 1957 |
| --- | --- |

iii)

stoffet eller blandingen består den prøve til bestemmelse af fluiditet (penetrometerprøve), der er beskrevet i bilag A, del 2, punkt 2.3.4, til den europæiske konvention vedrørende international transport af farligt gods ad vej (ADR), der blev indgået i Genève den 30. september 1957

| e) | »makeupprodukt«: ethvert stof eller enhver blanding, der er bestemt til at komme i kontakt med særlige dele af det menneskelige legemes overflade, navnlig hud, øjenbryn og øjenvipper, udelukkende eller hovedsageligt med henblik på at ændre deres udseende. |
| --- | --- |

e)

»makeupprodukt«: ethvert stof eller enhver blanding, der er bestemt til at komme i kontakt med særlige dele af det menneskelige legemes overflade, navnlig hud, øjenbryn og øjenvipper, udelukkende eller hovedsageligt med henblik på at ændre deres udseende.

| 3. | Hvis koncentrationen af syntetiske polymermikropartikler, der er omfattet af dette punkt, ikke kan bestemmes ved hjælp af tilgængelige analysemetoder eller ledsagende dokumentation, tages der, med henblik på at kontrollere overholdelsen af koncentrationsgrænsen i stk. 1, kun partikler af mindst følgende størrelse i betragtning:






  a) | 0,1 μm i alle dimensioner for partikler, hvor alle dimensioner er lig med eller mindre end 5 mm |
| --- | --- | --- |

3.

Hvis koncentrationen af syntetiske polymermikropartikler, der er omfattet af dette punkt, ikke kan bestemmes ved hjælp af tilgængelige analysemetoder eller ledsagende dokumentation, tages der, med henblik på at kontrollere overholdelsen af koncentrationsgrænsen i stk. 1, kun partikler af mindst følgende størrelse i betragtning:

a)

0,1 μm i alle dimensioner for partikler, hvor alle dimensioner er lig med eller mindre end 5 mm

| b) | 0,3 μm i længde for partikler, der har en længde på højst 15 mm, og forholdet mellem længde og diameter er større end 3. |
| --- | --- |

b)

0,3 μm i længde for partikler, der har en længde på højst 15 mm, og forholdet mellem længde og diameter er større end 3.

| 4. | Stk. 1 finder ikke anvendelse ved markedsføring af:






  a) | syntetiske polymermikropartikler som stoffer som sådan eller i blandinger til industriel anvendelse |
| --- | --- | --- |

4.

Stk. 1 finder ikke anvendelse ved markedsføring af:

a)

syntetiske polymermikropartikler som stoffer som sådan eller i blandinger til industriel anvendelse

| b) | lægemidler, der er omfattet af direktiv 2001/83/EF, og veterinærlægemidler, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/6 (*1) |
| --- | --- |

b)

lægemidler, der er omfattet af direktiv 2001/83/EF, og veterinærlægemidler, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/6 (*1)

| c) | EU-gødningsprodukter, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1009 (*2) |
| --- | --- |

c)

EU-gødningsprodukter, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1009 (*2)

| d) | fødevaretilsætningsstoffer, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (*3) |
| --- | --- |

d)

fødevaretilsætningsstoffer, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (*3)

| e) | udstyr til in vitro-diagnostik, herunder udstyr, der er omfattet af forordning (EU) 2017/746 (*4) |
| --- | --- |

e)

udstyr til in vitro-diagnostik, herunder udstyr, der er omfattet af forordning (EU) 2017/746 (*4)

| f) | fødevarer som defineret i artikel 2 i forordning (EF) nr. 178/2002, der ikke er omfattet af nærværende stykkes litra d), og foder som defineret i artikel 3, stk. 4, i nævnte forordning. |
| --- | --- |

f)

fødevarer som defineret i artikel 2 i forordning (EF) nr. 178/2002, der ikke er omfattet af nærværende stykkes litra d), og foder som defineret i artikel 3, stk. 4, i nævnte forordning.

| 5. | Stk. 1 finder ikke anvendelse ved markedsføring af følgende syntetiske polymermikropartikler som stoffer som sådan eller i blandinger:






  a) | syntetiske polymermikropartikler, der er indesluttet ved hjælp af tekniske foranstaltninger, således at udslip til miljøet forhindres, når de anvendes i overensstemmelse med brugsanvisningen til den tiltænkte slutanvendelse |
| --- | --- | --- |

5.

Stk. 1 finder ikke anvendelse ved markedsføring af følgende syntetiske polymermikropartikler som stoffer som sådan eller i blandinger:

a)

syntetiske polymermikropartikler, der er indesluttet ved hjælp af tekniske foranstaltninger, således at udslip til miljøet forhindres, når de anvendes i overensstemmelse med brugsanvisningen til den tiltænkte slutanvendelse

| b) | syntetiske polymermikropartikler, hvis fysiske egenskaber ændres permanent ved den tiltænkte slutanvendelse på en sådan måde, at polymeren ikke længere er omfattet af denne indgang |
| --- | --- |

b)

syntetiske polymermikropartikler, hvis fysiske egenskaber ændres permanent ved den tiltænkte slutanvendelse på en sådan måde, at polymeren ikke længere er omfattet af denne indgang

| c) | syntetiske polymermikropartikler, der er permanent indesluttet i en fast matrix under den tiltænkte slutanvendelse. |
| --- | --- |

c)

syntetiske polymermikropartikler, der er permanent indesluttet i en fast matrix under den tiltænkte slutanvendelse.

| 6. | Stk. 1 finder anvendelse:






  a) | fra den 17. oktober 2029 for så vidt angår syntetiske polymermikropartikler, der anvendes ved indkapsling af duftstoffer |
| --- | --- | --- |

6.

Stk. 1 finder anvendelse:

a)

fra den 17. oktober 2029 for så vidt angår syntetiske polymermikropartikler, der anvendes ved indkapsling af duftstoffer

| b) | fra den 17. oktober 2027 for så vidt angår »produkter, som afrenses« som defineret i punkt 1), litra a), i præamblen til bilag II-VI til forordning (EF) nr. 1223/2009, medmindre sådanne produkter er omfattet af litra a) i dette stykke eller indeholder syntetiske polymermikropartikler, der anvendes som slibemiddel, dvs. til eksfoliering, polering eller rengøring (»mikroperler«) |
| --- | --- |

b)

fra den 17. oktober 2027 for så vidt angår »produkter, som afrenses« som defineret i punkt 1), litra a), i præamblen til bilag II-VI til forordning (EF) nr. 1223/2009, medmindre sådanne produkter er omfattet af litra a) i dette stykke eller indeholder syntetiske polymermikropartikler, der anvendes som slibemiddel, dvs. til eksfoliering, polering eller rengøring (»mikroperler«)

| c) | fra den 17. oktober 2035 for så vidt angår læbeprodukter som defineret i punkt 1), litra e), i præamblen til bilag II-VI til forordning (EF) nr. 1223/2009, negleprodukter som defineret i punkt 1), litra g) i præamblen til bilag II-VI til nævnte forordning og makeupprodukter, der er omfattet af nævnte forordnings anvendelsesområde, medmindre sådanne produkter er omfattet af litra a) eller b) i dette stykke eller indeholder mikroperler |
| --- | --- |

c)

fra den 17. oktober 2035 for så vidt angår læbeprodukter som defineret i punkt 1), litra e), i præamblen til bilag II-VI til forordning (EF) nr. 1223/2009, negleprodukter som defineret i punkt 1), litra g) i præamblen til bilag II-VI til nævnte forordning og makeupprodukter, der er omfattet af nævnte forordnings anvendelsesområde, medmindre sådanne produkter er omfattet af litra a) eller b) i dette stykke eller indeholder mikroperler

| d) | fra den 17. oktober 2029 for så vidt angår »produkter, som ikke afrenses« som defineret i punkt 1), litra b), i præamblen til bilag II-VI til forordning (EF) nr. 1223/2009, medmindre sådanne produkter er omfattet af litra a) eller c) i dette stykke |
| --- | --- |

d)

fra den 17. oktober 2029 for så vidt angår »produkter, som ikke afrenses« som defineret i punkt 1), litra b), i præamblen til bilag II-VI til forordning (EF) nr. 1223/2009, medmindre sådanne produkter er omfattet af litra a) eller c) i dette stykke

| e) | fra den 17. oktober 2028 for vaske- og rengøringsmidler som defineret i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 648/2004, voks, polermidler og luftplejeprodukter, medmindre disse produkter er omfattet af litra a) i dette stykke eller indeholder mikroperler |
| --- | --- |

e)

fra den 17. oktober 2028 for vaske- og rengøringsmidler som defineret i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 648/2004, voks, polermidler og luftplejeprodukter, medmindre disse produkter er omfattet af litra a) i dette stykke eller indeholder mikroperler

| f) | fra den 17. oktober 2029 for så vidt angår »udstyr«, der er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EU) 2017/745 (*5), medmindre dette udstyr indeholder mikroperler |
| --- | --- |

f)

fra den 17. oktober 2029 for så vidt angår »udstyr«, der er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EU) 2017/745 (*5), medmindre dette udstyr indeholder mikroperler

| g) | fra den 17. oktober 2028 for så vidt angår »gødningsprodukter« som defineret i artikel 2, stk. 1, i forordning (EU) 2019/1009, der ikke er omfattet af nævnte forordnings anvendelsesområde |
| --- | --- |

g)

fra den 17. oktober 2028 for så vidt angår »gødningsprodukter« som defineret i artikel 2, stk. 1, i forordning (EU) 2019/1009, der ikke er omfattet af nævnte forordnings anvendelsesområde

| h) | fra den 17. oktober 2031 for så vidt angår plantebeskyttelsesmidler som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (*6) og frø, der er behandlet med disse produkter, og biocidholdige produkter som defineret i artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 (*7) |
| --- | --- |

h)

fra den 17. oktober 2031 for så vidt angår plantebeskyttelsesmidler som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (*6) og frø, der er behandlet med disse produkter, og biocidholdige produkter som defineret i artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 (*7)

| i) | fra den 17. oktober 2028 for så vidt angår produkter til anvendelse inden for landbrug og gartneri, der ikke er omfattet af litra g) eller h) |
| --- | --- |

i)

fra den 17. oktober 2028 for så vidt angår produkter til anvendelse inden for landbrug og gartneri, der ikke er omfattet af litra g) eller h)

| j) | fra den 17. oktober 2031 for så vidt angår granulatfyld til syntetiske sportsbaner. |
| --- | --- |

j)

fra den 17. oktober 2031 for så vidt angår granulatfyld til syntetiske sportsbaner.

| 7. | Fra den 17. oktober 2025 skal leverandører af syntetiske polymermikropartikler som omhandlet i stk. 4, litra a), fremlægge følgende oplysninger:






  a) | brugs- og bortskaffelsesanvisninger, der forklarer industrielle downstreambrugere, hvordan man forhindrer udslip af syntetiske polymermikropartikler til miljøet |
| --- | --- | --- |

7.

Fra den 17. oktober 2025 skal leverandører af syntetiske polymermikropartikler som omhandlet i stk. 4, litra a), fremlægge følgende oplysninger:

a)

brugs- og bortskaffelsesanvisninger, der forklarer industrielle downstreambrugere, hvordan man forhindrer udslip af syntetiske polymermikropartikler til miljøet

| b) | følgende erklæring: »De leverede syntetiske polymermikropartikler er underlagt de betingelser, der er fastsat ved punkt 78 i bilag XVII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006« |
| --- | --- |

b)

følgende erklæring: »De leverede syntetiske polymermikropartikler er underlagt de betingelser, der er fastsat ved punkt 78 i bilag XVII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006«

| c) | oplysninger om mængden eller i givet fald koncentrationen af syntetiske polymermikropartikler i stoffet eller blandingen |
| --- | --- |

c)

oplysninger om mængden eller i givet fald koncentrationen af syntetiske polymermikropartikler i stoffet eller blandingen

| d) | generiske oplysninger, der identificerer polymererne i stoffet eller blandingen, og som sætter producenter, industrielle downstreambrugere og andre leverandører i stand til at opfylde deres forpligtelser i henhold til stk. 11 og 12. |
| --- | --- |

d)

generiske oplysninger, der identificerer polymererne i stoffet eller blandingen, og som sætter producenter, industrielle downstreambrugere og andre leverandører i stand til at opfylde deres forpligtelser i henhold til stk. 11 og 12.

| 8. | Fra den 17. oktober 2026 skal leverandører af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler som omhandlet i stk. 4, litra e), og fra den 17. oktober 2025 leverandører af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler som omhandlet i stk. 4, litra d), og stk. 5, give brugs- og bortskaffelsesanvisninger, der forklarer professionelle brugere og den brede offentlighed, hvordan man forhindrer udslip af syntetiske polymermikropartikler til miljøet. |
| --- | --- |

8.

Fra den 17. oktober 2026 skal leverandører af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler som omhandlet i stk. 4, litra e), og fra den 17. oktober 2025 leverandører af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler som omhandlet i stk. 4, litra d), og stk. 5, give brugs- og bortskaffelsesanvisninger, der forklarer professionelle brugere og den brede offentlighed, hvordan man forhindrer udslip af syntetiske polymermikropartikler til miljøet.

| 9. | Fra den 17. oktober 2031 til den 16. oktober 2035 skal leverandører af de produkter, der er omhandlet i stk. 6, litra c), og som indeholder syntetiske polymermikropartikler, afgive følgende erklæring: »Dette produkt indeholder mikroplast.« Produkter, der markedsføres inden den 17. oktober 2031, behøver dog ikke at være forsynet med denne erklæring før den 17. december 2031. |
| --- | --- |

9.

Fra den 17. oktober 2031 til den 16. oktober 2035 skal leverandører af de produkter, der er omhandlet i stk. 6, litra c), og som indeholder syntetiske polymermikropartikler, afgive følgende erklæring: »Dette produkt indeholder mikroplast.« Produkter, der markedsføres inden den 17. oktober 2031, behøver dog ikke at være forsynet med denne erklæring før den 17. december 2031.

| 10. | De oplysninger, der er omhandlet i stk. 7, 8 og 9, skal gives i form af en klart synlig, let læselig og permanent tekst eller, hvor det er relevant, vedrørende oplysningerne i stk. 7 og 8, i form af piktogrammer. Teksten eller piktogrammerne skal anbringes på etiketten, emballagen eller indlægssedlen for de produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler, eller, for så vidt angår oplysningerne i stk. 7, på sikkerhedsdatabladet. Som supplement til tekst eller piktogrammer kan leverandørerne stille et digitalt værktøj til rådighed, der giver adgang til en elektronisk udgave af disse oplysninger.
  Hvis der i overensstemmelse med stk. 7, 8 og 9 gives brugs- og bortskaffelsesanvisninger i form af en tekst, skal de være på de officielle sprog i de medlemsstater, hvor stoffet eller blandingen markedsføres, medmindre de berørte medlemsstater fastsætter andet. |
| --- | --- |

10.

De oplysninger, der er omhandlet i stk. 7, 8 og 9, skal gives i form af en klart synlig, let læselig og permanent tekst eller, hvor det er relevant, vedrørende oplysningerne i stk. 7 og 8, i form af piktogrammer. Teksten eller piktogrammerne skal anbringes på etiketten, emballagen eller indlægssedlen for de produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler, eller, for så vidt angår oplysningerne i stk. 7, på sikkerhedsdatabladet. Som supplement til tekst eller piktogrammer kan leverandørerne stille et digitalt værktøj til rådighed, der giver adgang til en elektronisk udgave af disse oplysninger.

Hvis der i overensstemmelse med stk. 7, 8 og 9 gives brugs- og bortskaffelsesanvisninger i form af en tekst, skal de være på de officielle sprog i de medlemsstater, hvor stoffet eller blandingen markedsføres, medmindre de berørte medlemsstater fastsætter andet.

| 11. | Begyndende i 2026 skal producenter og industrielle downstreambrugere af syntetiske polymermikropartikler i form af granulat, flager og pulver, der anvendes som råmateriale i plastfremstilling på industrianlæg, og fra og med 2027 skal andre producenter af syntetiske polymermikropartikler og andre industrielle downstreambrugere, der anvender syntetiske polymermikropartikler industrielt, indsende følgende oplysninger til agenturet senest den 31. maj hvert år:






  a) | en beskrivelse af deres anvendelser af syntetiske polymermikropartikler i det foregående kalenderår |
| --- | --- | --- |

11.

Begyndende i 2026 skal producenter og industrielle downstreambrugere af syntetiske polymermikropartikler i form af granulat, flager og pulver, der anvendes som råmateriale i plastfremstilling på industrianlæg, og fra og med 2027 skal andre producenter af syntetiske polymermikropartikler og andre industrielle downstreambrugere, der anvender syntetiske polymermikropartikler industrielt, indsende følgende oplysninger til agenturet senest den 31. maj hvert år:

a)

en beskrivelse af deres anvendelser af syntetiske polymermikropartikler i det foregående kalenderår

| b) | for hver anvendelse af syntetiske polymermikropartikler generiske oplysninger, der identificerer de anvendte polymerer |
| --- | --- |

b)

for hver anvendelse af syntetiske polymermikropartikler generiske oplysninger, der identificerer de anvendte polymerer

| c) | for hver anvendelse af syntetiske polymermikropartikler et skøn over den udledte mængde af syntetiske polymermikropartikler til miljøet i det foregående kalenderår, hvilket også skal omfatte mængden af syntetiske polymermikropartikler, der er udledt til miljøet under transport |
| --- | --- |

c)

for hver anvendelse af syntetiske polymermikropartikler et skøn over den udledte mængde af syntetiske polymermikropartikler til miljøet i det foregående kalenderår, hvilket også skal omfatte mængden af syntetiske polymermikropartikler, der er udledt til miljøet under transport

| d) | for hver anvendelse af syntetiske polymermikropartikler en henvisning til undtagelsen i stk. 4, litra a). |
| --- | --- |

d)

for hver anvendelse af syntetiske polymermikropartikler en henvisning til undtagelsen i stk. 4, litra a).

| 12. | Fra og med 2027 skal leverandører af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler som omhandlet i stk. 4, litra b), d) og e), og stk. 5, som markedsføres for første gang til professionelle brugere og den brede offentlighed, indsende følgende oplysninger til agenturet senest den 31. maj hvert år:






  a) | en beskrivelse af de slutanvendelser, som de syntetiske polymermikropartikler blev markedsført til i det foregående kalenderår |
| --- | --- | --- |

12.

Fra og med 2027 skal leverandører af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler som omhandlet i stk. 4, litra b), d) og e), og stk. 5, som markedsføres for første gang til professionelle brugere og den brede offentlighed, indsende følgende oplysninger til agenturet senest den 31. maj hvert år:

a)

en beskrivelse af de slutanvendelser, som de syntetiske polymermikropartikler blev markedsført til i det foregående kalenderår

| b) | for hver endelig anvendelse, som de syntetiske polymermikropartikler blev markedsført til, generiske oplysninger, der identificerer de polymerer, der blev markedsført i det foregående kalenderår |
| --- | --- |

b)

for hver endelig anvendelse, som de syntetiske polymermikropartikler blev markedsført til, generiske oplysninger, der identificerer de polymerer, der blev markedsført i det foregående kalenderår

| c) | for hver slutanvendelse, som de syntetiske polymermikropartikler blev markedsført til, et skøn over den udledte mængde af syntetiske polymermikropartikler til miljøet i det foregående kalenderår, hvilket også skal omfatte mængden af syntetiske polymermikropartikler, der er udledt til miljøet under transport |
| --- | --- |

c)

for hver slutanvendelse, som de syntetiske polymermikropartikler blev markedsført til, et skøn over den udledte mængde af syntetiske polymermikropartikler til miljøet i det foregående kalenderår, hvilket også skal omfatte mængden af syntetiske polymermikropartikler, der er udledt til miljøet under transport

| d) | for hver anvendelse af syntetiske polymermikropartikler en henvisning til den relevante undtagelse i stk. 4, litra b), d) eller e) eller stk. 5, litra a), b) eller c). |
| --- | --- |

d)

for hver anvendelse af syntetiske polymermikropartikler en henvisning til den relevante undtagelse i stk. 4, litra b), d) eller e) eller stk. 5, litra a), b) eller c).

| 13. | Agenturet stiller de oplysninger, der indsendes i henhold til stk. 11 og 12, til rådighed for medlemsstaterne. |
| --- | --- |

13.

Agenturet stiller de oplysninger, der indsendes i henhold til stk. 11 og 12, til rådighed for medlemsstaterne.

| 14. | Producenter, importører og industrielle downstreambrugere af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler, skal efter anmodning give de kompetente myndigheder specifikke oplysninger, der gør det muligt at identificere de polymerer, der er omfattet af denne indgang, og som er indeholdt i disse produkter, og om disse polymerers funktion i produkterne. Disse specifikke oplysninger skal være tilstrækkelige til at gøre det muligt entydigt at identificere polymererne og skal mindst omfatte de oplysninger, der er fastsat i punkt 2.1-2.2.3 og punkt 2.3.5, 2.3.6 og 2.3.7 i bilag VI, alt efter, hvad der er relevant.
  Hvis en industriel downstreambruger ikke har adgang til oplysningerne, anmoder de deres leverandør herom senest 7 dage efter modtagelsen af anmodningen fra de kompetente myndigheder og underretter uden forsinkelse myndighederne om anmodningen.
  Efter at have modtaget den i andet afsnit omhandlede anmodning fremsender leverandøren de ønskede oplysninger til den industrielle downstreambruger eller direkte til den kompetente myndighed, der anmoder herom, inden for 30 dage.
  Hvis leverandøren leverer oplysningerne til den industrielle downstreambruger, sender den industrielle downstreambruger straks disse oplysninger videre til de kompetente myndigheder.
  Hvis leverandøren leverer oplysningerne direkte til myndigheden, underretter denne uden forsinkelse den pågældende industrielle downstreambruger herom. |
| --- | --- |

14.

Producenter, importører og industrielle downstreambrugere af produkter, der indeholder syntetiske polymermikropartikler, skal efter anmodning give de kompetente myndigheder specifikke oplysninger, der gør det muligt at identificere de polymerer, der er omfattet af denne indgang, og som er indeholdt i disse produkter, og om disse polymerers funktion i produkterne. Disse specifikke oplysninger skal være tilstrækkelige til at gøre det muligt entydigt at identificere polymererne og skal mindst omfatte de oplysninger, der er fastsat i punkt 2.1-2.2.3 og punkt 2.3.5, 2.3.6 og 2.3.7 i bilag VI, alt efter, hvad der er relevant.

Hvis en industriel downstreambruger ikke har adgang til oplysningerne, anmoder de deres leverandør herom senest 7 dage efter modtagelsen af anmodningen fra de kompetente myndigheder og underretter uden forsinkelse myndighederne om anmodningen.

Efter at have modtaget den i andet afsnit omhandlede anmodning fremsender leverandøren de ønskede oplysninger til den industrielle downstreambruger eller direkte til den kompetente myndighed, der anmoder herom, inden for 30 dage.

Hvis leverandøren leverer oplysningerne til den industrielle downstreambruger, sender den industrielle downstreambruger straks disse oplysninger videre til de kompetente myndigheder.

Hvis leverandøren leverer oplysningerne direkte til myndigheden, underretter denne uden forsinkelse den pågældende industrielle downstreambruger herom.

| 15. | Producenter, importører og industrielle downstreambrugere af polymerholdige produkter, som hævder at disse polymerer ikke skal betegnes som syntetiske polymermikropartikler på grund af nedbrydelighed eller opløselighed, skal efter de kompetente myndigheders anmodning uden forsinkelse fremlægge oplysninger, der påviser, at disse polymerer er nedbrydelige i overensstemmelse med tillæg 15 eller opløselige i overensstemmelse med tillæg 16, alt efter hvad der er relevant. |
| --- | --- |

15.

Producenter, importører og industrielle downstreambrugere af polymerholdige produkter, som hævder at disse polymerer ikke skal betegnes som syntetiske polymermikropartikler på grund af nedbrydelighed eller opløselighed, skal efter de kompetente myndigheders anmodning uden forsinkelse fremlægge oplysninger, der påviser, at disse polymerer er nedbrydelige i overensstemmelse med tillæg 15 eller opløselige i overensstemmelse med tillæg 16, alt efter hvad der er relevant.

| 16. | Stk. 1 finder ikke anvendelse på markedsføring af syntetiske polymermikropartikler som sådan eller i blandinger, der er markedsført inden den 17. oktober 2023.
  Første afsnit finder dog ikke anvendelse på markedsføring af syntetiske polymermikropartikler til de formål, der er anført i stk. 6. |
| --- | --- |

16.

Stk. 1 finder ikke anvendelse på markedsføring af syntetiske polymermikropartikler som sådan eller i blandinger, der er markedsført inden den 17. oktober 2023.

Første afsnit finder dog ikke anvendelse på markedsføring af syntetiske polymermikropartikler til de formål, der er anført i stk. 6.

| 2) | Følgende tillæg 15 og 16 tilføjes:


  »Tillæg 15
  Punkt 78 — Regler for påvisning af nedbrydelighed
  I dette tillæg fastsættes reglerne for påvisning af polymerers nedbrydelighed med henblik på punkt 78, dvs. de tilladte testmetoder og kriterierne for at bestå en sådan test. Testmetoderne blev udformet til at måle biotisk nedbrydning, selv om det ikke kan udelukkes, at en vis abiotisk nedbrydning finder sted under testen og bidrager til testresultaterne.
  Testene skal udføres af laboratorier, der overholder principperne for god laboratoriepraksis som fastlagt i direktiv 2004/10/EF eller andre internationale standarder, som Kommissionen eller agenturet har anerkendt som tilsvarende, eller som er akkrediteret i henhold til ISO 17025.
  1.   Testmetoder

  De tilladte testmetoder er inddelt i fem grupper på grundlag af deres udformning og underliggende rationale. For at påvise, at polymeren eller polymererne i det materiale, som er genstand for testen, er nedbrydelige og derfor ikke er omfattet af anvendelsesområdet for punkt 78 er det tilstrækkeligt at opfylde beståelseskriterierne for én af de tilladte testmetoder i gruppe 1-3. Hvis der anvendes en test fra gruppe 4 eller gruppe 5 til påvisning af polymerers nedbrydelighed til andre formål end anvendelse inden for landbrug og gartneri, skal beståelseskriterierne være opfyldt i tre delmiljøer, der er udvalgt som følger:





  Delmiljø 1: ferskvand, estuarint vand eller havvand |
| --- | --- |

2)

Følgende tillæg 15 og 16 tilføjes:

»Tillæg 15

Punkt 78 — Regler for påvisning af nedbrydelighed

I dette tillæg fastsættes reglerne for påvisning af polymerers nedbrydelighed med henblik på punkt 78, dvs. de tilladte testmetoder og kriterierne for at bestå en sådan test. Testmetoderne blev udformet til at måle biotisk nedbrydning, selv om det ikke kan udelukkes, at en vis abiotisk nedbrydning finder sted under testen og bidrager til testresultaterne.

Testene skal udføres af laboratorier, der overholder principperne for god laboratoriepraksis som fastlagt i direktiv 2004/10/EF eller andre internationale standarder, som Kommissionen eller agenturet har anerkendt som tilsvarende, eller som er akkrediteret i henhold til ISO 17025.

1.   Testmetoder

De tilladte testmetoder er inddelt i fem grupper på grundlag af deres udformning og underliggende rationale. For at påvise, at polymeren eller polymererne i det materiale, som er genstand for testen, er nedbrydelige og derfor ikke er omfattet af anvendelsesområdet for punkt 78 er det tilstrækkeligt at opfylde beståelseskriterierne for én af de tilladte testmetoder i gruppe 1-3. Hvis der anvendes en test fra gruppe 4 eller gruppe 5 til påvisning af polymerers nedbrydelighed til andre formål end anvendelse inden for landbrug og gartneri, skal beståelseskriterierne være opfyldt i tre delmiljøer, der er udvalgt som følger:

Delmiljø 1: ferskvand, estuarint vand eller havvand

| Delmiljø 2:





  a) | ferskvandssediment, estuarint sediment eller marint sediment eller |
| --- | --- |

Delmiljø 2:

a)

ferskvandssediment, estuarint sediment eller marint sediment eller

| b) | overgangen mellem sediment og ferskvand, estuarint vand eller havvand |
| --- | --- |

b)

overgangen mellem sediment og ferskvand, estuarint vand eller havvand

| Delmiljø 3: jord. |
| --- |

Delmiljø 3: jord.

1.1.   Gruppe 1. Screeningtestmetoder og beståelseskriterier til påvisning af let bionedbrydelighed

| 1.1.1. | Tilladte testmetoder i gruppe 1:






  T1. | »Ready Biodegradability« (OECD TG 301 B, C, D, F) |
| --- | --- | --- |

1.1.1.

T1.

»Ready Biodegradability« (OECD TG 301 B, C, D, F)

| T2. | »Ready Biodegradability — CO2 in sealed vessels (Headspace Test)« (OECD TG 310). |
| --- | --- |

T2.

»Ready Biodegradability — CO2 in sealed vessels (Headspace Test)« (OECD TG 310).

| 1.1.2. | Beståelseskriterier: Mineralisering på 60 % efter 28 dage, målt som udviklet CO2 eller forbrugt O2. Det vindue på ti dage, der er nævnt i T1- og T2-retningslinjerne, behøver ikke at være opfyldt. |
| --- | --- |

1.1.2.

1.2.   Gruppe 2. Modificerede og forbedrede screeningtestmetoder og beståelseskriterier til påvisning af let bionedbrydelighed

| 1.2.1. | Tilladte testmetoder i gruppe 2:






  T1. | »Ready Biodegradability« (OECD TG 301 B, C, D, F) |
| --- | --- | --- |

1.2.1.

T1.

»Ready Biodegradability« (OECD TG 301 B, C, D, F)

| T2. | »Ready Biodegradability — CO2 in sealed vessels (Headspace Test)« (OECD TG 310) |
| --- | --- |

T2.

»Ready Biodegradability — CO2 in sealed vessels (Headspace Test)« (OECD TG 310)

| T3. | »Biodegradability in Seawater« (OECD TG 306). |
| --- | --- |

T3.

»Biodegradability in Seawater« (OECD TG 306).

| 1.2.2. | For testmetoderne i gruppe 2 kan testens varighed forlænges til op til 60 dage, og der kan anvendes større testbeholdere. |
| --- | --- |

1.2.2.

| 1.2.3. | Beståelseskriterier: Mineralisering på 60 % efter 60 dage, målt som forbrugt O2 (kun for T1 og T2) eller udviklet CO2. Det vindue på ti dage, der er nævnt i T1- og T2-retningslinjerne, behøver ikke at være opfyldt. |
| --- | --- |

1.2.3.

1.3.   Gruppe 3. Screeningtestmetoder og beståelseskriterier til påvisning af iboende nedbrydelighed

| 1.3.1. | Tilladte testmetoder i gruppe 3:






  T4. | »Inherent Biodegradability: modified MITI Test (II)« (OECD 302C). |
| --- | --- | --- |

1.3.1.

T4.

»Inherent Biodegradability: modified MITI Test (II)« (OECD 302C).

| 1.3.2. | Prætilpasning af det inokulum, der er nævnt i T4-retningslinjerne, er ikke tilladt. |
| --- | --- |

1.3.2.

| 1.3.3. | Beståelseskriterier: Mineralisering på mindst 70 % efter 14 dage, målt som forbrugt O2 eller udviklet CO2. |
| --- | --- |

1.3.3.

1.4.   Gruppe 4. Screeningtestmetoder og beståelseskriterier til påvisning af nedbrydelighed i forhold til et referencemateriale

| 1.4.1. | Tilladte testmetoder i gruppe 4:






  T5. | »Determination of the ultimate aerobic biodegradability of plastic materials in an aqueous medium — Method by analysis of evolved carbon dioxide.« (EN ISO 14852:2021) |
| --- | --- | --- |

1.4.1.

T5.

»Determination of the ultimate aerobic biodegradability of plastic materials in an aqueous medium — Method by analysis of evolved carbon dioxide.« (EN ISO 14852:2021)

| T6. | »Determination of the ultimate aerobic biodegradability of plastic materials in an aqueous medium — Method by measuring the oxygen demand in a closed respirometer.« (EN ISO 14851:2019) |
| --- | --- |

T6.

»Determination of the ultimate aerobic biodegradability of plastic materials in an aqueous medium — Method by measuring the oxygen demand in a closed respirometer.« (EN ISO 14851:2019)

| T7. | »Plastics — Determination of aerobic biodegradation of non-floating plastic materials in seawater/sediment interface — Method by analysis of evolved carbon dioxide« (EN ISO 19679:2020) |
| --- | --- |

T7.

»Plastics — Determination of aerobic biodegradation of non-floating plastic materials in seawater/sediment interface — Method by analysis of evolved carbon dioxide« (EN ISO 19679:2020)

| T8. | »Plastics — Determination of aerobic biodegradation of non-floating plastic materials in seawater/sandy sediment interface — Method by measuring the oxygen demand in closed respirometer« (EN ISO 18830:2016) |
| --- | --- |

T8.

»Plastics — Determination of aerobic biodegradation of non-floating plastic materials in seawater/sandy sediment interface — Method by measuring the oxygen demand in closed respirometer« (EN ISO 18830:2016)

| T9. | »Plastics — Determination of the ultimate aerobic biodegradability of plastic materials in soil by measuring the oxygen demand in a respirometer or the amount of carbon dioxide evolved« (EN ISO 17556:2019) |
| --- | --- |

T9.

»Plastics — Determination of the ultimate aerobic biodegradability of plastic materials in soil by measuring the oxygen demand in a respirometer or the amount of carbon dioxide evolved« (EN ISO 17556:2019)

| T10. | »Plastics — Determination of the aerobic biodegradation of non-floating materials exposed to marine sediment — Method by analysis of evolved carbon dioxide« (ISO 22404:2019). |
| --- | --- |

T10.

»Plastics — Determination of the aerobic biodegradation of non-floating materials exposed to marine sediment — Method by analysis of evolved carbon dioxide« (ISO 22404:2019).

| 1.4.2. | Specifikationerne i ISO 22403:2020 »Plastics — Assessment of the intrinsic biodegradability of materials exposed to marine inocula under mesophilic aerobic laboratory conditions — Test methods and requirements«, skal tages i betragtning ved anvendelsen af T7 og T8. |
| --- | --- |

1.4.2.

| 1.4.3. | For prøvemetoderne i gruppe 4 er prætilpasning af inoculum ikke tilladt. Resultatet skal rapporteres som det maksimale nedbrydningsniveau bestemt ud fra nedbrydningskurvens plateaufase eller som den højeste værdi, hvis plateauet ikke er nået. Referencematerialets form, størrelse og overfladeareal skal være sammenlignelig med det testede materiales. Følgende materialer kan anvendes som referencematerialer:






  — | positive kontroller: bionedbrydelige materialer såsom mikrokrystallinsk cellulosepulver, askefri cellulosefiltre eller poly-β-hydroxybutyrat. |
| --- | --- | --- |

1.4.3.

—

positive kontroller: bionedbrydelige materialer såsom mikrokrystallinsk cellulosepulver, askefri cellulosefiltre eller poly-β-hydroxybutyrat.

| — | negative kontroller: ikkebionedbrydelige polymerer såsom polyethylen eller polystyren. |
| --- | --- |

—

negative kontroller: ikkebionedbrydelige polymerer såsom polyethylen eller polystyren.

| 1.4.4. | Beståelseskriterier: fuldstændig nedbrydning på ≥ 90 % i forhold til referencematerialets nedbrydning i løbet af:






  — | 6 måneder for akvatisk test, eller |
| --- | --- | --- |

1.4.4.

—

6 måneder for akvatisk test, eller

| — | 24 måneder for test i jord-, sediment- eller vand/sedimentovergang. |
| --- | --- |

—

24 måneder for test i jord-, sediment- eller vand/sedimentovergang.

1.5.   Gruppe 5. Simuleringstestmetoder og beståelseskriterier til påvisning af nedbrydelighed i relevante miljøer

| 1.5.1. | Tilladte testmetoder i gruppe 5:






  T11. | »Aerobic and Anaerobic Transformation in Soil« (OECD TG 307) |
| --- | --- | --- |

1.5.1.

T11.

»Aerobic and Anaerobic Transformation in Soil« (OECD TG 307)

| T12. | »Aerobic and Anaerobic Transformation in Aquatic Sediment Systems« (OECD TG 308) |
| --- | --- |

T12.

»Aerobic and Anaerobic Transformation in Aquatic Sediment Systems« (OECD TG 308)

| T13. | »Aerobic Mineralisation in Surface Water — Simulation Biodegradation Test« (OECD TG 309) |
| --- | --- |

T13.

»Aerobic Mineralisation in Surface Water — Simulation Biodegradation Test« (OECD TG 309)

| 1.5.2. | De krævede testtemperaturer skal være 12 °C for ferskvand, estuarint vand, deres sedimenter samt for jord, og 9 °C for havvand og marint sediment, da dette svarer til gennemsnitstemperaturen for disse delmiljøer i Unionen. |
| --- | --- |

1.5.2.

| 1.5.3. | Beståelseskriterier:






  — | halveringstiden for nedbrydning i havvand, ferskvand eller estuarint vand er mindre end 60 dage |
| --- | --- | --- |

1.5.3.

—

halveringstiden for nedbrydning i havvand, ferskvand eller estuarint vand er mindre end 60 dage

| — | halveringstiden for nedbrydning i marint sediment, ferskvandssediment eller estuarint sediment er mindre end 180 dage |
| --- | --- |

—

halveringstiden for nedbrydning i marint sediment, ferskvandssediment eller estuarint sediment er mindre end 180 dage

| — | halveringstiden for nedbrydning i jord er mindre end 180 dage. |
| --- | --- |

—

halveringstiden for nedbrydning i jord er mindre end 180 dage.

2.   Særlige krav til påvisning af nedbrydeligheden af polymerer i produkter til anvendelse inden for landbrug og gartneri

2.1.   Gødningsprodukter, der indeholder polymerer, som er overfladebehandlingsmidler eller øger produktets vandbindingsevne eller fugtningsevne

For polymerer, der er overfladebehandlingsmidler eller øger vandbindings- eller fugtningsevnen i gødningsprodukter som defineret i artikel 2, nr. 1), i forordning (EU) 2019/1009, og som ikke er omfattet af nævnte forordnings anvendelsesområde, skal nedbrydeligheden påvises i overensstemmelse med de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 42, stk. 6, i nævnte forordning. I mangel af sådanne delegerede retsakter, må sådanne polymerer ikke markedsføres i gødningsprodukter, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EU) 2019/1009 efter den 17. oktober 2028.

2.2.   Landbrugs- og gartneriprodukter, bortset fra gødningsprodukter som omhandlet i punkt 2.1

Hvis der anvendes en test fra gruppe 4 eller gruppe 5, skal nedbrydeligheden af polymerer i andre landbrugs- eller gartneriprodukter end de gødningsprodukter, der er omhandlet i punkt 2.1, påvises i mindst to delmiljøer, der vælges på følgende måde:

| Delmiljø 1: ferskvand, estuarint vand eller havvand |
| --- |

Delmiljø 1: ferskvand, estuarint vand eller havvand

| Delmiljø 2: jord. |
| --- |

Delmiljø 2: jord.

For at blive betragtet som nedbrydelig med hensyn til anvendelsesområdet for punkt 78 skal en polymer i et andet landbrugs- eller gartneriprodukt end et gødningsprodukt som omhandlet i punkt 2.1 opnå en nedbrydelighed på 90 % i:

| a) | jord senest 48 måneder efter udløbet af det pågældende produkts funktionalitetsperiode, hvor funktionalitetsperioden er det tidsrum, hvori produktet udøver sin funktion efter produktets applikation. |
| --- | --- |

a)

jord senest 48 måneder efter udløbet af det pågældende produkts funktionalitetsperiode, hvor funktionalitetsperioden er det tidsrum, hvori produktet udøver sin funktion efter produktets applikation.

| b) | i vand senest efter:






  i) | 12 måneder plus det pågældende produkts funktionalitetsperiode, hvor der anvendes testmetoder i gruppe 4 eller |
| --- | --- | --- |

b)

i vand senest efter:

i)

12 måneder plus det pågældende produkts funktionalitetsperiode, hvor der anvendes testmetoder i gruppe 4 eller

| ii) | 16 måneder plus det pågældende produkts funktionalitetsperiode, hvor der anvendes testmetoder i gruppe 5. |
| --- | --- |

ii)

16 måneder plus det pågældende produkts funktionalitetsperiode, hvor der anvendes testmetoder i gruppe 5.

Med henblik herpå ændres beståelseskriterierne for testmetoderne i gruppe 4 og gruppe 5 for at angive den nedbrydningsprocent (for gruppe 4) eller den halveringstid (for gruppe 5), der skal opnås ved udløbet af standardtestens varighed for at opfylde betingelserne i det foregående punkt.

De ændrede beståelseskriterier for testmetoderne i gruppe 4 og gruppe 5 er fastsat i henholdsvis tabel A og B.

Tabel A

Beståelseskriterier i gruppe 4 for polymerer i produkter til anvendelse inden for landbrug og gartneri, opstillet efter varighed af funktionalitetsperioden (FP) og testmetode.

| Testmetode | Vurderet kriterium | Beståelseskriterium (FP = 0) | Beståelseskriterium (FP = 1 måned) | Beståelseskriterium (FP = 2 måneder) | Beståelseskriterium (FP = 3 måneder) | Beståelseskriterium (FP = 6 måneder) | Beståelseskriterium (FP = 9 måneder) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| T9 (jord) | Nedbrydningsmål efter 24 måneder | ≥ 68,4  % | ≥ 67,6  % | ≥ 66,9  % | ≥ 66,2  % | ≥ 64,1  % | ≥ 62,1  % |
| T5 og T6
  (overfladevand) | Nedbrydningsmål efter 6 måneder | ≥ 68,4  % | ≥ 65,4  % | ≥ 62,7  % | ≥ 60,2  % | ≥ 53,6  % | ≥ 48,2  % |

Testmetode

Vurderet kriterium

Beståelseskriterium (FP = 0)

Beståelseskriterium (FP = 1 måned)

Beståelseskriterium (FP = 2 måneder)

Beståelseskriterium (FP = 3 måneder)

Beståelseskriterium (FP = 6 måneder)

Beståelseskriterium (FP = 9 måneder)

T9 (jord)

Nedbrydningsmål efter 24 måneder

≥ 68,4  %

≥ 67,6  %

≥ 66,9  %

≥ 66,2  %

≥ 64,1  %

≥ 62,1  %

T5 og T6

(overfladevand)

Nedbrydningsmål efter 6 måneder

≥ 68,4  %

≥ 65,4  %

≥ 62,7  %

≥ 60,2  %

≥ 53,6  %

≥ 48,2  %

Tabel B

Beståelseskriterier i gruppe 5 for polymerer i produkter til anvendelse inden for landbrug og gartneri, opstillet efter varighed af funktionalitetsperioden (FP) og testmetode.

| Testmetode | Vurderet kriterium | Beståelseskriterium (FP = 0) | Beståelseskriterium (FP = 1 måned) | Beståelseskriterium (FP = 2 måneder) | Beståelseskriterium (FP = 3 måneder) | Beståelseskriterium (FP = 6 måneder) | Beståelseskriterium (FP = 9 måneder) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| T11 (jord, 48 måneder + FP) | Halveringstid for nedbrydning (DegT50) | DegT50
  ≤ 440 dage | DegT50
  ≤ 449 dage | DegT50
  ≤ 458 dage | DegT50
  ≤ 467 dage | DegT50
  ≤ 495 dage | DegT50
  ≤ 522 dage |
| T13 (overfladevand, 16 måneder + FP) | Halveringstid for nedbrydning (DegT50) | DegT50
  ≤ 147 dage | DegT50
  ≤ 156 dage | DegT50
  ≤ 165 dage | DegT50
  ≤ 174 dage | DegT50
  ≤ 202 dage | DegT50
  ≤ 229 dage |

Testmetode

Vurderet kriterium

Beståelseskriterium (FP = 0)

Beståelseskriterium (FP = 1 måned)

Beståelseskriterium (FP = 2 måneder)

Beståelseskriterium (FP = 3 måneder)

Beståelseskriterium (FP = 6 måneder)

Beståelseskriterium (FP = 9 måneder)

T11 (jord, 48 måneder + FP)

Halveringstid for nedbrydning (DegT50)

DegT50

≤ 440 dage

DegT50

≤ 449 dage

DegT50

≤ 458 dage

DegT50

≤ 467 dage

DegT50

≤ 495 dage

DegT50

≤ 522 dage

T13 (overfladevand, 16 måneder + FP)

Halveringstid for nedbrydning (DegT50)

DegT50

≤ 147 dage

DegT50

≤ 156 dage

DegT50

≤ 165 dage

DegT50

≤ 174 dage

DegT50

≤ 202 dage

DegT50

≤ 229 dage

For funktionalitetsperioder, der ikke er omfattet af tabel A eller B, beregnes beståelseskriterierne ved hjælp af nedenstående eksponentielle henfaldsformler.

Gruppe 4, T9 (jord):

Nedbrydningsmålet efter 24 måneder (TD24m) beregnes således:

TD24m = 1 — exp(-λ*c*24)

Gruppe 4, T5 og T6 (overfladevand):

Nedbrydningsmålet efter 6 måneder (TD6m) beregnes således:

TD6m = 1 — exp(-λ*c*6)

Gruppe 5, T11 (jord) og T13 (overfladevand):

Den halveringstid for nedbrydning (DegT50), der observeres ved afslutningen af en test i gruppe 5, beregnes som følger:

DegT50 = ln(2)/λ

hvor:

c er det gennemsnitlige antal dage pr. måned beregnet som:

c = 365,25/12

λ er nedbrydningsraten beregnet som:

| for T9 og T11: | λΤ9/T11 = ln(0,1)/-t90,T9/T11 |
| --- | --- |

for T9 og T11:

λΤ9/T11 = ln(0,1)/-t90,T9/T11

| for T5 og T6: | λΤ5/T6 = ln(0,1)/-t90,T5/T6 |
| --- | --- |

for T5 og T6:

λΤ5/T6 = ln(0,1)/-t90,T5/T6

| for T13: | λΤ13 = ln(0,1)/-t90,T13 |
| --- | --- |

for T13:

λΤ13 = ln(0,1)/-t90,T13

t90
  er den tid det tager at nå 90 % nedbrydning, beregnet som:

| for T9 og T11: | t90,T9/T11 = c × (48 + FP) |
| --- | --- |

for T9 og T11:

t90,T9/T11 = c × (48 + FP)

| for T5 og T6: | t90,T5/T6 = × (12 + FP) |
| --- | --- |

for T5 og T6:

t90,T5/T6 = × (12 + FP)

| for T13: | t90,T13 = × (16 + FP) |
| --- | --- |

for T13:

t90,T13 = × (16 + FP)

FP
  er funktionalitetsperioden udtrykt i måneder.

3.   Særlige krav til det testmateriale, der skal anvendes ved test af nedbrydelighed

Testen skal udføres på et testmateriale, der består af en eller flere polymerer, der er indeholdt i eller opbygger en kontinuerlig overfladebelægning på partikler (»polymerpartikler«), der med hensyn til sammensætning, form, størrelse og overfladeareal er sammenlignelige med de polymerpartikler, der er til stede i produktet, eller, hvis det ikke er teknisk muligt, med de polymerpartikler, der bortskaffes eller udledes i miljøet.

Uanset første afsnit kan polymerer, der anvendes til indkapsling, testes i en af følgende former:

| — | i den form, der markedsføres |
| --- | --- |

—

i den form, der markedsføres

| — | i form af en isoleret overfladebelægning |
| --- | --- |

—

i form af en isoleret overfladebelægning

| — | i den form, der markedsføres, men hvor materialets organiske kerne erstattes af et inert materiale såsom glas. |
| --- | --- |

—

i den form, der markedsføres, men hvor materialets organiske kerne erstattes af et inert materiale såsom glas.

Testmaterialet skal være af en tykkelse, der er sammenlignelig med tykkelsen af polymeren i overfladebelægningen på partiklerne i det markedsførte produkt. Når nedbrydningen vurderes i forhold til et referencemateriale, jf. punkt 1.4.3., skal referencematerialets form, størrelse og overfladeareal være sammenlignelige med testmaterialets.

Hvis testmaterialet indeholder mere end én polymer, og der anvendes testmetoder fra gruppe 1, 2 eller 3 til at påvise nedbrydningen, skal nedbrydningen af hver polymer påvises på en af følgende måder:

| — | nedbrydningen af testmaterialet og af hver polymer i testmaterialet testes særskilt ved brug af de tilladte testmetoder og beståelseskriterier i dette tillæg |
| --- | --- |

—

nedbrydningen af testmaterialet og af hver polymer i testmaterialet testes særskilt ved brug af de tilladte testmetoder og beståelseskriterier i dette tillæg

| — | nedbrydningen af testmaterialet testes ved hjælp af de tilladte testmetoder og beståelseskriterier, der er fastsat i dette tillæg, og det påvises under prøvningen på en hvilken som helst passende måde, at alle polymerer i testmaterialet bidrager til den ved testen observerede nedbrydning, og at hver polymer opfylder beståelseskriterierne for den relevante tilladte testmetode i dette tillæg. |
| --- | --- |

—

nedbrydningen af testmaterialet testes ved hjælp af de tilladte testmetoder og beståelseskriterier, der er fastsat i dette tillæg, og det påvises under prøvningen på en hvilken som helst passende måde, at alle polymerer i testmaterialet bidrager til den ved testen observerede nedbrydning, og at hver polymer opfylder beståelseskriterierne for den relevante tilladte testmetode i dette tillæg.

Hvis testmaterialet indeholder en enkelt polymer, men indeholder mere end 10 vægtprocent af andre ikkepolymere organiske stoffer, og der anvendes testmetoder fra gruppe 1, 2 eller 3 til at påvise nedbrydningen, gør én af følgende betingelser sig gældende:

| — | nedbrydningen af testmaterialet og af polymeren i testmaterialet testes særskilt ved brug af de tilladte testmetoder og beståelseskriterier i dette tillæg |
| --- | --- |

—

nedbrydningen af testmaterialet og af polymeren i testmaterialet testes særskilt ved brug af de tilladte testmetoder og beståelseskriterier i dette tillæg

| — | nedbrydningen af testmaterialet testes ved hjælp af de tilladte testmetoder og beståelseskriterier, der er fastsat i dette tillæg, og det påvises under prøvningen på en hvilken som helst passende måde, at polymeren bidrager til den ved testen observerede nedbrydning af testmaterialet, og at den opfylder beståelseskriterierne for den relevante tilladte testmetode i dette tillæg. |
| --- | --- |

—

nedbrydningen af testmaterialet testes ved hjælp af de tilladte testmetoder og beståelseskriterier, der er fastsat i dette tillæg, og det påvises under prøvningen på en hvilken som helst passende måde, at polymeren bidrager til den ved testen observerede nedbrydning af testmaterialet, og at den opfylder beståelseskriterierne for den relevante tilladte testmetode i dette tillæg.

Tillæg 16

Punkt 78 — Regler for påvisning af opløselighed

I dette tillæg fastsættes de tilladte testmetoder og -betingelser for at påvise, at en polymer er opløselig med henblik på nummer 78. Testene skal udføres af laboratorier, der overholder principperne for god laboratoriepraksis som fastlagt i direktiv 2004/10/EF eller andre internationale standarder, som Kommissionen eller agenturet har anerkendt som tilsvarende, eller som er akkrediteret i henhold til ISO 17025.

Tilladte testmetoder:

| 1. | OECD-retningslinje 120 |
| --- | --- |

1.

OECD-retningslinje 120

| 2. | OECD-retningslinje 105 |
| --- | --- |

2.

OECD-retningslinje 105

Testen skal udføres på et testmateriale, der består af en eller flere polymerer, der er indeholdt i eller opbygger en kontinuerlig overfladebelægning på partikler (»polymerpartikler«), der med hensyn til sammensætning, form, størrelse og overfladeareal er sammenlignelige med de polymerpartikler, der er til stede i produktet, eller, hvis det ikke er teknisk muligt, med de polymerpartikler, der bortskaffes eller udledes i miljøet.

Uanset tredje afsnit gælder det for polymerpartikler, hvor alle dimensioner er større end 0,25 mm eller hvor forholdet mellem længde og diameter er større end 3 og længden er større end 0,25 mm, at størrelsen af de polymerpartikler, der skal testes, skal være mindre i henhold til OECD-retningslinje 120, således at mindst én dimension af polymerpartiklerne er mellem 0,125 mm og 0,25 mm eller, for polymerpartikler, hvor forholdet mellem længde og diameter er større end 3, at længden er mellem 0,125 mm og 0,25 mm. For polymerpartikler, der indeholder uorganiske stoffer ud over en eller flere polymerer, såsom polymerpartikler indkapslet med uorganiske stoffer eller polymerpartikler, hvor en polymer er podet på et uorganisk bærestof, skal det være tilstrækkeligt at påvise, at polymeren opfylder beståelseskriterierne. Med henblik herpå er det tilladt at teste på opløseligheden af polymeren eller polymererne, inden dannelsen af polymerpartiklerne.

Betingelserne for denne opløselighedstest er følgende:

| — | Temperatur 20 °C |
| --- | --- |

—

Temperatur 20 °C

| — | pH 7 |
| --- | --- |

—

pH 7

| — | Dosering: 10 g/1 000 ml |
| --- | --- |

—

Dosering: 10 g/1 000 ml

| — | Testvarighed: 24 timer |
| --- | --- |

—

Testvarighed: 24 timer

Beståelseskriterium: opløselighed > 2 g/l.

---

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/89 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/89

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2023/2056

af 26. september 2023

om ændring af de gennemførelsesmæssige tekniske standarder i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 for så vidt angår relevante tilstrækkeligt diversificerede indeks, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 344, stk. 1, tredje afsnit, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | For at sikre, at de aktieindeks, der er opført i bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 (2) fortsat opfylder betingelserne for, at der kan ses bort fra deres specifikke risiko, har Den Europæiske Banktilsynsmyndighed revurderet de relevante indeks i lyset af de senest tilgængelige data, som er dem, der vedrører 2022. Denne genvurdering har vist, at der er behov for at ajourføre listen over relevante tilstrækkeligt diversificerede indeks. |
| --- | --- |

(1)

For at sikre, at de aktieindeks, der er opført i bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 (2) fortsat opfylder betingelserne for, at der kan ses bort fra deres specifikke risiko, har Den Europæiske Banktilsynsmyndighed revurderet de relevante indeks i lyset af de senest tilgængelige data, som er dem, der vedrører 2022. Denne genvurdering har vist, at der er behov for at ajourføre listen over relevante tilstrækkeligt diversificerede indeks.

| (2) | Gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(2)

Gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 bør derfor ændres.

| (3) | Denne forordning er baseret på de udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har forelagt Kommissionen. |
| --- | --- |

(3)

Denne forordning er baseret på de udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har forelagt Kommissionen.

| (4) | Ændringerne af gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 er ikke en følge af ændringer af den anvendte vurderingsmetode. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har, blot for at ajourføre listen over relevante tilstrækkeligt diversificerede indeks, derfor hverken afholdt en åben offentlig høring om det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som denne forordning er baseret på, ligesom den heller ikke har analyseret de potentielle omkostninger og fordele, under hensyntagen til at en sådan høring eller analyse vil være meget uforholdsmæssig i forhold til anvendelsesområdet og virkningen af det pågældende udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder. Faktisk bør kun et lille antal indeks udgå denne liste som følge af genvurderingen, og sådanne indeks er under alle omstændigheder færre end antallet af nye indekser, der tilføjes — |
| --- | --- |

(4)

Ændringerne af gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 er ikke en følge af ændringer af den anvendte vurderingsmetode. Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har, blot for at ajourføre listen over relevante tilstrækkeligt diversificerede indeks, derfor hverken afholdt en åben offentlig høring om det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som denne forordning er baseret på, ligesom den heller ikke har analyseret de potentielle omkostninger og fordele, under hensyntagen til at en sådan høring eller analyse vil være meget uforholdsmæssig i forhold til anvendelsesområdet og virkningen af det pågældende udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder. Faktisk bør kun et lille antal indeks udgå denne liste som følge af genvurderingen, og sådanne indeks er under alle omstændigheder færre end antallet af nye indekser, der tilføjes —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 erstattes af teksten i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1.

1

(2)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2014 af 4. september 2014 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for relevante tilstrækkeligt diversificerede indeks i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (EUT L 265 af 5.9.2014, s. 3).

2

---

BILAG

»BILAG

Aktieindeks, der opfylder kravene i artikel 344 i forordning (EU) nr. 575/2013

| Indeks | Land/område |
| --- | --- |
| 1. | STOXX Asia/Pacific 600 |

Indeks

Land/område

1.

STOXX Asia/Pacific 600

Asien/Stillehavsområdet

| 2. | ASX100 |
| --- | --- |

2.

ASX100

Australien

| 3. | ATX |
| --- | --- |

3.

ATX

Østrig

| 4. | ATX Prime |
| --- | --- |

4.

ATX Prime

Østrig

| 5. | BEL20 |
| --- | --- |

5.

BEL20

Belgien

| 6. | SaoPaulo — Bovespa |
| --- | --- |

6.

SaoPaulo — Bovespa

Brasilien

| 7. | TSX60 |
| --- | --- |

7.

TSX60

Canada

| 8. | CETOP20 Index |
| --- | --- |

8.

CETOP20 Index

Centraleuropa

| 9. | CSI 100 Index |
| --- | --- |

9.

CSI 100 Index

Kina

| 10. | CSI 300 Index |
| --- | --- |

10.

CSI 300 Index

Kina

| 11. | FTSE China A50 Index |
| --- | --- |

11.

FTSE China A50 Index

Kina

| 12. | Hang Seng Mainland 100 China |
| --- | --- |

12.

Hang Seng Mainland 100 China

Kina

| 13. | OMX Copenhagen 25 |
| --- | --- |

13.

OMX Copenhagen 25

Danmark

| 14. | OMX Copenhagen Benchmark |
| --- | --- |

14.

OMX Copenhagen Benchmark

Danmark

| 15. | FTSE RAFI Developed 1000 |
| --- | --- |

15.

FTSE RAFI Developed 1000

Developed Markets

| 16. | CECE Composite Index EUR |
| --- | --- |

16.

CECE Composite Index EUR

Østeuropa

| 17. | FTSE RAFI Emerging Markets |
| --- | --- |

17.

FTSE RAFI Emerging Markets

Emerging Markets

| 18. | MSCI Emerging Markets 50 |
| --- | --- |

18.

MSCI Emerging Markets 50

Emerging Markets

| 19. | Cboe Eurozone 50 |
| --- | --- |

19.

Cboe Eurozone 50

Europa

| 20. | DJ Euro STOXX 50 |
| --- | --- |

20.

DJ Euro STOXX 50

Europa

| 21. | FTSE All World Europe |
| --- | --- |

21.

FTSE All World Europe

Europa

| 22. | FTSE Euro 100 |
| --- | --- |

22.

FTSE Euro 100

Europa

| 23. | FTSE Eurofirst 100 |
| --- | --- |

23.

FTSE Eurofirst 100

Europa

| 24. | FTSE Eurofirst 300 |
| --- | --- |

24.

FTSE Eurofirst 300

Europa

| 25. | FTSE Eurofirst 80 |
| --- | --- |

25.

FTSE Eurofirst 80

Europa

| 26. | FTSE Eurotop 100 |
| --- | --- |

26.

FTSE Eurotop 100

Europa

| 27. | MSCI Euro |
| --- | --- |

27.

MSCI Euro

Europa

| 28. | MSCI Europe |
| --- | --- |

28.

MSCI Europe

Europa

| 29. | MSCI Pan-Euro |
| --- | --- |

29.

MSCI Pan-Euro

Europa

| 30. | NTX New Europe Blue Chip |
| --- | --- |

30.

NTX New Europe Blue Chip

Europa

| 31. | S&P Euro |
| --- | --- |

31.

S&P Euro

Europa

| 32. | S&P Europe 350 |
| --- | --- |

32.

S&P Europe 350

Europa

| 33. | STOXX All Europe 100 |
| --- | --- |

33.

STOXX All Europe 100

Europa

| 34. | STOXX All Europe 800 |
| --- | --- |

34.

STOXX All Europe 800

Europa

| 35. | STOXX Europe 50 |
| --- | --- |

35.

STOXX Europe 50

Europa

| 36. | STOXX Europe 600 |
| --- | --- |

36.

STOXX Europe 600

Europa

| 37. | STOXX Europe 600 Equal Weight |
| --- | --- |

37.

STOXX Europe 600 Equal Weight

Europa

| 38. | STOXX Europe Lrg 200 |
| --- | --- |

38.

STOXX Europe Lrg 200

Europa

| 39. | STOXX Europe Mid 200 |
| --- | --- |

39.

STOXX Europe Mid 200

Europa

| 40. | STOXX Europe Small 200 |
| --- | --- |

40.

STOXX Europe Small 200

Europa

| 41. | STOXX Select Dividend 30 |
| --- | --- |

41.

STOXX Select Dividend 30

Europa

| 42. | OMXH25 |
| --- | --- |

42.

OMXH25

Finland

| 43. | CAC40 |
| --- | --- |

43.

CAC40

Frankrig

| 44. | Cboe France 40 |
| --- | --- |

44.

Cboe France 40

Frankrig

| 45. | SBF 120 |
| --- | --- |

45.

SBF 120

Frankrig

| 46. | Cboe Germany 40 |
| --- | --- |

46.

Cboe Germany 40

Tyskland

| 47. | DAX |
| --- | --- |

47.

DAX

Tyskland

| 48. | HDAX |
| --- | --- |

48.

HDAX

Tyskland

| 49. | MDAX |
| --- | --- |

49.

MDAX

Tyskland

| 50. | SDAX |
| --- | --- |

50.

SDAX

Tyskland

| 51. | FTSE RAFI All World |
| --- | --- |

51.

FTSE RAFI All World

Globalt

| 52. | MSCI World Index |
| --- | --- |

52.

MSCI World Index

Globalt

| 53. | Athens General |
| --- | --- |

53.

Athens General

Grækenland

| 54. | FT ASE Large Cap |
| --- | --- |

54.

FT ASE Large Cap

Grækenland

| 55. | Hang Seng |
| --- | --- |

55.

Hang Seng

Hongkong

| 56. | Hang Seng China Enterprises |
| --- | --- |

56.

Hang Seng China Enterprises

Hongkong

| 57. | NIFTY 50 |
| --- | --- |

57.

NIFTY 50

Indien

| 58. | S&P BSE 100 |
| --- | --- |

58.

S&P BSE 100

Indien

| 59. | ISEQ 20 |
| --- | --- |

59.

ISEQ 20

Irland

| 60. | Cboe Italy 40 |
| --- | --- |

60.

Cboe Italy 40

Italien

| 61. | FTSE MIB |
| --- | --- |

61.

FTSE MIB

Italien

| 62. | Nikkei225 |
| --- | --- |

62.

Nikkei225

Japan

| 63. | Nikkei300 |
| --- | --- |

63.

Nikkei300

Japan

| 64. | TOPIX 400 |
| --- | --- |

64.

TOPIX 400

Japan

| 65. | TOPIX Core 30 |
| --- | --- |

65.

TOPIX Core 30

Japan

| 66. | S&P Latin America 40 |
| --- | --- |

66.

S&P Latin America 40

Latinamerika

| 67. | FTSE Bursa Malaysia KLCI |
| --- | --- |

67.

FTSE Bursa Malaysia KLCI

Malaysia

| 68. | FTSE Bursa Malaysia Top100 |
| --- | --- |

68.

FTSE Bursa Malaysia Top100

Malaysia

| 69. | MSE Share Index |
| --- | --- |

69.

MSE Share Index

Malta

| 70. | INMEX Index |
| --- | --- |

70.

INMEX Index

Mexico

| 71. | IPC Index |
| --- | --- |

71.

IPC Index

Mexico

| 72. | AEX |
| --- | --- |

72.

AEX

Nederlandene

| 73. | AMX |
| --- | --- |

73.

AMX

Nederlandene

| 74. | Cboe Netherlands 25 |
| --- | --- |

74.

Cboe Netherlands 25

Nederlandene

| 75. | NZSE50 |
| --- | --- |

75.

NZSE50

New Zealand

| 76. | Cboe Norway 25 |
| --- | --- |

76.

Cboe Norway 25

Norge

| 77. | OBX |
| --- | --- |

77.

OBX

Norge

| 78. | OBXP |
| --- | --- |

78.

OBXP

Norge

| 79. | mWIG40 |
| --- | --- |

79.

mWIG40

Polen

| 80. | WIG20 |
| --- | --- |

80.

WIG20

Polen

| 81. | MSCI Singapore Free Index |
| --- | --- |

81.

MSCI Singapore Free Index

Singapore

| 82. | Straits Times Index |
| --- | --- |

82.

Straits Times Index

Singapore

| 83. | FTSE JSE Top 40 |
| --- | --- |

83.

FTSE JSE Top 40

Sydafrika

| 84. | Cboe Spain 35 |
| --- | --- |

84.

Cboe Spain 35

Spanien

| 85. | IBEX35 |
| --- | --- |

85.

IBEX35

Spanien

| 86. | Cboe Sweden 30 |
| --- | --- |

86.

Cboe Sweden 30

Sverige

| 87. | OMX Stockholm 30 |
| --- | --- |

87.

OMX Stockholm 30

Sverige

| 88. | Cboe Switzerland 20 |
| --- | --- |

88.

Cboe Switzerland 20

Schweiz

| 89. | SMI |
| --- | --- |

89.

SMI

Schweiz

| 90. | SMI MID |
| --- | --- |

90.

SMI MID

Schweiz

| 91. | SET 50 |
| --- | --- |

91.

SET 50

Thailand

| 92. | Cboe UK 100 |
| --- | --- |

92.

Cboe UK 100

Det Forenede Kongerige

| 93. | FTSE 100 |
| --- | --- |

93.

FTSE 100

Det Forenede Kongerige

| 94. | FTSE AIM 100 |
| --- | --- |

94.

FTSE AIM 100

Det Forenede Kongerige

| 95. | FTSE AIM UK 50 |
| --- | --- |

95.

FTSE AIM UK 50

Det Forenede Kongerige

| 96. | FTSE Fledgling |
| --- | --- |

96.

FTSE Fledgling

Det Forenede Kongerige

| 97. | FTSE mid-250 |
| --- | --- |

97.

FTSE mid-250

Det Forenede Kongerige

| 98. | FTSE Small Cap |
| --- | --- |

98.

FTSE Small Cap

Det Forenede Kongerige

| 99. | Dow Jones Ind. Av. |
| --- | --- |

99.

Dow Jones Ind. Av.

USA

| 100. | NASDAQ 100 |
| --- | --- |

100.

NASDAQ 100

USA

| 101. | S&P 500 |
| --- | --- |

101.

S&P 500

USA

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/94 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/94

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2023/2057

af 26. september 2023

om ændring af bilag VII og VIII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 for så vidt angår godkendelse eller ophævelse af status som sygdomsfri for visse medlemsstater eller zoner deri med hensyn til visse listeopførte sygdomme og godkendelse af programmer for udryddelse af visse listeopførte sygdomme

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 af 9. marts 2016 om overførbare dyresygdomme og om ændring og ophævelse af visse retsakter på området for dyresundhed (»dyresundhedsloven«) (1), særlig artikel 31, stk. 3, og artikel 36, stk. 4, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Der fastsættes ved forordning (EU) 2016/429 sygdomsspecifikke regler vedrørende de sygdomme, der er listeopført i henhold til samme forordnings artikel 5, stk. 1, og det fastsættes, hvordan disse regler skal anvendes på diverse kategorier af listeopførte sygdomme. Forordning (EU) 2016/429 indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne skal fastlægge obligatoriske udryddelsesprogrammer af de i forordningens artikel 9, stk. 1, litra b) omhandlede listeopførte sygdomme, og om valgfrie programmer for udryddelse af listeopførte sygdomme omhandlet i samme forordnings artikel 9, stk. 1, litra c), samt om Kommissionens godkendelse af sådanne programmer. I henhold til nævnte forordning skal Kommissionen også godkende eller ophæve status som sygdomsfri for medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri med hensyn til visse listeopførte sygdomme, som er omhandlet i forordningens artikel 9, stk. 1, litra b) og c). |
| --- | --- |

(1)

Der fastsættes ved forordning (EU) 2016/429 sygdomsspecifikke regler vedrørende de sygdomme, der er listeopført i henhold til samme forordnings artikel 5, stk. 1, og det fastsættes, hvordan disse regler skal anvendes på diverse kategorier af listeopførte sygdomme. Forordning (EU) 2016/429 indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne skal fastlægge obligatoriske udryddelsesprogrammer af de i forordningens artikel 9, stk. 1, litra b) omhandlede listeopførte sygdomme, og om valgfrie programmer for udryddelse af listeopførte sygdomme omhandlet i samme forordnings artikel 9, stk. 1, litra c), samt om Kommissionens godkendelse af sådanne programmer. I henhold til nævnte forordning skal Kommissionen også godkende eller ophæve status som sygdomsfri for medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri med hensyn til visse listeopførte sygdomme, som er omhandlet i forordningens artikel 9, stk. 1, litra b) og c).

| (2) | Ved Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/689 (2) suppleres forordning (EU) 2016/429, og der fastsættes kriterier for tildeling, opretholdelse, suspension og ophævelse af status som sygdomsfri for medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri samt krav vedrørende godkendelse af obligatoriske eller valgfrie udryddelsesprogrammer for medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri. |
| --- | --- |

(2)

Ved Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/689 (2) suppleres forordning (EU) 2016/429, og der fastsættes kriterier for tildeling, opretholdelse, suspension og ophævelse af status som sygdomsfri for medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri samt krav vedrørende godkendelse af obligatoriske eller valgfrie udryddelsesprogrammer for medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri.

| (3) | Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 (3) fastsættes der gennemførelsesbestemmelser vedrørende de listeopførte dyresygdomme, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, litra a), b) og c), i forordning (EU) 2016/429, for så vidt angår status som sygdomsfri og ikkevaccinationsstatus for visse medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri og godkendelse af udryddelsesprogrammer af disse listeopførte sygdomme. I bilagene til nævnte gennemførelsesforordning listeopføres medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri med status som sygdomsfri samt allerede godkendte obligatoriske eller valgfrie udryddelsesprogrammer. Den ændrede epidemiologiske situation for visse sygdomme gør det nødvendigt at ændre visse bilag til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 for at opføre nye sygdomsfrie medlemsstater eller zoner deri på listen og godkende visse obligatoriske eller valgfrie udryddelsesprogrammer, der forelægges Kommissionen. |
| --- | --- |

(3)

Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 (3) fastsættes der gennemførelsesbestemmelser vedrørende de listeopførte dyresygdomme, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, litra a), b) og c), i forordning (EU) 2016/429, for så vidt angår status som sygdomsfri og ikkevaccinationsstatus for visse medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri og godkendelse af udryddelsesprogrammer af disse listeopførte sygdomme. I bilagene til nævnte gennemførelsesforordning listeopføres medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri med status som sygdomsfri samt allerede godkendte obligatoriske eller valgfrie udryddelsesprogrammer. Den ændrede epidemiologiske situation for visse sygdomme gør det nødvendigt at ændre visse bilag til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 for at opføre nye sygdomsfrie medlemsstater eller zoner deri på listen og godkende visse obligatoriske eller valgfrie udryddelsesprogrammer, der forelægges Kommissionen.

| (4) | For så vidt angår BVD har Tyskland forelagt Kommissionen oplysninger, der viser, at betingelserne for anerkendelse af status som sygdomsfri med hensyn til BVD i delegeret forordning (EU) 2020/689 er opfyldt i hele delstaten Bayern, i størstedelen af delstaten Niedersachsens område, undtagen regionerne Cuxhaven, Göttingen, Northeim, Oldenburg og Stade, i størstedelen af delstaten Nordrhein-Westfalens område, undtagen regionerne Borken. Gütersloh, Höxter, Kleve og Paderborn, og i størstedelen af delstaten Schleswig-Holsteins område, undtagen regionen Rendsburg-Eckernförde. Kommissionens gennemgang har vist, at de pågældende ansøgninger opfylder kriterierne i del II, kapitel 4, i delegeret forordning (EU) 2020/689 med hensyn til tildeling af status som sygdomsfri med hensyn til BVD. Disse zoner bør derfor listeopføres i del I bilag VII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 som værende områder med status som sygdomsfri med hensyn til BVD. |
| --- | --- |

(4)

For så vidt angår BVD har Tyskland forelagt Kommissionen oplysninger, der viser, at betingelserne for anerkendelse af status som sygdomsfri med hensyn til BVD i delegeret forordning (EU) 2020/689 er opfyldt i hele delstaten Bayern, i størstedelen af delstaten Niedersachsens område, undtagen regionerne Cuxhaven, Göttingen, Northeim, Oldenburg og Stade, i størstedelen af delstaten Nordrhein-Westfalens område, undtagen regionerne Borken. Gütersloh, Höxter, Kleve og Paderborn, og i størstedelen af delstaten Schleswig-Holsteins område, undtagen regionen Rendsburg-Eckernförde. Kommissionens gennemgang har vist, at de pågældende ansøgninger opfylder kriterierne i del II, kapitel 4, i delegeret forordning (EU) 2020/689 med hensyn til tildeling af status som sygdomsfri med hensyn til BVD. Disse zoner bør derfor listeopføres i del I bilag VII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 som værende områder med status som sygdomsfri med hensyn til BVD.

| (5) | For så vidt angår infektion med bluetonguevirus har Luxembourg forelagt Kommissionen oplysninger, der viser, at betingelserne for anerkendelse af status som sygdomsfri med hensyn til infektion med bluetonguevirus er opfyldt for hele Luxembourgs område. Kommissionens gennemgang har vist, at den pågældende ansøgning opfylder kriterierne i del II, kapitel 4, i delegeret forordning (EU) 2020/689 med hensyn til tildeling af status som sygdomsfri med hensyn til infektion med bluetonguevirus. Luxembourg bør derfor listeopføres som værende fri for infektion med bluetonguevirus i del I bilag VIII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620. |
| --- | --- |

(5)

For så vidt angår infektion med bluetonguevirus har Luxembourg forelagt Kommissionen oplysninger, der viser, at betingelserne for anerkendelse af status som sygdomsfri med hensyn til infektion med bluetonguevirus er opfyldt for hele Luxembourgs område. Kommissionens gennemgang har vist, at den pågældende ansøgning opfylder kriterierne i del II, kapitel 4, i delegeret forordning (EU) 2020/689 med hensyn til tildeling af status som sygdomsfri med hensyn til infektion med bluetonguevirus. Luxembourg bør derfor listeopføres som værende fri for infektion med bluetonguevirus i del I bilag VIII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620.

| (6) | Bilag VII og VIII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(6)

Bilag VII og VIII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 bør derfor ændres.

| (7) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(7)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilag VII og VIII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 84 af 31.3.2016, s. 1.

1

(2)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/689 af 17. december 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 for så vidt angår regler om overvågning, udryddelsesprogrammer og status som sygdomsfri for visse listeopførte og nye sygdomme (EUT L 174 af 3.6.2020, s. 211).

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 af 15. april 2021 om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 for så vidt angår godkendelse af status som sygdomsfri og ikkevaccinationsstatus for visse medlemsstater eller zoner eller kompartmenter deri med hensyn til visse listeopførte sygdomme og godkendelse af programmer for udryddelse af disse listeopførte sygdomme (EUT L 131 af 16.4.2021, s. 78).

3

---

BILAG

I bilag VII og VIII til gennemførelsesforordning (EU) 2021/620 foretages følgende ændringer:

| 1) | Bilag VII ændres således:






  a) | I del I affattes rækken vedrørende Tyskland således:






  Medlemsstat | Område |
| --- | --- | --- | --- |
| »Tyskland | Bundesland Baden-Württemberg
  Bundesland Bayern
  Bundesland Brandenburg
  Bundesland Bremen
  Bundesland Hamburg
  Bundesland Hessen
  Bundesland Mecklenburg-Vorpommern
  Bundesland Niedersachsen, undtagen Landkreis Cuxhaven, Göttingen, Northeim, Oldenburg, Stade
  Bundesland Nordrhein-Westfalen, undtagen Kreis Borken, Gütersloh, Höxter, Kleve, Paderborn
  Bundesland Schleswig-Holstein, undtagen Kreis Rendsburg-Eckernförde
  Bundesland Rheinland-Pfalz
  Bundesland Saarland
  Bundesland Sachsen
  Bundesland Sachsen-Anhalt
  Bundesland Thüringen« |

1)

Bilag VII ændres således:

a)

I del I affattes rækken vedrørende Tyskland således:

Medlemsstat

Område

»Tyskland

Bundesland Baden-Württemberg

Bundesland Bayern

Bundesland Brandenburg

Bundesland Bremen

Bundesland Hamburg

Bundesland Hessen

Bundesland Mecklenburg-Vorpommern

Bundesland Niedersachsen, undtagen Landkreis Cuxhaven, Göttingen, Northeim, Oldenburg, Stade

Bundesland Nordrhein-Westfalen, undtagen Kreis Borken, Gütersloh, Höxter, Kleve, Paderborn

Bundesland Schleswig-Holstein, undtagen Kreis Rendsburg-Eckernförde

Bundesland Rheinland-Pfalz

Bundesland Saarland

Bundesland Sachsen

Bundesland Sachsen-Anhalt

Bundesland Thüringen«

| b) | I del II affattes rækken vedrørende Tyskland således:







  Medlemsstat | Område | Dato for første godkendelse, jf. artikel 15, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2020/689 |
| --- | --- | --- | --- |
| »Tyskland | Bundesland Berlin
  Bundesland Niedersachsen:
  Landkreis Cuxhaven, Göttingen, Northeim, Oldenburg, Stade
  Bundesland Nordrhein-Westfalen:
  Kreis Borken, Gütersloh, Höxter, Kleve, Paderborn
  Bundesland Schleswig-Holstein:
  Kreis Rendsburg-Eckernförde | 21. februar 2022« |

b)

I del II affattes rækken vedrørende Tyskland således:

Medlemsstat

Område

Dato for første godkendelse, jf. artikel 15, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2020/689

»Tyskland

Bundesland Berlin

Bundesland Niedersachsen:

Landkreis Cuxhaven, Göttingen, Northeim, Oldenburg, Stade

Bundesland Nordrhein-Westfalen:

Kreis Borken, Gütersloh, Höxter, Kleve, Paderborn

Bundesland Schleswig-Holstein:

Kreis Rendsburg-Eckernförde

21. februar 2022«

| 2) | I bilag VIII, del I, indsættes følgende oplysninger vedrørende Luxembourg mellem oplysningerne vedrørende Litauen og Ungarn:






  Medlemsstat | Område |
| --- | --- | --- |
| »Luxembourg | Hele landet« |

2)

I bilag VIII, del I, indsættes følgende oplysninger vedrørende Luxembourg mellem oplysningerne vedrørende Litauen og Ungarn:

Medlemsstat

Område

»Luxembourg

Hele landet«

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/97 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/97

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2023/2058

af 26. september 2023

om særlige regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 for så vidt angår særlige offentlig kontrol-satser og modellen til det generelle certifikat for indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af sendinger af visse detailvarer

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 af 14. juni 2023 om særlige regler vedrørende indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af visse sendinger af detailvarer, planter til plantning, læggekartofler samt maskiner og visse køretøjer, der har været benyttet til landbrugs- eller skovbrugsformål, og ikke-kommerciel flytning af visse selskabsdyr til Nordirland (1), særlig artikel 4, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved forordning (EU) 2023/1231 er der fastsat særlige regler om bl.a. indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af visse sendinger af animalske eller vegetabilske produkter, planter, bortset fra planter til plantning, salgsklart foder til selskabsdyr og salgsklare tyggepinde og tyggeben til hunde, sammensatte produkter, andre fødevarer og fødevarekontaktmaterialer (»detailvarerne«) med henblik på markedsføring i Nordirland til den endelige forbruger. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EU) 2023/1231 er der fastsat særlige regler om bl.a. indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af visse sendinger af animalske eller vegetabilske produkter, planter, bortset fra planter til plantning, salgsklart foder til selskabsdyr og salgsklare tyggepinde og tyggeben til hunde, sammensatte produkter, andre fødevarer og fødevarekontaktmaterialer (»detailvarerne«) med henblik på markedsføring i Nordirland til den endelige forbruger.

| (2) | Artikel 4 og 5 i forordning (EU) 2023/1231 indeholder bestemmelser om, at visse sendinger af detailvarer kun er omfattet af særlige regler vedrørende særlige offentlig kontrol-satser og et generelt certifikat for indførsel af varerne til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføring i Nordirland, hvis følgende betingelser er opfyldt, herunder skriftlige garantier, som Det Forenede Kongerige skal give, i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra g), og artikel 5, stk. 1, litra f), i nævnte forordning. |
| --- | --- |

(2)

Artikel 4 og 5 i forordning (EU) 2023/1231 indeholder bestemmelser om, at visse sendinger af detailvarer kun er omfattet af særlige regler vedrørende særlige offentlig kontrol-satser og et generelt certifikat for indførsel af varerne til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføring i Nordirland, hvis følgende betingelser er opfyldt, herunder skriftlige garantier, som Det Forenede Kongerige skal give, i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra g), og artikel 5, stk. 1, litra f), i nævnte forordning.

| (3) | De særlige regler omfatter anvendelse af hyppigheden af dokumentkontrol, identitetskontrol og fysisk kontrol af de pågældende sendinger og modellen til det generelle certifikat, der skal ledsage disse sendinger og forevises på sundheds- og plantesundheds-inspektionsfaciliteter (SPS) for første ankomst i Nordirland. |
| --- | --- |

(3)

De særlige regler omfatter anvendelse af hyppigheden af dokumentkontrol, identitetskontrol og fysisk kontrol af de pågældende sendinger og modellen til det generelle certifikat, der skal ledsage disse sendinger og forevises på sundheds- og plantesundheds-inspektionsfaciliteter (SPS) for første ankomst i Nordirland.

| (4) | De skriftlige garantier skal sikre, at effektiv offentlig kontrol af sendinger af detailvarer i SPS-inspektionsfaciliteter for første ankomst til Nordirland, som opfylder kravene i bilag II til forordning (EU) 2023/1231, foretages i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625 (2), og at der foretages offentlig kontrol, dokumenteret ved hjælp af en kontrolplan, og overvågning i overensstemmelse med kravene i del 1 i bilag III til forordning (EU) 2023/1231, som omfatter flytningen af detailvarerne fra SPS-inspektionsfaciliteterne for første ankomst til Nordirland til de listeopførte bestemmelsesvirksomheder med det formål at sikre, at de pågældende sendinger udelukkende er bestemt til detailsalg på listeopførte virksomheder i Nordirland og ikke efterfølgende vil blive flyttet til en medlemsstat. |
| --- | --- |

(4)

De skriftlige garantier skal sikre, at effektiv offentlig kontrol af sendinger af detailvarer i SPS-inspektionsfaciliteter for første ankomst til Nordirland, som opfylder kravene i bilag II til forordning (EU) 2023/1231, foretages i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625 (2), og at der foretages offentlig kontrol, dokumenteret ved hjælp af en kontrolplan, og overvågning i overensstemmelse med kravene i del 1 i bilag III til forordning (EU) 2023/1231, som omfatter flytningen af detailvarerne fra SPS-inspektionsfaciliteterne for første ankomst til Nordirland til de listeopførte bestemmelsesvirksomheder med det formål at sikre, at de pågældende sendinger udelukkende er bestemt til detailsalg på listeopførte virksomheder i Nordirland og ikke efterfølgende vil blive flyttet til en medlemsstat.

| (5) | Det Forenede Kongerige anfører i brev af 4. september 2023, at SPS-inspektionsfaciliteter for første ankomst til Nordirland vil opfylde kravene i del 1 i bilag II til forordning (EU) 2023/1231 senest den 1. oktober 2023. |
| --- | --- |

(5)

Det Forenede Kongerige anfører i brev af 4. september 2023, at SPS-inspektionsfaciliteter for første ankomst til Nordirland vil opfylde kravene i del 1 i bilag II til forordning (EU) 2023/1231 senest den 1. oktober 2023.

| (6) | Det Forenede Kongerige anfører yderligere i breve af 4. og 7. september 2023, at der fra den 1. oktober 2023 vil blive foretaget effektiv offentlig kontrol af sendinger af detailvarer i SPS-inspektionsfaciliteter for første ankomst til Nordirland i overensstemmelse med forordning (EU) 2017/625, og at der vil blive foretaget offentlig kontrol og overvågning i overensstemmelse med kravene i del 1 i bilag III til forordning (EU) 2023/1231, som omfatter flytningen af de pågældende sendinger fra SPS-inspektionsfaciliteterne for første ankomst til Nordirland til den listeopførte bestemmelsesvirksomhed. |
| --- | --- |

(6)

Det Forenede Kongerige anfører yderligere i breve af 4. og 7. september 2023, at der fra den 1. oktober 2023 vil blive foretaget effektiv offentlig kontrol af sendinger af detailvarer i SPS-inspektionsfaciliteter for første ankomst til Nordirland i overensstemmelse med forordning (EU) 2017/625, og at der vil blive foretaget offentlig kontrol og overvågning i overensstemmelse med kravene i del 1 i bilag III til forordning (EU) 2023/1231, som omfatter flytningen af de pågældende sendinger fra SPS-inspektionsfaciliteterne for første ankomst til Nordirland til den listeopførte bestemmelsesvirksomhed.

| (7) | I overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) 2023/1231 foretog Kommissionens tjenestegrene Kommissionens kontrol i Nordirland fra den 11.-14. september 2023 for så vidt angår verifikation af, at SPS-inspektionsfaciliteterne i Nordirland overholder kravene i del 1 i bilag II til forordning (EU) 2023/1231. Det fremgår af rapporten af 15. september 2023, der blev udarbejdet efter nævnte kontrol foretaget af Kommissionen, at SPS-inspektionsfaciliteterne i Belfast havn, Larne havn og Warrenpoint havn opfylder de relevante krav i del 1 i bilag II til forordning (EU) 2023/1231. |
| --- | --- |

(7)

I overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) 2023/1231 foretog Kommissionens tjenestegrene Kommissionens kontrol i Nordirland fra den 11.-14. september 2023 for så vidt angår verifikation af, at SPS-inspektionsfaciliteterne i Nordirland overholder kravene i del 1 i bilag II til forordning (EU) 2023/1231. Det fremgår af rapporten af 15. september 2023, der blev udarbejdet efter nævnte kontrol foretaget af Kommissionen, at SPS-inspektionsfaciliteterne i Belfast havn, Larne havn og Warrenpoint havn opfylder de relevante krav i del 1 i bilag II til forordning (EU) 2023/1231.

| (8) | Eftersom Det Forenede Kongerige har fremlagt de nødvendige skriftlige garantier, som krævet ved artikel 4, stk. 1, litra g), og artikel 5, stk. 1, litra f), i forordning (EU) 2023/1231, er det hensigtsmæssigt at fastsætte særlige offentlig kontrol-satser for disse sendinger og for reglerne for disse offentlige kontroller og for modellen til det generelle certifikat for sendinger af detailvarer, herunder visse detailvarer, det i øjeblikket er forbudt at indføre i Unionen. |
| --- | --- |

(8)

Eftersom Det Forenede Kongerige har fremlagt de nødvendige skriftlige garantier, som krævet ved artikel 4, stk. 1, litra g), og artikel 5, stk. 1, litra f), i forordning (EU) 2023/1231, er det hensigtsmæssigt at fastsætte særlige offentlig kontrol-satser for disse sendinger og for reglerne for disse offentlige kontroller og for modellen til det generelle certifikat for sendinger af detailvarer, herunder visse detailvarer, det i øjeblikket er forbudt at indføre i Unionen.

| (9) | I henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EU) 2023/1231 skal alle detailvarer mærkes. Nærmere bestemt fastsættes det, at visse detailvarer skal mærkes individuelt fra den 1. oktober 2023, andre detailvarer fra den 1. oktober 2024, og andre detailvarer fra den 1. juli 2025, for at muliggøre tilpasning af forsyningskæden i Nordirland til de særlige regler i forordning (EU) 2023/1231. I henhold til artikel 4, stk. 3, i nævnte forordning skal satserne for identitetskontrol af detailvarer tilpasses i overensstemmelse med, i hvilket omfang de forskellige typer detailvarer er individuelt mærket. De detaljerede regler for identitetskontrol af sendinger af produkter af animalsk oprindelse og varer, som fastsat i artikel 3, stk. 2, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2130 (3), bør ikke gælde for identitetskontrol af sendinger af detailvarer, i tilfælde hvor de særlige regler fastsat ved forordning (EU) 2023/1231 finder anvendelse for at sikre en konsekvent anvendelse af den pågældende forordning for disse detailvarer. |
| --- | --- |

(9)

I henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EU) 2023/1231 skal alle detailvarer mærkes. Nærmere bestemt fastsættes det, at visse detailvarer skal mærkes individuelt fra den 1. oktober 2023, andre detailvarer fra den 1. oktober 2024, og andre detailvarer fra den 1. juli 2025, for at muliggøre tilpasning af forsyningskæden i Nordirland til de særlige regler i forordning (EU) 2023/1231. I henhold til artikel 4, stk. 3, i nævnte forordning skal satserne for identitetskontrol af detailvarer tilpasses i overensstemmelse med, i hvilket omfang de forskellige typer detailvarer er individuelt mærket. De detaljerede regler for identitetskontrol af sendinger af produkter af animalsk oprindelse og varer, som fastsat i artikel 3, stk. 2, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2130 (3), bør ikke gælde for identitetskontrol af sendinger af detailvarer, i tilfælde hvor de særlige regler fastsat ved forordning (EU) 2023/1231 finder anvendelse for at sikre en konsekvent anvendelse af den pågældende forordning for disse detailvarer.

| (10) | Af hensyn til retssikkerheden og for at undgå unødvendige forstyrrelser i handelen bør nærværende forordning træde i kraft hurtigst muligt. |
| --- | --- |

(10)

Af hensyn til retssikkerheden og for at undgå unødvendige forstyrrelser i handelen bør nærværende forordning træde i kraft hurtigst muligt.

| (11) | Forpligtelsen til at mærke detailvarer i overensstemmelse med bilag IV til forordning (EU) 2023/1231 gælder fra den 1. oktober 2023. Af konsekvenshensyn og af hensyn til retssikkerheden bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. oktober 2023. |
| --- | --- |

(11)

Forpligtelsen til at mærke detailvarer i overensstemmelse med bilag IV til forordning (EU) 2023/1231 gælder fra den 1. oktober 2023. Af konsekvenshensyn og af hensyn til retssikkerheden bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. oktober 2023.

| (12) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(12)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1.   Ved denne forordning fastsættes særlige offentlig kontrol-satser samt reglerne for denne offentlige kontrol og om modellen til det generelle certifikat for indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføring i Nordirland af sendinger af følgende detailvarer, der er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EU) 2023/1231:

| a) | animalske eller vegetabilske produkter, planter, bortset fra planter til plantning, samt salgsklart foder til selskabsdyr og salgsklare tyggepinde og tyggeben til hunde |
| --- | --- |

a)

animalske eller vegetabilske produkter, planter, bortset fra planter til plantning, samt salgsklart foder til selskabsdyr og salgsklare tyggepinde og tyggeben til hunde

| b) | sammensatte produkter |
| --- | --- |

b)

sammensatte produkter

| c) | fødevarer |
| --- | --- |

c)

fødevarer

| d) | fødevarekontaktmaterialer |
| --- | --- |

d)

fødevarekontaktmaterialer

2.   De i stk. 1 omhandlede regler omfatter:

| a) | hyppigheden af de særlige offentlig kontrol-satser samt krav til dokumentkontrol, identitetskontrol og fysisk kontrol for sendinger som omhandlet i nævnte stykke |
| --- | --- |

a)

hyppigheden af de særlige offentlig kontrol-satser samt krav til dokumentkontrol, identitetskontrol og fysisk kontrol for sendinger som omhandlet i nævnte stykke

| b) | fastlæggelse af en model til det generelle certifikat, der skal ledsage disse sendinger og fremvises på SPS-inspektionsfaciliteterne for første ankomst til Nordirland. |
| --- | --- |

b)

fastlæggelse af en model til det generelle certifikat, der skal ledsage disse sendinger og fremvises på SPS-inspektionsfaciliteterne for første ankomst til Nordirland.

Artikel 2

Dokumentkontrol på SPS-inspektionsfaciliteterne

Den kompetente myndighed på SPS-inspektionsfaciliteterne for første ankomst til Nordirland foretager dokumentkontrol af alle generelle certifikater og andre dokumenter, der ledsager alle sendinger af detailvarer som omhandlet i artikel 1, der indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige.

Artikel 3

Særlige offentlig kontrol-satser og krav om identitetskontrol og fysisk kontrol i SPS-inspektionsfaciliteter

1.   Der foretages identitetskontrol, herunder kontrol af, om kravene om, at varer skal være færdigpakkede og forsynet med mærkning, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a), og artikel 5, stk. 1, litra a) i forordning (EU) 2023/1231 er overholdt, i SPS-inspektionsfaciliteter for første ankomst til Nordland med en hyppighed på 10 % af alle sendinger af detailvarer som omhandlet i artikel 1, undtagen varer omhandlet i stk. 2 i nærværende artikel.

For så vidt angår identitetskontrol som omhandlet i nærværende stykkes første afsnit, finder artikel 3, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) 2019/2130 ikke anvendelse.

Fysisk kontrol, sammenholdt med identitetskontrol som omhandlet i nærværende stykkes første afsnit, foretages for at opfylde målene for de skriftlige garantier som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra g), og artikel 5, stk. 1, litra f), i forordning (EU) 2023/1231, ved navnlig at anvende en risikobaseret og oplysningsbaseret tilgang.

2.   Identitetskontrol af sendinger af planter, bortset fra planter til plantning, som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra b), i forordning (EU) 2023/1231, foretages med en hyppighed på 1 %.

Fysisk kontrol, sammenholdt med identitetskontrol som omhandlet i nærværende stykkes første afsnit, foretages for at opfylde målene for de skriftlige garantier som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra g), og artikel 5, stk. 1, litra f), i forordning (EU) 2023/1231, ved navnlig at anvende en risikobaseret og oplysningsbaseret tilgang.

Artikel 4

Forenklede generelle certificeringskrav

1.   Alle sendinger af detailvarer som omhandlet i artikel 1, der indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige, ledsages af et generelt certifikat, udarbejdet i overensstemmelse med modellen Retail NI som fastlagt i bilaget.

2.   Det generelle certifikat for detailvarer indeholdt i den samme sending, som omhandlet i artikel 1, suppleres med en beskrivelse af detailvarerne i sendingen.

Beskrivelsen, som omhandlet i første afsnit, gives i et yderligere dokument, der er vedhæftet det generelle certifikat, og kan være i papirformat eller elektronisk format. Den giver oplysninger om:

| a) | arten af hvert produkt i sendingen og evt. behandling, som produktet har gennemgået |
| --- | --- |

a)

arten af hvert produkt i sendingen og evt. behandling, som produktet har gennemgået

| b) | antal kolli i sendingen og dens nettovægt |
| --- | --- |

b)

antal kolli i sendingen og dens nettovægt

| c) | registrerings- eller godkendelsesnummer på den listeopførte afsendelses- og bestemmelsesvirksomhed i Nordirland. |
| --- | --- |

c)

registrerings- eller godkendelsesnummer på den listeopførte afsendelses- og bestemmelsesvirksomhed i Nordirland.

Artikel 5

Ikrafttræden og anvendelse

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning finder anvendelse fra den 1. oktober 2023.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 165 af 29.6.2023, s. 103.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625 af 15. marts 2017 om offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter med henblik på at sikre anvendelsen af fødevare- og foderlovgivningen og reglerne for dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed og plantebeskyttelsesmidler, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001, (EF) nr. 396/2005, (EF) nr. 1069/2009, (EF) nr. 1107/2009, (EU) nr. 1151/2012, (EU) nr. 652/2014, (EU) 2016/429 og (EU) 2016/2031, Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 og (EF) nr. 1099/2009 samt Rådets direktiv 98/58/EF, 1999/74/EF, 2007/43/EF, 2008/119/EF og 2008/120/EF og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 og (EF) nr. 882/2004, Rådets direktiv 89/608/EØF, 89/662/EØF, 90/425/EØF, 91/496/EØF, 96/23/EF, 96/93/EF og 97/78/EF og Rådets afgørelse 92/438/EØF (forordningen om offentlig kontrol) (EUT L 95 af 7.4.2017, s. 1).

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2130 af 25. november 2019 om nærmere regler for, hvilke aktiviteter der skal gennemføres under og efter dokumentkontrol, identitetskontrol og fysisk kontrol af dyr og varer, der er omfattet af offentlig kontrol på grænsekontrolsteder (EUT L 321 af 12.12.2019, s. 128).

3

---

BILAG

Model til det generelle certifikat for indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af visse sendinger af detailvarer leveret direkte til listeopførte virksomheder i Nordirland (model Retail NI)

Image 4

Image 5

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/103 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/103

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2023/2059

af 26. september 2023

om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 for så vidt angår listeopførelse af visse varer fra resten af verden, der kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 af 14. juni 2023 om særlige regler vedrørende indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af visse sendinger af detailvarer, planter til plantning, læggekartofler samt maskiner og visse køretøjer, der har været benyttet til landbrugs- eller skovbrugsformål, og ikke-kommerciel flytning af visse selskabsdyr til Nordirland (1), særlig artikel 9, stk. 4, litra a), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved forordning (EU) 2023/1231 er der fastsat særlige regler om bl.a. indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af sendinger af visse detailvarer med henblik på markedsføring i Nordirland til den endelige forbruger, herunder særlige regler vedrørende sendinger af detailvarer fra resten af verden. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EU) 2023/1231 er der fastsat særlige regler om bl.a. indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af sendinger af visse detailvarer med henblik på markedsføring i Nordirland til den endelige forbruger, herunder særlige regler vedrørende sendinger af detailvarer fra resten af verden.

| (2) | Mere specifikt indeholder artikel 9, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2023/1231 bestemmelser om, at detailvarer fra resten af verden i form af varer af animalsk eller vegetabilsk oprindelse eller sammensatte produkter, som er omfattet af de dyre- eller plantesundhedsregler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra d), e) og g), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625 (2) (»varer fra resten af verden«), kun kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EU) 2023/1231, hvis Det Forenede Kongerige fremlægger skriftlig dokumentation for, at importbetingelserne og kravene vedrørende offentlig kontrol i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 (3), (EU) 2016/429 (4), (EU) 2016/2031 (5), i forordning (EU) 2017/625 samt i kommissionsretsakter vedtaget i henhold til disse forordninger finder anvendelse på de pågældende varer i henhold til Det Forenede Kongeriges nationale ret, og de omhandlede importbetingelser og krav vedrørende offentlig kontrol gennemføres effektivt af Det Forenede Kongerige (»den skriftlige dokumentation«). |
| --- | --- |

(2)

Mere specifikt indeholder artikel 9, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2023/1231 bestemmelser om, at detailvarer fra resten af verden i form af varer af animalsk eller vegetabilsk oprindelse eller sammensatte produkter, som er omfattet af de dyre- eller plantesundhedsregler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra d), e) og g), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625 (2) (»varer fra resten af verden«), kun kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EU) 2023/1231, hvis Det Forenede Kongerige fremlægger skriftlig dokumentation for, at importbetingelserne og kravene vedrørende offentlig kontrol i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 (3), (EU) 2016/429 (4), (EU) 2016/2031 (5), i forordning (EU) 2017/625 samt i kommissionsretsakter vedtaget i henhold til disse forordninger finder anvendelse på de pågældende varer i henhold til Det Forenede Kongeriges nationale ret, og de omhandlede importbetingelser og krav vedrørende offentlig kontrol gennemføres effektivt af Det Forenede Kongerige (»den skriftlige dokumentation«).

| (3) | I henhold til artikel 9, stk. 4, litra a), i forordning (EU) 2023/1231 kan Kommissionen, hvis den har modtaget den skriftlige dokumentation, ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtage foranstaltninger vedrørende listeopførelse af varer fra andre dele af verden, der kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland. |
| --- | --- |

(3)

I henhold til artikel 9, stk. 4, litra a), i forordning (EU) 2023/1231 kan Kommissionen, hvis den har modtaget den skriftlige dokumentation, ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtage foranstaltninger vedrørende listeopførelse af varer fra andre dele af verden, der kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland.

| (4) | Ved breve af 4., 7. og 12. september 2023 fremlagde Det Forenede Kongerige skriftlig dokumentation for, at importbetingelserne og kravene vedrørende offentlig kontrol i forordning (EF) nr. 1069/2009, (EU) 2016/429 og (EU) 2017/625 vedrørende kød og spiselige slagtebiprodukter fra får med oprindelse i New Zealand og vedrørende dyrefoder og tyggepinde og tyggeben til hunde med oprindelse i autoriserede tredjelande som anført i kapitel II, afsnit 1, tabel 2, nr. 12, i bilag XIV til Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 (6) finder anvendelse i henhold til dets nationale lovgivning, og at nævnte importbetingelser og krav vedrørende offentlig kontrol gennemføres effektivt af Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(4)

Ved breve af 4., 7. og 12. september 2023 fremlagde Det Forenede Kongerige skriftlig dokumentation for, at importbetingelserne og kravene vedrørende offentlig kontrol i forordning (EF) nr. 1069/2009, (EU) 2016/429 og (EU) 2017/625 vedrørende kød og spiselige slagtebiprodukter fra får med oprindelse i New Zealand og vedrørende dyrefoder og tyggepinde og tyggeben til hunde med oprindelse i autoriserede tredjelande som anført i kapitel II, afsnit 1, tabel 2, nr. 12, i bilag XIV til Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 (6) finder anvendelse i henhold til dets nationale lovgivning, og at nævnte importbetingelser og krav vedrørende offentlig kontrol gennemføres effektivt af Det Forenede Kongerige.

| (5) | Derfor er det hensigtsmæssigt at listeopføre de varer fra resten af verden, identificeret ved deres kodenumre i den kombinerede nomenklatur, som fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (7), og angivet med deres oprindelsestredjeland, der kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland. |
| --- | --- |

(5)

Derfor er det hensigtsmæssigt at listeopføre de varer fra resten af verden, identificeret ved deres kodenumre i den kombinerede nomenklatur, som fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (7), og angivet med deres oprindelsestredjeland, der kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland.

| (6) | Af hensyn til retssikkerheden og for at undgå unødvendige forstyrrelser i handelen bør nærværende forordning træde i kraft hurtigst muligt. |
| --- | --- |

(6)

Af hensyn til retssikkerheden og for at undgå unødvendige forstyrrelser i handelen bør nærværende forordning træde i kraft hurtigst muligt.

| (7) | Forpligtelsen til at mærke detailvarer i overensstemmelse med bilag IV i forordning (EU) 2023/1231 gælder fra den 1. oktober 2023 Af konsekvenshensyn og af hensyn til retssikkerheden bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. oktober 2023. |
| --- | --- |

(7)

Forpligtelsen til at mærke detailvarer i overensstemmelse med bilag IV i forordning (EU) 2023/1231 gælder fra den 1. oktober 2023 Af konsekvenshensyn og af hensyn til retssikkerheden bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. oktober 2023.

| (8) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(8)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

Denne forordning indeholder en liste over varer fra resten af verden af animalsk eller vegetabilsk oprindelse eller sammensatte produkter, som er omfattet af de dyre- eller plantesundhedsregler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra d), e) og g), i forordning (EU) 2017/625, og deres oprindelsestredjeland, som kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland i henhold til artikel 4 i forordning (EU) 2023/1231 (»varer fra resten af verden«).

Artikel 2

Varer fra resten af verden opført i bilaget

De varer fra resten af verden, der er opført i bilaget, kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland.

Artikel 3

Ikrafttræden og anvendelse

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning finder anvendelse fra den 1. oktober 2023.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 165 af 29.6.2023, s. 103.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625 af 15. marts 2017 om offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter med henblik på at sikre anvendelsen af fødevare- og foderlovgivningen og reglerne for dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed og plantebeskyttelsesmidler, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001, (EF) nr. 396/2005, (EF) nr. 1069/2009, (EF) nr. 1107/2009, (EU) nr. 1151/2012, (EU) nr. 652/2014, (EU) 2016/429 og (EU) 2016/2031, Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 og (EF) nr. 1099/2009 samt Rådets direktiv 98/58/EF, 1999/74/EF, 2007/43/EF, 2008/119/EF og 2008/120/EF og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 og (EF) nr. 882/2004, Rådets direktiv 89/608/EØF, 89/662/EØF, 90/425/EØF, 91/496/EØF, 96/23/EF, 96/93/EF og 97/78/EF og Rådets afgørelse 92/438/EØF (forordningen om offentlig kontrol) (EUT L 95 af 7.4.2017, s. 1).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 (forordningen om animalske biprodukter) (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 1).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 af 9. marts 2016 om overførbare dyresygdomme og om ændring og ophævelse af visse retsakter på området for dyresundhed (»dyresundhedsloven«) (EUT L 84 af 31.3.2016, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2031 af 26. oktober 2016 om beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 228/2013, (EU) nr. 652/2014 og (EU) nr. 1143/2014 og om ophævelse af Rådets direktiv 69/464/EØF, 74/647/EØF, 93/85/EØF, 98/57/EF, 2000/29/EF, 2006/91/EF og 2007/33/EF (EUT L 317 af 23.11.2016, s. 4).

5

(6)  Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 af 25. februar 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om gennemførelse af Rådets direktiv 97/78/EF for så vidt angår visse prøver og genstande, der er fritaget for veterinærkontrol ved grænsen som omhandlet i samme direktiv (EUT L 54 af 26.2.2011, s. 1).

6

(7)  Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1).

7

---

BILAG

Liste over varer fra resten af verden, der kan indføres til Nordirland som detailvarer fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland (som omhandlet i artikel 2).

| Række | Varer (*) | KN-kode (**) | Standarddyresundhedscertifikat/officielt certifikat/officiel erklæring (***) | Oprindelsestredjeland |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kategori af varer |
| Varer af animalsk oprindelse |
| 1 | Kød og spiselige slagtebiprodukter af får, fersk, kølet eller frosset | 0204 10 00
  0204 21 00
  0204 22 10
  0204 22 30
  0204 22 50
  0204 22 90
  0204 23 00
  0204 42 10
  0204 42 30
  0204 42 50
  0204 42 90
  0204 43 10
  0204 43 90 | | New Zealand |
| 2 | Dyrefoder og tyggepinde og tyggeben til hunde | 0401
  0402
  0403
  0404
  0408
  0504
  0505
  0506
  0508
  0511
  1501
  1502
  1503
  1504
  2301
  2309
  2835 25
  2835 26
  3501
  3502
  3503
  3504
  4101
  4205 | — | Sundhedscertifikat som omhandlet i kapitel 3, afsnit A, i bilag XV til Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 (1) |

Række

Varer (*)

KN-kode (**)

Standarddyresundhedscertifikat/officielt certifikat/officiel erklæring (***)

Oprindelsestredjeland

Kategori af varer

Varer af animalsk oprindelse

1

Kød og spiselige slagtebiprodukter af får, fersk, kølet eller frosset

0204 10 00

0204 21 00

0204 22 10

0204 22 30

0204 22 50

0204 22 90

0204 23 00

0204 42 10

0204 42 30

0204 42 50

0204 42 90

0204 43 10

0204 43 90

New Zealand

2

Dyrefoder og tyggepinde og tyggeben til hunde

0401

0402

0403

0404

0408

0504

0505

0506

0508

0511

1501

1502

1503

1504

2301

2309

2835 25

2835 26

3501

3502

3503

3504

4101

4205

—

Sundhedscertifikat som omhandlet i kapitel 3, afsnit A, i bilag XV til Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 (1)

| — | Sundhedscertifikat som omhandlet i kapitel 3, afsnit B, i bilag XV til forordning (EU) nr. 142/2011 |
| --- | --- |

—

Sundhedscertifikat som omhandlet i kapitel 3, afsnit B, i bilag XV til forordning (EU) nr. 142/2011

| — | Sundhedscertifikat som omhandlet i kapitel 3, afsnit C, i bilag XV til forordning (EU) nr. 142/2011 |
| --- | --- |

—

Sundhedscertifikat som omhandlet i kapitel 3, afsnit C, i bilag XV til forordning (EU) nr. 142/2011

| — | Sundhedscertifikat som omhandlet i kapitel 3, afsnit D, i bilag XV til forordning (EU) nr. 142/2011 |
| --- | --- |

—

Sundhedscertifikat som omhandlet i kapitel 3, afsnit D, i bilag XV til forordning (EU) nr. 142/2011

Godkendte tredjelande som anført i kapitel II, afsnit 1, tabel 2, nr. 12, i bilag XIV til forordning (EU) nr. 142/2011

Noter:

| (*) | Beskrivelsen af de varer, der er opført i tabellen i dette bilag, skal være som anført i kolonnen »Beskrivelse« i den kombinerede nomenklatur (KN), fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 og vedtaget ved Rådets afgørelse 87/369/EØF. KN er baseret på det internationale harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklaturkodesystem (HS), som blev indgået i Bruxelles den 14. juni 1983.
  Medmindre andet fremgår af tariferingsbestemmelserne vedrørende den kombinerede nomenklatur, som fastsat ved forordning (EØF) nr. 2658/87, anses beskrivelsen af varer i tabellen i nærværende bilag kun for vejledende, idet de varer, der er omfattet af listen i tabellen i dette bilag, bestemmes ved de anførte KN-koder. |
| --- | --- |

(*)

Medmindre andet fremgår af tariferingsbestemmelserne vedrørende den kombinerede nomenklatur, som fastsat ved forordning (EØF) nr. 2658/87, anses beskrivelsen af varer i tabellen i nærværende bilag kun for vejledende, idet de varer, der er omfattet af listen i tabellen i dette bilag, bestemmes ved de anførte KN-koder.

| (**) | I denne kolonne angives KN-koden. |
| --- | --- |

(**)

| (***) | I denne kolonne angives det modeldyresundhedscertifikat/officielle certifikat/den officielle erklæring, der skal ledsage sendingen af varer fra resten af verden i overensstemmelse med EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

(***)

---

(1)  Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 af 25. februar 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om gennemførelse af Rådets direktiv 97/78/EF for så vidt angår visse prøver og genstande, der er fritaget for veterinærkontrol ved grænsen som omhandlet i samme direktiv (EUT L 54 af 26.2.2011, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1).

(3)  Rådets afgørelse 87/369/EØF af 7. april 1987 om indgåelse af den internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, samt af ændringsprotokollen hertil (EFT L 198 af 20.7.1987, s. 1).

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/108 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/108

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2023/2060

af 26. september 2023

om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 for så vidt angår listeopførelse af flagstater for de fartøjer, som fanger fiskevarer, der kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland som detailvarer

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/1231 af 14. juni 2023 om særlige regler vedrørende indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af visse sendinger af detailvarer, planter til plantning, læggekartofler samt maskiner og visse køretøjer, der har været benyttet til landbrugs- eller skovbrugsformål, og ikke-kommerciel flytning af visse selskabsdyr til Nordirland (1), særlig artikel 9, stk. 4, litra b), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved forordning (EU) 2023/1231 er der fastsat særlige regler om bl.a. indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af sendinger af visse detailvarer med henblik på markedsføring i Nordirland til den endelige forbruger. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EU) 2023/1231 er der fastsat særlige regler om bl.a. indførsel til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige af sendinger af visse detailvarer med henblik på markedsføring i Nordirland til den endelige forbruger.

| (2) | Særlig i artikel 9 i forordning (EU) 2023/1231 er der fastsat særlige regler vedrørende sendinger af detailvarer fra resten af verden. Artikel 9, stk. 2, litra b), i nævnte forordning indeholder bestemmelser om, at fiskevarer hidrørende fra fangster gjort af et fartøj, der fører et andet tredjelands flag end Det Forenede Kongeriges (»flagstaten«), og som importeres til andre dele af Det Forenede Kongerige end Nordirland, kun må indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige som detailvarer og markedsføres i Nordirland i overensstemmelse med artikel 4 i nævnte forordning, såfremt det pågældende fiskerfartøjs flagstat er listeopført i en gennemførelsesretsakt vedtaget i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i nævnte forordning. |
| --- | --- |

(2)

Særlig i artikel 9 i forordning (EU) 2023/1231 er der fastsat særlige regler vedrørende sendinger af detailvarer fra resten af verden. Artikel 9, stk. 2, litra b), i nævnte forordning indeholder bestemmelser om, at fiskevarer hidrørende fra fangster gjort af et fartøj, der fører et andet tredjelands flag end Det Forenede Kongeriges (»flagstaten«), og som importeres til andre dele af Det Forenede Kongerige end Nordirland, kun må indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige som detailvarer og markedsføres i Nordirland i overensstemmelse med artikel 4 i nævnte forordning, såfremt det pågældende fiskerfartøjs flagstat er listeopført i en gennemførelsesretsakt vedtaget i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i nævnte forordning.

| (3) | Desuden indeholder artikel 9, stk. 2, litra a), i forordning (EU) 2023/1231 bestemmelser om, at fiskevarer hidrørende fra fangster gjort af et fartøj fra flagstaten, og som importeres til andre dele af Det Forenede Kongerige end Nordirland, kun må indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige som detailvarer og markedsføres i Nordirland i overensstemmelse med artikel 4 i nævnte forordning, hvis Det Forenede Kongerige fremlægger skriftlig dokumentation for, at importbetingelser, krav vedrørende offentlig kontrol og verifikationskrav finder anvendelse i henhold til dets nationale ret, hvorved det sikres, at fiskevarer, der stammer fra ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (»IUU-fiskeri«) som defineret i artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (2), og i EU-retsakter vedtaget i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008 ikke importeres til Det Forenede Kongerige, og at de omhandlede importbetingelser, krav vedrørende offentlig kontrol og verifikationskrav gennemføres effektivt af Det Forenede Kongerige (»den skriftlige dokumentation«). |
| --- | --- |

(3)

Desuden indeholder artikel 9, stk. 2, litra a), i forordning (EU) 2023/1231 bestemmelser om, at fiskevarer hidrørende fra fangster gjort af et fartøj fra flagstaten, og som importeres til andre dele af Det Forenede Kongerige end Nordirland, kun må indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige som detailvarer og markedsføres i Nordirland i overensstemmelse med artikel 4 i nævnte forordning, hvis Det Forenede Kongerige fremlægger skriftlig dokumentation for, at importbetingelser, krav vedrørende offentlig kontrol og verifikationskrav finder anvendelse i henhold til dets nationale ret, hvorved det sikres, at fiskevarer, der stammer fra ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (»IUU-fiskeri«) som defineret i artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (2), og i EU-retsakter vedtaget i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008 ikke importeres til Det Forenede Kongerige, og at de omhandlede importbetingelser, krav vedrørende offentlig kontrol og verifikationskrav gennemføres effektivt af Det Forenede Kongerige (»den skriftlige dokumentation«).

| (4) | Ved forordning (EF) nr. 1005/2008 fastsættes en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri, og ved artikel 12, stk. 1, forbydes import til Fællesskabet af fiskevarer, der stammer fra IUU-fiskeri. Desuden fastsætter artikel 20 i nævnte forordning bestemmelser om, at Kommissionen skal modtage meddelelse fra tredjelandsflagstater med det formål at opnå godkendelse af fangstattester valideret af en sådan flagstat for bl.a. at sikre, at sendinger af fiskevarer, der indføres i Unionen fra tredjelande er i overensstemmelse med nævnte forbud. |
| --- | --- |

(4)

Ved forordning (EF) nr. 1005/2008 fastsættes en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri, og ved artikel 12, stk. 1, forbydes import til Fællesskabet af fiskevarer, der stammer fra IUU-fiskeri. Desuden fastsætter artikel 20 i nævnte forordning bestemmelser om, at Kommissionen skal modtage meddelelse fra tredjelandsflagstater med det formål at opnå godkendelse af fangstattester valideret af en sådan flagstat for bl.a. at sikre, at sendinger af fiskevarer, der indføres i Unionen fra tredjelande er i overensstemmelse med nævnte forbud.

| (5) | I Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/170/EU (3) er der opstillet en liste over ikke-samarbejdende tredjelande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008. |
| --- | --- |

(5)

I Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/170/EU (3) er der opstillet en liste over ikke-samarbejdende tredjelande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008.

| (6) | Artikel 9, stk. 4, litra b), i forordning (EU) 2023/1231 indeholder bestemmelser om, at hvis Kommissionen har modtaget skriftlig dokumentation, kan den ved hjælp af en gennemførelsesretsakt vedtage foranstaltninger vedrørende listeopførelse af flagstater for de fartøjer, der fanger fiskevarer, som kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland som detailvarer. |
| --- | --- |

(6)

Artikel 9, stk. 4, litra b), i forordning (EU) 2023/1231 indeholder bestemmelser om, at hvis Kommissionen har modtaget skriftlig dokumentation, kan den ved hjælp af en gennemførelsesretsakt vedtage foranstaltninger vedrørende listeopførelse af flagstater for de fartøjer, der fanger fiskevarer, som kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland som detailvarer.

| (7) | Ved brev af 4. september 2023 fremlagde Det Forenede Kongerige skriftlig dokumentation for, at importbetingelserne og kravene vedrørende offentlig kontrol og verifikation finder anvendelse i henhold til Det Forenede Kongeriges nationale lovgivning, og at importbetingelser og krav vedrørende offentlig kontrol og verifikation gennemføres effektivt af Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(7)

Ved brev af 4. september 2023 fremlagde Det Forenede Kongerige skriftlig dokumentation for, at importbetingelserne og kravene vedrørende offentlig kontrol og verifikation finder anvendelse i henhold til Det Forenede Kongeriges nationale lovgivning, og at importbetingelser og krav vedrørende offentlig kontrol og verifikation gennemføres effektivt af Det Forenede Kongerige.

| (8) | Eftersom Det Forenede Kongerige har fremlagt den nødvendige skriftlige dokumentation som krævet i henhold til artikel 9, stk. 2, litra a), i forordning (EU) 2023/1231, er det hensigtsmæssigt at opstille en liste over flagstater for de fartøjer, der fanger fiskevarer, som kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland som detailvarer, efter at være blevet importeret til andre dele af Det Forenede Kongerige. Denne liste skal tage hensyn til kravet om meddelelse fastsat i artikel 20 i forordning (EF) nr. 1005/2008 og listen over ikke-samarbejdende lande fastsat ved gennemførelsesafgørelse 2014/170/EU. |
| --- | --- |

(8)

Eftersom Det Forenede Kongerige har fremlagt den nødvendige skriftlige dokumentation som krævet i henhold til artikel 9, stk. 2, litra a), i forordning (EU) 2023/1231, er det hensigtsmæssigt at opstille en liste over flagstater for de fartøjer, der fanger fiskevarer, som kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland som detailvarer, efter at være blevet importeret til andre dele af Det Forenede Kongerige. Denne liste skal tage hensyn til kravet om meddelelse fastsat i artikel 20 i forordning (EF) nr. 1005/2008 og listen over ikke-samarbejdende lande fastsat ved gennemførelsesafgørelse 2014/170/EU.

| (9) | Af hensyn til retssikkerheden og for at undgå unødvendige forstyrrelser i handelen bør nærværende forordning træde i kraft hurtigst muligt. |
| --- | --- |

(9)

Af hensyn til retssikkerheden og for at undgå unødvendige forstyrrelser i handelen bør nærværende forordning træde i kraft hurtigst muligt.

| (10) | Forpligtelsen til at mærke detailvarer i overensstemmelse med bilag IV til forordning (EU) 2023/1231 gælder fra den 1. oktober 2023. Af konsekvenshensyn og af hensyn til retssikkerheden bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. oktober 2023. |
| --- | --- |

(10)

Forpligtelsen til at mærke detailvarer i overensstemmelse med bilag IV til forordning (EU) 2023/1231 gælder fra den 1. oktober 2023. Af konsekvenshensyn og af hensyn til retssikkerheden bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. oktober 2023.

| (11) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Fiskeri og Akvakultur — |
| --- | --- |

(11)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Fiskeri og Akvakultur —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

Nærværende forordning indeholder en liste over tredjelande, bortset fra Det Forenede Kongerige, som er flagstater for de fartøjer, der fanger fiskevarer, som kan indføres til Nordirland fra andre dele af Det Forenede Kongerige og markedsføres i Nordirland som detailvarer i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EU) 2023/1231, efter at være blevet importeret til andre dele af Det Forenede Kongerige (»listen over flagstater«).

Artikel 2

Liste over flagstater

Listen over flagstater er opført i bilaget.

Artikel 3

Ikrafttræden og anvendelse

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning finder anvendelse fra den 1. oktober 2023.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2023.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 165 af 29.6.2023, s. 103.

1

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999 (EUT L 286 af 29.10.2008, s. 1).

2

(3)  Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/170/EU af 24. marts 2014 om en liste over ikke-samarbejdende tredjelande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (EUT L 91 af 27.3.2014, s. 43).

3

---

BILAG

| ALBANIEN |
| --- |
| ALGERIET |
| ANGOLA |
| ANTIGUA OG BARBUDA |
| ARGENTINA |
| AUSTRALIEN |
| BAHAMAS |
| BANGLADESH |
| BELIZE |
| BENIN |
| BRASILIEN |
| CANADA |
| KAP VERDE |
| CHILE |
| KINA |
| COLOMBIA |
| COSTA RICA |
| ELFENBENSKYSTEN |
| CUBA |
| CURAÇAO |
| ECUADOR |
| EGYPTEN |
| EL SALVADOR |
| ERITREA |
| FALKLANDSØERNE |
| FÆRØERNE |
| FIJI |
| FRANSK POLYNESIEN |
| DE FRANSKE BESIDDELSER I DET SYDLIGE INDISKE OCEAN OG ANTARKTIS |
| GABON |
| GHANA |
| GRØNLAND |
| GRENADA |
| GUATEMALA |
| GUINEA |
| GUYANA |
| ISLAND |
| INDIEN |
| INDONESIEN |
| JAMAICA |
| JAPAN |
| KENYA |
| KIRIBATI |
| MADAGASKAR |
| MALAYSIA |
| MALDIVERNE |
| MAURETANIEN |
| MAURITIUS |
| MEXICO |
| MONTENEGRO |
| MAROKKO |
| MOZAMBIQUE |
| MYANMAR/BURMA |
| NAMIBIA |
| NY KALEDONIEN |
| NEW ZEALAND |
| NICARAGUA |
| NIGERIA |
| NORGE |
| OMAN |
| PAKISTAN |
| PANAMA |
| PAPUA NY GUINEA |
| PERU |
| FILIPPINERNE |
| RUSLAND |
| SANKT HELENA |
| SAINT-PIERRE OG MIQUELON |
| SENEGAL |
| SEYCHELLERNE |
| SALOMONØERNE |
| SYDAFRIKA |
| SYDKOREA |
| SRI LANKA |
| SURINAM |
| TAIWAN |
| TANZANIA |
| THAILAND |
| GAMBIA |
| TRISTAN DA CUNHA |
| TUNESIEN |
| TYRKIET |
| UKRAINE |
| DE FORENEDE ARABISKE EMIRATER |
| AMERIKAS FORENEDE STATER |
| URUGUAY |
| VENEZUELA |
| VIETNAM |
| WALLIS OG FUTUNA |
| YEMEN |

ALBANIEN

ALGERIET

ANGOLA

ANTIGUA OG BARBUDA

ARGENTINA

AUSTRALIEN

BAHAMAS

BANGLADESH

BELIZE

BENIN

BRASILIEN

CANADA

KAP VERDE

CHILE

KINA

COLOMBIA

COSTA RICA

ELFENBENSKYSTEN

CUBA

CURAÇAO

ECUADOR

EGYPTEN

EL SALVADOR

ERITREA

FALKLANDSØERNE

FÆRØERNE

FIJI

FRANSK POLYNESIEN

DE FRANSKE BESIDDELSER I DET SYDLIGE INDISKE OCEAN OG ANTARKTIS

GABON

GHANA

GRØNLAND

GRENADA

GUATEMALA

GUINEA

GUYANA

ISLAND

INDIEN

INDONESIEN

JAMAICA

JAPAN

KENYA

KIRIBATI

MADAGASKAR

MALAYSIA

MALDIVERNE

MAURETANIEN

MAURITIUS

MEXICO

MONTENEGRO

MAROKKO

MOZAMBIQUE

MYANMAR/BURMA

NAMIBIA

NY KALEDONIEN

NEW ZEALAND

NICARAGUA

NIGERIA

NORGE

OMAN

PAKISTAN

PANAMA

PAPUA NY GUINEA

PERU

FILIPPINERNE

RUSLAND

SANKT HELENA

SAINT-PIERRE OG MIQUELON

SENEGAL

SEYCHELLERNE

SALOMONØERNE

SYDAFRIKA

SYDKOREA

SRI LANKA

SURINAM

TAIWAN

TANZANIA

THAILAND

GAMBIA

TRISTAN DA CUNHA

TUNESIEN

TYRKIET

UKRAINE

DE FORENEDE ARABISKE EMIRATER

AMERIKAS FORENEDE STATER

URUGUAY

VENEZUELA

VIETNAM

WALLIS OG FUTUNA

YEMEN

---

AFGØRELSER

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/114 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/114

---

DET EUROPÆISKE RÅDS AFGØRELSE (EU) 2023/2061

af 22. september 2023

om Europa-Parlamentets sammensætning

DET EUROPÆISKE RÅD HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 14, stk. 2,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106A, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Parlamentet (1),

under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Artikel 14, stk. 2, første afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) fastsætter kriterierne for Europa-Parlamentets sammensætning, nemlig at antallet af repræsentanter for Unionens borgere ikke må overstige 750 plus formanden, at borgerne skal repræsenteres degressivt proportionalt med en mindstetærskel på seks medlemmer for hver medlemsstat, og at ingen medlemsstat kan tildeles mere end 96 pladser. |
| --- | --- |

(1)

Artikel 14, stk. 2, første afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) fastsætter kriterierne for Europa-Parlamentets sammensætning, nemlig at antallet af repræsentanter for Unionens borgere ikke må overstige 750 plus formanden, at borgerne skal repræsenteres degressivt proportionalt med en mindstetærskel på seks medlemmer for hver medlemsstat, og at ingen medlemsstat kan tildeles mere end 96 pladser.

| (2) | Af artikel 10 i TEU fremgår det bl.a., at Unionens funktionsmåde bygger på det repræsentative demokrati, hvor borgerne repræsenteres direkte på EU-plan i Europa-Parlamentet, og medlemsstater repræsenteres af deres regeringer, der selv er demokratisk ansvarlige over for deres nationale parlamenter eller borgere, i Rådet. |
| --- | --- |

(2)

Af artikel 10 i TEU fremgår det bl.a., at Unionens funktionsmåde bygger på det repræsentative demokrati, hvor borgerne repræsenteres direkte på EU-plan i Europa-Parlamentet, og medlemsstater repræsenteres af deres regeringer, der selv er demokratisk ansvarlige over for deres nationale parlamenter eller borgere, i Rådet.

| (3) | Artikel 14, stk. 2, i TEU finder derfor anvendelse inden for konteksten af de bredere institutionelle ordninger, der er fastsat i traktaterne, og som ligeledes omfatter bestemmelserne om beslutningstagning i Rådet. |
| --- | --- |

(3)

Artikel 14, stk. 2, i TEU finder derfor anvendelse inden for konteksten af de bredere institutionelle ordninger, der er fastsat i traktaterne, og som ligeledes omfatter bestemmelserne om beslutningstagning i Rådet.

| (4) | Inden udgangen af 2026 og forud for forslaget om Europa-Parlamentets sammensætning bør Europa-Parlamentet foreslå en objektiv, retfærdig, varig og gennemsigtig metode til fordeling af pladser, der gennemfører princippet om degressiv proportionalitet, uden at dette berører institutionernes beføjelser i henhold til traktaterne. Under hensyntagen til virkningerne af eventuelle fremtidige udviklinger bør en sådan metode sikre et bæredygtigt maksimalt antal medlemmer af Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

(4)

Inden udgangen af 2026 og forud for forslaget om Europa-Parlamentets sammensætning bør Europa-Parlamentet foreslå en objektiv, retfærdig, varig og gennemsigtig metode til fordeling af pladser, der gennemfører princippet om degressiv proportionalitet, uden at dette berører institutionernes beføjelser i henhold til traktaterne. Under hensyntagen til virkningerne af eventuelle fremtidige udviklinger bør en sådan metode sikre et bæredygtigt maksimalt antal medlemmer af Europa-Parlamentet.

| (5) | Budgetmyndigheden og Kommissionen bør under udøvelsen af deres beføjelser i forbindelse med den årlige budgetprocedure sikre, at den i denne afgørelse fastsatte forøgelse af antallet af pladser er budgetneutral i sektion 1 i Unionens almindelige budget — |
| --- | --- |

(5)

Budgetmyndigheden og Kommissionen bør under udøvelsen af deres beføjelser i forbindelse med den årlige budgetprocedure sikre, at den i denne afgørelse fastsatte forøgelse af antallet af pladser er budgetneutral i sektion 1 i Unionens almindelige budget —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Ved anvendelsen af artikel 14, stk. 2, i TEU skal følgende principper overholdes:

| — | det samlede antal pladser i Europa-Parlamentet må ikke overstige 750 plus formanden |
| --- | --- |

—

det samlede antal pladser i Europa-Parlamentet må ikke overstige 750 plus formanden

| — | fordelingen af pladser til medlemsstaterne skal være degressivt proportional med en mindstetærskel på seks pladser og en maksimumstærskel på 96 pladser pr. medlemsstat, samtidig med at størrelsen af medlemsstaternes respektive befolkninger så nøje som muligt afspejles |
| --- | --- |

—

fordelingen af pladser til medlemsstaterne skal være degressivt proportional med en mindstetærskel på seks pladser og en maksimumstærskel på 96 pladser pr. medlemsstat, samtidig med at størrelsen af medlemsstaternes respektive befolkninger så nøje som muligt afspejles

| — | degressiv proportionalitet defineres som følger: forholdet mellem de enkelte medlemsstaters indbyggertal og antal pladser inden afrunding op eller ned til hele tal skal variere i forhold til deres respektive indbyggertal på en sådan måde, at hvert enkelt medlem af Europa-Parlamentet fra en mere folkerig medlemsstat repræsenterer flere borgere end hvert enkelt medlem fra en mindre folkerig medlemsstat, og omvendt, at jo større en medlemsstats befolkning er, jo mere ret har den til et stort antal pladser i Europa-Parlamentet |
| --- | --- |

—

degressiv proportionalitet defineres som følger: forholdet mellem de enkelte medlemsstaters indbyggertal og antal pladser inden afrunding op eller ned til hele tal skal variere i forhold til deres respektive indbyggertal på en sådan måde, at hvert enkelt medlem af Europa-Parlamentet fra en mere folkerig medlemsstat repræsenterer flere borgere end hvert enkelt medlem fra en mindre folkerig medlemsstat, og omvendt, at jo større en medlemsstats befolkning er, jo mere ret har den til et stort antal pladser i Europa-Parlamentet

| — | fordelingen af pladser i Europa-Parlamentet skal tage den demografiske udvikling i medlemsstaterne i betragtning. |
| --- | --- |

—

fordelingen af pladser i Europa-Parlamentet skal tage den demografiske udvikling i medlemsstaterne i betragtning.

Artikel 2

Kommissionen (Eurostat) beregner størrelsen af medlemsstaternes samlede befolkning på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne og i henhold til en metode fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1260/2013 (3).

Artikel 3

Antallet af repræsentanter i Europa-Parlamentet, der vælges i hver enkelt medlemsstat for valgperioden 2024-2029, fastsættes som følger:

| Belgien | 22 |
| --- | --- |
| Bulgarien | 17 |
| Tjekkiet | 21 |
| Danmark | 15 |
| Tyskland | 96 |
| Estland | 7 |
| Irland | 14 |
| Grækenland | 21 |
| Spanien | 61 |
| Frankrig | 81 |
| Kroatien | 12 |
| Italien | 76 |
| Cypern | 6 |
| Letland | 9 |
| Litauen | 11 |
| Luxembourg | 6 |
| Ungarn | 21 |
| Μalta | 6 |
| Nederlandene | 31 |
| Østrig | 20 |
| Polen | 53 |
| Portugal | 21 |
| Rumænien | 33 |
| Slovenien | 9 |
| Slovakiet | 15 |
| Finland | 15 |
| Sverige | 21 |

Belgien

22

Bulgarien

17

Tjekkiet

21

Danmark

15

Tyskland

96

Estland

7

Irland

14

Grækenland

21

Spanien

61

Frankrig

81

Kroatien

12

Italien

76

Cypern

6

Letland

9

Litauen

11

Luxembourg

6

Ungarn

21

Μalta

6

Nederlandene

31

Østrig

20

Polen

53

Portugal

21

Rumænien

33

Slovenien

9

Slovakiet

15

Finland

15

Sverige

21

Artikel 4

I tilstrækkelig god tid inden begyndelsen af valgperioden 2029-2034 og om muligt inden udgangen af 2027 forelægger Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, i TEU Det Europæiske Råd et forslag til en ajourført fordeling af pladserne i Europa-Parlamentet.

Artikel 5

Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2023.

På Rådets vegne

C. MICHEL

Formand

---

(1)  Forslag vedtaget den 15.6.2023 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

1

(2)  Godkendelse af 13.9.2023 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1260/2013 af 20. november 2013 om europæiske demografiske statistikker (EUT L 330 af 10.12.2013, s. 39).

3

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/117 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/117

---

RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2023/2062

af 25. september 2023

om en bistandsforanstaltning inden for rammerne af den europæiske fredsfacilitet til støtte for de beninske væbnede styrker

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, stk. 1, og artikel 41, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådets afgørelse (FUSP) 2021/509 (1) etablerer den europæiske fredsfacilitet (EPF) til medlemsstaternes finansiering af EU-aktioner inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik med henblik på at bevare fred, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed i henhold til traktatens artikel 21, stk. 2, litra c). I henhold til artikel 1, stk. 2, i afgørelse (FUSP) 2021/509 skal EPF navnlig anvendes til at finansiere bistandsforanstaltninger såsom aktioner til at styrke tredjelandes og regionale og internationale organisationers kapaciteter vedrørende militær- og forsvarsanliggender. |
| --- | --- |

(1)

Rådets afgørelse (FUSP) 2021/509 (1) etablerer den europæiske fredsfacilitet (EPF) til medlemsstaternes finansiering af EU-aktioner inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik med henblik på at bevare fred, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed i henhold til traktatens artikel 21, stk. 2, litra c). I henhold til artikel 1, stk. 2, i afgørelse (FUSP) 2021/509 skal EPF navnlig anvendes til at finansiere bistandsforanstaltninger såsom aktioner til at styrke tredjelandes og regionale og internationale organisationers kapaciteter vedrørende militær- og forsvarsanliggender.

| (2) | De nordlige regioner i Guineabugtens kystlande, nemlig Ghana, Elfenbenskysten, Benin og Togo, har oplevet forværrede sikkerhedsforhold i forbindelse med krisen i det centrale Sahel. |
| --- | --- |

(2)

De nordlige regioner i Guineabugtens kystlande, nemlig Ghana, Elfenbenskysten, Benin og Togo, har oplevet forværrede sikkerhedsforhold i forbindelse med krisen i det centrale Sahel.

| (3) | I lyset af det forværrede sikkerhedsmiljø i regionen er det vigtigt at styrke Benins forsvars- og sikkerhedsstyrker for at muliggøre og støtte stabiliseringsbestræbelser i dette land. I denne forbindelse og i fuld erkendelse af behovet for en integreret reaktion på situationen er sikring af langsigtet fred og sikkerhed i Benin en nøgleprioritet for Unionen. |
| --- | --- |

(3)

I lyset af det forværrede sikkerhedsmiljø i regionen er det vigtigt at styrke Benins forsvars- og sikkerhedsstyrker for at muliggøre og støtte stabiliseringsbestræbelser i dette land. I denne forbindelse og i fuld erkendelse af behovet for en integreret reaktion på situationen er sikring af langsigtet fred og sikkerhed i Benin en nøgleprioritet for Unionen.

| (4) | Den 3. juli 2023 modtog Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik en anmodning fra Benin, hvori Unionen anmodes om at bistå de beninske væbnede styrker. Den bistand, der anmodes om, vedrører indkøb af nøgleudstyr med henblik på at styrke den operative kapacitet i Benins militære enheder, der er deployeret i den nordlige del af Benin inden for rammerne af operation Mirador for at bekæmpe ikkestatslige væbnede grupper samt modvirke og begrænse disse gruppers muligheder for at begå terrorangreb. |
| --- | --- |

(4)

Den 3. juli 2023 modtog Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik en anmodning fra Benin, hvori Unionen anmodes om at bistå de beninske væbnede styrker. Den bistand, der anmodes om, vedrører indkøb af nøgleudstyr med henblik på at styrke den operative kapacitet i Benins militære enheder, der er deployeret i den nordlige del af Benin inden for rammerne af operation Mirador for at bekæmpe ikkestatslige væbnede grupper samt modvirke og begrænse disse gruppers muligheder for at begå terrorangreb.

| (5) | Bistandsforanstaltninger skal gennemføres under hensyntagen til principperne og kravene i afgørelse (FUSP) 2021/509, navnlig under overholdelse af Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP (2), og i overensstemmelse med reglerne for gennemførelse af indtægter og udgifter, der finansieres inden for rammerne af EPF. |
| --- | --- |

(5)

Bistandsforanstaltninger skal gennemføres under hensyntagen til principperne og kravene i afgørelse (FUSP) 2021/509, navnlig under overholdelse af Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP (2), og i overensstemmelse med reglerne for gennemførelse af indtægter og udgifter, der finansieres inden for rammerne af EPF.

| (6) | Rådet bekræfter på ny, at det er fast besluttet på at beskytte, fremme og overholde menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og de demokratiske principper og at styrke retsstatsforholdet og god regeringsførelse i overensstemmelse med De Forenede Nationers pagt, verdenserklæringen om menneskerettighederne og folkeretten, navnlig den internationale menneskerettighedslovgivning og den humanitære folkeret — |
| --- | --- |

(6)

Rådet bekræfter på ny, at det er fast besluttet på at beskytte, fremme og overholde menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og de demokratiske principper og at styrke retsstatsforholdet og god regeringsførelse i overensstemmelse med De Forenede Nationers pagt, verdenserklæringen om menneskerettighederne og folkeretten, navnlig den internationale menneskerettighedslovgivning og den humanitære folkeret —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Oprettelse, mål, anvendelsesområde og varighed

1.   Der oprettes herved en bistandsforanstaltning, som skal finansieres inden for rammerne af den europæiske fredsfacilitet (EPF) (»bistandsforanstaltningen«), til fordel for Benin ("modtageren").

2.   Bistandsforanstaltningens mål er at forbedre de beninske væbnede styrkers kapacitet til at beskytte Benins og dets civilbefolknings territoriale integritet og suverænitet mod interne og eksterne angreb og at bidrage til fred og stabilitet i regionen.

3.   For at nå det i stk. 2 omhandlede mål skal bistandsforanstaltningen finansiere følgende typer ikkedødbringende udstyr:

| a) | et efterretnings-, overvågnings- og rekognosceringsluftfartøj |
| --- | --- |

a)

et efterretnings-, overvågnings- og rekognosceringsluftfartøj

| b) | ubemandede luftfartøjssystemer til efterretning, overvågning og rekognoscering. |
| --- | --- |

b)

ubemandede luftfartøjssystemer til efterretning, overvågning og rekognoscering.

4.   Bistandsforanstaltningens varighed er 30 måneder fra vedtagelsen af denne afgørelse.

Artikel 2

Finansielle ordninger

1.   Det finansielle referencebeløb til dækning af udgifterne i forbindelse med bistandsforanstaltningen udgør 11 750 000 EUR.

2.   Alle udgifter forvaltes i overensstemmelse med afgørelse (FUSP) 2021/509 og reglerne for gennemførelse af indtægter og udgifter, der finansieres inden for rammerne af EPF.

3.   Udgifter i forbindelse med gennemførelsen af bistandsforanstaltningen er støtteberettigede fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.

Artikel 3

Ordninger med modtageren

1.   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»den højtstående repræsentant«) indgår de nødvendige ordninger med modtageren for at sikre dens overholdelse af de krav og betingelser, der er fastsat i denne afgørelse, som en betingelse for ydelse af støtte inden for rammerne af bistandsforanstaltningen.

2.   De ordninger, der er omhandlet i stk. 1, skal omfatte bestemmelser, der forpligter modtageren til at sikre:

| a) | at enhederne i de beninske væbnede styrker, der deployeres inden for rammerne af operation Mirador og støttes inden for rammerne af bistandsforanstaltningen, overholder relevant folkeret, navnlig den internationale menneskerettighedslovgivning og den humanitære folkeret |
| --- | --- |

a)

at enhederne i de beninske væbnede styrker, der deployeres inden for rammerne af operation Mirador og støttes inden for rammerne af bistandsforanstaltningen, overholder relevant folkeret, navnlig den internationale menneskerettighedslovgivning og den humanitære folkeret

| b) | korrekt og effektiv anvendelse af aktiver, der stilles til rådighed inden for rammerne af bistandsforanstaltningen, til de formål, hvortil de blev stillet til rådighed |
| --- | --- |

b)

korrekt og effektiv anvendelse af aktiver, der stilles til rådighed inden for rammerne af bistandsforanstaltningen, til de formål, hvortil de blev stillet til rådighed

| c) | tilstrækkelig vedligeholdelse af aktiver, der stilles til rådighed inden for rammerne af bistandsforanstaltningen, for at sikre, at de er anvendelige og operationelt disponible i hele deres livscyklus |
| --- | --- |

c)

tilstrækkelig vedligeholdelse af aktiver, der stilles til rådighed inden for rammerne af bistandsforanstaltningen, for at sikre, at de er anvendelige og operationelt disponible i hele deres livscyklus

| d) | at aktiver, som stilles til rådighed inden for rammerne af bistandsforanstaltningen, ikke går tabt eller overføres uden samtykke fra det facilitetsudvalg, der er nedsat i henhold til afgørelse (FUSP) 2021/509 (»facilitetsudvalget«), til andre personer eller enheder end dem, der er udpeget i disse ordninger, herunder ved afslutningen af deres livscyklus. |
| --- | --- |

d)

at aktiver, som stilles til rådighed inden for rammerne af bistandsforanstaltningen, ikke går tabt eller overføres uden samtykke fra det facilitetsudvalg, der er nedsat i henhold til afgørelse (FUSP) 2021/509 (»facilitetsudvalget«), til andre personer eller enheder end dem, der er udpeget i disse ordninger, herunder ved afslutningen af deres livscyklus.

3.   De ordninger, der er omhandlet i stk. 1, skal omfatte bestemmelser om suspension og ophævelse af støtten inden for rammerne af bistandsforanstaltningen, hvis modtageren tilsidesætter de forpligtelser, der er fastsat i stk. 2.

Artikel 4

Gennemførelse

1.   Den højtstående repræsentant er ansvarlig for at sikre gennemførelsen af denne afgørelse i overensstemmelse med afgørelse (FUSP) 2021/509 og reglerne for gennemførelse af indtægter og udgifter, der finansieres inden for rammerne af EPF, og i overensstemmelse med den integrerede metodologiske ramme for vurdering og fastlæggelse af de krævede foranstaltninger og kontroller med henblik på bistandsforanstaltninger inden for rammerne af EPF.

2.   Leveringen af det udstyr, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, varetages af Défense Conseil International — DCI Group.

Artikel 5

Overvågning, kontrol og evaluering

1.   Den højtstående repræsentant overvåger modtagerens opfyldelse af forpligtelserne i artikel 3. Denne overvågning skal anvendes til at skabe bevidsthed om konteksten og risiciene for tilsidesættelse af de forpligtelser, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 3, og til at bidrage til at forebygge sådanne tilsidesættelser, herunder krænkelser af den internationale menneskerettighedslovgivning og den humanitære folkeret begået af enheder i de beninske væbnede styrker, der deployeres inden for rammerne af operation Mirador.

2.   Kontrollen af udstyr efter afsendelse tilrettelægges som følger:

| a) | leveringsverifikation, hvorved leveringsattester skal undertegnes af slutbrugeren ved overdragelsen af ejendomsretten |
| --- | --- |

a)

leveringsverifikation, hvorved leveringsattester skal undertegnes af slutbrugeren ved overdragelsen af ejendomsretten

| b) | rapportering, hvorved modtageren årligt skal aflægge rapport om de aktiviteter, der udføres med det udstyr, der leveres af bistandsforanstaltningen, og om fortegnelsen over udpegede genstande, indtil Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) ikke længere anser en sådan rapportering for nødvendig |
| --- | --- |

b)

rapportering, hvorved modtageren årligt skal aflægge rapport om de aktiviteter, der udføres med det udstyr, der leveres af bistandsforanstaltningen, og om fortegnelsen over udpegede genstande, indtil Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) ikke længere anser en sådan rapportering for nødvendig

| c) | inspektioner på stedet, hvorved modtageren skal give den højtstående repræsentant adgang til at foretage kontrol på stedet efter anmodning. |
| --- | --- |

c)

inspektioner på stedet, hvorved modtageren skal give den højtstående repræsentant adgang til at foretage kontrol på stedet efter anmodning.

3.   Den højtstående repræsentant foretager en endelig evaluering, når bistandsforanstaltningen er afsluttet, for at vurdere, hvorvidt bistandsforanstaltningen har bidraget til at nå målet i artikel 1, stk. 2.

Artikel 6

Rapportering

I gennemførelsesperioden forelægger den højtstående repræsentant halvårlige rapporter om gennemførelsen af bistandsforanstaltningen for PSC i overensstemmelse med artikel 63 i afgørelse (FUSP) 2021/509. Administratoren for bistandsforanstaltninger oplyser regelmæssigt facilitetsudvalget om modtagelsen af indtægter og afholdelsen af udgifter i overensstemmelse med nævnte afgørelses artikel 38, herunder ved at give oplysninger om de involverede leverandører og underleverandører.

Artikel 7

Suspension og ophævelse

1.   PSC kan beslutte helt eller delvis at suspendere gennemførelsen af bistandsforanstaltningen i overensstemmelse med artikel 64 i afgørelse (FUSP) 2021/509.

2.   PSC kan også henstille, at Rådet ophæver bistandsforanstaltningen.

Artikel 8

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2023.

På Rådets vegne

H. GÓMEZ HERNÁNDEZ

Formand

---

(1)  Rådets afgørelse (FUSP) 2021/509 af 22. marts 2021 om oprettelse af en europæisk fredsfacilitet og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2015/528 (EUT L 102 af 24.3.2021, s. 14).

1

(2)  Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP af 8. december 2008 om fælles regler for kontrol med eksport af militærteknologi og -udstyr (EUT L 335 af 13.12.2008, s. 99).

2

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/121 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/121

---

RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2023/2063

af 25. september 2023

om ændring af afgørelse 2013/233/FUSP om Den Europæiske Unions bistandsmission vedrørende integreret grænseforvaltning i Libyen (EUBAM Libya)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 22. maj 2013 vedtog Rådet afgørelse 2013/233/FUSP (1), som oprettede Den Europæiske Unions bistandsmission vedrørende integreret grænseforvaltning i Libyen (EUBAM Libya). |
| --- | --- |

(1)

Den 22. maj 2013 vedtog Rådet afgørelse 2013/233/FUSP (1), som oprettede Den Europæiske Unions bistandsmission vedrørende integreret grænseforvaltning i Libyen (EUBAM Libya).

| (2) | Den 26. juni 2023 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2023/1305 (2), som tilpassede og forlængede mandatet for EUBAM Libya indtil den 30. juni 2025. Nævnte afgørelse fastsatte også et finansielt referencebeløb for EUBAM Libya indtil den 30. september 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 26. juni 2023 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2023/1305 (2), som tilpassede og forlængede mandatet for EUBAM Libya indtil den 30. juni 2025. Nævnte afgørelse fastsatte også et finansielt referencebeløb for EUBAM Libya indtil den 30. september 2023.

| (3) | Der bør fastsættes et finansielt referencebeløb for EUBAM Libya for perioden fra den 1. oktober 2023 til den 30. juni 2025. |
| --- | --- |

(3)

Der bør fastsættes et finansielt referencebeløb for EUBAM Libya for perioden fra den 1. oktober 2023 til den 30. juni 2025.

| (4) | Afgørelse 2013/233/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(4)

Afgørelse 2013/233/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed.

| (5) | EUBAM Libya gennemføres i en situation, som kan forværres og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 — |
| --- | --- |

(5)

EUBAM Libya gennemføres i en situation, som kan forværres og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Artikel 13, stk. 1, sidste afsnit, i afgørelse 2013/233/FUSP affattes således:

»Det finansielle referencebeløb til dækning af udgifterne til EUBAM Libya fra den 1. oktober 2023 til den 30. juni 2025 udgør 53 442 350,13 EUR.«

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Den finder anvendelse fra den 1. oktober 2023.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2023.

På Rådets vegne

H. GÓMEZ HERNÁNDEZ

Formand

---

(1)  Rådets afgørelse 2013/233/FUSP af 22. maj 2013 om Den Europæiske Unions bistandsmission vedrørende integreret grænseforvaltning i Libyen (EUBAM Libya) (EUT L 138 af 24.5.2013, s. 15).

1

(2)  Rådets afgørelse (FUSP) 2023/1305 af 26. juni 2023 om ændring af afgørelse 2013/233/FUSP om Den Europæiske Unions bistandsmission vedrørende integreret grænseforvaltning i Libyen (EUBAM Libya) (EUT L 161 af 27.6.2023, s. 68).

2

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/122 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/122

---

RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2023/2064

af 25. september 2023

om EU-støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, stk. 1, og artikel 31, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 12. december 2003 vedtog Det Europæiske Råd EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (»strategien«). Strategiens kapitel III indeholder en oversigt over foranstaltninger, som skal træffes til bekæmpelse af en sådan spredning. |
| --- | --- |

(1)

Den 12. december 2003 vedtog Det Europæiske Råd EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (»strategien«). Strategiens kapitel III indeholder en oversigt over foranstaltninger, som skal træffes til bekæmpelse af en sådan spredning.

| (2) | Unionen er aktivt i gang med at gennemføre strategien og er i færd med at iværksætte de foranstaltninger, der er nævnt i dens kapitel III, navnlig gennem frigivelse af finansielle midler til støtte for specifikke projekter, der gennemføres af multilaterale institutioner såsom det midlertidige tekniske sekretariat for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO). |
| --- | --- |

(2)

Unionen er aktivt i gang med at gennemføre strategien og er i færd med at iværksætte de foranstaltninger, der er nævnt i dens kapitel III, navnlig gennem frigivelse af finansielle midler til støtte for specifikke projekter, der gennemføres af multilaterale institutioner såsom det midlertidige tekniske sekretariat for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO).

| (3) | De stater, der har undertegnet traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger (CTBT), har besluttet at nedsætte en forberedende kommission med rets- og handleevne, som har status af international organisation, og som skal varetage en effektiv gennemførelse af CTBT, indtil CTBTO er blevet oprettet. |
| --- | --- |

(3)

De stater, der har undertegnet traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger (CTBT), har besluttet at nedsætte en forberedende kommission med rets- og handleevne, som har status af international organisation, og som skal varetage en effektiv gennemførelse af CTBT, indtil CTBTO er blevet oprettet.

| (4) | En snarlig ikrafttræden og universalisering af CTBT og styrkelse af CTBTO's Forberedende Kommissions overvågnings- og kontrolsystem er vigtige målsætninger i strategien. |
| --- | --- |

(4)

En snarlig ikrafttræden og universalisering af CTBT og styrkelse af CTBTO's Forberedende Kommissions overvågnings- og kontrolsystem er vigtige målsætninger i strategien.

| (5) | De Forenede Nationers generalsekretær anførte i »Securing our Common Future: an Agenda for Disarmament«, at CTBT ved at begrænse udviklingen af avancerede nye typer af nukleare våben bremser våbenkapløbet, og at den også fungerer som en effektiv normativ barriere mod stater, der i strid med deres ikkespredningsforpligtelser måtte forsøge at udvikle, fremstille og efterfølgende erhverve nukleare våben. |
| --- | --- |

(5)

De Forenede Nationers generalsekretær anførte i »Securing our Common Future: an Agenda for Disarmament«, at CTBT ved at begrænse udviklingen af avancerede nye typer af nukleare våben bremser våbenkapløbet, og at den også fungerer som en effektiv normativ barriere mod stater, der i strid med deres ikkespredningsforpligtelser måtte forsøge at udvikle, fremstille og efterfølgende erhverve nukleare våben.

| (6) | Det strategiske kompas for sikkerhed og forsvar fra 2022 henviser til den vedvarende trussel fra spredning af masseødelæggelsesvåben og disses fremføringsmidler, de voksende atomarsenaler, udviklingen af nye våbensystemer samt visse landes nukleare trusler og udtrykker Unionens mål om at styrke konkrete tiltag til støtte for målene om nedrustning, ikkespredning og våbenkontrol. |
| --- | --- |

(6)

Det strategiske kompas for sikkerhed og forsvar fra 2022 henviser til den vedvarende trussel fra spredning af masseødelæggelsesvåben og disses fremføringsmidler, de voksende atomarsenaler, udviklingen af nye våbensystemer samt visse landes nukleare trusler og udtrykker Unionens mål om at styrke konkrete tiltag til støtte for målene om nedrustning, ikkespredning og våbenkontrol.

| (7) | Inden for rammerne af gennemførelsen af strategien vedtog Rådet tre fælles aktioner og fem afgørelser om støtte til aktiviteter i CTBTO's Forberedende Kommission, nemlig fælles aktion 2006/243/FUSP (1), 2007/468/FUSP (2) og 2008/588/FUSP (3) og afgørelse 2010/461/FUSP (4), 2012/699/FUSP (5), (FUSP) 2015/1837 (6), (FUSP) 2018/298 (7) og (FUSP) 2020/901 (8). Denne EU-støtte bør fortsættes. |
| --- | --- |

(7)

Inden for rammerne af gennemførelsen af strategien vedtog Rådet tre fælles aktioner og fem afgørelser om støtte til aktiviteter i CTBTO's Forberedende Kommission, nemlig fælles aktion 2006/243/FUSP (1), 2007/468/FUSP (2) og 2008/588/FUSP (3) og afgørelse 2010/461/FUSP (4), 2012/699/FUSP (5), (FUSP) 2015/1837 (6), (FUSP) 2018/298 (7) og (FUSP) 2020/901 (8). Denne EU-støtte bør fortsættes.

| (8) | Den tekniske gennemførelse af denne afgørelse bør varetages af CTBTO's Forberedende Kommission, som på baggrund af sin enestående erfaring og kapaciteter gennem netværket for det internationale overvågningssystem (IMS), der omfatter mere end 337 anlæg i hele verden, og Det Internationale Datacenter (IDC) er den eneste internationale organisation, der er i stand til og har legitimitet til at gennemføre denne afgørelse. Aktionen, som støttes af Unionen, kan kun finansieres gennem bidrag uden for budgettet til CTBTO's Forberedende Kommission — |
| --- | --- |

(8)

Den tekniske gennemførelse af denne afgørelse bør varetages af CTBTO's Forberedende Kommission, som på baggrund af sin enestående erfaring og kapaciteter gennem netværket for det internationale overvågningssystem (IMS), der omfatter mere end 337 anlæg i hele verden, og Det Internationale Datacenter (IDC) er den eneste internationale organisation, der er i stand til og har legitimitet til at gennemføre denne afgørelse. Aktionen, som støttes af Unionen, kan kun finansieres gennem bidrag uden for budgettet til CTBTO's Forberedende Kommission —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

1.   Med henblik på gennemførelsen af strategien, EU's globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik og det strategiske kompas for sikkerhed og forsvar støtter Unionen CTBTO's Forberedende Kommissions aktiviteter yderligere gennem en operationel aktion.

2.   Målene med den i stk. 1 omhandlede aktion er at:

| a) | styrke CTBT's overvågnings- og kontrolsystems kapaciteter |
| --- | --- |

a)

styrke CTBT's overvågnings- og kontrolsystems kapaciteter

| b) | styrke CTBT-signatarstaternes kapaciteter til at opfylde deres kontrolforpligtelser i henhold til CTBT og at gøre det muligt for dem at drage fuld nytte af deres deltagelse i CTBT-ordningen |
| --- | --- |

b)

styrke CTBT-signatarstaternes kapaciteter til at opfylde deres kontrolforpligtelser i henhold til CTBT og at gøre det muligt for dem at drage fuld nytte af deres deltagelse i CTBT-ordningen

| c) | øge bevidstheden om CTBT og fremme dens universalisering og ikrafttræden. |
| --- | --- |

c)

øge bevidstheden om CTBT og fremme dens universalisering og ikrafttræden.

3.   Bilaget indeholder en udførlig beskrivelse af aktionen.

Artikel 2

1.   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»den højtstående repræsentant«) er ansvarlig for gennemførelsen af denne afgørelse.

2.   Den tekniske gennemførelse af den i artikel 1 omhandlede aktion varetages af CTBTO's Forberedende Kommission.

3.   CTBTO's Forberedende Kommission udfører denne opgave under den højtstående repræsentants ansvar. Med henblik herpå indgår den højtstående repræsentant de nødvendige arrangementer med CTBTO's Forberedende Kommission.

Artikel 3

1.   Det finansielle referencebeløb for gennemførelsen af den i artikel 1 omhandlede aktion, der finansieres af Unionen, er på 6 285 929 EUR.

2.   De udgifter, der finansieres med det i stk. 1 nævnte referencebeløb, forvaltes efter de regler og procedurer, der gælder for Unionens almindelige budget.

3.   Kommissionen fører tilsyn med, at udgifterne, som finansieres med det i stk. 1 omhandlede beløb, forvaltes korrekt. Med henblik herpå indgår den en bidragsaftale med CTBTO's Forberedende Kommission. Bidragsaftalerne skal fastsætte, at CTBTO's Forberedende Kommission skal sikre, at Unionens bidrag bliver synligt i en grad, der står i forhold til bidragets størrelse.

4.   Kommissionen bestræber sig på at indgå den i stk. 3 omhandlede aftale snarest muligt efter nærværende afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af aftalen.

Artikel 4

1.   Den højtstående repræsentant aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter fra CTBTO's Forberedende Kommission. Rapporterne danner grundlag for den evaluering, som Rådet foretager.

2.   Kommissionen oplyser om de finansielle aspekter af gennemførelsen af den i artikel 1 omhandlede aktion.

Artikel 5

1.   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

2.   Denne afgørelse udløber 36 måneder efter indgåelsen af den i artikel 3, stk. 3, omhandlede aftale. Den udløber dog seks måneder efter ikrafttrædelsesdatoen, hvis der ikke er indgået en aftale inden for denne periode.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2023.

På Rådets vegne

H. GÓMEZ HERNÁNDEZ

Formand

---

(1)  Rådets fælles aktion 2006/243/FUSP af 20. marts 2006 om støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) inden for uddannelse og kapacitetsopbygning til kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (EUT L 88 af 25.3.2006, s. 68).

1

(2)  Rådets fælles aktion 2007/468/FUSP af 28. juni 2007 om støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (EUT L 176 af 6.7.2007, s. 31).

2

(3)  Rådets fælles aktion 2008/588/FUSP af 15. juli 2008 om støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (EUT L 189 af 17.7.2008, s. 28).

3

(4)  Rådets afgørelse 2010/461/FUSP af 26. juli 2010 om støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (EUT L 219 af 20.8.2010, s. 7).

4

(5)  Rådets afgørelse 2012/699/FUSP af 13. november 2012 om Unionens støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (EUT L 314 af 14.11.2012, s. 27).

5

(6)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1837 af 12. oktober 2015 om EU-støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (EUT L 266 af 13.10.2015, s. 83).

6

(7)  Rådets afgørelse (FUSP) 2018/298 af 26. februar 2018 om EU-støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (EUT L 56 af 28.2.2018, s. 34).

7

(8)  Rådets afgørelse (FUSP) 2020/901 af 29. juni 2020 om EU-støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO) med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (EUT L 207 af 30.6.2020, s. 15).

8

---

BILAG

STØTTE TIL AKTIVITETERNE I DEN FORBEREDENDE KOMMISSION FOR ORGANISATIONEN FOR TRAKTATEN OM ET ALTOMFATTENDE FORBUD MOD ATOMPRØVESPRÆNGNINGER (CTBTO)

1.   Baggrund

Det Europæiske Råd vedtog den 12. december 2003 Den Europæiske Unions strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (»strategien«), der i kapitel III indeholder en oversigt over foranstaltninger til at bekæmpe sådan spredning, som skal træffes både i Unionen og i tredjelande.

| — | Traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger (CTBT), som forbyder alle atomsprængninger, er et væsentligt element i den internationale ikkespredningsarkitektur. CTBT er en stærk kollektiv tillids- og sikkerhedsskabende foranstaltning og en effektiv hindring for spredningen af kernevåben, der forhindrer udvikling af kernevåben i lande, der i øjeblikket ikke besidder sådanne, såvel som opgraderinger af allerede eksisterende kernevåbenarsenaler. |
| --- | --- |

—

Traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger (CTBT), som forbyder alle atomsprængninger, er et væsentligt element i den internationale ikkespredningsarkitektur. CTBT er en stærk kollektiv tillids- og sikkerhedsskabende foranstaltning og en effektiv hindring for spredningen af kernevåben, der forhindrer udvikling af kernevåben i lande, der i øjeblikket ikke besidder sådanne, såvel som opgraderinger af allerede eksisterende kernevåbenarsenaler.

CTBT har indført en stærk global norm mod afprøvning af kernevåben understøttet af et avanceret og yderst følsomt globalt system til overvågning af atomprøvesprængninger, det internationale overvågningssystem (IMS) under Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger (CTBTO), som overvåger overholdelsen af traktaten.

Traktaten er endnu ikke trådt i kraft, og der udfoldes fortsat globale bestræbelser for at nå dette centrale mål for det internationale freds- og sikkerhedssamfund og den dertil hørende dagsorden. Sideløbende hermed forsyner CTBTO's internationale overvågningssystem IMS det internationale samfund med en konstant strøm af realtidsdata via Det Internationale Datacenter for at sikre, at alle atomprøvesprængninger detekteres. Organisationens kapaciteter og teknologier til inspektion på stedet er også under udvikling og klargøring til traktatens ikrafttræden.

Den Europæiske Union (EU) er i fuld gang med at gennemføre sin strategi og har i mere end ti år ydet betydelige frivillige bidrag til CTBTO's Forberedende Kommission for at fremme CTBT's ikrafttræden og opretholde og yderligere styrke CTBTO's overvågnings- og kontrolkapaciteter.

2.   Overordnet mål

I overensstemmelse med EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben er det overordnede mål med dette projekt at bidrage til international fred og sikkerhed og tillidsskabelse ved at fremme CTBT's universelle anvendelse og ikrafttræden og styrke CTBTO's internationale overvågnings- og kontrolordning.

Ved at forbedre CTBT's kontrolordnings kapaciteter, opbygge kapaciteter blandt eksperter fra signatarstaterne og øge bevidstheden blandt unge, parlamentarikere, medier og videnskabsfolk sigter dette projekt mod at bidrage til »at bevare freden, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed« som fastsat i artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union.

3.   Specifikke mål

| a) | at styrke CTBT's overvågnings- og kontrolsystems kapaciteter |
| --- | --- |

a)

at styrke CTBT's overvågnings- og kontrolsystems kapaciteter

| b) | at styrke CTBT-signatarstaternes kapaciteter til at opfylde deres kontrolforpligtelser i henhold til CTBT og give dem mulighed for at drage fuld nytte af deres deltagelse i CTBT-ordningen |
| --- | --- |

b)

at styrke CTBT-signatarstaternes kapaciteter til at opfylde deres kontrolforpligtelser i henhold til CTBT og give dem mulighed for at drage fuld nytte af deres deltagelse i CTBT-ordningen

| c) | at øge bevidstheden om CTBT og fremme dens universalisering og ikrafttræden. |
| --- | --- |

c)

at øge bevidstheden om CTBT og fremme dens universalisering og ikrafttræden.

4.   Forventede output

| a) | Projektet vil generere output, der bidrager til at styrke CTBT's overvågnings- og kontrolordnings kapaciteter ved at 1) forbedre pipelinene til radionuklid og atmosfærisk transportmodellering, 2) forbedre den videnskabelige forståelse af den radioaktive xenonbaggrund og dens indvirkning på CTBTO's detektion af ædelgassystemer, 3) forbedre understøttelsen af de seismiske hjælpestationer i IMS og 4) fremme opbygningen af CTBTO's kapaciteter til inspektion på stedet (OSI).






  i) | Forbedret gennemførelse af webtjenesten under Federation of Digital Seismograph Networks (FDSN), der dækker alle seismiske, hydroakustiske og infrasoniske (SHI) og radionuklide data, produkter og formater. |
| --- | --- | --- |

a)

Projektet vil generere output, der bidrager til at styrke CTBT's overvågnings- og kontrolordnings kapaciteter ved at 1) forbedre pipelinene til radionuklid og atmosfærisk transportmodellering, 2) forbedre den videnskabelige forståelse af den radioaktive xenonbaggrund og dens indvirkning på CTBTO's detektion af ædelgassystemer, 3) forbedre understøttelsen af de seismiske hjælpestationer i IMS og 4) fremme opbygningen af CTBTO's kapaciteter til inspektion på stedet (OSI).

i)

Forbedret gennemførelse af webtjenesten under Federation of Digital Seismograph Networks (FDSN), der dækker alle seismiske, hydroakustiske og infrasoniske (SHI) og radionuklide data, produkter og formater.

| ii) | XeBET II-software, der er operationel og klar til at vurdere de radioaktive xenonkoncentrationer for hver enkelt IMS-ædelgasprøve. Prototypen vil blive implementeret i ATM-pipelinen, og outputtet vil skulle indarbejdes i radionuklidpipelinen for at forbedre den automatiske radionuklidrapport (ARR) og den reviderede radionuklidrapport (RRR) og standardbulletinen for screenede radionuclidhændelser (SSREB). Den vil også være tilgængelig i værktøjssættet til teknisk ekspertanalyse og i »NDC-in-a-box«. |
| --- | --- |

ii)

XeBET II-software, der er operationel og klar til at vurdere de radioaktive xenonkoncentrationer for hver enkelt IMS-ædelgasprøve. Prototypen vil blive implementeret i ATM-pipelinen, og outputtet vil skulle indarbejdes i radionuklidpipelinen for at forbedre den automatiske radionuklidrapport (ARR) og den reviderede radionuklidrapport (RRR) og standardbulletinen for screenede radionuclidhændelser (SSREB). Den vil også være tilgængelig i værktøjssættet til teknisk ekspertanalyse og i »NDC-in-a-box«.

| iii) | Prototypesoftware, der gør det muligt at indføre usikkerheder i atmosfæriske transportmodelsimuleringer (ATM-simuleringer) med henblik på analyse af isotopforholdet (screening & timing) og maskinindlæringsundersøgelser (ML-undersøgelser). |
| --- | --- |

iii)

Prototypesoftware, der gør det muligt at indføre usikkerheder i atmosfæriske transportmodelsimuleringer (ATM-simuleringer) med henblik på analyse af isotopforholdet (screening & timing) og maskinindlæringsundersøgelser (ML-undersøgelser).

| iv) | En opgraderet ATM-pipeline baseret på denne ATM-EPS-prototype, der giver yderligere og væsentlige oplysninger om ATM-usikkerhederne, hvilket forbedrer ATM-resultaternes troværdighed. |
| --- | --- |

iv)

En opgraderet ATM-pipeline baseret på denne ATM-EPS-prototype, der giver yderligere og væsentlige oplysninger om ATM-usikkerhederne, hvilket forbedrer ATM-resultaternes troværdighed.

| v) | Tilvejebringelse af en software, der a) anvendes af IDC'et og b) anvendes af NDC'er til behandling af infrasoniske og hydroakustiske data og til interaktiv analyse. |
| --- | --- |

v)

Tilvejebringelse af en software, der a) anvendes af IDC'et og b) anvendes af NDC'er til behandling af infrasoniske og hydroakustiske data og til interaktiv analyse.

| vi) | Bedre forståelse/karakterisering af den globale radioaktive xenonbaggrund, herunder dens regionale variationer, navnlig i ædelgassystemet JPX38. |
| --- | --- |

vi)

Bedre forståelse/karakterisering af den globale radioaktive xenonbaggrund, herunder dens regionale variationer, navnlig i ædelgassystemet JPX38.

| vii) | Finjustering af den nuværende forståelse af kendte kilder i Eurasien, hvilket fører til en bedre forståelse/fortolkning af episoder på C-niveau. |
| --- | --- |

vii)

Finjustering af den nuværende forståelse af kendte kilder i Eurasien, hvilket fører til en bedre forståelse/fortolkning af episoder på C-niveau.

| viii) | Forbedring af ATM, navnlig ATM i høj opløsning (HR). |
| --- | --- |

viii)

Forbedring af ATM, navnlig ATM i høj opløsning (HR).

| ix) | Udvikling, afprøvning og optimering af avancerede kildelokaliseringsalgoritmer/screeningsmetoder (som skal anvendes til data fra alle andre IMS-ædelgassystemer). |
| --- | --- |

ix)

Udvikling, afprøvning og optimering af avancerede kildelokaliseringsalgoritmer/screeningsmetoder (som skal anvendes til data fra alle andre IMS-ædelgassystemer).

| x) | Forbedret evne til at detektere, lokalisere og karakterisere en atomprøvesprængning på baggrund af udslip af radioaktivt xenon. |
| --- | --- |

x)

Forbedret evne til at detektere, lokalisere og karakterisere en atomprøvesprængning på baggrund af udslip af radioaktivt xenon.

| xi) | Øget datatilgængelighed på op til 95 % eller så tæt som muligt på 100 % på en vedvarende måde på omfattede seismiske hjælpestationer (AS). |
| --- | --- |

xi)

Øget datatilgængelighed på op til 95 % eller så tæt som muligt på 100 % på en vedvarende måde på omfattede seismiske hjælpestationer (AS).

| xii) | Forbedret vedligeholdelse og stabilitet af udpegede seismiske hjælpestationer, herunder bedre ydeevne over tid, med reduceret nedetid for stationen. |
| --- | --- |

xii)

Forbedret vedligeholdelse og stabilitet af udpegede seismiske hjælpestationer, herunder bedre ydeevne over tid, med reduceret nedetid for stationen.

| xiii) | Fremme af opbygningen af inspektion på stedet (OSI) gennem oversættelse af modellen til udkastet til OSI-driftshåndbogen til to CTBTO-sprog, nemlig fransk og spansk. |
| --- | --- |

xiii)

Fremme af opbygningen af inspektion på stedet (OSI) gennem oversættelse af modellen til udkastet til OSI-driftshåndbogen til to CTBTO-sprog, nemlig fransk og spansk.

| b) | Foranstaltningen vil ved hjælp af praktisk uddannelse generere output, der vil forbedre de nationale datacentres (NDC'ers) kapaciteter i signatarstaterne og give grundlæggende viden om traktaten samt en oversigt over OSI-aktiviteter og -udstyr.






  i) | Gennemførelse af det regionale OSI-introduktionskursus (RIC-26) i den afrikanske region i begyndelsen af 2024. |
| --- | --- | --- |

b)

Foranstaltningen vil ved hjælp af praktisk uddannelse generere output, der vil forbedre de nationale datacentres (NDC'ers) kapaciteter i signatarstaterne og give grundlæggende viden om traktaten samt en oversigt over OSI-aktiviteter og -udstyr.

i)

Gennemførelse af det regionale OSI-introduktionskursus (RIC-26) i den afrikanske region i begyndelsen af 2024.

| ii) | Flere eksperter fra den afrikanske region i det igangværende lineære OSI-uddannelsesprogram. |
| --- | --- |

ii)

Flere eksperter fra den afrikanske region i det igangværende lineære OSI-uddannelsesprogram.

| iii) | Levering af de 16 kapacitetsopbygningssystemudstyr (CBS-udstyr), herunder kraftige servere med stor lagringskapacitet, og installation af standardiseret software til NDC'er til støtte for etablering og videreudvikling af national kapacitet til at deltage aktivt i kontrolordningen gennem adgang til og analyse af IMS-data og IDC-produkter. |
| --- | --- |

iii)

Levering af de 16 kapacitetsopbygningssystemudstyr (CBS-udstyr), herunder kraftige servere med stor lagringskapacitet, og installation af standardiseret software til NDC'er til støtte for etablering og videreudvikling af national kapacitet til at deltage aktivt i kontrolordningen gennem adgang til og analyse af IMS-data og IDC-produkter.

| iv) | To regionale NDC-kurser og to regionale workshopper til støtte for eksperter fra udviklingslande. |
| --- | --- |

iv)

To regionale NDC-kurser og to regionale workshopper til støtte for eksperter fra udviklingslande.

| v) | Fire SeisComP-uddannelseskurser. |
| --- | --- |

v)

Fire SeisComP-uddannelseskurser.

| vi) | Seks opfølgnings-/vedligeholdelsesbesøg. |
| --- | --- |

vi)

Seks opfølgnings-/vedligeholdelsesbesøg.

| vii) | Vedligeholdelse af CBS-systemer. |
| --- | --- |

vii)

Vedligeholdelse af CBS-systemer.

| c) | Desuden vil de output, der genereres af foranstaltningen, styrke CTBT's universelle karakter, fremme inklusivitet og mangfoldighed i CTBTO's Forberedende Kommission og øge bevidstheden om CTBT blandt yngre fagfolk fra ikkesignatarstater og stater, der ikke har ratificeret traktaten, herunder stater, hvis undertegnelse og ratifikation er nødvendig for CTBT's ikrafttræden.






  i) | En række forelæsninger, herunder på Citizen Journalism Academy, afholdt af ledende kommunikationseksperter for næste generation af journalister inden for nuklear nedrustning og ikkespredning, hvor de præsenteres for en omfattende vision for CTBT og dets rolle i den internationale freds- og sikkerhedsarkitektur. Kandidaterne fra Citizen Journalism Academy vil også producere medie- og outreachprodukter om videnskabs- og teknologikonferencen og det videnskabelige og diplomatiske symposium, hvilket vil øge kendskabet til traktaten blandt det yngre publikum. |
| --- | --- | --- |

c)

Desuden vil de output, der genereres af foranstaltningen, styrke CTBT's universelle karakter, fremme inklusivitet og mangfoldighed i CTBTO's Forberedende Kommission og øge bevidstheden om CTBT blandt yngre fagfolk fra ikkesignatarstater og stater, der ikke har ratificeret traktaten, herunder stater, hvis undertegnelse og ratifikation er nødvendig for CTBT's ikrafttræden.

i)

En række forelæsninger, herunder på Citizen Journalism Academy, afholdt af ledende kommunikationseksperter for næste generation af journalister inden for nuklear nedrustning og ikkespredning, hvor de præsenteres for en omfattende vision for CTBT og dets rolle i den internationale freds- og sikkerhedsarkitektur. Kandidaterne fra Citizen Journalism Academy vil også producere medie- og outreachprodukter om videnskabs- og teknologikonferencen og det videnskabelige og diplomatiske symposium, hvilket vil øge kendskabet til traktaten blandt det yngre publikum.

| ii) | Deltagelse af medlemmer af CTBTO's ungdomsgruppe i det videnskabelige og diplomatiske symposium 2024 og 2026. |
| --- | --- |

ii)

Deltagelse af medlemmer af CTBTO's ungdomsgruppe i det videnskabelige og diplomatiske symposium 2024 og 2026.

| iii) | Deltagelse af medlemmer af CTBTO's ungdomsgruppe i videnskabs- og teknologikonferencen 2025. |
| --- | --- |

iii)

Deltagelse af medlemmer af CTBTO's ungdomsgruppe i videnskabs- og teknologikonferencen 2025.

| iv) | Deltagelse i CTBTO's mentorprogram af 12 kvinder i begyndelsen af deres karriere inden for STEM fra underrepræsenterede geografiske regioner. Programmet vil omfatte virtuelle workshopper med fokus på karriereudvikling, kommunikation og de videnskabelige/tekniske aspekter af CTBT for at give deltagerne en bedre forståelse af CTBT og dens kontrolordning. |
| --- | --- |

iv)

Deltagelse i CTBTO's mentorprogram af 12 kvinder i begyndelsen af deres karriere inden for STEM fra underrepræsenterede geografiske regioner. Programmet vil omfatte virtuelle workshopper med fokus på karriereudvikling, kommunikation og de videnskabelige/tekniske aspekter af CTBT for at give deltagerne en bedre forståelse af CTBT og dens kontrolordning.

| v) | Deltagelse af CTBTO's mentorprograms 12 mentees i CTBTO's skyggepraktikprogram i Wien, så de kan få en bedre forståelse af sekretariatets arbejde. |
| --- | --- |

v)

Deltagelse af CTBTO's mentorprograms 12 mentees i CTBTO's skyggepraktikprogram i Wien, så de kan få en bedre forståelse af sekretariatets arbejde.

| vi) | Udvikling af et sted på LinkedIn, der fremmer og tilskynder til kontakt mellem mentees og mentorer og holder dem informeret om CTBTO-karrieremuligheder og -aktiviteter. |
| --- | --- |

vi)

Udvikling af et sted på LinkedIn, der fremmer og tilskynder til kontakt mellem mentees og mentorer og holder dem informeret om CTBTO-karrieremuligheder og -aktiviteter.

5.   Varighed

Aktionens samlede varighed anslås til 36 måneder.

Aktivitet 1: støtte til kontrolteknologier og overvågningssystem

Komponent 1: IDC SHI- og RN-værktøjer og -produkter

Virkning

Ved at forbedre og udbygge pipelinene for radionuklid og atmosfærisk transportmodellering og gøre genereringen og distributionen af produkter fra Federation of Digital Seismograph Networks (FDSN) mere bæredygtig sigter vi mod at forbedre de deltagende staters evne til at overvåge og fortolke IDC-data og -produkter. Dette styrker kontrolordningen og bidrager til ikkespredningsmålene i overensstemmelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP).

Produkt 1: generering af FDSN-produkter og formatforbedringer med henblik på SHI- og RN-produkter

Baggrund

Det midlertidige tekniske sekretariat (PTS) gennemførte med støtte fra EU-Rådets afgørelse VIII genereringen af sine SHI-produkter og -data i overensstemmelse med FDSN-webtjenestestandarden. Dette gjorde det muligt for nationale datacentre (NDC'er) og Det Internationale Datacenter (IDC'et) at rekvirere seismiske, hydroakustiske og infrasoniske IDC-produkter og -data fra det internationale overvågningssystem (IMS) ved hjælp af konventionel klientsoftware.

For at bygge videre på dette indledende resultat er målet nu at udvide anvendelsesområdet for PTS' implementering af FDSN-webtjenester til yderligere formater og give adgang til IDC's radionuklidprodukter og -data. Dette vil betyde, at al produktgenerering vil ske via implementeringen af FDSN-webtjenesten. Dette vil skabe en klar ansvarsfordeling mellem produktgenerering, som vil blive udført af FDSN- webtjenesterne, og produkt- og datadistributionsmetoderne (VDMS og SWP). Ved at adskille disse ansvarsområder vil produktgenerering- og distributionssystemet være mere fleksibelt og lettere at vedligeholde. Det gør det også muligt for NDC'er at søge direkte på IDC-produkter via FDSN-webtjenesten, ud over at modtage IDC-produkter gennem VDMS og SWP, og opfylder behovet for on-demand produktdistribution.

Forbedret bæredygtighed af IDC's produkt- og IMS-datagenerering og -distribution giver deltagerstaterne mulighed for lettere og mere effektivt at gennemgå og analysere CTBTO-data.

Forventede resultater

| — | at forbedre servicen til NDC'er og IDC'et med én central tjeneste til at rekvirere SHI- og RN-data og -produkter fra. |
| --- | --- |

—

at forbedre servicen til NDC'er og IDC'et med én central tjeneste til at rekvirere SHI- og RN-data og -produkter fra.

Forventede output

| — | forbedret gennemførelse af FDSN-webtjenesten, som omfatter alle SHI- og RN-data, -produkter og -formater. |
| --- | --- |

—

forbedret gennemførelse af FDSN-webtjenesten, som omfatter alle SHI- og RN-data, -produkter og -formater.

Produkt 2: udvikling af et operationelt værktøj til beregning af xenonbaggrund (XeBET II)

Baggrund

Radionuklidemissioner fra menneskeskabte globale kilder, som hænger sammen med fredelige aktiviteter, observeres ofte af CTBTO's ædelgasnet. Disse konstante og meget variable emissioner svækker den globale overvågning af atomsprængninger. I erkendelse af at dette er et evigt komplekst problem, hersker der stor enighed om behovet for at forbedre nuværende metoder gennem den nødvendige innovation, ved at gøre brug af de indhøstede erfaringer og ved at anvende tværfaglige tilgange fra atmosfærisk transportmodellering (ATM) og radionuklidekspertise. En sådan indsats gør det muligt for hver enkelt IMS-stikprøve at afgøre, om observationen kan forklares med kendte kilder, eller om den eventuelt indeholder stof fra en atomsprængning.

Et eksisterende videnskabeligt softwareudviklingsprojekt, XeBET (kontrakt nr. 2022-1179), baner i øjeblikket vejen for XeBET II ved at skabe rammer for softwareprototypefremstilling med henblik på at teste og demonstrere nye datadrevne videnskabelige metoder. XeBET II er den logiske og vigtige opfølgning af XeBET til udnyttelse af dette prototyperesultat for at tilvejebringe software, der operationelt giver det bedste baggrundsestimeringsflag i ATM-pipelinen. XeBET II kommer derfor til at forbedre kvaliteten af den nukleare screening i overensstemmelse hermed.

Forventede resultater

| — | at gøre XeBET II-softwaren operationel og klar til at vurdere de radioaktive xenonkoncentrationer for hver enkelt IMS-ædelgasprøve. Prototypen vil blive implementeret i ATM-pipelinen, og resultatet skal integreres i radionuklidpipelinen for at forbedre den automatiske radionuklidrapport (ARR) og den reviderede radionuklidrapport (RRR) og standardbulletinen for screenede radionuclidhændelser (SSREB). Den vil også være tilgængelig i værktøjssættet til teknisk ekspertanalyse og i »NDC-in-a-box«. |
| --- | --- |

—

at gøre XeBET II-softwaren operationel og klar til at vurdere de radioaktive xenonkoncentrationer for hver enkelt IMS-ædelgasprøve. Prototypen vil blive implementeret i ATM-pipelinen, og resultatet skal integreres i radionuklidpipelinen for at forbedre den automatiske radionuklidrapport (ARR) og den reviderede radionuklidrapport (RRR) og standardbulletinen for screenede radionuclidhændelser (SSREB). Den vil også være tilgængelig i værktøjssættet til teknisk ekspertanalyse og i »NDC-in-a-box«.

Forventede output

XeBET II er en softwareløsning, der er klar til at blive integreret i ATM- og radionuklidpipelinene. Den giver tre output:

| — | en løsning på flaget »henførelse til kendte kilder«, som er en del af det kategoriseringsskema, som kommissionen har vedtaget, men som endnu ikke er gennemført i IDC's radionuklidrapporter. |
| --- | --- |

—

en løsning på flaget »henførelse til kendte kilder«, som er en del af det kategoriseringsskema, som kommissionen har vedtaget, men som endnu ikke er gennemført i IDC's radionuklidrapporter.

| — | forbedring af SSREB med henblik på at tilvejebringe reelle automatiske screeningsresultater i stedet for blot at udtrække oplysninger fra RRR'en. |
| --- | --- |

—

forbedring af SSREB med henblik på at tilvejebringe reelle automatiske screeningsresultater i stedet for blot at udtrække oplysninger fra RRR'en.

| — | tilvejebringelse af et værktøj til teknisk ekspertanalyse. |
| --- | --- |

—

tilvejebringelse af et værktøj til teknisk ekspertanalyse.

Alle disse funktioner vil blive stillet til rådighed for NDC'er som en del af NDC-in-a-box-softwaren. XeBET II vil tjene som udgangspunkt for yderligere forbedringer og udvikling af add-ons. Ved at inkorporere XeBET II i den operationelle ATM-pipeline kan det bedre vurderes, om et unormalt signal kan tilskrives en atomsprængning eller kendte kilder, hvilket i høj grad forbedrer kontrolordningens kvalitet på lang sigt.

Produkt 3: forbedret atmosfærisk transportmodellering (ATM) ved hjælp af ensembleprognosesystemet

Baggrund

Det operationelle system til atmosfærisk transportmodellering (ATM), der er etableret og anvendt i CTBTO, producerer SRS-felter (»Source Receptor Sensitivity«), som angiver placeringen af luftmasserne, inden de ankommer til en hvilken som helst radionuklidstation i netværket for det internationale overvågningssystem (IMS). ATM-beregningerne understøtter derfor radionuklidteknologien ved at sammenkæde radionuklidedetektioner med de regioner, hvor de mulige kilder befinder sig.

Et almindeligt og legitimt spørgsmål vedrørende ATM-produkter handler om usikkerhederne ved dem og tilliden til dem. Det anerkendes, at usikkerheder kan vurderes ved at anvende et sæt ækvivalente simuleringer, en ensemble, snarere end en enkelt simulering. På grundlag af den undersøgelse, der blev finansieret af EUVII (udgiftsområde 1, komponent 4), blev det konstateret, at det for at drage fordel af egenskaberne ved ensembler er tilstrækkeligt at have en ensemble bestående af 10 vilkårligt udvalgte medlemmer. Denne konklusion er særlig vigtig i forbindelse med det operationelle arbejde i IDC, som kræver mere end 280 dagligt gennemførte ATM-simuleringer.

Det nuværende operationelle ATM-system er baseret på den Lagrange'ske partikelspredningsmodel, FLEXPART. Arbejdet med at ajourføre FLEXPART-CTBTO-versionen med de nyeste videnskabelige forbedringer, der er gennemført i fællesskabsversionen FLEXPART v10, blev finansieret af EU VIII. En yderligere forbedret udgave af den ajourførte FLEXPART-CTBTO-version vil give øget regnekapacitet og mere pålidelige og robuste beregninger ved hjælp af højtydende databehandlingsressourcer med GPU'er (grafiske processorer), der finansieres af Rådets afgørelse VIII (henvisning til udgiftsområde 1, komponent 2, projekt 4). Der vil også blive set på en ny fællesskabsversion, der er bebudet til 2023 som FLEXPART v11, og dens potentielle forbedringer, og hvis det skønnes nødvendigt, vil den også blive indarbejdet.

Projektet vil føre til yderligere forbedringer ved at udvide ATM-kapaciteterne til at omfatte ensemblemodellering for 10 medlemmer af ensembleprognosesystemet (EPS). Anvendelse af EPS-analyser vil gøre det muligt at beregne tilliden i ATM-vejledningen. For at udføre denne opgave vil den prototypesoftware, der er udviklet under EUVII, og som gør det lettere at vurdere usikkerheden i modellerede tidsserier for kildeledsinversion, blive yderligere forbedret. Desuden vil anvendelsen af modellerede ATM-usikkerheder med henblik på analyse af isotopforholdet og maskinindlæringsundersøgelser (ML) blive undersøgt yderligere.

Indførelse af usikkerheder i ATM-modellens prognoser giver mulighed for mere nøjagtige analyser af screening & timingen (analyser af isotopforholdet) og kildelokalisering. Ensembleprognose er også velegnet som en af de metoder, der skal anvendes til en bedre baggrundsvurdering af radionuklider. Overordnet set giver det de deltagende stater en bedre forståelse af den mulige kildeplacering og tidspunktet for en radionuklidudledning og vil på lang sigt i høj grad forbedre kontrolordningens kvalitet. Den styrker CTBT's overvågnings- og kontrolsystems kapaciteter, herunder detektion af radionuklider, ved at tilvejebringe afgørende oplysninger om ATM-usikkerheder, som signatarstaterne har efterlyst.

Forventede resultater

| — | At forbedre ATM-systemet (ATM-EPS), som giver væsentlige oplysninger om ATM-usikkerheder, og dermed forbedre troværdigheden af ATM-resultaterne. |
| --- | --- |

—

At forbedre ATM-systemet (ATM-EPS), som giver væsentlige oplysninger om ATM-usikkerheder, og dermed forbedre troværdigheden af ATM-resultaterne.

Forventede output

| — | Prototypesoftware, der gør det muligt at indføre usikkerheder i ATM-simuleringer med henblik på analyse af isotopforholdet (screening & timing) og maskinindlæringsundersøgelser (ML-undersøgelser). |
| --- | --- |

—

Prototypesoftware, der gør det muligt at indføre usikkerheder i ATM-simuleringer med henblik på analyse af isotopforholdet (screening & timing) og maskinindlæringsundersøgelser (ML-undersøgelser).

| — | En opgraderet ATM-pipeline baseret på denne ATM-EPS-prototype, der giver yderligere og væsentlige oplysninger om ATM-usikkerhederne, hvilket forbedrer ATM-resultaternes troværdighed. |
| --- | --- |

—

En opgraderet ATM-pipeline baseret på denne ATM-EPS-prototype, der giver yderligere og væsentlige oplysninger om ATM-usikkerhederne, hvilket forbedrer ATM-resultaternes troværdighed.

Produkt 4: udvikling og homogenisering af et interaktivt behandlingssystem, der anvender multibølgeformsteknologi

Baggrund

Softwaren til behandling af infralydsdata og hydroakustiske data, DTK-(G)PMCC, der støttes med finansiering fra EU-VIII, er taget i brug i IDC'et og deles nu med medlemsstaterne gennem NDC-in-a-box. Denne succes fører nu til anmodninger fra NDC'er om fortsat at opdatere softwaren og forbedre behandlingen af hydroakustiske data ved hjælp af værktøjet. Desuden er der også behov for at opdatere det tilknyttede værktøj, DTK-DIVA, som giver mulighed for at foretage interaktive analyser ved at kombinere oplysninger om baggrundsstøj på stationen, behandlingsresultater og, for så vidt angår infralydsdata, at sammenkæde databehandlingsanalyser med viden om atmosfæren.

Tilvejebringelse af software til IDC'et og NDC'er giver bedre hydroakustisk behandling (ved hjælp af DTK-(G)PMCC) og omfattende analyse og visualisering (ved hjælp af DTK-DIVA). Bedre hydroakustisk behandling øger kontrolordningens evne til at lokalisere undersøiske atomprøvesprængninger. Ved at styrke DTK-DIVA kan eksperterne bedre kombinere en række oplysninger fra seismiske, hydroakustiske og infrasoniske detektioner og opnå en mere detaljeret forståelse af en kildehændelse.

Forventede resultater

| — | At tilvejebringe software, der a) anvendes af IDC'et, og b) som anvendes af NDC'er til behandling af infrasoniske og hydroakustiske data og til interaktiv analyse. |
| --- | --- |

—

At tilvejebringe software, der a) anvendes af IDC'et, og b) som anvendes af NDC'er til behandling af infrasoniske og hydroakustiske data og til interaktiv analyse.

Forventede output

| — | Samling af hydroakustiske og infrasoniske hændelser og omfattende analyse af disse hændelser. |
| --- | --- |

—

Samling af hydroakustiske og infrasoniske hændelser og omfattende analyse af disse hændelser.

Komponent 2: fortsættelse af kampagnerne vedrørende radioaktiv xenonbaggrund i forskellige regioner i verden

Virkning

Yderligere at forbedre den videnskabelige forståelse af den radioaktive xenonbaggrund og dens indvirkning på CTBTO's ædelgassystemer, hvilket styrker CTBT's overvågnings- og kontrolsystems kapaciteter.

Baggrund

De radioaktive isotoper af xenon er de underjordiske og undersøiske atomsprængningers ædelgassignaturer, der med størst sandsynlighed detekteres. De spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at bekræfte, om der er tale om en atomhændelse.

Overvågning af radioaktiv xenon er en meget følsom teknik, men en pålidelig fortolkning af detektionerne afhænger i høj grad af viden om og forståelse af den lokale baggrund. Mere end 500 nukleare anlæg verden over udsender regelmæssigt radioaktivt xenon under rutineoperationer. Kernekraftværker, forskningsreaktorer og anlæg til produktion af medicinske isotoper genererer nemlig radioaktivt xenon under normale rutineoperationer. Emissionerne fra disse mange menneskeskabte kilder skaber en betydelig baggrund, der kan skjule de radioaktive xenonsignaler fra en atomsprængning.

Det er derfor en kompleks og vanskelig opgave at skelne mellem den radioaktive xenonbaggrund og signaler fra en atomprøvesprængning. Med henblik herpå skal den ædelgasbaggrund, der kan forventes i forskellige regioner i verden, undersøges tilstrækkeligt, da det er den eneste måde, hvorpå signatarstaterne kan sikre en korrekt og nøjagtig fortolkning af de radioaktive xenondetektioner på IMS-stationerne.

Selv om CTBTO's ædelgassystemer udgør et unikt net, er hele spektret af mulige baggrundselementer, der kan forekomme, ikke fuldt ud dækket. Der er behov for mere specifikke empiriske data til videreudvikling, forbedring og validering af screeningsmetoder. Veldesignede feltmålinger er den bedste metode til at opnå den nødvendige yderligere viden om den radioaktive xenonbaggrund, navnlig i regioner, hvor der kan observeres interferens mellem potentielle CTBT-relevante observationer og den normale regionale baggrund.

Med bidraget fra Den Europæiske Union inden for rammerne af Rådets afgørelse III udviklede og indkøbte kommissionen to transportable systemer til måling af de fire radioaktive xenonisotoper af interesse for CTBTO. Inden for rammerne af Rådets afgørelse V, VI, VII og VIII blev der gennemført flere målinger af radioaktivt xenon i forskellige dele af verden. Med det bidrag, der blev modtaget fra den japanske regering i 2017, købte kommissionen et tredje transportabelt system.

Der er i øjeblikket to systemer i drift i Mutsu og Horonobe i Japan. Disse lokaliteter er blevet udvalgt med det formål midlertidigt at drive et minihøjtæthedsnetværk i samme område som IMS-ædelgassystemet JPX38, der er placeret i Takasaki i Japan. Dette er første gang, hvor man har flere systemer, der befinder sig tæt nok på hinanden til at muliggøre specifikke videnskabelige undersøgelser af forsøgsdata, og til 1) at udvikle og afprøve metoder til at forbedre forståelsen af baggrunden og 2) at designe, afprøve og videreudvikle avancerede screeningsmetoder.

Den japanske regering har tidligere tilsluttet sig CTBTO's hensigt om at etablere et tredje system i Fukuoka i Japan og udvide den midlertidige højtæthedskonfiguration i sydvestlig retning. Etableringen af dette tredje system skal ske så hurtigt som muligt.

En oversigt over tidligere målingskampagner findes i følgende publikation: https://doi.org/10.1016/j.jenvrad.2022.107053. Denne oversigt viser værdien af de målingsdata vedrørende radioaktiv xenonbaggrund, der er indsamlet gennem årene, indeholder videnskabelige resultater og overvejelser til brug for udformningen af fremtidige målingskampagner.

De videnskabelige data, der er indsamlet ved denne indsats, giver forskermiljøet en sjælden mulighed for at indhente målingsdata fra et mininetværk, der har den korrekte størrelse til at måle nøjagtigheden af deres atmosfæriske transportmodeller i høj opløsning. Dette hjælper igen forskermiljøet med at få en meget klare forståelse af, hvordan de radioaktive xenonbaggrundsniveauer, der måles på stationerne, varierer, hvilket vil gøre det betydeligt lettere for PTS at analysere betydningen af detektioner af radioaktivt xenon. Når deltagerstaterne har tillid til, at kontrolordningen kan skelne mellem baggrundsxenon og xenon fra en hændelse af potentiel interesse, styrkes ikkespredningsordningen.

Af direkte interesse for PTS vil de indsamlede data blive anvendt til at forbedre forståelsen af og yderligere karakterisere kendte kilder på tværs af Eurasien, der ofte påvirker ædelgassystemet JPX38. Da denne mininetværkskonfiguration gør det muligt at observere den samme udløsende hændelse på forskellige steder tæt på systemet, vil de blive anvendt til:

at afprøve og optimere avancerede kildelokaliseringsalgoritmer og

at opnå en bedre forståelse af hyppigt forekommende episoder på C-niveau (hvor C-niveau angiver tilstedeværelsen af en CTBT-relevant radioaktiv isotop af xenon med unormalt høj koncentration).

Optimeringen og forbedringen af screeningsmetoder som et resultat af denne kampagne vil blive afspejlet i IDC-analysen, ikke kun med hensyn til RN38-data, men også med hensyn til data fra alle andre IMS-ædelgassystemer. Dette vil igen gøre det betydeligt lettere for PTS at analysere betydningen af detektioner af xenon og dermed styrke kontrolordningen.

Forventede resultater

| — | At forbedre forståelsen af den globale radioaktive xenonbaggrund, herunder de regionale variationer heraf, og en bedre fortolkning af CTBT-relevante detektioner. Dette resultat vil blive opnået gennem en lang række videnskabelige undersøgelser af de indsamlede data - som forestås af PTS og mere generelt af forskermiljøet. Internt har CTBTO allerede iværksat flere videnskabelige undersøgelser baseret på data indsamlet af de transportable systemer. Der er bl.a. tale om følgende undersøgelser med henblik på:






  — | bedre at forstå og karakterisere bidragsmønstret fra kendte kilder på IMS' østasiatiske stationer i hele cyklussen med sæsonudsving |
| --- | --- | --- |

—

At forbedre forståelsen af den globale radioaktive xenonbaggrund, herunder de regionale variationer heraf, og en bedre fortolkning af CTBT-relevante detektioner. Dette resultat vil blive opnået gennem en lang række videnskabelige undersøgelser af de indsamlede data - som forestås af PTS og mere generelt af forskermiljøet. Internt har CTBTO allerede iværksat flere videnskabelige undersøgelser baseret på data indsamlet af de transportable systemer. Der er bl.a. tale om følgende undersøgelser med henblik på:

—

bedre at forstå og karakterisere bidragsmønstret fra kendte kilder på IMS' østasiatiske stationer i hele cyklussen med sæsonudsving

| — | at forbedre kendskabet til emissionerne/emissionsmønstrene fra de største anlæg til fremstilling af medicinske isotoper i Europa og vurdere deres indvirkning på den radioaktive xenonbaggrund |
| --- | --- |

—

at forbedre kendskabet til emissionerne/emissionsmønstrene fra de største anlæg til fremstilling af medicinske isotoper i Europa og vurdere deres indvirkning på den radioaktive xenonbaggrund

| — | at undersøge, hvordan yderligere målinger kan anvendes til at udvikle værktøjer til nøjagtigt at anslå den forventede radioaktive xenonbaggrund fra kendte kilder |
| --- | --- |

—

at undersøge, hvordan yderligere målinger kan anvendes til at udvikle værktøjer til nøjagtigt at anslå den forventede radioaktive xenonbaggrund fra kendte kilder

| — | at udvikle prøveassocieringsteknikker ved hjælp af analyse af henfaldskonsistens med henblik på undersøgelse af den samme detekterede hændelse flere steder. |
| --- | --- |

—

at udvikle prøveassocieringsteknikker ved hjælp af analyse af henfaldskonsistens med henblik på undersøgelse af den samme detekterede hændelse flere steder.

En videreførelse af kampagnen til måling af radioaktiv xenonbaggrund i Japan har stadig et stort potentiale med hensyn til videnskabelig viden og udvikling. Der er ikke andre steder i verden, hvor en højtæthedskonfiguration er i drift, og dette er en enestående mulighed. Indsamling af flere data ved hjælp af højtæthedsnetværket ved at fortsætte gennemførelsen af den igangværende kampagne i Japan er afgørende for at styrke konklusionerne fra de første undersøgelser.

Efter målingskampagnen i Japan vil systemerne være tilgængelige for PTS til brug for opfølgende undersøgelser. Eventuelle retningslinjer for anvendelsen af de transportable systemer, som PrepCom stiller til rådighed, vil blive taget behørigt i betragtning, og projektets omfang vil blive tilpasset i overensstemmelse hermed. Alternativt kan systemerne også anvendes som midlertidige backup- eller træningssystemer.

Forventede output

De vigtigste forventede output er:

| — | Bedre forståelse/karakterisering af den globale radioaktive xenonbaggrund, herunder dens regionale variationer, navnlig i ædelgassystemet JPX38. |
| --- | --- |

—

Bedre forståelse/karakterisering af den globale radioaktive xenonbaggrund, herunder dens regionale variationer, navnlig i ædelgassystemet JPX38.

| — | Finjustering af den nuværende forståelse af kendte kilder i Eurasien, hvilket fører til en bedre forståelse/fortolkning af episoder på C-niveau. |
| --- | --- |

—

Finjustering af den nuværende forståelse af kendte kilder i Eurasien, hvilket fører til en bedre forståelse/fortolkning af episoder på C-niveau.

| — | Forbedring af atmosfærisk transportmodellering (ATM), navnlig ATM i høj opløsning (HR). |
| --- | --- |

—

Forbedring af atmosfærisk transportmodellering (ATM), navnlig ATM i høj opløsning (HR).

| — | Udvikling, afprøvning og optimering af avancerede kildelokaliseringsalgoritmer/screeningsmetoder (som skal anvendes til data fra alle andre IMS-ædelgassystemer). |
| --- | --- |

—

Udvikling, afprøvning og optimering af avancerede kildelokaliseringsalgoritmer/screeningsmetoder (som skal anvendes til data fra alle andre IMS-ædelgassystemer).

| — | Forbedret evne til at detektere, lokalisere og karakterisere en atomprøvesprængning på baggrund af udslip af radioaktivt xenon. |
| --- | --- |

—

Forbedret evne til at detektere, lokalisere og karakterisere en atomprøvesprængning på baggrund af udslip af radioaktivt xenon.

Komponent 3: understøttelse af certificerede seismiske hjælpestationer i IMS.

Virkning

Bedre understøttelse af de seismiske hjælpestationer i IMS styrker CTBT's overvågnings- og kontrolsystems kapaciteter og bidrager til den globale sikkerhed og ikkespredning af kernevåben.

Baggrund

Denne projektkomponent vil fortsat sætte fokus på problematiske seismiske hjælpestationer (AS) og stationer med tidligere dårlige resultater, som kræver en hurtig vedligeholdelsesindsats, og skal fortrinsvis være rettet mod stationer i lande med økonomiske problemer. Desuden vil der blive gennemført forebyggende vedligeholdelsesforanstaltninger, hvor det er nødvendigt og berettiget. Sidstnævnte vil ske ved at sætte fokus på problemer med forældet udstyr og deraf følgende opgradering samt gennem bedre deling af udstyr.

Støtten til hjælpestationerne i IMS og forbedringen af deres operatør(er)s tekniske viden og færdigheder omfatter nødvendige og berettigede besøg på stationerne og fejlfinding på stedet, hvor der efter planen også skal gennemføres praktiske demonstrationer og uddannelse. Der gøres opmærksom på, at dette sker i forbindelse med andre tiltag såsom stationens operatørers tekniske uddannelse, som regelmæssigt finder sted på det internationale center i Wien.

Som i tidligere programmer vil fuldtidsansatte i vedligeholdelsesafdelingen af overvågningsanlæggets supportsektion (IMS/MFS/M) skulle planlægge og gennemføre fejlfindings- og vedligeholdelsesprojekter på de relevante AS-stationer.

Forventede resultater

| — | At løse stationsproblemer, der skyldes instrumentfejl, svigtende, udtjent eller forældet udstyr eller mangel på reservedele, der resulterer i længere afbrydelser eller nedetid, som bidrager til dårlig performance og hyppige tab af driftsevne. |
| --- | --- |

—

At løse stationsproblemer, der skyldes instrumentfejl, svigtende, udtjent eller forældet udstyr eller mangel på reservedele, der resulterer i længere afbrydelser eller nedetid, som bidrager til dårlig performance og hyppige tab af driftsevne.

| — | At bidrage til den globale sikkerhed i forbindelse med ikkespredning af kernevåben ved at have en målbar indvirkning på IMS-netværkets detektionskapacitet og pålideligheden af AS-netværkssegmentet. Virkningen af dette projekt vil blive afspejlet i, at alle omfattede stationer på vedvarende vis bringes op på et teknisk niveau, der er foreneligt med IMS' tekniske krav, gennem forbedret understøttelse af hjælpestationerne i IMS. Det forventes at ville forbedre datatilgængeligheden og datakvaliteten betydeligt på de stationer, som programmet fokuserer på, takket være reparation eller udskiftning af udstyr eller systemforbedring. |
| --- | --- |

—

At bidrage til den globale sikkerhed i forbindelse med ikkespredning af kernevåben ved at have en målbar indvirkning på IMS-netværkets detektionskapacitet og pålideligheden af AS-netværkssegmentet. Virkningen af dette projekt vil blive afspejlet i, at alle omfattede stationer på vedvarende vis bringes op på et teknisk niveau, der er foreneligt med IMS' tekniske krav, gennem forbedret understøttelse af hjælpestationerne i IMS. Det forventes at ville forbedre datatilgængeligheden og datakvaliteten betydeligt på de stationer, som programmet fokuserer på, takket være reparation eller udskiftning af udstyr eller systemforbedring.

| — | At forbedre den vedvarende performance ved at styrke stationernes systemer og udstyr og ved at forbedre de involverede stationsoperatørers tekniske viden. |
| --- | --- |

—

At forbedre den vedvarende performance ved at styrke stationernes systemer og udstyr og ved at forbedre de involverede stationsoperatørers tekniske viden.

Forventede output

| — | Bedre datatilgængelighed og datakvalitet fra de AS-stationer, som er omfattet af dette program: At nå op på mere end 95 % datatilgængelighed eller så tæt som muligt på 100 % på en vedvarende måde på de omfattede stationer. Den målte størrelse af dette forventede resultat er tilgængeligheden af bekræftede data, som forventes at blive bedre, når aktiviteten på stationen er afsluttet. |
| --- | --- |

—

Bedre datatilgængelighed og datakvalitet fra de AS-stationer, som er omfattet af dette program: At nå op på mere end 95 % datatilgængelighed eller så tæt som muligt på 100 % på en vedvarende måde på de omfattede stationer. Den målte størrelse af dette forventede resultat er tilgængeligheden af bekræftede data, som forventes at blive bedre, når aktiviteten på stationen er afsluttet.

| — | Forbedret understøttelse af og stabilitet på de omfattede AS-stationer: Dette omfatter opnåelse af bedre performance over tid med reduceret nedetid på stationerne. Den målte størrelse for dette forventede resultat er bedre tilgængelighed af bekræftede data i løbet af en periode på mindst tre måneder, efter at aktiviteten på stationen er afsluttet. |
| --- | --- |

—

Forbedret understøttelse af og stabilitet på de omfattede AS-stationer: Dette omfatter opnåelse af bedre performance over tid med reduceret nedetid på stationerne. Den målte størrelse for dette forventede resultat er bedre tilgængelighed af bekræftede data i løbet af en periode på mindst tre måneder, efter at aktiviteten på stationen er afsluttet.

Aktiviteter

| — | Tekniske aktiviteter:







  — | fejlfinding og diagnosticering af stationsproblemer i samarbejde med stationsoperatørerne |
| --- | --- | --- |

—

Tekniske aktiviteter:

—

fejlfinding og diagnosticering af stationsproblemer i samarbejde med stationsoperatørerne

| — | indkredsning af løsninger baseret på reparation, udskiftning eller forbedring af udstyr (eller en kombination heraf) |
| --- | --- |

—

indkredsning af løsninger baseret på reparation, udskiftning eller forbedring af udstyr (eller en kombination heraf)

| — | gennemførelse, afprøvning og uddannelse: kampagne i felten, der omfatter installation af udstyr, afprøvning af udstyr og uddannelse af stationsoperatører stationsbesøg af PTS-personale om nødvendigt. |
| --- | --- |

—

gennemførelse, afprøvning og uddannelse: kampagne i felten, der omfatter installation af udstyr, afprøvning af udstyr og uddannelse af stationsoperatører stationsbesøg af PTS-personale om nødvendigt.

| — | Kommercielle/tekniske aktiviteter:







  — | indkøb af udstyr og/eller tjenesteydelser kontakt til kontrahenter og leverandører |
| --- | --- | --- |

—

Kommercielle/tekniske aktiviteter:

—

indkøb af udstyr og/eller tjenesteydelser kontakt til kontrahenter og leverandører

| — | spedition og import (hvis relevant) |
| --- | --- |

—

spedition og import (hvis relevant)

| — | ibrugtagning og overvågning. |
| --- | --- |

—

ibrugtagning og overvågning.

Komponent 4: Oversættelse af modeltekst til udkastet til OSI-driftshåndbogen

Virkning

Hvis den seneste udgave af udkastet til OSI-driftshåndbogen (OM) foreligger på yderligere to officielle FN-sprog til IFE 25, øger det ikke blot CTBTO's flersprogethed og bidrager til opbygningen af OSI-kapaciteter, men styrker også CTBT's overvågnings- og kontrolsystems kapaciteter.

Baggrund

Driftshåndbogen for inspektion på stedet (OSI) er et af de dokumenter, der skal godkendes efter CTBT's ikrafttræden (EIF). Den er retningsgivende for gennemførelsen af traktatens bestemmelser og dens protokol om gennemførelsen af en OSI og indeholder generelle principper og retningslinjer samt tekniske, operationelle og administrative procedurer.

Arbejdsgruppe B er i gang med tredje runde af udarbejdelsen af udkastet til driftshåndbog og fokuserer på de udestående spørgsmål og erfaringer fra det integrerede feltforsøg i 2014 (IFE14).

Der er planlagt en omfattende integreret feltøvelse (IFE) i 2025 som led i OSI-øvelsesprogrammet for 2022-2025 (CTBT/PTS/INF.1613), der blev vedtaget på det 58. møde i den forberedende kommission (CTBT/PC-58/2). Udkastet til driftshåndbogen vil være det vigtige dokument, der skal testes i forbindelse med øvelsen. Som svar på signatarstaternes opfordring til flersprogethed er det nødvendigt at oversætte dokumentet til alle FN-sprog. Dermed kan tekniske eksperter fra alle regioner i verden få en klar forståelse af dokumentet, og det vil på afgørende vis bidrage til opbygningen af OSI-kapaciteterne.

Forventede resultater

| — | At øge CTBTO's flersprogethed og bidrage til opbygning af OSI-kapaciteter. |
| --- | --- |

—

At øge CTBTO's flersprogethed og bidrage til opbygning af OSI-kapaciteter.

Forventede output

| — | Oversættelse af modellen til udkastet til OSI-driftshåndbogen til to CTBTO-sprog, nemlig fransk og spansk. |
| --- | --- |

—

Oversættelse af modellen til udkastet til OSI-driftshåndbogen til to CTBTO-sprog, nemlig fransk og spansk.

Aktiviteter

Arbejdet med at oversætte den seneste udgave af modelteksten til udkastet til OSI-driftshåndbogen fra engelsk til to officielle CTBTO-sprog, nemlig fransk og spansk, vil blive udliciteret gennem en permanent aftale mellem PTS og FN's kontor i Wien.

Den oversatte modeltekst til udkastet til OSI-driftshåndbog skal foreligge senest ved udgangen af maj 2024.

Aktivitet 2: integreret kapacitetsopbygning

Komponent 1: regionalt introduktionskursus (RIC) i OSI for den afrikanske geografiske region

Virkning

Tilvejebringelse af grundlæggende kendskab til traktaten og dens OSI-relaterede bestemmelser og af en oversigt over OSI-aktiviteter og -udstyr ved at give eksperter fra signatarstater blandt udviklingslandene praktisk uddannelse, hvilket vil føre til flere udnævnelser og større deltagelse i det igangværende lineære OIS-uddannelsesprogram.

Baggrund

Som kapacitetsopbyggende aktivitet har de regionale OSI-introduktionskurser vist sig at være afgørende som led i styrkelsen af CTBT's kontrolordning, navnlig i forbindelse med udviklingen af et OSI-inspektøruddannelsesprogram og udnævnelsen af stedfortrædende inspektørpraktikantkandidater til det pågældende program fra signatarstaterne.

Erfaringerne viser en forbindelse mellem et øget antal kandidater fra en geografisk region og afholdelsen af et regionalt introduktionskursus. Kommissionen har iværksat det lineære OSI-uddannelsesprogram (2022-2025), som sigter mod at integrere praktiske øvelser i alle uddannelsesforløb og sørge for en mere effektiv uddannelse mht. vedligeholdelse af færdigheder.

Projektet skal gennemføre et regionalt introduktionskursus i CTBT's afrikanske geografiske region for at få den bredest mulige geografiske og kønsmæssige pulje af praktikanter under det lineære OSI-program.

Det regionale introduktionskursus vil blive gennemført i marts 2024.

Det regionale introduktionskursus gives som et 8-dages blandet kursusforløb på stedet, der omfatter teoretisk og for det meste praktisk uddannelse i OSI-traktatprotokoller, -udstyr, -teknikker og -procedurer. De regionale introduktionskurser afsluttes med en feltøvelse, der validerer uddannelsesprogrammets effektivitet.

Forventede resultater

| — | at nationale tekniske eksperter og personale fra regionens signatarstater gøres bekendt med OSI-ordningen |
| --- | --- |

—

at nationale tekniske eksperter og personale fra regionens signatarstater gøres bekendt med OSI-ordningen

| — | at puljen af eksperter fra de signatarstater i regionen, der kan deltage i OSI-relaterede aktiviteter, udvides, og at eventuelle kandidater til det midlertidige tekniske sekretariats register over stedfortrædende inspektører udpeges. |
| --- | --- |

—

at puljen af eksperter fra de signatarstater i regionen, der kan deltage i OSI-relaterede aktiviteter, udvides, og at eventuelle kandidater til det midlertidige tekniske sekretariats register over stedfortrædende inspektører udpeges.

Forventede output

| — | En kvantitativ forøgelse af deltagelsen af eksperter fra dette område i det løbende lineære OSI-uddannelsesprogram |
| --- | --- |

—

En kvantitativ forøgelse af deltagelsen af eksperter fra dette område i det løbende lineære OSI-uddannelsesprogram

| — | Kontrolmidlet vil være en sammenlignende analyse af registret over stedfortrædende inspektører i OSI-databasen fra den første til den tredje uddannelsesrunde over for registret midt i det lineære OSI-uddannelsesprogram. |
| --- | --- |

—

Kontrolmidlet vil være en sammenlignende analyse af registret over stedfortrædende inspektører i OSI-databasen fra den første til den tredje uddannelsesrunde over for registret midt i det lineære OSI-uddannelsesprogram.

Aktiviteter

| — | RIC-26 skal gennemføres i den afrikanske region i begyndelsen af 2024. |
| --- | --- |

—

RIC-26 skal gennemføres i den afrikanske region i begyndelsen af 2024.

Komponent 2: Opbygning af nationale datacentres kapacitet

Virkning

Støtten til traktatens kontrolordning styrkes og opretholdes gennem etablering og forbedring af de nationale datacentres (NDC'ers) kapaciteter i signatarstater, navnlig i udviklingslande, så de kan drage fuld nytte af de data og produkter, som genereres af kontrolsystemet.

Baggrund

Kapacitetsopbygning har vist sig afgørende for at understøtte CTBT's kontrolordning. Kommissionen støtter fortsat signatarstaterne i at stille midler til rådighed til udvikling af kapaciteter med henblik på aktiv deltagelse i CTBT-kontrolordningen. Udviklingslande på forskellige kontinenter er begyndt at drage nytte af tilgængelige IMS-data og IDC-produkter, da disse ikke kun kan anvendes til kontrolformål, men også til civile, videnskabelige og industrielle anvendelsesformål. Kommissionens kapacitetsopbygningsstrategi er blevet anerkendt af arbejdsgruppe B (WGB). I den periode, der er blevet ydet EU-finansiering, har videnskabeligt og teknisk personale fra signatarstater deltaget i specialkurser i anvendelse af »NDC-in-a-box«-softwarepakken samt viden i relation til CTBT, der kommer de nationale myndigheder direkte til gode. Institutioner i udviklingslande, som huser NDC'er, har også draget nytte af, at der er stillet basisudstyr til rådighed til etablering eller videreudvikling af deres databehandlingskapacitet.

Forventede resultater

| — | at CTBT-kontrolordningen styrkes, og at anvendelsen af IMS-data og IDC-produkter øges hos NDC'er i udviklingslande. |
| --- | --- |

—

at CTBT-kontrolordningen styrkes, og at anvendelsen af IMS-data og IDC-produkter øges hos NDC'er i udviklingslande.

Forventet output

| — | NDC'er gives udstyr til kapacitetsopbygningssystemet (CBS-udstyret) med henblik på at støtte etablering og videreudvikling af national kapacitet, så de kan deltage aktivt i kontrolordningen gennem adgang til og analyse af IMS-data og IDC-produkter. |
| --- | --- |

—

NDC'er gives udstyr til kapacitetsopbygningssystemet (CBS-udstyret) med henblik på at støtte etablering og videreudvikling af national kapacitet, så de kan deltage aktivt i kontrolordningen gennem adgang til og analyse af IMS-data og IDC-produkter.

| — | Tekniske besøg på stedet i NDC'er med henblik på at yde teknisk bistand til installation og/eller vedligeholdelse af et kapacitetsopbygningssystem. |
| --- | --- |

—

Tekniske besøg på stedet i NDC'er med henblik på at yde teknisk bistand til installation og/eller vedligeholdelse af et kapacitetsopbygningssystem.

| — | Støtte til eksperter fra udviklingslande med den nødvendige baggrund og uddannelse for at lette deres deltagelse i workshopper og uddannelseskurser, der tilrettelægges af CTBTO. |
| --- | --- |

—

Støtte til eksperter fra udviklingslande med den nødvendige baggrund og uddannelse for at lette deres deltagelse i workshopper og uddannelseskurser, der tilrettelægges af CTBTO.

| — | Tilrettelæggelse af regionale workshopper og uddannelse. |
| --- | --- |

—

Tilrettelæggelse af regionale workshopper og uddannelse.

Aktiviteter

| — | To NDC-kurser og to regionale workshopper |
| --- | --- |

—

To NDC-kurser og to regionale workshopper

| — | Fire SeisComP-uddannelseskurser |
| --- | --- |

—

Fire SeisComP-uddannelseskurser

| — | Seks opfølgnings-/vedligeholdelsesbesøg |
| --- | --- |

—

Seks opfølgnings-/vedligeholdelsesbesøg

| — | Indkøb af 16 CBS-systemer, herunder kraftige servere med stor lagringskapacitet og installation af standardiseret software |
| --- | --- |

—

Indkøb af 16 CBS-systemer, herunder kraftige servere med stor lagringskapacitet og installation af standardiseret software

| — | Vedligeholdelse af CBS-systemer. |
| --- | --- |

—

Vedligeholdelse af CBS-systemer.

Komponent 3: Deltagelse af tekniske eksperter fra udviklingslande i officielle tekniske møder i CTBTO's Forberedende Kommission (»Technical Experts Support Project« (støtteprojekt med tekniske eksperter), forkortet TESP)
   (1)

Virkning

At den universelle karakter af CTBTO's Forberedende Kommission styrkes, og at inklusiviteten og mangfoldigheden fremmes gennem øget teknisk kapacitet hos eksperter i udviklingslandene, så de kan bidrage meningsfuldt til CTBTO's politikudformningsprocesser.

Baggrund

I november 2006 besluttede kommissionen på sit 27. møde (den 13.-17. november 2006) at iværksætte et pilotprojekt med henblik på at støtte, at tekniske eksperter fra udviklingslande kan deltage i arbejdet i arbejdsgruppe B (TESP). TESP er siden blevet forlænget gentagne gange.

Mange udviklingslande har ikke råd til, at deres eksperter kan deltage i det videnskabelige og tekniske arbejde på de officielle tekniske møder i CTBTO's Forberedende Kommission. Det betyder, at der er en klar og systemisk underrepræsentation, når det drejer sig om at involvere repræsentanter for udviklingslandene i de henstillinger, der fremsættes, og de beslutninger, der træffes, om centrale tekniske spørgsmål, der er relevante for traktatens kontrolordning. Denne underrepræsentation er særligt problematisk, da mange af traktatens internationale overvågningssystemers stationer er eller vil blive placeret i udviklingslandene og forvaltes af landenes institutioner. Desuden er mange udviklingslande i færd med at etablere og forbedre deres NDC'er, så de kan drage nytte af de dataprodukter, som genereres af kontrolsystemet, og som ikke kun skal anvendes til kontrol, men også til civile og videnskabelige formål.

Finansieringen vil gøre det muligt for CTBTO at udvælge mindst 12 førende tekniske eksperter fra udviklingslande, der arbejder med CTBT-relaterede spørgsmål, og finansiere deres deltagelse i møder i arbejdsgruppe B om kontrolspørgsmål to gange om året i CTBTO's hovedkvarter i Wien, Østrig. Opnåelse af en ligelig kønsfordeling og geografisk spredning vil være centrale udvælgelseskriterier.

Forventede resultater

| — | at viden og færdigheder hos tekniske eksperter fra udviklingslande om CTBTO's kontrolteknologier øges, og at de civile og videnskabelige anvendelsesformål udbredes, hvilket i sidste ende vil bidrage til langsigtede nationale udviklingsresultater på relevante områder |
| --- | --- |

—

at viden og færdigheder hos tekniske eksperter fra udviklingslande om CTBTO's kontrolteknologier øges, og at de civile og videnskabelige anvendelsesformål udbredes, hvilket i sidste ende vil bidrage til langsigtede nationale udviklingsresultater på relevante områder

| — | at kønsbalancen og den geografiske mangfoldighed blandt eksperter fra udviklingslande, der deltager i politiske drøftelser om CTBT's kontrolordning, forbedres. |
| --- | --- |

—

at kønsbalancen og den geografiske mangfoldighed blandt eksperter fra udviklingslande, der deltager i politiske drøftelser om CTBT's kontrolordning, forbedres.

Forventede output

| — | Deltagelse af mindst 12 tekniske eksperter fra udviklingslande i to fysiske møder i arbejdsgruppe B om året i Wien finansieres (med en lige stor andel af mænd og kvinder). |
| --- | --- |

—

Deltagelse af mindst 12 tekniske eksperter fra udviklingslande i to fysiske møder i arbejdsgruppe B om året i Wien finansieres (med en lige stor andel af mænd og kvinder).

| — | Uddannelse af eksperter i videnskabelige og tekniske aspekter med hensyn til CTBT's kontrolteknologier og civile og videnskabelige anvendelsesformål. |
| --- | --- |

—

Uddannelse af eksperter i videnskabelige og tekniske aspekter med hensyn til CTBT's kontrolteknologier og civile og videnskabelige anvendelsesformål.

Aktivitet 3: Outreach

Komponent 1: Næstegenerationsoutreach for CTBT

Virkning

Udvikling af en pulje af fremtidige ledere inden for nedrustning og ikkespredning ved at tilskynde til dialog mellem generationerne, tværregionale synergier og tværdimensionelle undersøgelser og i sidste ende bidrage til at styrke CTBT-signatarstaternes kapaciteter.

Baggrund

Styrkelse af den næste generation af eksperters indflydelse og status, så de kan advokere for CTBT's mission, både politisk og teknisk, og fremme af traktatens universalisering og ikrafttræden, er en tværgående forpligtelse for CTBTO.

Siden 2016 har CTBTO været længst fremme i FN-systemet med hensyn til at åbne sine fora for civilsamfundet og aktivt inddrage den næste generation, navnlig gennem CTBTO's ungdomsgruppes outreachprogram, som er et flagskibsprogram. Programmet har givet den næste generation af eksperter (fra over 125 lande) enestående muligheder for kapacitetsopbygning, forskning og uddannelse i det typisk lukkede miljø for nuklear ikkespredning og nedrustning.

Komponenten vil støtte et bæredygtigt, skalerbart og velstyret økosystem af ungdomsinitiativer, der har til formål at opbygge unges kapaciteter globalt med stadig større viden og virkning. Målet er at tilrettelægge kapacitetsopbygningsaktiviteter, der er skræddersyet til specifikke målgrupper såsom yngre journalister, akademikere og fremtidige beslutningstagere fra de resterende stater, der ikke har ratificeret CTBT, og CTBT-ikkesignatarstater. Denne tilgang vil øge bevidstheden om og fremme informeret fortalervirksomhed for CTBT blandt den næste generation af eksperter med forskellig baggrund og i sidste ende støtte traktatens universalisering og ikrafttræden.

Forventede resultater

| — | at der etableres en ny gruppe af engagerede unge fagfolk med indflydelse og status, der er udstyret med en stærk viden om nuklear nedrustning og CTBT, dens universalisering og ikrafttræden |
| --- | --- |

—

at der etableres en ny gruppe af engagerede unge fagfolk med indflydelse og status, der er udstyret med en stærk viden om nuklear nedrustning og CTBT, dens universalisering og ikrafttræden

| — | at netværket af unge fagfolk, der støtter traktatens universalisering og ikrafttræden, øges og diversificeres (både regionalt og profilmæssigt), samtidig med at der bidrages til at forbedre CTBT's internationale synlighed |
| --- | --- |

—

at netværket af unge fagfolk, der støtter traktatens universalisering og ikrafttræden, øges og diversificeres (både regionalt og profilmæssigt), samtidig med at der bidrages til at forbedre CTBT's internationale synlighed

| — | at der bliver flere CTBT-relaterede emner på de sociale medier. |
| --- | --- |

—

at der bliver flere CTBT-relaterede emner på de sociale medier.

Forventede output

| — | En række forelæsninger med ledende kommunikationseksperter. |
| --- | --- |

—

En række forelæsninger med ledende kommunikationseksperter.

| — | Kapacitetsopbygning med henblik på at give næste generation af journalister inden for nuklear nedrustning og ikkespredning en omfattende vision for CTBT og dets rolle på det internationale freds- og sikkerhedsområde. |
| --- | --- |

—

Kapacitetsopbygning med henblik på at give næste generation af journalister inden for nuklear nedrustning og ikkespredning en omfattende vision for CTBT og dets rolle på det internationale freds- og sikkerhedsområde.

| — | Citizen Journalism Academy-kandidaters dækning af videnskabs- og teknologikonferencen og det videnskabelige og diplomatiske symposium, så traktaten synliggøres blandt unge målgrupper. |
| --- | --- |

—

Citizen Journalism Academy-kandidaters dækning af videnskabs- og teknologikonferencen og det videnskabelige og diplomatiske symposium, så traktaten synliggøres blandt unge målgrupper.

| — | Sociale medie- og outreachprodukter, der fremhæver CTBT og er udviklet og offentliggjort online af medlemmerne af CTBTO's ungdomsgruppe. |
| --- | --- |

—

Sociale medie- og outreachprodukter, der fremhæver CTBT og er udviklet og offentliggjort online af medlemmerne af CTBTO's ungdomsgruppe.

Aktiviteter

| — | Deltagelse af medlemmer af CTBTO's ungdomsgruppe (CYG) i det videnskabelige og diplomatiske symposium 2024 og 2026. |
| --- | --- |

—

Deltagelse af medlemmer af CTBTO's ungdomsgruppe (CYG) i det videnskabelige og diplomatiske symposium 2024 og 2026.

| — | Deltagelse af CYG-medlemmer i videnskabs- og teknologikonferencen 2025. |
| --- | --- |

—

Deltagelse af CYG-medlemmer i videnskabs- og teknologikonferencen 2025.

| — | Citizen Journalism Academy. |
| --- | --- |

—

Citizen Journalism Academy.

| — | Citizen Journalism Academy vil styrke ungdomsgruppens medlemmers færdigheder inden for kommunikation og sociale medier. Professionelle undervisere i sociale medier vil tilbyde ungdomsgruppens medlemmer praktiske workshopper og mentorordninger og derigennem undervise dem i, hvordan de: |
| --- | --- |

—

Citizen Journalism Academy vil styrke ungdomsgruppens medlemmers færdigheder inden for kommunikation og sociale medier. Professionelle undervisere i sociale medier vil tilbyde ungdomsgruppens medlemmer praktiske workshopper og mentorordninger og derigennem undervise dem i, hvordan de:

| — | laver effektive interviews med forskellige interessenter — diplomater, tekniske eksperter og andre unge – og hvordan de forbereder sig, researcher og stiller de rette spørgsmål. |
| --- | --- |

—

laver effektive interviews med forskellige interessenter — diplomater, tekniske eksperter og andre unge – og hvordan de forbereder sig, researcher og stiller de rette spørgsmål.

| — | udvikler professionelle produkter til at lægge ud på Facebook, Twitter, YouTube m.fl. ved hjælp af Canva og andre mobile journalistiske teknikker til at optage lyd og skabe virkningsfulde visuelle billeder. |
| --- | --- |

—

udvikler professionelle produkter til at lægge ud på Facebook, Twitter, YouTube m.fl. ved hjælp af Canva og andre mobile journalistiske teknikker til at optage lyd og skabe virkningsfulde visuelle billeder.

| — | gennemfører vellykkede outreacharrangementer. |
| --- | --- |

—

gennemfører vellykkede outreacharrangementer.

| — | optimerer brugen af sociale medier for at få budskaber igennem på en slagkraftig måde. |
| --- | --- |

—

optimerer brugen af sociale medier for at få budskaber igennem på en slagkraftig måde.

Komponent 2: CTBTO's mentorprogram

Virkning

Opbygning af en talentpipeline på 12 kvindelige kandidater i begyndelsen af deres karriere til stillinger inden for nuklear nedrustning og ikkespredning for at styrke CTBT-signatarstaternes kapaciteter til at opfylde deres kontrolforpligtelser i henhold til CTBT og give dem mulighed for at drage fuld nytte af deres deltagelse i CTBT-ordningen.

Baggrund

I 2022 lancerede CTBTO et skræddersyet mentorprogram for 12 kvinder i begyndelsen af deres karriere inden for STEM i tilknytning til CTBT's jubilæum og det planlagte videnskabelige og diplomatiske symposium. CTBTO har til opgave at forbinde kvinder i begyndelsen af deres karriere inden for STEM med PTS' tekniske eksperter. Mentorordninger giver kvinder mulighed for at opbygge netværk, styrke ønskede færdigheder og opnå klarhed omkring deres personlige og faglige mål. Mentorordninger giver alle involverede — mentorer og mentees — mulighed for at lære og forbedre deres færdigheder. CTBTO's Forberedende Kommission anerkender imidlertid, at mænd spiller en vigtig rolle for at opnå ligestilling mellem kønnene og tackle eksisterende uligheder. Som sådan omfatter PTS-mentorerne både kvinder og mænd.

Dette virtuelle mentorprogram for alle kvinder i begyndelsen af deres karriere inden for STEM (prioritet gives til kandidater fra Afrika, Latinamerika og Caribien, Mellemøsten og Sydasien, Sydøstasien, Stillehavsområdet og Fjernøsten) er ét eksempel på CTBTO's initiativer, der har til formål at skabe en talentpipeline, som støtter ligestilling mellem kønnene, mangfoldighed og styrkelse af næste generations indflydelse og status.

I forbindelse med 2022-pilotudgaven af mentorprogrammet deltog mentees bl.a. i én til én-mentormøder og månedlige tematiske seminarer kombineret med kompetenceboostere samt møder om at øge bevidstheden om CTBTO's mission og aktiviteter. Blandt deres mål var også at udarbejde forskningsdokumenter til fremlæggelse på videnskabs- og teknologikonferencen den 19.-23. juni 2023. Mentees kunne også deltage i det videnskabelige og diplomatiske symposium 2022.

Et andet initiativ, der er udviklet som led i dette program, giver mentees en avanceret mulighed for at fremme deres karriereforløb. En mentee blev udpeget af sin faste mission til at deltage i CTBTO's kapacitetsopbygningsaktiviteter med henblik på at uddanne stedfortrædende inspektører til de efterfølgende runder af mentorprogrammet, og CTBTO sigter mod at udvide mentees' observatørstatus i andre af CTBTO's kapacitetsopbygningsaktiviteter.

Efter det formelle introduktionsprogram forventer CTBTO, at disse kvinder indgår i talentpipelinen for konkurrencedygtige og seriøse kandidater til fremtidige tekniske stillinger i sekretariatet.

Fordele for mentorer:

| — | udveksling af erfaringer og viden |
| --- | --- |

—

udveksling af erfaringer og viden

| — | afprøvning og styrkelse af deres færdigheder |
| --- | --- |

—

afprøvning og styrkelse af deres færdigheder

| — | læring og udvikling på et fagligt og personligt plan |
| --- | --- |

—

læring og udvikling på et fagligt og personligt plan

| — | erfaring med forskellige perspektiver og læring ud fra andres erfaringer |
| --- | --- |

—

erfaring med forskellige perspektiver og læring ud fra andres erfaringer

| — | etablering af nye forbindelser på tværs af et bredt netværk af fagfolk |
| --- | --- |

—

etablering af nye forbindelser på tværs af et bredt netværk af fagfolk

| — | ydelse af bidrag til et gunstigt arbejdsmiljø i og uden for CTBTO |
| --- | --- |

—

ydelse af bidrag til et gunstigt arbejdsmiljø i og uden for CTBTO

| — | tilfredsstillelse ved at bidrage til andres udvikling og succes, idet de muligvis gør en reel forskel i deres mentees liv. |
| --- | --- |

—

tilfredsstillelse ved at bidrage til andres udvikling og succes, idet de muligvis gør en reel forskel i deres mentees liv.

Fordele for mentees:

| — | udveksling af erfaringer, læring og skræddersyet faglig vejledning |
| --- | --- |

—

udveksling af erfaringer, læring og skræddersyet faglig vejledning

| — | opbygning af tillid, udvikling af færdigheder og styrkelse af kompetencer |
| --- | --- |

—

opbygning af tillid, udvikling af færdigheder og styrkelse af kompetencer

| — | øget motivation |
| --- | --- |

—

øget motivation

| — | udvikling af strategier til håndtering af faglige behov i et trygt og støttende miljø |
| --- | --- |

—

udvikling af strategier til håndtering af faglige behov i et trygt og støttende miljø

| — | læring og udvikling på et fagligt og personligt plan |
| --- | --- |

—

læring og udvikling på et fagligt og personligt plan

| — | erfaring med forskellige perspektiver og læring ud fra andres erfaringer |
| --- | --- |

—

erfaring med forskellige perspektiver og læring ud fra andres erfaringer

| — | tilskyndelse til større tro på egen formåen |
| --- | --- |

—

tilskyndelse til større tro på egen formåen

| — | etablering af nye forbindelser på tværs af et bredt netværk af fagfolk. |
| --- | --- |

—

etablering af nye forbindelser på tværs af et bredt netværk af fagfolk.

| — | Fordele for Kommissionen og landene: |
| --- | --- |

—

Fordele for Kommissionen og landene:

| — | lettere udveksling af oplysninger om karrieremuligheder og relevante arrangementer og gennem målrettet støtte fremme af målgruppens indgivelse af ansøgninger til ledige stillinger |
| --- | --- |

—

lettere udveksling af oplysninger om karrieremuligheder og relevante arrangementer og gennem målrettet støtte fremme af målgruppens indgivelse af ansøgninger til ledige stillinger

| — | oprettelse af en pulje af mulige tekniske eksperter, der bidrager til organisationen |
| --- | --- |

—

oprettelse af en pulje af mulige tekniske eksperter, der bidrager til organisationen

| — | sikring af, at personer i begyndelsen af deres karriere kan få meningsfuld erhvervserfaring, der kvalificerer dem til at bidrage til internationale organisationers mission |
| --- | --- |

—

sikring af, at personer i begyndelsen af deres karriere kan få meningsfuld erhvervserfaring, der kvalificerer dem til at bidrage til internationale organisationers mission

| — | styrkelse af et gunstigt arbejdsmiljø i og uden for CTBTO. |
| --- | --- |

—

styrkelse af et gunstigt arbejdsmiljø i og uden for CTBTO.

Forventede resultater

| — | at der oprettes en pulje af potentielle kompetente kvindelige kandidater til stillinger tidligt i karrieren inden for ikkespredning og nuklear nedrustning |
| --- | --- |

—

at der oprettes en pulje af potentielle kompetente kvindelige kandidater til stillinger tidligt i karrieren inden for ikkespredning og nuklear nedrustning

| — | at kvindelige fagfolk, som er i begyndelsen af deres karriere og interesserede i CTBT, støttes |
| --- | --- |

—

at kvindelige fagfolk, som er i begyndelsen af deres karriere og interesserede i CTBT, støttes

| — | at bevidstheden om CTBT-kontrolordningen øges |
| --- | --- |

—

at bevidstheden om CTBT-kontrolordningen øges

| — | at der udpeges og etableres samarbejde med kvinder, som er tekniske eksperter |
| --- | --- |

—

at der udpeges og etableres samarbejde med kvinder, som er tekniske eksperter

| — | at talentmassen af eksperter (herunder fra NDC'er), som kan overveje at søge stillinger gennem den almindelige rekrutteringsproces, øges |
| --- | --- |

—

at talentmassen af eksperter (herunder fra NDC'er), som kan overveje at søge stillinger gennem den almindelige rekrutteringsproces, øges

| — | at rapporteringen til arbejdsgruppe B (WGB) om tværgående spørgsmål, der dækker underrepræsentationen af kvinder i WGB-relaterede aktiviteter, forbedres. |
| --- | --- |

—

at rapporteringen til arbejdsgruppe B (WGB) om tværgående spørgsmål, der dækker underrepræsentationen af kvinder i WGB-relaterede aktiviteter, forbedres.

Forventede output

| — | Indkredsning og udvikling af og støtte til en anden gruppe på 12 kvinder i begyndelsen af deres karriere inden for STEM fra underrepræsenterede geografiske regioner, som med en bedre forståelse af CTBT og dens kontrolordning kan blive kandidater til at deltage i CTBTO's arrangementer og søge stillinger i CTBTO. |
| --- | --- |

—

Indkredsning og udvikling af og støtte til en anden gruppe på 12 kvinder i begyndelsen af deres karriere inden for STEM fra underrepræsenterede geografiske regioner, som med en bedre forståelse af CTBT og dens kontrolordning kan blive kandidater til at deltage i CTBTO's arrangementer og søge stillinger i CTBTO.

| — | Indbydelse til at rejse til Wien og deltage i CTBTO's skyggepraktikprogram for at få en bedre forståelse af sekretariatet ved afslutningen af mentorprogrammet. Mentees vil præsentere deres fremskridt under mentorprogrammet. |
| --- | --- |

—

Indbydelse til at rejse til Wien og deltage i CTBTO's skyggepraktikprogram for at få en bedre forståelse af sekretariatet ved afslutningen af mentorprogrammet. Mentees vil præsentere deres fremskridt under mentorprogrammet.

| — | Anvendelse af platformen LinkedIn til udvikling af et sted, der tilskynder til og fremmer kontakt mellem mentees og mentorer og holder dem informeret om CTBTO-karrieremuligheder og -aktiviteter. |
| --- | --- |

—

Anvendelse af platformen LinkedIn til udvikling af et sted, der tilskynder til og fremmer kontakt mellem mentees og mentorer og holder dem informeret om CTBTO-karrieremuligheder og -aktiviteter.

Aktiviteter

| — | (Virtuel) karriereworkshop med tre øvelser (kompetenceboostere). |
| --- | --- |

—

(Virtuel) karriereworkshop med tre øvelser (kompetenceboostere).

| — | (Virtuel) kommunikationsworkshop med tre øvelser (kompetenceboostere). |
| --- | --- |

—

(Virtuel) kommunikationsworkshop med tre øvelser (kompetenceboostere).

| — | (Virtuel) workshop afholdt af Det Internationale Datacenter med tre øvelser (kompetenceboostere). |
| --- | --- |

—

(Virtuel) workshop afholdt af Det Internationale Datacenter med tre øvelser (kompetenceboostere).

| — | (Virtuel) workshop afholdt af det internationale overvågningssystem med tre øvelser (kompetenceboostere). |
| --- | --- |

—

(Virtuel) workshop afholdt af det internationale overvågningssystem med tre øvelser (kompetenceboostere).

| — | (Virtuel) workshop afholdt af personale, som arbejder med inspektion på stedet, med tre øvelser (kompetenceboostere). |
| --- | --- |

—

(Virtuel) workshop afholdt af personale, som arbejder med inspektion på stedet, med tre øvelser (kompetenceboostere).

| — | Et skyggepraktikprogram for mentees med fysisk fremmøde. |
| --- | --- |

—

Et skyggepraktikprogram for mentees med fysisk fremmøde.

---

(1)  Foreslået ændring af det, forkortelsen henviser til, så projektet nu hedder »Technical Experts Support Project« [TESP], da det efter at have eksisteret i 16 år ikke længere er et »pilotprojekt«.

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/140 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/140

---

RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2023/2065

af 25. september 2023

om ændring af afgørelse (FUSP) 2021/710 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for fredsprocessen i Mellemøsten

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 33 og artikel 31, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 29. april 2021 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2021/710 (1) om udnævnelse af Sven KOOPMANS til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for fredsprocessen i Mellemøsten. EUSR's mandat udløber den 28. februar 2025. |
| --- | --- |

(1)

Den 29. april 2021 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2021/710 (1) om udnævnelse af Sven KOOPMANS til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for fredsprocessen i Mellemøsten. EUSR's mandat udløber den 28. februar 2025.

| (2) | Med henblik på opnåelse af det politikmål, der er fastsat ved afgørelse (FUSP) 2021/710, at arbejde hen imod en retfærdig, varig og samlet fred, der bør opnås på grundlag af en tostatsløsning, og i lyset af den øgede indsats sammen med regionale partnere for at nå dette mål bør der ansættes yderligere personale til EUSR's stab. Det finansielle referencegrundlag bør derfor tilpasses i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(2)

Med henblik på opnåelse af det politikmål, der er fastsat ved afgørelse (FUSP) 2021/710, at arbejde hen imod en retfærdig, varig og samlet fred, der bør opnås på grundlag af en tostatsløsning, og i lyset af den øgede indsats sammen med regionale partnere for at nå dette mål bør der ansættes yderligere personale til EUSR's stab. Det finansielle referencegrundlag bør derfor tilpasses i overensstemmelse hermed.

| (3) | EUSR skal gennemføre mandatet under forhold, der muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 — |
| --- | --- |

(3)

EUSR skal gennemføre mandatet under forhold, der muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Artikel 5, stk. 1, i afgørelse (FUSP) 2021/710 affattes således:

»1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat for perioden fra den 1. marts 2023 til den 28. februar 2025 udgør 289 782,33 EUR.«

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2023.

På Rådets vegne

H. GÓMEZ HERNÁNDEZ

Formand

---

(1)  Rådets afgørelse (FUSP) 2021/710 af 29. april 2021 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for fredsprocessen i Mellemøsten (EUT L 147 af 30.4.2021, s. 12).

1

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/141 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/141

---

RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2023/2066

af 25. september 2023

om ændring af afgørelse (FUSP) 2023/1599 om Den Europæiske Unions sikkerheds- og forsvarsinitiativ til støtte for vestafrikanske lande i Guineabugten

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 29. juni 2023 godkendte Rådet et krisestyringskoncept for et muligt sikkerheds- og forsvarspartnerskab med vestafrikanske lande i Guineabugten. Dette koncept er baseret på en integreret tilgang til et sikkerheds- og forsvarspartnerskab med Benin, Côte d'Ivoire, Ghana og Togo, herunder oprettelse af en mission under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP), nemlig Den Europæiske Unions sikkerheds- og forsvarsinitiativ til støtte for vestafrikanske lande i Guineabugten (»initiativet«), suppleret med udstationering af militære rådgivere i Unionens delegationer sammen med bistandsforanstaltninger under den europæiske fredsfacilitet med henblik på levering af militært udstyr og i synergi med sikkerhedsrelaterede projekter. |
| --- | --- |

(1)

Den 29. juni 2023 godkendte Rådet et krisestyringskoncept for et muligt sikkerheds- og forsvarspartnerskab med vestafrikanske lande i Guineabugten. Dette koncept er baseret på en integreret tilgang til et sikkerheds- og forsvarspartnerskab med Benin, Côte d'Ivoire, Ghana og Togo, herunder oprettelse af en mission under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP), nemlig Den Europæiske Unions sikkerheds- og forsvarsinitiativ til støtte for vestafrikanske lande i Guineabugten (»initiativet«), suppleret med udstationering af militære rådgivere i Unionens delegationer sammen med bistandsforanstaltninger under den europæiske fredsfacilitet med henblik på levering af militært udstyr og i synergi med sikkerhedsrelaterede projekter.

| (2) | Den 3. august 2023 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2023/1599 (1), som oprettede initiativet i Benin og Ghana på grundlag af opfordringer fra disse lande. |
| --- | --- |

(2)

Den 3. august 2023 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2023/1599 (1), som oprettede initiativet i Benin og Ghana på grundlag af opfordringer fra disse lande.

| (3) | Ved skrivelse af 17. juli 2023 opfordrede Republikken Togos premierminister Unionen til at deployere initiativet på landets område. |
| --- | --- |

(3)

Ved skrivelse af 17. juli 2023 opfordrede Republikken Togos premierminister Unionen til at deployere initiativet på landets område.

| (4) | Ved skrivelse af 20. juli 2023 opfordrede Republikken Côte d'Ivoires premierminister Unionen til at deployere initiativet på landets område. |
| --- | --- |

(4)

Ved skrivelse af 20. juli 2023 opfordrede Republikken Côte d'Ivoires premierminister Unionen til at deployere initiativet på landets område.

| (5) | Initiativet bør derfor også oprettes i Côte d'Ivoire og Togo. |
| --- | --- |

(5)

Initiativet bør derfor også oprettes i Côte d'Ivoire og Togo.

| (6) | Afgørelse (FUSP) 2023/1599 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(6)

Afgørelse (FUSP) 2023/1599 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Artikel 1 i afgørelse (FUSP) 2023/1599 affattes således:

»Artikel 1

Oprettelse

1.   Unionen gennemfører en mission inden for rammerne af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP) med det strategiske mål at bistå de vestafrikanske lande i Guineabugten, hvor denne mission er oprettet, med at udvikle tilstrækkelige kapaciteter inden for deres sikkerheds- og forsvarsstyrker til at dæmme op for og reagere på det pres, som væbnede terrorgrupper udøver.

2.   Den i stk. 1 omhandlede mission benævnes »Den Europæiske Unions sikkerheds- og forsvarsinitiativ til støtte for vestafrikanske lande i Guineabugten« (»initiativet«).

3.   Initiativet oprettes hermed i Benin, Côte d'Ivoire, Ghana og Togo.«

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Den finder anvendelse fra den 16. august 2023.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2023.

På Rådets vegne

H. GÓMEZ HERNÁNDEZ

Formand

---

(1)  Rådets afgørelse (FUSP) 2023/1599 af 3. august 2023 om Den Europæiske Unions sikkerheds- og forsvarsinitiativ til støtte for vestafrikanske lande i Guineabugten (EUT L 196 af 4.8.2023, s. 25).

1

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/143 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/143

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2023/2067

af 26. september 2023

om visse midlertidige hasteforanstaltninger vedrørende fåre- og gedekopper i Bulgarien

(meddelt under nummer C(2023) 6575)

(Kun den bulgarske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 af 9. marts 2016 om overførbare dyresygdomme og om ændring og ophævelse af visse retsakter på området for dyresundhed (»dyresundhedsloven«) (1), særlig artikel 259, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Fåre- og gedekopper er en infektiøs virussygdom, der rammer får og geder og kan have alvorlige konsekvenser for den pågældende dyrepopulation og landbrugets rentabilitet og forårsage forstyrrelser i flytninger af sendinger af disse dyr og produkter heraf inden for Unionen og eksporten til tredjelande. |
| --- | --- |

(1)

Fåre- og gedekopper er en infektiøs virussygdom, der rammer får og geder og kan have alvorlige konsekvenser for den pågældende dyrepopulation og landbrugets rentabilitet og forårsage forstyrrelser i flytninger af sendinger af disse dyr og produkter heraf inden for Unionen og eksporten til tredjelande.

| (2) | I tilfælde af et udbrud af fåre- og gedekopper hos får eller geder er der alvorlig risiko for spredning af sygdommen til andre virksomheder med får eller geder. |
| --- | --- |

(2)

I tilfælde af et udbrud af fåre- og gedekopper hos får eller geder er der alvorlig risiko for spredning af sygdommen til andre virksomheder med får eller geder.

| (3) | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/687 (2) supplerer reglerne om bekæmpelse af de listeopførte sygdomme, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, litra a), b) og c), i forordning (EU) 2016/429, og som er defineret som kategori A-, B- og C-sygdomme i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1882 (3). Navnlig indeholder artikel 21 og 22 i delegeret forordning (EU) 2020/687 bestemmelser om oprettelse af en restriktionszone i tilfælde af udbrud af en kategori A-sygdom, herunder fåre- og gedekopper, og om anvendelse af visse foranstaltninger deri. Desuden fastsættes det i artikel 21, stk. 1, i nævnte delegerede forordning, at restriktionszonen skal omfatte en beskyttelseszone, en overvågningszone og om nødvendigt supplerende restriktionszoner rundt om eller op til beskyttelses- og overvågningszonerne. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/687 (2) supplerer reglerne om bekæmpelse af de listeopførte sygdomme, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, litra a), b) og c), i forordning (EU) 2016/429, og som er defineret som kategori A-, B- og C-sygdomme i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1882 (3). Navnlig indeholder artikel 21 og 22 i delegeret forordning (EU) 2020/687 bestemmelser om oprettelse af en restriktionszone i tilfælde af udbrud af en kategori A-sygdom, herunder fåre- og gedekopper, og om anvendelse af visse foranstaltninger deri. Desuden fastsættes det i artikel 21, stk. 1, i nævnte delegerede forordning, at restriktionszonen skal omfatte en beskyttelseszone, en overvågningszone og om nødvendigt supplerende restriktionszoner rundt om eller op til beskyttelses- og overvågningszonerne.

| (4) | Bulgarien har underrettet Kommissionen om den aktuelle situation med hensyn til fåre- og gedekopper i landet efter et udbrud af sygdommen hos får og geder i regionen Burgas, der blev bekræftet den 16. september 2023, og i overensstemmelse med delegeret forordning (EU) 2020/687 har medlemsstaten oprettet en restriktionszone, der omfatter beskyttelses- og overvågningszoner, hvor de generelle sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger i delegeret forordning (EU) 2020/687 anvendes, samt en supplerende restriktionszone, hvor der også anvendes visse kontrolforanstaltninger for at forhindre yderligere spredning af sygdommen. |
| --- | --- |

(4)

Bulgarien har underrettet Kommissionen om den aktuelle situation med hensyn til fåre- og gedekopper i landet efter et udbrud af sygdommen hos får og geder i regionen Burgas, der blev bekræftet den 16. september 2023, og i overensstemmelse med delegeret forordning (EU) 2020/687 har medlemsstaten oprettet en restriktionszone, der omfatter beskyttelses- og overvågningszoner, hvor de generelle sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger i delegeret forordning (EU) 2020/687 anvendes, samt en supplerende restriktionszone, hvor der også anvendes visse kontrolforanstaltninger for at forhindre yderligere spredning af sygdommen.

| (5) | For at hindre unødvendige forstyrrelser i samhandelen i Unionen og for at undgå, at tredjelande indfører uberettigede handelshindringer, er det nødvendigt hurtigt på EU-plan i samarbejde med denne medlemsstat at afgrænse restriktionszonen for fåre- og gedekopper, som omfatter beskyttelses- og overvågningszoner samt den supplerende restriktionszone, i Bulgarien. |
| --- | --- |

(5)

For at hindre unødvendige forstyrrelser i samhandelen i Unionen og for at undgå, at tredjelande indfører uberettigede handelshindringer, er det nødvendigt hurtigt på EU-plan i samarbejde med denne medlemsstat at afgrænse restriktionszonen for fåre- og gedekopper, som omfatter beskyttelses- og overvågningszoner samt den supplerende restriktionszone, i Bulgarien.

| (6) | De områder, der er oprettet som beskyttelses- og overvågningszoner og supplerende restriktionszone i Bulgarien, bør derfor opføres i bilaget til nærværende afgørelse, og varigheden af regionaliseringen bør fastsættes. |
| --- | --- |

(6)

De områder, der er oprettet som beskyttelses- og overvågningszoner og supplerende restriktionszone i Bulgarien, bør derfor opføres i bilaget til nærværende afgørelse, og varigheden af regionaliseringen bør fastsættes.

| (7) | Da den epidemiologiske situation i Unionen med hensyn til spredningen af fåre- og gedekopper tilsiger en hurtig indsats, og da der er behov for at forhindre sygdommen i at blive spredt fra den angrebne virksomhed i Bulgarien til andre dele af den nævnte medlemsstat eller andre medlemsstater, bør de foranstaltninger, der fastsættes ved denne gennemførelsesafgørelse, finde anvendelse hurtigst muligt. |
| --- | --- |

(7)

Da den epidemiologiske situation i Unionen med hensyn til spredningen af fåre- og gedekopper tilsiger en hurtig indsats, og da der er behov for at forhindre sygdommen i at blive spredt fra den angrebne virksomhed i Bulgarien til andre dele af den nævnte medlemsstat eller andre medlemsstater, bør de foranstaltninger, der fastsættes ved denne gennemførelsesafgørelse, finde anvendelse hurtigst muligt.

| (8) | I afventning af udtalelsen fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder bør beskyttelses- og overvågningszonerne og den supplerende restriktionszone i Bulgarien derfor straks oprettes og opføres i bilaget til denne afgørelse, ligesom varigheden af zoneafgræsningen bør fastsættes. |
| --- | --- |

(8)

I afventning af udtalelsen fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder bør beskyttelses- og overvågningszonerne og den supplerende restriktionszone i Bulgarien derfor straks oprettes og opføres i bilaget til denne afgørelse, ligesom varigheden af zoneafgræsningen bør fastsættes.

| (9) | Denne afgørelse vil blive taget op til fornyet vurdering på det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(9)

Denne afgørelse vil blive taget op til fornyet vurdering på det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bulgarien sikrer:

| a) | at denne medlemsstats kompetente myndighed straks opretter restriktionszoner, der omfatter beskyttelses- og overvågningszoner samt en supplerende restriktionszone, i overensstemmelse med artikel 21 i delegeret forordning (EU) 2020/687 og på de betingelser, der er fastsat i nævnte artikel |
| --- | --- |

a)

at denne medlemsstats kompetente myndighed straks opretter restriktionszoner, der omfatter beskyttelses- og overvågningszoner samt en supplerende restriktionszone, i overensstemmelse med artikel 21 i delegeret forordning (EU) 2020/687 og på de betingelser, der er fastsat i nævnte artikel

| b) | de beskyttelses- og overvågningszoner og den supplerende restriktionszone, der er omhandlet i litra a), som minimum omfatter de områder, der er angivet i bilaget til denne afgørelse. |
| --- | --- |

b)

de beskyttelses- og overvågningszoner og den supplerende restriktionszone, der er omhandlet i litra a), som minimum omfatter de områder, der er angivet i bilaget til denne afgørelse.

| c) | foranstaltningerne i hver restriktionszone anvendes som minimum indtil de datoer, der er anført i bilaget til denne afgørelse. |
| --- | --- |

c)

foranstaltningerne i hver restriktionszone anvendes som minimum indtil de datoer, der er anført i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

1.   Flytning af får og geder fra den supplerende restriktionszone til et bestemmelsessted uden for denne supplerende restriktionszone er kun tilladt, hvis det er godkendt af den kompetente myndighed og opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2, 3 og 4.

2.   Den kompetente myndighed kan tillade flytning af får og geder, der holdes i den supplerende restriktionszone, til et bestemmelsessted uden for denne supplerende restriktionszone, hvis sådanne flytninger af får og geder sker direkte til et slagteri, der er beliggende på Bulgariens område, med henblik på omgående slagtning.

3.   De transportmidler, der anvendes til flytning af får og geder fra den supplerende restriktionszone, jf. stk. 2:

| a) | skal opfylde kravene vedrørende transportmidler fastsat i artikel 24, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2020/687 |
| --- | --- |

a)

skal opfylde kravene vedrørende transportmidler fastsat i artikel 24, stk. 1, i delegeret forordning (EU) 2020/687

| b) | skal være rengjort og desinficeret inden transport af dyr under den kompetente myndigheds kontrol eller tilsyn |
| --- | --- |

b)

skal være rengjort og desinficeret inden transport af dyr under den kompetente myndigheds kontrol eller tilsyn

| c) | skal være rengjort og desinficeret i overensstemmelse med kravene vedrørende transportmidler fastsat i artikel 24, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2020/687 under den kompetente myndigheds kontrol eller tilsyn |
| --- | --- |

c)

skal være rengjort og desinficeret i overensstemmelse med kravene vedrørende transportmidler fastsat i artikel 24, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2020/687 under den kompetente myndigheds kontrol eller tilsyn

| d) | må kun omfatte får og geder med samme sundhedsstatus, der holdes på samme virksomhed |
| --- | --- |

d)

må kun omfatte får og geder med samme sundhedsstatus, der holdes på samme virksomhed

| e) | skal være forseglet af den kompetente myndighed på oprindelsesvirksomheden efter pålæsningen af dyrene, og forseglingen skal brydes af den kompetente myndighed på bestemmelsesslagteriet. |
| --- | --- |

e)

skal være forseglet af den kompetente myndighed på oprindelsesvirksomheden efter pålæsningen af dyrene, og forseglingen skal brydes af den kompetente myndighed på bestemmelsesslagteriet.

4.   De får og geder, der skal transporteres, skal underkastes klinisk inspektion af den kompetente myndighed højst 24 timer før datoen for transporten.

Artikel 3

Denne afgørelse finder anvendelse indtil den 31. december 2023.

Artikel 4

Denne afgørelse er rettet til Republikken Bulgarien.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2023.

På Kommissionens vegne

Stella KYRIAKIDES

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 84 af 31.3.2016, s. 1.

1

(2)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/687 af 17. december 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 for så vidt angår regler om forebyggelse og bekæmpelse af visse listeopførte sygdomme (EUT L 174 af 3.6.2020, s. 64).

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1882 af 3. december 2018 om anvendelse af visse sygdomsforebyggelses- og -bekæmpelsesregler på kategorier af listeopførte sygdomme og om fastlæggelse af en liste over arter og grupper af arter, der udgør en betydelig risiko for spredning af disse listeopførte sygdomme (EUT L 308 af 4.12.2018, s. 21).

3

---

BILAG

A.   Beskyttelses- og overvågningszoner omkring bekræftede udbrud

| Region og udbruddets ADIS-referencenummer | Områder afgrænset som beskyttelses- overvågningszoner, del af restriktionszonerne i Bulgarien, jf. artikel 1 | Anvendelsen ophører (dato) |
| --- | --- | --- |
| Regionen Burgas


  BG-CAPRIPOX-2023-00001 | Beskyttelseszone:

  Those parts of the region of Burgas, contained within a circle of a radius of 3 kilometres, centred on UTM 30, ETRS89 coordinates Lat. 42.1137, Long. 27.1012 (2023/1) | 10.10.2023 |
| Overvågningszone:

  Those parts of the region of Burgas, contained within a circle of a radius of 10 kilometres, centred on UTM 30, ETRS89 coordinates Lat. 42.1137, Long. 27.1012 (2023/1) | 19.10.2023 |
| Overvågningszone:

  Those parts of the region of Burgas, contained within a circle of a radius of 3 kilometres, centred on UTM 30, ETRS89 coordinates Lat. 42.1137, Long. 27.1012 (2023/1) | 11.10.2023-19.10.2023 |

Region og udbruddets ADIS-referencenummer

Områder afgrænset som beskyttelses- overvågningszoner, del af restriktionszonerne i Bulgarien, jf. artikel 1

Anvendelsen ophører (dato)

Regionen Burgas

BG-CAPRIPOX-2023-00001

Beskyttelseszone:

Those parts of the region of Burgas, contained within a circle of a radius of 3 kilometres, centred on UTM 30, ETRS89 coordinates Lat. 42.1137, Long. 27.1012 (2023/1)

10.10.2023

Overvågningszone:

Those parts of the region of Burgas, contained within a circle of a radius of 10 kilometres, centred on UTM 30, ETRS89 coordinates Lat. 42.1137, Long. 27.1012 (2023/1)

19.10.2023

Overvågningszone:

Those parts of the region of Burgas, contained within a circle of a radius of 3 kilometres, centred on UTM 30, ETRS89 coordinates Lat. 42.1137, Long. 27.1012 (2023/1)

11.10.2023-19.10.2023

B.   Supplerende restriktionszone

| Område | Områder afgrænset som supplerende restriktionszone i Bulgarien, jf. artikel 1 | Anvendelsen ophører (dato) |
| --- | --- | --- |
| Regionerne Burgas, Haskovo og Yambol | En supplerende restriktionszone, der omfatter følgende områder:
  I regionen Burgas kommunerne:






  — | Malko Tarnovo |

Område

Områder afgrænset som supplerende restriktionszone i Bulgarien, jf. artikel 1

Anvendelsen ophører (dato)

Regionerne Burgas, Haskovo og Yambol

En supplerende restriktionszone, der omfatter følgende områder:

I regionen Burgas kommunerne:

—

Malko Tarnovo

| — | Sredets |
| --- | --- |

—

Sredets

| — | Tsarevo |
| --- | --- |

—

Tsarevo

I regionen Haskovo kommunerne:

| — | Svilengrad |
| --- | --- |

—

Svilengrad

| — | Topolovgrad |
| --- | --- |

—

Topolovgrad

I regionen Yambol kommunerne:

| — | Bolyarovo |
| --- | --- |

—

Bolyarovo

| — | Elhovo |
| --- | --- |

—

Elhovo

30.11.2023

---

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/147 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/147

---

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2023/2068

af 12. september 2023

om ændring af afgørelse (EU) 2022/2278 om godkendelse af omfanget af møntudstedelse i 2023 (ECB/2022/40) (ECB/2023/23)

DIREKTIONEN FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 128, stk. 2,

under henvisning til Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2015/2332 af 4. december 2015 om de proceduremæssige rammer for godkendelsen af mængden af euromønter der skal udstedes (ECB/2015/43) (1), særlig artikel 3, stk. 7, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den Europæiske Centralbank (ECB) har fra og med den 1. januar 1999 eneret til at godkende omfanget af mønter til udstedelse for de medlemsstater, der har euroen som valuta. |
| --- | --- |

(1)

Den Europæiske Centralbank (ECB) har fra og med den 1. januar 1999 eneret til at godkende omfanget af mønter til udstedelse for de medlemsstater, der har euroen som valuta.

| (2) | På grundlag af de skøn for efterspørgslen efter euromønter i 2023, som de medlemsstater, der har euroen som valuta, forelagde ECB, godkendte ECB den samlede mængde af euromønter bestemt til at sættes i omløb og euromønter til samlerbrug, der ikke er bestemt til at sættes i omløb for 2023, ved Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2022/2278 (ECB/2022/40) (2). |
| --- | --- |

(2)

På grundlag af de skøn for efterspørgslen efter euromønter i 2023, som de medlemsstater, der har euroen som valuta, forelagde ECB, godkendte ECB den samlede mængde af euromønter bestemt til at sættes i omløb og euromønter til samlerbrug, der ikke er bestemt til at sættes i omløb for 2023, ved Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2022/2278 (ECB/2022/40) (2).

| (3) | I henhold til artikel 3 i Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2015/2332 (ECB/2015/43) skal en medlemsstat i euroområdet underrette ECB, hvis der er sandsynlighed for, at den faktiske efterspørgsel efter euromønter vil overstige den godkendte mængde møntudstedelse i et kalenderår og, hvis den øgede møntefterspørgsel fortsætter, indgive en ad hoc-anmodning om godkendelse af en yderligere mængde mønter, der skal udstedes i det pågældende kalenderår. |
| --- | --- |

(3)

I henhold til artikel 3 i Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2015/2332 (ECB/2015/43) skal en medlemsstat i euroområdet underrette ECB, hvis der er sandsynlighed for, at den faktiske efterspørgsel efter euromønter vil overstige den godkendte mængde møntudstedelse i et kalenderår og, hvis den øgede møntefterspørgsel fortsætter, indgive en ad hoc-anmodning om godkendelse af en yderligere mængde mønter, der skal udstedes i det pågældende kalenderår.

| (4) | ECB modtog den 31. juli 2023 en anmodning fra Oesterreichische Nationalbank på vegne af Østrig om, at omfanget af euromønter, der er bestemt til at sættes i omløb, som Østrig kan udstede i 2023, øges med yderligere 35,00 mio. EUR, fra 81,00 mio. EUR til 116,00 mio. EUR. Den samlede udstedelse af euromønter til Østrig i 2023 vil således stige til 291,51 mio. EUR, heraf 116,00 mio. EUR i mønter i omløb og 175,51 mio. EUR i samlermønter. Anmodningen blev fremsat som reaktion på den øgede efterspørgsel efter euromønter i kontantintensive sektorer, navnlig efter euromønter af høj værdi, ledsaget af en ad hoc-efterspørgsel efter euromønter fra engrosbanker, der er aktive i Østrig, og en øget grænseoverskridende efterspørgsel efter mønter fra nabolandene. |
| --- | --- |

(4)

ECB modtog den 31. juli 2023 en anmodning fra Oesterreichische Nationalbank på vegne af Østrig om, at omfanget af euromønter, der er bestemt til at sættes i omløb, som Østrig kan udstede i 2023, øges med yderligere 35,00 mio. EUR, fra 81,00 mio. EUR til 116,00 mio. EUR. Den samlede udstedelse af euromønter til Østrig i 2023 vil således stige til 291,51 mio. EUR, heraf 116,00 mio. EUR i mønter i omløb og 175,51 mio. EUR i samlermønter. Anmodningen blev fremsat som reaktion på den øgede efterspørgsel efter euromønter i kontantintensive sektorer, navnlig efter euromønter af høj værdi, ledsaget af en ad hoc-efterspørgsel efter euromønter fra engrosbanker, der er aktive i Østrig, og en øget grænseoverskridende efterspørgsel efter mønter fra nabolandene.

| (5) | Direktionen skal i henhold til artikel 3, stk. 7, i afgørelse (EU) 2015/2332 (ECB/2015/43) vedtage en individuel afgørelse om anmodningen om ad hoc-godkendelse, hvis ad hoc-anmodningen ikke kræver ændringer. |
| --- | --- |

(5)

Direktionen skal i henhold til artikel 3, stk. 7, i afgørelse (EU) 2015/2332 (ECB/2015/43) vedtage en individuel afgørelse om anmodningen om ad hoc-godkendelse, hvis ad hoc-anmodningen ikke kræver ændringer.

| (6) | Afgørelse (EU) 2022/2278 (ECB/2022/40) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(6)

Afgørelse (EU) 2022/2278 (ECB/2022/40) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Ændringer

Tabellen i artikel 2 i afgørelse (EU) 2022/2278 (ECB/2022/40), ændres som følger:

| 1) | Rækken vedrørende Østrig affattes således:








  »Østrig | 116,00 | 175,51 | 291,51 «; |
| --- | --- | --- | --- | --- |

1)

Rækken vedrørende Østrig affattes således:

»Østrig

116,00

175,51

291,51 «;

| 2) | Rækken vedrørende »I alt« affattes således:








  »I alt | 2 135,94 | 496,18 | 2 632,12 « |
| --- | --- | --- | --- | --- |

2)

Rækken vedrørende »I alt« affattes således:

»I alt

2 135,94

496,18

2 632,12 «

Artikel 2

Virkning

Denne afgørelse får virkning på den dato, hvor den meddeles til adressaterne.

Artikel 3

Adressater

Denne afgørelse er rettet til de medlemsstater, der har euroen som valuta.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 12. september 2023.

For ECB's Styrelsesråd

Christine LAGARDE

Formand for ECB

---

(1)  
  EUT L 328 af 12.12.2015, s. 123.

1

(2)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2022/2278 af 8. november 2022 om godkendelse af omfanget af møntudstedelse i 2023 (ECB/2022/40) (EUT L 300 af 21.11.2022, s. 46).

2

---

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

| 27.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/149 |
| --- | --- | --- | --- |

27.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/149

---

AFGØRELSE nr. 2022/01 TRUFFET AF DET REGIONALE STYRINGSUDVALG FOR TRANSPORTFÆLLESSKABET

af 15. november 2022

om revision af bilag I til traktaten om oprettelse af et transportfællesskab [2023/2069]

DET REGIONALE STYRINGSUDVALG FOR TRANSPORTFÆLLESSKABET HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af et transportfællesskab, særlig artikel 20, stk. 3, litra a) —

ud fra følgende betragtninger:

| 1. | I overensstemmelse med artikel 20, stk. 3, litra a), i traktaten om oprettelse af et transportfællesskab (»transportfællesskabstraktaten«), i forbindelse med nye retligt bindende EU-retsakter, skal det regionale styringsudvalg for transportfællesskabet bl.a. vedtage afgørelser om revision af bilag I til transportfællesskabstraktaten for at integrere disse retsakter i transportfællesskabstraktaten. |
| --- | --- |

1.

I overensstemmelse med artikel 20, stk. 3, litra a), i traktaten om oprettelse af et transportfællesskab (»transportfællesskabstraktaten«), i forbindelse med nye retligt bindende EU-retsakter, skal det regionale styringsudvalg for transportfællesskabet bl.a. vedtage afgørelser om revision af bilag I til transportfællesskabstraktaten for at integrere disse retsakter i transportfællesskabstraktaten.

| 2. | Siden datoen for transportfællesskabstraktatens undertegnelse er bilag I allerede blevet ajourført én gang den 28. juni 2021 (1). Siden denne ajourføring er et betydeligt antal nye EU-retsakter blevet vedtaget på områder, der er omfattet af transportfællesskabstraktaten, hvorimod andre retsakter er blevet ophævet. Bilag I bør derfor revideres for at afspejle disse ændringer. |
| --- | --- |

2.

Siden datoen for transportfællesskabstraktatens undertegnelse er bilag I allerede blevet ajourført én gang den 28. juni 2021 (1). Siden denne ajourføring er et betydeligt antal nye EU-retsakter blevet vedtaget på områder, der er omfattet af transportfællesskabstraktaten, hvorimod andre retsakter er blevet ophævet. Bilag I bør derfor revideres for at afspejle disse ændringer.

| 3. | Af hensyn til den juridiske klarhed og forenkling bør bilag I til transportfællesskabstraktaten erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse. Det skal bemærkes, at bilag I.1, herunder kortene over den vejledende udbygning af TEN-T til Vestbalkans hovednet og samlede net, i det væsentlige forbliver uændret. |
| --- | --- |

3.

Af hensyn til den juridiske klarhed og forenkling bør bilag I til transportfællesskabstraktaten erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse. Det skal bemærkes, at bilag I.1, herunder kortene over den vejledende udbygning af TEN-T til Vestbalkans hovednet og samlede net, i det væsentlige forbliver uændret.

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bilag I til transportfællesskabstraktaten erstattes af teksten i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for undertegnelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. november 2022.

På det regionale styringsudvalgs vegne

Emina MUJEVIC KARA

Formand

---

(1)  Afgørelse nr. 2021/05 truffet af det regionale styringsudvalg for transportfællesskabet om revision af bilag I til traktaten om oprettelse af et transportfællesskab.

1

---

BILAG

"BILAG I

REGLER FOR TRANSPORTSEKTOREN OG DERTIL KNYTTEDE SPØRGSMÅL

"BILAG I.1

REGLER FOR DET SYDØSTEUROPÆISKE HOVEDNETS TRANSPORTINFRASTRUKTUR

De anførte bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med hovedtraktaten og bilag II om horisontale tilpasninger, medmindre andet er fastsat i nærværende bilag eller i protokol I-VI. Eventuelle tilpasninger af de enkelte retsakter er om nødvendigt angivet efter den pågældende retsakt.

Følgende EU-retsakter henviser til den seneste version af disse retsakter som senest ændret.

| Reguleringsområde | Lovgivning |
| --- | --- |
| TEN-T-udvikling | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 af 11. december 2013 om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet og om ophævelse af afgørelse nr. 661/2010/EU (EUT L 348 af 20.12.2013, s. 1).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/758 af 4. februar 2016 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 for så vidt angår tilpasning af bilag III hertil (EUT L 126 af 14.5.2016, s. 3). |
| Infrastruktur for alternative brændstoffer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1). |

Reguleringsområde

Lovgivning

TEN-T-udvikling

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 af 11. december 2013 om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet og om ophævelse af afgørelse nr. 661/2010/EU (EUT L 348 af 20.12.2013, s. 1).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/758 af 4. februar 2016 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 for så vidt angår tilpasning af bilag III hertil (EUT L 126 af 14.5.2016, s. 3).

Infrastruktur for alternative brændstoffer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1).

KORT OVER DEN VEJLEDENDE UDBYGNING AF TEN-T TIL VESTBALKAN (HOVEDNETTET OG DET SAMLEDE NET)

Image 6

Image 7

Image 8

Image 9

"BILAG I.2

REGLER FOR JERNBANETRANSPORT

De anførte bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med hovedtraktaten og bilag II om horisontale tilpasninger, medmindre andet er fastsat i nærværende bilag eller i protokol I-VI. Eventuelle tilpasninger af de enkelte retsakter er om nødvendigt angivet efter den pågældende retsakt.

Følgende EU-retsakter henviser til den seneste version af disse retsakter som senest ændret.

| Reguleringsområde | Lovgivning |
| --- | --- |
| Markedsadgang | Forordning nr. 11 vedrørende afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til transportpriser og transportvilkår, udfærdiget i henhold til artikel 79, stk. 3, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (EFT 52 af 16.8.1960, s. 1121).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU af 21. november 2012 om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde (EUT L 343 af 14.12.2012, s. 32).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2370 af 14. december 2016 om ændring af direktiv 2012/34/EU for så vidt angår åbning af markedet for indenlandsk passagertransport med jernbane og forvaltning af jernbaneinfrastrukturen (EUT L 352 af 23.12.2016, s. 1).
  Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2017/2075 af 4. september 2017 om erstatning af bilag VII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde (EUT L 295 af 14.11.2017, s. 69).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 869/2014 af 11. august 2014 om nye jernbanepassagerruter (EUT L 239 af 12.8.2014, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/10 af 6. januar 2015 om krav til ansøgere om jernbaneinfrastrukturkapacitet og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 870/2014 (EUT L 3 af 7.1.2015, s. 34).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/171 af 4. februar 2015 om visse aspekter af proceduren for udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (EUT L 29 af 5.2.2015, s. 3).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/429 af 13. marts 2015 om fastsættelse af metoderne, der skal følges, når der opkræves afgifter for omkostningerne ved støjgener (EUT L 70 af 14.3.2015, s. 36).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/909 af 12. juni 2015 om bestemmelser for beregning af de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften (EUT L 148 af 13.6.2015, s. 17).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1100 af 7. juli 2015 om medlemsstaternes rapporteringsforpligtelser inden for rammerne af overvågningen af jernbanemarkedet (EUT L 181 af 9.7.2015, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/545 af 7. april 2016 om procedurer og kriterier vedrørende rammeaftaler for tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet (EUT L 94 af 8.4.2016, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2177 af 22. november 2017 om adgang til servicefaciliteter og jernbanerelaterede tjenesteydelser (EUT L 307 af 23.11.2017, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1795 af 20. november 2018 om fastsættelse af procedurer og kriterier for anvendelse af en prøvning af økonomisk ligevægt i henhold til artikel 11 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU (EUT L 294 af 21.11.2018, s. 5).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 af 22.september 2010 om et europæisk banenet med henblik på konkurrencebaseret godstransport (EUT L 276 af 20.10.2010, s. 22).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/500 af 22. marts 2018 om overensstemmelse af forslaget om at etablere Alperne-Vestbalkan-godstogskorridoren med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 (EUT L 82 af 26.3.2018, s. 13).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/491 af 21. marts 2018 om overensstemmelse af det fælles forslag fra de berørte medlemsstater om udvidelse af Østersøen-Middelhavet-godstogskorridoren med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 (EUT L 81 af 23.3.2018, s. 23).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/300 af 11. januar 2018 om, at det fælles forslag fra de berørte medlemsstater om udvidelse af den atlantiske godstogskorridor er i overensstemmelse med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 (EUT L 56 af 28.2.2018, s. 60).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/178 af 31. januar 2017 om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1111 om, at det fælles forslag fra de berørte medlemsstater om udvidelse af godstogskorridoren Nordsøen-Østersøen er i overensstemmelse med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 om et europæisk banenet med henblik på konkurrencebaseret godstransport (EUT L 28 af 2.2.2017, s. 71).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/177 af 31. januar 2017 om foreneligheden af det fælles forslag om at oprette "rav"-godstogskorridoren med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 (EUT L 28 af 2.2.2017, s. 69).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1111 af 7. juli 2015 om, at det fælles forslag fra de berørte medlemsstater om udvidelse af godstogskorridoren Nordsøen-Østersøen er i overensstemmelse med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 om et europæisk banenet med henblik på konkurrencebaseret godstransport (EUT L 181 af 9.7.2015, s. 82).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1036 af 29. juni 2022 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1429 for så vidt angår forlængelse af referenceperioden (EØS-relevant tekst) (EUT L 173 af 30.6.2022, s. 50). |
| Lokomotivførerlicens | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 51).
  Kommissionens forordning (EU) 2019/554 af 5. april 2019 om ændring af bilag VI til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (EUT L 97 af 8.4.2019, s. 1).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 36/2010 af 3. december 2009 om EF-modeller for lokomotivførerlicens, supplerende certifikater, bekræftede genparter af supplerende certifikater og ansøgningsformular til lokomotivførerlicens, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 13 af 19.1.2010, s. 1).
  Kommissionens beslutning 2010/17/EF af 29. oktober 2009 om vedtagelse af grundlæggende parametre for registre over licenser og supplerende certifikater til lokomotivførere, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 8 af 13.1.2010, s. 17).
  Kommissionens afgørelse 2011/765/EU af 22. november 2011 om kriterier for anerkendelsen af uddannelsescentre, der er involveret i uddannelsen af lokomotivførere, om kriterier for anerkendelsen af eksaminatorer for lokomotivførere og om kriterier for afholdelsen af prøver i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 314 af 29.11.2011, s. 36). |
| Interoperabilitet | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 af 11. maj 2016 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 44).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/545 af 4. april 2018 om praktiske bestemmelser for jernbanekøretøjsgodkendelses- og jernbanekøretøjstypegodkendelsesprocessen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 (EUT L 90 af 6.4.2018, s. 66).
  Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2017/1474 af 8. juni 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 for så vidt angår specifikke mål for udarbejdelse, vedtagelse og revision af tekniske specifikationer for interoperabilitet (EUT L 210 af 15.8.2017, s. 5).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1614 af 25. oktober 2018 om specifikationer for de køretøjsregistre, der er omhandlet i artikel 47 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797, og om ændring og ophævelse af Kommissionens beslutning 2007/756/EF (EUT L 268 af 26.10.2018, s. 53).
  Kommissionens beslutning 2009/965/EF af 30. november 2009 om det referencedokument, der er omhandlet i artikel 27, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (EUT L 341 af 22.12.2009, s. 1).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1299/2014 af 18. november 2014 om de tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet Infrastruktur i EU's jernbanesystem (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 1).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1300/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for tilgængelighed for handicappede og bevægelseshæmmede personer i EU's jernbanesystem (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 110).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/772 af 16. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 1300/2014 for så vidt angår statusoversigter til identifikation af hindringer for tilgængelighed, information af brugerne og overvågning og evaluering af fremskridt med hensyn til tilgængelighed (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 1).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1301/2014 af 18. november 2014 om de tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet Energi i EU's jernbanenet (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 179).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/868 af 13. juni 2018 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2014 og forordning (EU) nr. 1302/2014 for så vidt angår bestemmelser om energimålesystemet og systemet til registrering af energiforbrugsdata (EUT L 149 af 14.6.2018, s. 16).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1302/2014 af 18. november 2014 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for lokomotiver og rullende materiel til passagertog i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 228).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1303/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for sikkerhed i jernbanetunneller i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 394).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1304/2014 af 26. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for støj i delsystemet Rullende materiel, om ændring af beslutning 2008/232/EF og om ophævelse af beslutning 2011/229/EU (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 421).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/774 af 16. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 1304/2014 for så vidt angår anvendelsen af den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for støj i delsystemet Rullende materiel på eksisterende godsvogne (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 89).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1305/2014 af 11. december 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for godstrafikken i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af forordning (EF) nr. 62/2006 (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 438).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/278 af 23. februar 2018 om ændring af bilaget til forordning (EU) nr. 1305/2014 for så vidt angår meddelelsesstrukturen, modellerne for data og meddelelser, driftsdatabasen for vogne og intermodale enheder og om vedtagelse af en IT-standard for kommunikationsdelen af den fælles grænseflade (EUT L 54 af 24.2.2018, s. 11).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/778 af 16. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 1305/2014 for så vidt angår ændringsstyring (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 356).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/541 af 26. marts 2021 om ændring af forordning (EU) nr. 1305/2014 for så vidt angår forenkling og forbedring af databeregning og -udveksling og ajourføringen af proceduren for ændringshåndtering (EUT L 108 af 29.3.2021, s. 19).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/665/EU af 4. oktober 2011 om det europæiske register over godkendte typer af jernbanekøretøjer (EUT L 64 af 8.10.2011, s. 32).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/777 af 16. maj 2019 om fælles specifikationer for infrastrukturregistret for jernbaner og om ophævelse af gennemførelsesafgørelse 2014/880/EU (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 312).
  Kommissionens afgørelse 2012/757/EU af 14. november 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Drift og trafikstyring i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ændring af beslutning 2007/756/EF (EUT L 345 af 15.12.2012, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/773 af 16. maj 2019 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Drift og trafikstyring i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af afgørelse 2012/757/EU (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 5).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2238 af 15. december 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2019/773 for så vidt angår afvikling af særtilfælde for slutsignal (EUT L 450 af 16.12.2021, s. 57).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 454/2011 af 5. maj 2011 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for persontrafikken i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 123 af 12.5.2011, s. 11).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/250 af 12. februar 2019 om skabelonerne for "EF"-erklæringer og attester for jernbaneinteroperabilitetskomponenter og -delsystemer, modellen for erklæring om overensstemmelse med en godkendt jernbanekøretøjstype, "EF"-verifikationsprocedurerne for delsystemer i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 201/2011 (EUT L 42 af 13.2.2019, s. 9.).
  Kommissionens forordning (EU) 2016/919 af 27. maj 2016 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for togkontrol- og kommunikationsdelsystemerne i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 158 af 15.6.2016, s. 1).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 321/2013 af 13. marts 2013 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for godsvogne i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af beslutning 2006/861/EF (EUT L 104 af 12.4.2013, s. 1).
  Kommissionens afgørelse nr. 2010/713/EU af 9. november 2010 om de moduler til procedurer for vurdering af overensstemmelse og anvendelsesegnethed og for EF-verifikation, der skal benyttes i tekniske specifikationer for interoperabilitet, som er vedtaget i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF (EUT L 319 af 4.12.2010, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/776 af 16. maj 2019 om ændring af Kommissionens forordning (EU) nr. 321/2013, (EU) nr. 1299/2014, (EU) nr. 1301/2014, (EU) nr. 1302/2014 og (EU) nr. 1303/2014 og (EU) 2016/919 og Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/665/EU med henblik på tilpasning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 og gennemførelsen af de specifikke mål, der er fastlagt i Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2017/1474 (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 108).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/387 af 9. marts 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 321/2013, (EU) nr. 1302/2014 og (EU) 2016/919 for så vidt angår udvidelse af anvendelsesområdet og overgangsfaser (EUT L 73 af 10.3.2020, s. 6).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/424 af 19. marts 2020 om forelæggelse af oplysninger for Kommissionen om ikkeanvendelse af tekniske specifikationer for interoperabilitet i henhold til direktiv (EU) 2016/797 (EUT L 84 af 20.3.2020, s. 20). |
| Den Europæiske Unions Jernbaneagentur | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/796 af 11. maj 2016 om Den Europæiske Unions Jernbaneagentur og om ophævelse af forordning (EF) nr. 881/2004 (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/867 af 13. juni 2018 om fastsættelse af forretningsordenen for Den Europæiske Unions Jernbaneagenturs klagenævn (EUT L 149 af 14.6.2018, s. 3).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/764 af 2. maj 2018 om de gebyrer og afgifter, der skal betales til Den Europæiske Unions Jernbaneagentur, og de tilhørende betalingsbetingelser (EUT L 129 af 25.5.2018, s. 68).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1903 af 29. oktober 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2018/764 om de gebyrer og afgifter, der skal betales til Den Europæiske Unions Jernbaneagentur, og de tilhørende betalingsbetingelser (EUT L 387 af 3.11.2021, s. 126). |
| Jernbanesikkerhed | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 af 11. maj 2016 om jernbanesikkerhed (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 102).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1530 af 21. oktober 2020 om ændring af direktiv (EU) 2016/798, for så vidt angår anvendelsen af reglerne om jernbanesikkerhed og -interoperabilitet i forbindelse med den faste forbindelse under Den Engelske Kanal (EUT L 352 af 22.10.2020, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/763 af 9. april 2018 om praktiske ordninger for udstedelse af EU-sikkerhedscertifikater til jernbanevirksomheder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 653/2007 (EUT L 129 af 25.5.2018, s. 49).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/779 af 16. maj 2019 om nærmere bestemmelser om en ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af køretøjer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 360).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 326 af 10.12.2010, s. 11).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/762 af 8. marts 2018 om fastlæggelse af fælles sikkerhedsmetoder vedrørende krav til sikkerhedsledelsessystemer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 og (EU) nr. 1169/2010 (EUT L 129 af 25.5.2018, s. 26).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 327 af 11.12.2010, s. 13). Kommissionens forordning (EU) nr. 1078/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for overvågning, der skal anvendes af jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere efter modtagelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse og af enheder med ansvar for vedligeholdelsen (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 8).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/761 af 16. februar 2018 om fastsættelse af fælles sikkerhedsmetoder for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et EU-sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 1077/2012 (EUT L 129 af 25.5.2018, s. 16).
  Kommissionens beslutning 2009/460/EF af 5. juni 2009 om vedtagelse af en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af opfyldelsen af sikkerhedsmål, som omhandlet i artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF (EUT L 150 af 13.6.2009, s. 11).
  Kommissionens henstilling (EU) 2019/780 af 16. maj 2019 om praktiske ordninger for udstedelse af sikkerhedsgodkendelser til infrastrukturforvaltere (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 390). |
| Indlandstransport af farligt gods | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13). |
| Transportabelt trykbærende udstyr | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1). |
| Arbejdsmarkedsforhold – arbejdstid/-timer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299 af 18.11.2003, s. 9).
  Rådets direktiv 2005/47/EF af 18. juli 2005 vedrørende aftalen mellem Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester i jernbanesektoren – Aftale mellem Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester (EUT L 195 af 27.7.2005, s. 15). |
| Passagerrettigheder | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1371/2007 af 23. oktober 2007 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 14).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/782 af 29. april 2021 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (EUT L 172 af 17.5.2021, s. 1), som finder anvendelse fra den 7. juni 2023. |
| Elektronisk godstransportinformation | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1056 af 15. juli 2020 om elektronisk godstransportinformation (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 33). |

Reguleringsområde

Lovgivning

Markedsadgang

Forordning nr. 11 vedrørende afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til transportpriser og transportvilkår, udfærdiget i henhold til artikel 79, stk. 3, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (EFT 52 af 16.8.1960, s. 1121).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU af 21. november 2012 om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde (EUT L 343 af 14.12.2012, s. 32).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2370 af 14. december 2016 om ændring af direktiv 2012/34/EU for så vidt angår åbning af markedet for indenlandsk passagertransport med jernbane og forvaltning af jernbaneinfrastrukturen (EUT L 352 af 23.12.2016, s. 1).

Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2017/2075 af 4. september 2017 om erstatning af bilag VII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde (EUT L 295 af 14.11.2017, s. 69).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 869/2014 af 11. august 2014 om nye jernbanepassagerruter (EUT L 239 af 12.8.2014, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/10 af 6. januar 2015 om krav til ansøgere om jernbaneinfrastrukturkapacitet og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 870/2014 (EUT L 3 af 7.1.2015, s. 34).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/171 af 4. februar 2015 om visse aspekter af proceduren for udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (EUT L 29 af 5.2.2015, s. 3).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/429 af 13. marts 2015 om fastsættelse af metoderne, der skal følges, når der opkræves afgifter for omkostningerne ved støjgener (EUT L 70 af 14.3.2015, s. 36).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/909 af 12. juni 2015 om bestemmelser for beregning af de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften (EUT L 148 af 13.6.2015, s. 17).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1100 af 7. juli 2015 om medlemsstaternes rapporteringsforpligtelser inden for rammerne af overvågningen af jernbanemarkedet (EUT L 181 af 9.7.2015, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/545 af 7. april 2016 om procedurer og kriterier vedrørende rammeaftaler for tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet (EUT L 94 af 8.4.2016, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2177 af 22. november 2017 om adgang til servicefaciliteter og jernbanerelaterede tjenesteydelser (EUT L 307 af 23.11.2017, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1795 af 20. november 2018 om fastsættelse af procedurer og kriterier for anvendelse af en prøvning af økonomisk ligevægt i henhold til artikel 11 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU (EUT L 294 af 21.11.2018, s. 5).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 af 22.september 2010 om et europæisk banenet med henblik på konkurrencebaseret godstransport (EUT L 276 af 20.10.2010, s. 22).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/500 af 22. marts 2018 om overensstemmelse af forslaget om at etablere Alperne-Vestbalkan-godstogskorridoren med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 (EUT L 82 af 26.3.2018, s. 13).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/491 af 21. marts 2018 om overensstemmelse af det fælles forslag fra de berørte medlemsstater om udvidelse af Østersøen-Middelhavet-godstogskorridoren med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 (EUT L 81 af 23.3.2018, s. 23).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/300 af 11. januar 2018 om, at det fælles forslag fra de berørte medlemsstater om udvidelse af den atlantiske godstogskorridor er i overensstemmelse med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 (EUT L 56 af 28.2.2018, s. 60).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/178 af 31. januar 2017 om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1111 om, at det fælles forslag fra de berørte medlemsstater om udvidelse af godstogskorridoren Nordsøen-Østersøen er i overensstemmelse med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 om et europæisk banenet med henblik på konkurrencebaseret godstransport (EUT L 28 af 2.2.2017, s. 71).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/177 af 31. januar 2017 om foreneligheden af det fælles forslag om at oprette "rav"-godstogskorridoren med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 (EUT L 28 af 2.2.2017, s. 69).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1111 af 7. juli 2015 om, at det fælles forslag fra de berørte medlemsstater om udvidelse af godstogskorridoren Nordsøen-Østersøen er i overensstemmelse med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010 om et europæisk banenet med henblik på konkurrencebaseret godstransport (EUT L 181 af 9.7.2015, s. 82).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1036 af 29. juni 2022 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1429 for så vidt angår forlængelse af referenceperioden (EØS-relevant tekst) (EUT L 173 af 30.6.2022, s. 50).

Lokomotivførerlicens

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 51).

Kommissionens forordning (EU) 2019/554 af 5. april 2019 om ændring af bilag VI til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (EUT L 97 af 8.4.2019, s. 1).

Kommissionens forordning (EU) nr. 36/2010 af 3. december 2009 om EF-modeller for lokomotivførerlicens, supplerende certifikater, bekræftede genparter af supplerende certifikater og ansøgningsformular til lokomotivførerlicens, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 13 af 19.1.2010, s. 1).

Kommissionens beslutning 2010/17/EF af 29. oktober 2009 om vedtagelse af grundlæggende parametre for registre over licenser og supplerende certifikater til lokomotivførere, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 8 af 13.1.2010, s. 17).

Kommissionens afgørelse 2011/765/EU af 22. november 2011 om kriterier for anerkendelsen af uddannelsescentre, der er involveret i uddannelsen af lokomotivførere, om kriterier for anerkendelsen af eksaminatorer for lokomotivførere og om kriterier for afholdelsen af prøver i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 314 af 29.11.2011, s. 36).

Interoperabilitet

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 af 11. maj 2016 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 44).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/545 af 4. april 2018 om praktiske bestemmelser for jernbanekøretøjsgodkendelses- og jernbanekøretøjstypegodkendelsesprocessen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 (EUT L 90 af 6.4.2018, s. 66).

Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2017/1474 af 8. juni 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 for så vidt angår specifikke mål for udarbejdelse, vedtagelse og revision af tekniske specifikationer for interoperabilitet (EUT L 210 af 15.8.2017, s. 5).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1614 af 25. oktober 2018 om specifikationer for de køretøjsregistre, der er omhandlet i artikel 47 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797, og om ændring og ophævelse af Kommissionens beslutning 2007/756/EF (EUT L 268 af 26.10.2018, s. 53).

Kommissionens beslutning 2009/965/EF af 30. november 2009 om det referencedokument, der er omhandlet i artikel 27, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (EUT L 341 af 22.12.2009, s. 1).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1299/2014 af 18. november 2014 om de tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet Infrastruktur i EU's jernbanesystem (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 1).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1300/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for tilgængelighed for handicappede og bevægelseshæmmede personer i EU's jernbanesystem (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 110).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/772 af 16. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 1300/2014 for så vidt angår statusoversigter til identifikation af hindringer for tilgængelighed, information af brugerne og overvågning og evaluering af fremskridt med hensyn til tilgængelighed (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 1).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1301/2014 af 18. november 2014 om de tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet Energi i EU's jernbanenet (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 179).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/868 af 13. juni 2018 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2014 og forordning (EU) nr. 1302/2014 for så vidt angår bestemmelser om energimålesystemet og systemet til registrering af energiforbrugsdata (EUT L 149 af 14.6.2018, s. 16).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1302/2014 af 18. november 2014 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for lokomotiver og rullende materiel til passagertog i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 228).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1303/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for sikkerhed i jernbanetunneller i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 394).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1304/2014 af 26. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for støj i delsystemet Rullende materiel, om ændring af beslutning 2008/232/EF og om ophævelse af beslutning 2011/229/EU (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 421).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/774 af 16. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 1304/2014 for så vidt angår anvendelsen af den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for støj i delsystemet Rullende materiel på eksisterende godsvogne (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 89).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1305/2014 af 11. december 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for godstrafikken i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af forordning (EF) nr. 62/2006 (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 438).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/278 af 23. februar 2018 om ændring af bilaget til forordning (EU) nr. 1305/2014 for så vidt angår meddelelsesstrukturen, modellerne for data og meddelelser, driftsdatabasen for vogne og intermodale enheder og om vedtagelse af en IT-standard for kommunikationsdelen af den fælles grænseflade (EUT L 54 af 24.2.2018, s. 11).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/778 af 16. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 1305/2014 for så vidt angår ændringsstyring (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 356).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/541 af 26. marts 2021 om ændring af forordning (EU) nr. 1305/2014 for så vidt angår forenkling og forbedring af databeregning og -udveksling og ajourføringen af proceduren for ændringshåndtering (EUT L 108 af 29.3.2021, s. 19).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/665/EU af 4. oktober 2011 om det europæiske register over godkendte typer af jernbanekøretøjer (EUT L 64 af 8.10.2011, s. 32).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/777 af 16. maj 2019 om fælles specifikationer for infrastrukturregistret for jernbaner og om ophævelse af gennemførelsesafgørelse 2014/880/EU (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 312).

Kommissionens afgørelse 2012/757/EU af 14. november 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Drift og trafikstyring i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ændring af beslutning 2007/756/EF (EUT L 345 af 15.12.2012, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/773 af 16. maj 2019 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Drift og trafikstyring i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af afgørelse 2012/757/EU (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 5).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/2238 af 15. december 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2019/773 for så vidt angår afvikling af særtilfælde for slutsignal (EUT L 450 af 16.12.2021, s. 57).

Kommissionens forordning (EU) nr. 454/2011 af 5. maj 2011 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for persontrafikken i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 123 af 12.5.2011, s. 11).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/250 af 12. februar 2019 om skabelonerne for "EF"-erklæringer og attester for jernbaneinteroperabilitetskomponenter og -delsystemer, modellen for erklæring om overensstemmelse med en godkendt jernbanekøretøjstype, "EF"-verifikationsprocedurerne for delsystemer i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 201/2011 (EUT L 42 af 13.2.2019, s. 9.).

Kommissionens forordning (EU) 2016/919 af 27. maj 2016 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for togkontrol- og kommunikationsdelsystemerne i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 158 af 15.6.2016, s. 1).

Kommissionens forordning (EU) nr. 321/2013 af 13. marts 2013 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for godsvogne i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af beslutning 2006/861/EF (EUT L 104 af 12.4.2013, s. 1).

Kommissionens afgørelse nr. 2010/713/EU af 9. november 2010 om de moduler til procedurer for vurdering af overensstemmelse og anvendelsesegnethed og for EF-verifikation, der skal benyttes i tekniske specifikationer for interoperabilitet, som er vedtaget i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF (EUT L 319 af 4.12.2010, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/776 af 16. maj 2019 om ændring af Kommissionens forordning (EU) nr. 321/2013, (EU) nr. 1299/2014, (EU) nr. 1301/2014, (EU) nr. 1302/2014 og (EU) nr. 1303/2014 og (EU) 2016/919 og Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/665/EU med henblik på tilpasning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 og gennemførelsen af de specifikke mål, der er fastlagt i Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2017/1474 (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 108).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/387 af 9. marts 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 321/2013, (EU) nr. 1302/2014 og (EU) 2016/919 for så vidt angår udvidelse af anvendelsesområdet og overgangsfaser (EUT L 73 af 10.3.2020, s. 6).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/424 af 19. marts 2020 om forelæggelse af oplysninger for Kommissionen om ikkeanvendelse af tekniske specifikationer for interoperabilitet i henhold til direktiv (EU) 2016/797 (EUT L 84 af 20.3.2020, s. 20).

Den Europæiske Unions Jernbaneagentur

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/796 af 11. maj 2016 om Den Europæiske Unions Jernbaneagentur og om ophævelse af forordning (EF) nr. 881/2004 (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/867 af 13. juni 2018 om fastsættelse af forretningsordenen for Den Europæiske Unions Jernbaneagenturs klagenævn (EUT L 149 af 14.6.2018, s. 3).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/764 af 2. maj 2018 om de gebyrer og afgifter, der skal betales til Den Europæiske Unions Jernbaneagentur, og de tilhørende betalingsbetingelser (EUT L 129 af 25.5.2018, s. 68).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1903 af 29. oktober 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2018/764 om de gebyrer og afgifter, der skal betales til Den Europæiske Unions Jernbaneagentur, og de tilhørende betalingsbetingelser (EUT L 387 af 3.11.2021, s. 126).

Jernbanesikkerhed

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 af 11. maj 2016 om jernbanesikkerhed (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 102).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1530 af 21. oktober 2020 om ændring af direktiv (EU) 2016/798, for så vidt angår anvendelsen af reglerne om jernbanesikkerhed og -interoperabilitet i forbindelse med den faste forbindelse under Den Engelske Kanal (EUT L 352 af 22.10.2020, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/763 af 9. april 2018 om praktiske ordninger for udstedelse af EU-sikkerhedscertifikater til jernbanevirksomheder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 653/2007 (EUT L 129 af 25.5.2018, s. 49).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/779 af 16. maj 2019 om nærmere bestemmelser om en ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af køretøjer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 360).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 326 af 10.12.2010, s. 11).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/762 af 8. marts 2018 om fastlæggelse af fælles sikkerhedsmetoder vedrørende krav til sikkerhedsledelsessystemer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 og (EU) nr. 1169/2010 (EUT L 129 af 25.5.2018, s. 26).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 327 af 11.12.2010, s. 13). Kommissionens forordning (EU) nr. 1078/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for overvågning, der skal anvendes af jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere efter modtagelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse og af enheder med ansvar for vedligeholdelsen (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 8).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/761 af 16. februar 2018 om fastsættelse af fælles sikkerhedsmetoder for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et EU-sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 1077/2012 (EUT L 129 af 25.5.2018, s. 16).

Kommissionens beslutning 2009/460/EF af 5. juni 2009 om vedtagelse af en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af opfyldelsen af sikkerhedsmål, som omhandlet i artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF (EUT L 150 af 13.6.2009, s. 11).

Kommissionens henstilling (EU) 2019/780 af 16. maj 2019 om praktiske ordninger for udstedelse af sikkerhedsgodkendelser til infrastrukturforvaltere (EUT L 139I af 27.5.2019, s. 390).

Indlandstransport af farligt gods

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13).

Transportabelt trykbærende udstyr

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1).

Arbejdsmarkedsforhold – arbejdstid/-timer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299 af 18.11.2003, s. 9).

Rådets direktiv 2005/47/EF af 18. juli 2005 vedrørende aftalen mellem Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester i jernbanesektoren – Aftale mellem Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester (EUT L 195 af 27.7.2005, s. 15).

Passagerrettigheder

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1371/2007 af 23. oktober 2007 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 14).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/782 af 29. april 2021 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (EUT L 172 af 17.5.2021, s. 1), som finder anvendelse fra den 7. juni 2023.

Elektronisk godstransportinformation

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1056 af 15. juli 2020 om elektronisk godstransportinformation (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 33).

"BILAG I.3

REGLER FOR VEJTRANSPORT

De anførte bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med hovedtraktaten og bilag II om horisontale tilpasninger, medmindre andet er fastsat i nærværende bilag eller i protokol I-VI. Eventuelle tilpasninger af de enkelte retsakter er om nødvendigt angivet efter den pågældende retsakt.

Følgende EU-retsakter henviser til den seneste version af disse retsakter som senest ændret.

| Reguleringsområde | Lovgivning |
| --- | --- |
| Vejafgifter for benyttelse af infrastrukturer – årlige afgifter på køretøjer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer (EFT L 187 af 20.7.1999, s. 42). |
| Adgang til landevejstransporterhvervet | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009 og (EU) nr. 1024/2012 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i vejtransportsektoren (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 17). |
| Sociale bestemmelser – køretid og hvileperioder | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1012 af 7. april 2022 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 for så vidt angår fastsættelse af standarder for sikrede parkeringsområders service- og sikkerhedsniveau og for procedurerne for deres certificering (EUT L 170 af 28.6.2022, s. 27).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 581/2010 af 1. juli 2010 om maksimale tidsfrister for overførsel af relevante data fra køretøjsenheder og førerkort (EUT L 168 af 2.7.2010, s. 16).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1054 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006, for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid, og forordning (EU) nr. 165/2014, for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 1). |
| Takograf | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/68 af 21. januar 2016 om de fælles procedurer og specifikationer, der er nødvendige for sammenkobling af elektroniske registre over førerkort (EUT L 15 af 22.1.2016, s. 51).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 af 18. marts 2016 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 om fastsættelse af forskrifter for konstruktion, afprøvning, installering, brug og reparation af takografer og deres komponenter (EUT L 139 af 26.5.2016, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1228 af 16. juli 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 for så vidt angår kravene til konstruktion, afprøvning, installering, drift og reparation af intelligente takografer og deres komponenter (EUT L 273 af 30.7.2021, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/502 af 28. februar 2018 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 om fastsættelse af forskrifter for konstruktion, afprøvning, installering, brug og reparation af takografer og deres komponenter (EUT L 85 af 28.3.2018, s. 1).
  Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8).
  (Se dog artikel 46 i forordning (EU) nr. 165/2014).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1054 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006, for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid, og forordning (EU) nr. 165/2014, for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 1). |
| Håndhævelse af sociale bestemmelser | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35) som ændret ved:
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/1057 af 15. juli 2020 om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren og om ændring af direktiv 2006/22/EF, for så vidt angår håndhævelseskravene, og af forordning (EU) nr. 1024/2012 (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 49). |
| Formular vedrørende attestering af aktiviteter | Kommissionens beslutning 2007/230/EF af 12. april 2007 om en formular vedrørende sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 99 af 14.4.2007, s. 14). |
| Arbejdstid | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter
  (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35). |
| Transportabelt trykbærende udstyr | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1). |
| Teknisk kontrol | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/45/EU af 3. april 2014 om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40/EF (EUT L 127 af 29.4.2014, s. 51).
  Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2021/1717 af 9. juli 2021 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/45/EU for så vidt angår ajourføring af visse betegnelser for køretøjsklasser samt tilføjelse af eCall til listen over kontrolpunkter, metoder, årsager til, at køretøjet ikke kan godkendes, og vurdering af mangler i bilag I og III til nævnte direktiv (EUT L 342 af 27.9.2021, s. 48).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/621 af 17. april 2019 om de tekniske oplysninger, som er nødvendige for teknisk kontrol af de punkter, der skal kontrolleres, om anvendelse af de anbefalede kontrolmetoder og om fastsættelse af detaljerede bestemmelser vedrørende dataformat og procedurerne for adgang til de relevante tekniske oplysninger (EUT L 108 af 23.4.2019, s. 5). |
| Syn ved vejsiden | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/47/EU af 3. april 2014 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Unionens område, og om ophævelse af direktiv 2000/30/EF (EUT L 127 af 29.4.2014, s. 134).
  Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2021/1716 af 29. juni 2021 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/47/EU for så vidt angår betegnelserne for køretøjsklasser som følge af ændringer i lovgivningen om typegodkendelse (EUT L 342 af 27.9.2021, s. 45).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2205 af 29. november 2017 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende procedurerne for underretning om erhvervskøretøjer med væsentlige eller farlige mangler, der er konstateret under et syn ved vejsiden (EUT L 314 af 30.11.2017, s. 3). |
| Hastighedsbegrænsere | Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27). |
| Sikkerhedsseler | Rådets direktiv 91/671/EØF af 16. december 1991 om obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler og barnefastholdelsesanordninger i køretøjer (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 26). |
| Spejle | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/38/EF af 11. juli 2007 om eftermontering af spejle på tunge lastvogne, som er indregistreret i Fællesskabet (EUT L 184 af 14.7.2007, s. 25). |
| Registreringsdokumenter | Rådets direktiv 1999/37/EF af 29. april 1999 om registreringsdokumenter for motorkøretøjer (EFT L 138 af 1.6.1999, s. 57).
  Rådets direktiv 2006/103/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende transportpolitik på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 344). |
| Uddannelse af førere | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/59/EF af 15. juli 2003 om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 samt Rådets direktiv 91/439/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 76/914/EØF (EUT L 226 af 10.9.2003, s. 4).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/645 af 18. april 2018 om ændring af direktiv 2003/59/EF om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og direktiv 2006/126/EF om kørekort (EUT L 112 af 2.5.2018, s. 29). |
| Kørekort | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (EUT L 403 af 30.12.2006, s. 18).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 383/2012 af 4. maj 2012 om indførelse af tekniske forskrifter for kørekort, som er udstyret med et lagermedium (mikrochip) (EUT L 120 af 5.5.2012, s. 1). |
| Grænseoverskridende udveksling af oplysninger | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/413 af 11. marts 2015 om fremme af grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser (EUT L 68 af 13.3.2015, s. 9). |
| Indlandstransport af farligt gods | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13). |
| Kontrol af transport af farligt gods | Rådets direktiv 95/50/EF af 6. oktober 1995 om indførelse af ensartede kontrolprocedurer i forbindelse med transport af farligt gods ad vej (EFT L 249 af 17.10.1995, s. 35). |
| Tunneler | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/54/EF af 29. april 2004 om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet (EUT L 167 af 30.4.2004, s. 39). |
| Forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/96/EF af 19. november 2008 om forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed (EUT L 319 af 29.11.2008, s. 59). |
| Køretøjers dimensioner og vægt | Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59).
  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2019/984 af 5. juni 2019 om ændring af Rådets direktiv 96/53/EF, for så vidt angår fristen for gennemførelsen af de særlige regler vedrørende de største tilladte længder for førerhuse med forbedret aerodynamisk ydeevne, energieffektivitet og sikkerhed (EUT L 164 af 20.6.2019, s. 30).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1242 af 20. juni 2019 om fastsættelse af præstationsnormer for nye tunge køretøjers CO2-emissioner og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 og (EU) 2018/956 og Rådets direktiv 96/53/EF (EUT L 198 af 25.7.2019, s. 202) (kun for så vidt angår ændringen af Rådets direktiv 96/53/EF). |
| Passagerrettigheder | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 181/2011 af 16. februar 2011 om buspassagerers rettigheder og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 1). |
| Rene køretøjer og/eller infrastruktur for alternative brændstoffer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/33/EF af 23. april 2009 om fremme af renere køretøjer til vejtransport til støtte for lavemissionsmobilitet (EUT L 120 af 15.5.2009, s. 5).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1). |
| Intelligente transportsystemer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU af 7. juli 2010 om rammerne for indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportformer (EUT L 207 af 6.8.2010, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/453/EU af 13. juli 2011 om vedtagelse af retningslinjer for medlemsstaternes rapportering i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU (EUT L 193 af 23.7.2011, s. 48).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/209 af 12. februar 2016 om en standardiseringsanmodning til de europæiske standardiseringsorganer vedrørende intelligente transportsystemer (ITS) i byområder til støtte for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU om rammerne for indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportformer (EUT L 39 af 16.2.2016, s. 48).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 305/2013 af 26. november 2012 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU for så vidt angår harmoniseret tilrådighedsstillelse af et interoperabelt EU-dækkende eCall-system (EUT L 91 af 3.4.2013, s. 1).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 885/2013 af 15. maj 2013 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets ITS-direktiv 2010/40/EU hvad angår tilrådighedsstillelse af informationstjenester vedrørende sikrede parkeringspladser for lastbiler og erhvervskøretøjer (EUT L 247 af 18.9.2013, s. 1).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 886/2013 af 15. maj 2013 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU hvad angår data og procedurer for vederlagsfri tilrådighedsstillelse, om muligt, af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation (EUT L 247 af 18.9.2013, s. 6).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/962 af 18. december 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU for så vidt angår tilrådighedsstillelse af EU-dækkende tidstro trafikinformationstjenester (EUT L 157 af 23.6.2015, s. 21).
  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 585/2014/EU af 15. maj 2014 om indførelse af det interoperable EU-dækkende eCall-system (EUT L 164 af 3.6.2014, s. 6). |
| Bompengesystemer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/520 af 19. marts 2019 om interoperabilitet mellem elektroniske vejafgiftssystemer og fremme af udvekslingen på tværs af landegrænser af oplysninger om manglende betaling af vejafgifter i Unionen (EUT L 91 af 29.3.2019, s. 45).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/203 af 28. november 2019 om klassificering af køretøjer, brugerne af europæiske elektroniske vejafgiftstjenesters forpligtelser, krav til interoperabilitetskomponenter og minimumskriterier for valg af bemyndigede organer (EUT L 43 af 17.2.2020, s. 41).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/204 af 28. november 2019 om detaljerede forpligtelser for udbydere af europæiske elektroniske vejafgiftstjenester, minimumskrav til indholdet af den europæiske elektroniske vejafgiftstjenestes områdeerklæring, elektroniske grænseflader, krav til interoperabilitetskomponenter og om ophævelse af beslutning 2009/750/EF (EUT L 43 af 17.2.2020, s. 49). |
| Typegodkendelse | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 af 30. maj 2018 om godkendelse og markedsovervågning af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og (EF) nr. 595/2009 og om ophævelse af direktiv 2007/46/EF (EUT L 151 af 14.6.2018, s. 1).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 af 5. februar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugstraktorer (EUT L 60 af 2.3.2013, s. 1).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 af 15. januar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler (EUT L 60 af 2.3.2013, s. 52). |
| Elektronisk godstransportinformation | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1056 af 15. juli 2020 om elektronisk godstransportinformation (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 33). (i det omfang det er relevant for retsakter, som er omfattet af dette bilags anvendelsesområde) (1) |

Reguleringsområde

Lovgivning

Vejafgifter for benyttelse af infrastrukturer – årlige afgifter på køretøjer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer (EFT L 187 af 20.7.1999, s. 42).

Adgang til landevejstransporterhvervet

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009 og (EU) nr. 1024/2012 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i vejtransportsektoren (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 17).

Sociale bestemmelser – køretid og hvileperioder

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1012 af 7. april 2022 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 for så vidt angår fastsættelse af standarder for sikrede parkeringsområders service- og sikkerhedsniveau og for procedurerne for deres certificering (EUT L 170 af 28.6.2022, s. 27).

Kommissionens forordning (EU) nr. 581/2010 af 1. juli 2010 om maksimale tidsfrister for overførsel af relevante data fra køretøjsenheder og førerkort (EUT L 168 af 2.7.2010, s. 16).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1054 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006, for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid, og forordning (EU) nr. 165/2014, for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 1).

Takograf

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/68 af 21. januar 2016 om de fælles procedurer og specifikationer, der er nødvendige for sammenkobling af elektroniske registre over førerkort (EUT L 15 af 22.1.2016, s. 51).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 af 18. marts 2016 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 om fastsættelse af forskrifter for konstruktion, afprøvning, installering, brug og reparation af takografer og deres komponenter (EUT L 139 af 26.5.2016, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1228 af 16. juli 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 for så vidt angår kravene til konstruktion, afprøvning, installering, drift og reparation af intelligente takografer og deres komponenter (EUT L 273 af 30.7.2021, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/502 af 28. februar 2018 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 om fastsættelse af forskrifter for konstruktion, afprøvning, installering, brug og reparation af takografer og deres komponenter (EUT L 85 af 28.3.2018, s. 1).

Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8).

(Se dog artikel 46 i forordning (EU) nr. 165/2014).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1054 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006, for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid, og forordning (EU) nr. 165/2014, for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 1).

Håndhævelse af sociale bestemmelser

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35) som ændret ved:

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/1057 af 15. juli 2020 om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren og om ændring af direktiv 2006/22/EF, for så vidt angår håndhævelseskravene, og af forordning (EU) nr. 1024/2012 (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 49).

Formular vedrørende attestering af aktiviteter

Kommissionens beslutning 2007/230/EF af 12. april 2007 om en formular vedrørende sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 99 af 14.4.2007, s. 14).

Arbejdstid

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter

(EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35).

Transportabelt trykbærende udstyr

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1).

Teknisk kontrol

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/45/EU af 3. april 2014 om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40/EF (EUT L 127 af 29.4.2014, s. 51).

Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2021/1717 af 9. juli 2021 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/45/EU for så vidt angår ajourføring af visse betegnelser for køretøjsklasser samt tilføjelse af eCall til listen over kontrolpunkter, metoder, årsager til, at køretøjet ikke kan godkendes, og vurdering af mangler i bilag I og III til nævnte direktiv (EUT L 342 af 27.9.2021, s. 48).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/621 af 17. april 2019 om de tekniske oplysninger, som er nødvendige for teknisk kontrol af de punkter, der skal kontrolleres, om anvendelse af de anbefalede kontrolmetoder og om fastsættelse af detaljerede bestemmelser vedrørende dataformat og procedurerne for adgang til de relevante tekniske oplysninger (EUT L 108 af 23.4.2019, s. 5).

Syn ved vejsiden

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/47/EU af 3. april 2014 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Unionens område, og om ophævelse af direktiv 2000/30/EF (EUT L 127 af 29.4.2014, s. 134).

Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2021/1716 af 29. juni 2021 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/47/EU for så vidt angår betegnelserne for køretøjsklasser som følge af ændringer i lovgivningen om typegodkendelse (EUT L 342 af 27.9.2021, s. 45).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/2205 af 29. november 2017 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende procedurerne for underretning om erhvervskøretøjer med væsentlige eller farlige mangler, der er konstateret under et syn ved vejsiden (EUT L 314 af 30.11.2017, s. 3).

Hastighedsbegrænsere

Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27).

Sikkerhedsseler

Rådets direktiv 91/671/EØF af 16. december 1991 om obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler og barnefastholdelsesanordninger i køretøjer (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 26).

Spejle

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/38/EF af 11. juli 2007 om eftermontering af spejle på tunge lastvogne, som er indregistreret i Fællesskabet (EUT L 184 af 14.7.2007, s. 25).

Registreringsdokumenter

Rådets direktiv 1999/37/EF af 29. april 1999 om registreringsdokumenter for motorkøretøjer (EFT L 138 af 1.6.1999, s. 57).

Rådets direktiv 2006/103/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende transportpolitik på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 344).

Uddannelse af førere

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/59/EF af 15. juli 2003 om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 samt Rådets direktiv 91/439/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 76/914/EØF (EUT L 226 af 10.9.2003, s. 4).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/645 af 18. april 2018 om ændring af direktiv 2003/59/EF om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og direktiv 2006/126/EF om kørekort (EUT L 112 af 2.5.2018, s. 29).

Kørekort

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (EUT L 403 af 30.12.2006, s. 18).

Kommissionens forordning (EU) nr. 383/2012 af 4. maj 2012 om indførelse af tekniske forskrifter for kørekort, som er udstyret med et lagermedium (mikrochip) (EUT L 120 af 5.5.2012, s. 1).

Grænseoverskridende udveksling af oplysninger

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/413 af 11. marts 2015 om fremme af grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser (EUT L 68 af 13.3.2015, s. 9).

Indlandstransport af farligt gods

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13).

Kontrol af transport af farligt gods

Rådets direktiv 95/50/EF af 6. oktober 1995 om indførelse af ensartede kontrolprocedurer i forbindelse med transport af farligt gods ad vej (EFT L 249 af 17.10.1995, s. 35).

Tunneler

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/54/EF af 29. april 2004 om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet (EUT L 167 af 30.4.2004, s. 39).

Forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/96/EF af 19. november 2008 om forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed (EUT L 319 af 29.11.2008, s. 59).

Køretøjers dimensioner og vægt

Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59).

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2019/984 af 5. juni 2019 om ændring af Rådets direktiv 96/53/EF, for så vidt angår fristen for gennemførelsen af de særlige regler vedrørende de største tilladte længder for førerhuse med forbedret aerodynamisk ydeevne, energieffektivitet og sikkerhed (EUT L 164 af 20.6.2019, s. 30).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1242 af 20. juni 2019 om fastsættelse af præstationsnormer for nye tunge køretøjers CO2-emissioner og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 og (EU) 2018/956 og Rådets direktiv 96/53/EF (EUT L 198 af 25.7.2019, s. 202) (kun for så vidt angår ændringen af Rådets direktiv 96/53/EF).

Passagerrettigheder

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 181/2011 af 16. februar 2011 om buspassagerers rettigheder og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 1).

Rene køretøjer og/eller infrastruktur for alternative brændstoffer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/33/EF af 23. april 2009 om fremme af renere køretøjer til vejtransport til støtte for lavemissionsmobilitet (EUT L 120 af 15.5.2009, s. 5).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1).

Intelligente transportsystemer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU af 7. juli 2010 om rammerne for indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportformer (EUT L 207 af 6.8.2010, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/453/EU af 13. juli 2011 om vedtagelse af retningslinjer for medlemsstaternes rapportering i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU (EUT L 193 af 23.7.2011, s. 48).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/209 af 12. februar 2016 om en standardiseringsanmodning til de europæiske standardiseringsorganer vedrørende intelligente transportsystemer (ITS) i byområder til støtte for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU om rammerne for indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportformer (EUT L 39 af 16.2.2016, s. 48).

Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 305/2013 af 26. november 2012 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU for så vidt angår harmoniseret tilrådighedsstillelse af et interoperabelt EU-dækkende eCall-system (EUT L 91 af 3.4.2013, s. 1).

Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 885/2013 af 15. maj 2013 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets ITS-direktiv 2010/40/EU hvad angår tilrådighedsstillelse af informationstjenester vedrørende sikrede parkeringspladser for lastbiler og erhvervskøretøjer (EUT L 247 af 18.9.2013, s. 1).

Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 886/2013 af 15. maj 2013 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU hvad angår data og procedurer for vederlagsfri tilrådighedsstillelse, om muligt, af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation (EUT L 247 af 18.9.2013, s. 6).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/962 af 18. december 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU for så vidt angår tilrådighedsstillelse af EU-dækkende tidstro trafikinformationstjenester (EUT L 157 af 23.6.2015, s. 21).

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 585/2014/EU af 15. maj 2014 om indførelse af det interoperable EU-dækkende eCall-system (EUT L 164 af 3.6.2014, s. 6).

Bompengesystemer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/520 af 19. marts 2019 om interoperabilitet mellem elektroniske vejafgiftssystemer og fremme af udvekslingen på tværs af landegrænser af oplysninger om manglende betaling af vejafgifter i Unionen (EUT L 91 af 29.3.2019, s. 45).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/203 af 28. november 2019 om klassificering af køretøjer, brugerne af europæiske elektroniske vejafgiftstjenesters forpligtelser, krav til interoperabilitetskomponenter og minimumskriterier for valg af bemyndigede organer (EUT L 43 af 17.2.2020, s. 41).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/204 af 28. november 2019 om detaljerede forpligtelser for udbydere af europæiske elektroniske vejafgiftstjenester, minimumskrav til indholdet af den europæiske elektroniske vejafgiftstjenestes områdeerklæring, elektroniske grænseflader, krav til interoperabilitetskomponenter og om ophævelse af beslutning 2009/750/EF (EUT L 43 af 17.2.2020, s. 49).

Typegodkendelse

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 af 30. maj 2018 om godkendelse og markedsovervågning af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og (EF) nr. 595/2009 og om ophævelse af direktiv 2007/46/EF (EUT L 151 af 14.6.2018, s. 1).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 af 5. februar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugstraktorer (EUT L 60 af 2.3.2013, s. 1).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 af 15. januar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler (EUT L 60 af 2.3.2013, s. 52).

Elektronisk godstransportinformation

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1056 af 15. juli 2020 om elektronisk godstransportinformation (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 33). (i det omfang det er relevant for retsakter, som er omfattet af dette bilags anvendelsesområde) (1)

"BILAG I.4

REGLER FOR SØTRANSPORT

De anførte bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med hovedtraktaten og bilag II om horisontale tilpasninger, medmindre andet er fastsat i nærværende bilag eller i protokol I-VI. Eventuelle tilpasninger af de enkelte retsakter er om nødvendigt angivet efter den pågældende retsakt.

Følgende EU-retsakter henviser til den seneste version af disse retsakter som senest ændret.

| Reguleringsområde | Lovgivning |
| --- | --- |
| Havpolitik | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 af 15. maj 2014 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2328/2003, (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006 og (EF) nr. 791/2007 samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1255/2011 (EUT L 149 af 20.5.2014, s. 1). |
| Markedsadgang | Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (EFT L 364 af 12.12.1992, s. 7).
  Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på søtransportområdet (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 1).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 789/2004 af 21. april 2004 om overflytning af last- og passagerskibe mellem registrene i Fællesskabet og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 613/91 (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 19).
  Rådets forordning (EØF) nr. 4058/86 af 22. december 1986 om samordnede foranstaltninger til sikring af fri adgang til fragter i oceanfarter (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 21). |
| Internationale forbindelser | Rådets forordning (EØF) nr. 4057/86 af 22. december 1986 om illoyal priskonkurrence inden for søtransport (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 14). |
| Internationale aftaler | Rådets afgørelse 2012/22/EU af 12. december 2011 om Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974, undtagen artikel 10 og 11 (EUT L 8 af 12.1.2012, s. 1).
  Rådets afgørelse 2012/23/EU af 12. december 2011 om Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974 med hensyn til artikel 10 og 11 (EUT L 8 af 12.1.2012, s. 13). |
| Organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe – anerkendte organisationer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/15/EF af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 47).
  Kommissionens beslutning 2009/491/EF af 16. juni 2009 om de kriterier, der skal lægges til grund for en afgørelse af, om arbejdsindsatsen hos en organisation, som agerer på en flagstats vegne, kan anses for at være en uacceptabel trussel mod sikkerheden og miljøet (EUT L 162 af 25.6.2009, s. 6).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009 af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 11).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 788/2014 af 18. juli 2014 om fastsættelse af detaljerede regler for pålæggelse af bøder eller tvangsbøder og tilbagekaldelse af anerkendelser af organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, jf. artikel 6 og 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009 (EUT L 214 af 19.7.2014, s. 12). |
| Flagstat | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/21/EF af 23. april 2009 om opfyldelse af kravene til flagstater (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 132). |
| Havnestatskontrol | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 57). |
| Fartøjstrafikovervågning | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet og om ophævelse af Rådets direktiv 93/75/EØF (EFT L 208 af 5.8.2002, s. 10). |
| International kode for sikker drift af skibe | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 336/2006 af 15. februar 2006 om gennemførelse af den internationale kode for sikker skibsdrift i Fællesskabet og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 3051/95 (EUT L 64 af 4.3.2006, s. 1). |
| Meldeformaliteter | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/65/EU af 20. oktober 2010 om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til eller afgår fra havne i medlemsstaterne, og om ophævelse af direktiv 2002/6/EF (EUT L 283 af 29.10.2010, s. 1). |
| Skibsudstyr | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/90/EU af 23. juli 2014 om skibsudstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 96/98/EF (EUT L 257 af 28.8.2014, s. 146).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1157 af 4. juli 2022 om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/90/EU for så vidt angår krav til design, konstruktion og ydeevne samt prøvningsstandarder for skibsudstyr og om ophævelse af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1158 (EØS-relevant tekst) (EUT L 180 af 6.7.2022, s. 1). |
| Passagerskibe | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/25/EF af 14. april 2003 om særlige stabilitetskrav til ro-ro-passagerskibe (EUT L 123 af 17.5.2003, s. 22).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 392/2009 af 23. april 2009 om transportørers erstatningsansvar ved ulykker under søtransport af passagerer (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 24).
  Rådets direktiv 98/41/EF af 18. juni 1998 om registrering af de ombordværende på passagerskibe, som sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater (EFT L 188 af 2.7.1998, s. 35).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/45/EF af 6. maj 2009 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe (EUT L 163 af 25.6.2009, s. 1).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2110 af 15. november 2017 om en inspektionsordning med henblik på sikker drift af ro-ro-passagerskibe og højhastighedspassagerfartøjer i rutefart og om ændring af direktiv 2009/16/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 1999/35/EF (EUT L 315 af 30.11.2017, s. 61). |
| Fiskefartøjers sikkerhed | Rådets direktiv 97/70/EF af 11. december 1997 om etablering af harmoniserede sikkerhedsforskrifter for fiskeskibe med en længde på 24 meter og derover (EFT L 34 af 9.2.1998, s. 1). |
| Olietankskibe | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 530/2012 af 13. juni 2012 om fremskyndet indfasning af krav om dobbeltskrogs- eller tilsvarende design for olietankskibe med enkeltskrog (EUT L 172 af 30.6.2012, s. 3). |
| Bulkskibe | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/96/EF af 4. december 2001 om harmoniserede krav til og procedurer for sikker lastning og losning af bulkskibe (EFT L 13 af 16.1.2002, s. 9). |
| Undersøgelse af ulykker | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/18/EF af 23. april 2009 om de grundlæggende principper for undersøgelser af ulykker i søtransportsektoren og om ændring af Rådets direktiv 1999/35/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 114).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 651/2011 af 5. juli 2011 om vedtagelse af den forretningsorden for permanent samarbejde, der er etableret af medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/18/EF (EUT L 177 af 6.7.2011, s. 18).
  Kommissionens forordning (EU) nr. 1286/2011 af 9. december 2011 om vedtagelse af en fælles metodologi for undersøgelse af ulykker og hændelser til søs udarbejdet i medfør af artikel 5, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/18/EF (EUT L 328 af 10.12.2011, s. 36). |
| Forsikring | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/20/EF af 23. april 2009 om rederes forsikring mod søretlige krav (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 128). |
| Forurening fra skibe | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/35/EF af 7. september 2005 om forurening fra skibe og om indførelse af sanktioner, herunder strafferetlige sanktioner, for ulovlig forurening (EUT L 255 af 30.9.2005, s. 11). |
| Driftsaffald fra skibe | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/883 af 17. april 2019 om modtagefaciliteter i havne til aflevering af affald fra skibe, om ændring af direktiv 2010/65/EU og om ophævelse af direktiv 2000/59/EF (EUT L 151 af 7.6.2019, s. 116). |
| Organiske tinforbindelser | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 782/2003 af 14. april 2003 om forbud mod organiske tinforbindelser på skibe (EUT L 115 af 9.5.2003, s. 1). |
| Søfartssikkerhed | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 725/2004 af 31. marts 2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter (EUT L 129 af 29.4.2004, s. 6).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/65/EF af 26. oktober 2005 om bedre havnesikring (EUT L 310 af 25.11.2005, s. 28).
  Kommissionens forordning (EF) nr. 324/2008 af 9. april 2008 om fastsættelse af reviderede procedurer for Kommissionens inspektioner inden for maritim sikring (EUT L 98 af 10.4.2008, s. 5). |
| Uddannelse af søfarende | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2022/993 af 8. juni 2022 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (kodifikation) (EØS-relevant tekst) (EUT L 169 af 27.6.2022, s. 45). |
| Arbejdsmarkedsforhold | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/54/EU af 20. november 2013 om visse af flagstatens ansvar for overholdelse og håndhævelse af konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 (EUT L 329 af 10.12.2013, s. 1).
  Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem European Community Shipowners' Association (ECSA) og Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST) (EFT L 167 af 2.7.1999, s. 33).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/95/EF af 13. december 1999 om håndhævelse af bestemmelserne om søfarendes arbejdstid på skibe, der anløber Fællesskabets havne (EFT L 14 af 20.1.2000, s. 29).
  Rådets direktiv 2009/13/EF af 16. februar 2009 om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners Associations (ECSA) og European Transport Workers Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og om ændring af direktiv 1999/63/EF (EUT L 124 af 20.5.2009, s. 30).
  Rådets direktiv 92/29/EØF af 31. marts 1992 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed med henblik på at forbedre den lægelige bistand om bord på skibe (EFT L 113 af 30.4.1992, s. 19). |
| Passagerrettigheder | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1177/2010 af 24. november 2010 om passagerers rettigheder ved sørejser og rejser på indre vandveje og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 1). |
| Transportabelt trykbærende udstyr | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1). |
| Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1). |
| Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5. november 2002 om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (USS) og om ændring af forordningerne om sikkerhed til søs og om forebyggelse af forurening fra skibe (EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1). |
| Havnetjenester | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/352 af 15. februar 2017 om opstilling af rammer for levering af havnetjenester og fælles regler om finansiel gennemsigtighed for havne (EUT L 57 af 3.3.2017, s. 1). |
| Søfartsmiljø med ét kontaktpunkt | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1239 af 20. juni 2019 om oprettelse af et europæisk søfartsmiljø med ét kontaktpunkt og om ophævelse af direktiv 2010/65/EU (EUT L 198 af 25.7.2019, s. 64). |
| Miljø | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/802 af 11. maj 2016 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer (EUT L 132 af 21.5.2016, s. 58).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/253 af 16. februar 2015 om fastsættelse af bestemmelser om prøvetagning og rapportering i henhold til Rådets direktiv 1999/32/EF for så vidt angår svovlindholdet i skibsbrændstoffer (EUT L 41 af 17.2.2015, s. 55). |

Reguleringsområde

Lovgivning

Havpolitik

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 af 15. maj 2014 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2328/2003, (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006 og (EF) nr. 791/2007 samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1255/2011 (EUT L 149 af 20.5.2014, s. 1).

Markedsadgang

Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (EFT L 364 af 12.12.1992, s. 7).

Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på søtransportområdet (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 1).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 789/2004 af 21. april 2004 om overflytning af last- og passagerskibe mellem registrene i Fællesskabet og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 613/91 (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 19).

Rådets forordning (EØF) nr. 4058/86 af 22. december 1986 om samordnede foranstaltninger til sikring af fri adgang til fragter i oceanfarter (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 21).

Internationale forbindelser

Rådets forordning (EØF) nr. 4057/86 af 22. december 1986 om illoyal priskonkurrence inden for søtransport (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 14).

Internationale aftaler

Rådets afgørelse 2012/22/EU af 12. december 2011 om Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974, undtagen artikel 10 og 11 (EUT L 8 af 12.1.2012, s. 1).

Rådets afgørelse 2012/23/EU af 12. december 2011 om Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974 med hensyn til artikel 10 og 11 (EUT L 8 af 12.1.2012, s. 13).

Organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe – anerkendte organisationer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/15/EF af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 47).

Kommissionens beslutning 2009/491/EF af 16. juni 2009 om de kriterier, der skal lægges til grund for en afgørelse af, om arbejdsindsatsen hos en organisation, som agerer på en flagstats vegne, kan anses for at være en uacceptabel trussel mod sikkerheden og miljøet (EUT L 162 af 25.6.2009, s. 6).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009 af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 11).

Kommissionens forordning (EU) nr. 788/2014 af 18. juli 2014 om fastsættelse af detaljerede regler for pålæggelse af bøder eller tvangsbøder og tilbagekaldelse af anerkendelser af organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, jf. artikel 6 og 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009 (EUT L 214 af 19.7.2014, s. 12).

Flagstat

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/21/EF af 23. april 2009 om opfyldelse af kravene til flagstater (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 132).

Havnestatskontrol

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 57).

Fartøjstrafikovervågning

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet og om ophævelse af Rådets direktiv 93/75/EØF (EFT L 208 af 5.8.2002, s. 10).

International kode for sikker drift af skibe

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 336/2006 af 15. februar 2006 om gennemførelse af den internationale kode for sikker skibsdrift i Fællesskabet og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 3051/95 (EUT L 64 af 4.3.2006, s. 1).

Meldeformaliteter

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/65/EU af 20. oktober 2010 om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til eller afgår fra havne i medlemsstaterne, og om ophævelse af direktiv 2002/6/EF (EUT L 283 af 29.10.2010, s. 1).

Skibsudstyr

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/90/EU af 23. juli 2014 om skibsudstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 96/98/EF (EUT L 257 af 28.8.2014, s. 146).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1157 af 4. juli 2022 om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/90/EU for så vidt angår krav til design, konstruktion og ydeevne samt prøvningsstandarder for skibsudstyr og om ophævelse af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1158 (EØS-relevant tekst) (EUT L 180 af 6.7.2022, s. 1).

Passagerskibe

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/25/EF af 14. april 2003 om særlige stabilitetskrav til ro-ro-passagerskibe (EUT L 123 af 17.5.2003, s. 22).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 392/2009 af 23. april 2009 om transportørers erstatningsansvar ved ulykker under søtransport af passagerer (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 24).

Rådets direktiv 98/41/EF af 18. juni 1998 om registrering af de ombordværende på passagerskibe, som sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater (EFT L 188 af 2.7.1998, s. 35).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/45/EF af 6. maj 2009 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe (EUT L 163 af 25.6.2009, s. 1).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2110 af 15. november 2017 om en inspektionsordning med henblik på sikker drift af ro-ro-passagerskibe og højhastighedspassagerfartøjer i rutefart og om ændring af direktiv 2009/16/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 1999/35/EF (EUT L 315 af 30.11.2017, s. 61).

Fiskefartøjers sikkerhed

Rådets direktiv 97/70/EF af 11. december 1997 om etablering af harmoniserede sikkerhedsforskrifter for fiskeskibe med en længde på 24 meter og derover (EFT L 34 af 9.2.1998, s. 1).

Olietankskibe

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 530/2012 af 13. juni 2012 om fremskyndet indfasning af krav om dobbeltskrogs- eller tilsvarende design for olietankskibe med enkeltskrog (EUT L 172 af 30.6.2012, s. 3).

Bulkskibe

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/96/EF af 4. december 2001 om harmoniserede krav til og procedurer for sikker lastning og losning af bulkskibe (EFT L 13 af 16.1.2002, s. 9).

Undersøgelse af ulykker

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/18/EF af 23. april 2009 om de grundlæggende principper for undersøgelser af ulykker i søtransportsektoren og om ændring af Rådets direktiv 1999/35/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 114).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 651/2011 af 5. juli 2011 om vedtagelse af den forretningsorden for permanent samarbejde, der er etableret af medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/18/EF (EUT L 177 af 6.7.2011, s. 18).

Kommissionens forordning (EU) nr. 1286/2011 af 9. december 2011 om vedtagelse af en fælles metodologi for undersøgelse af ulykker og hændelser til søs udarbejdet i medfør af artikel 5, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/18/EF (EUT L 328 af 10.12.2011, s. 36).

Forsikring

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/20/EF af 23. april 2009 om rederes forsikring mod søretlige krav (EUT L 131 af 28.5.2009, s. 128).

Forurening fra skibe

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/35/EF af 7. september 2005 om forurening fra skibe og om indførelse af sanktioner, herunder strafferetlige sanktioner, for ulovlig forurening (EUT L 255 af 30.9.2005, s. 11).

Driftsaffald fra skibe

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/883 af 17. april 2019 om modtagefaciliteter i havne til aflevering af affald fra skibe, om ændring af direktiv 2010/65/EU og om ophævelse af direktiv 2000/59/EF (EUT L 151 af 7.6.2019, s. 116).

Organiske tinforbindelser

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 782/2003 af 14. april 2003 om forbud mod organiske tinforbindelser på skibe (EUT L 115 af 9.5.2003, s. 1).

Søfartssikkerhed

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 725/2004 af 31. marts 2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter (EUT L 129 af 29.4.2004, s. 6).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/65/EF af 26. oktober 2005 om bedre havnesikring (EUT L 310 af 25.11.2005, s. 28).

Kommissionens forordning (EF) nr. 324/2008 af 9. april 2008 om fastsættelse af reviderede procedurer for Kommissionens inspektioner inden for maritim sikring (EUT L 98 af 10.4.2008, s. 5).

Uddannelse af søfarende

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2022/993 af 8. juni 2022 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (kodifikation) (EØS-relevant tekst) (EUT L 169 af 27.6.2022, s. 45).

Arbejdsmarkedsforhold

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/54/EU af 20. november 2013 om visse af flagstatens ansvar for overholdelse og håndhævelse af konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 (EUT L 329 af 10.12.2013, s. 1).

Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem European Community Shipowners' Association (ECSA) og Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST) (EFT L 167 af 2.7.1999, s. 33).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/95/EF af 13. december 1999 om håndhævelse af bestemmelserne om søfarendes arbejdstid på skibe, der anløber Fællesskabets havne (EFT L 14 af 20.1.2000, s. 29).

Rådets direktiv 2009/13/EF af 16. februar 2009 om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners Associations (ECSA) og European Transport Workers Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og om ændring af direktiv 1999/63/EF (EUT L 124 af 20.5.2009, s. 30).

Rådets direktiv 92/29/EØF af 31. marts 1992 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed med henblik på at forbedre den lægelige bistand om bord på skibe (EFT L 113 af 30.4.1992, s. 19).

Passagerrettigheder

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1177/2010 af 24. november 2010 om passagerers rettigheder ved sørejser og rejser på indre vandveje og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 1).

Transportabelt trykbærende udstyr

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1).

Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1).

Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5. november 2002 om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (USS) og om ændring af forordningerne om sikkerhed til søs og om forebyggelse af forurening fra skibe (EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1).

Havnetjenester

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/352 af 15. februar 2017 om opstilling af rammer for levering af havnetjenester og fælles regler om finansiel gennemsigtighed for havne (EUT L 57 af 3.3.2017, s. 1).

Søfartsmiljø med ét kontaktpunkt

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1239 af 20. juni 2019 om oprettelse af et europæisk søfartsmiljø med ét kontaktpunkt og om ophævelse af direktiv 2010/65/EU (EUT L 198 af 25.7.2019, s. 64).

Miljø

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/802 af 11. maj 2016 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer (EUT L 132 af 21.5.2016, s. 58).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/253 af 16. februar 2015 om fastsættelse af bestemmelser om prøvetagning og rapportering i henhold til Rådets direktiv 1999/32/EF for så vidt angår svovlindholdet i skibsbrændstoffer (EUT L 41 af 17.2.2015, s. 55).

"BILAG I.5

REGLER FOR TRANSPORT AD INDRE VANDVEJE

De anførte bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med hovedtraktaten og bilag II om horisontale tilpasninger, medmindre andet er fastsat i nærværende bilag eller i protokol I-VI. Eventuelle tilpasninger af de enkelte retsakter er om nødvendigt angivet efter den pågældende retsakt.

Følgende EU-retsakter henviser til den seneste version af disse retsakter som senest ændret.

| Reguleringsområde | Lovgivning |
| --- | --- |
| Markedsadgang | Rådets forordning (EF) nr. 1356/96 af 8. juli 1996 om indførelse af fælles bestemmelser vedrørende godstransport og personbefordring ad indre vandveje mellem medlemsstaterne med henblik på fri udveksling af tjenesteydelser for denne transport (EFT L 175 af 13.7.1996, s. 7).
  Rådets forordning (EØF) nr. 3921/91 af 16. december 1991 om betingelserne for transportvirksomheders adgang til at udføre intern godstransport og personbefordring ad indre vandveje i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 1).
  Rådets forordning (EF) nr. 718/1999 af 29. marts 1999 om en kapacitetspolitik for Fællesskabets indlandsflåder til fremme af vandvejstransporten (EFT L 90 af 2.4.1999, s. 1).
  Rådets direktiv 96/75/EF af 19. november 1996 om befragtningssystemer og prisdannelse inden for national og international varetransport ad indre vandveje i Fællesskabet (EFT L 304 af 27.11.1996, s. 12).
  Rådets forordning (EØF) nr. 2919/85 af 17. oktober 1985 om fastsættelse af betingelserne for adgang til den ordning, der i henhold til den reviderede konvention om sejlads på Rhinen er forbeholdt skibe, der hører til i Rhin-skibsfarten (EFT L 280 af 22.10.1985, s. 4). |
| Adgang til erhvervet | Rådets direktiv 87/540/EØF af 9. november 1987 om adgang til udøvelse af transportvirksomhed inden for godstransport ad indre vandveje i indenlandsk og international transport og om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for dette erhverv (EFT L 322 af 12.11.1987, s. 20).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 af 12. december 2017 om anerkendelse af erhvervskvalifikationer for sejlads på indre vandveje og om ophævelse af Rådets direktiv 91/672/EØF og 96/50/EF (EUT L 345 af 27.12.2017, s. 53).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2021/1233 af 14. juli 2021 om ændring af direktiv (EU) 2017/2397, for så vidt angår overgangsforanstaltninger for anerkendelse af tredjelandscertifikater (EUT L 274 af 30.7.2021, s. 52).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/184 af 22. november 2021 om ændring af bilag IV til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 (EUT L 30 af 11.2.2022, s. 3).
  Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2020/12 af 2. august 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 for så vidt angår kravene til kompetencer og tilsvarende viden og færdigheder, praktiske eksamener, godkendelse af simulatorer og helbredsmæssig egnethed (EUT L 6 af 10.1.2020, s. 15).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/473 af 20. januar 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 for så vidt angår standarder for databaser for EU-kvalifikationscertifikater, søfartsbøger og logbøger (EUT L 100 af 1.4.2020, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/182 af 14. januar 2020 om modeller på området erhvervskvalifikationer inden for sejlads på indre vandveje (EUT L 38 af 11.2.2020, s. 1). |
| Sikkerhedsmæssige og tekniske forskrifter | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/100/EF af 16. september 2009 om gensidig anerkendelse af fartsattester for fartøjer på indre vandveje (EUT L 259 af 2.10.2009, s. 8).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 af 14. september 2016 om fastsættelse af tekniske forskrifter for fartøjer til sejlads på indre vandveje, om ændring af direktiv 2009/100/EF og om ophævelse af direktiv 2006/87/EF (EUT L 252 af 16.9.2016, s. 118).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/1308 af 28. april 2021 om ændring af bilag I og II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 for så vidt angår ændring af listen over indre vandveje i Unionen og de tekniske minimumsforskrifter for flydende strukturer C/2021/2853 (EUT L 284 af 9.8.2021, s. 1).
  Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2018/970 af 18. april 2018 om ændring af bilag II, III og V til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 om fastsættelse af tekniske forskrifter for fartøjer til sejlads på indre vandveje (EUT L 174 af 10.7.2018, s. 15).
  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/474 af 20. januar 2020 om den europæiske skrogdatabase (EUT L 100 af 1.4.2020, s. 12).
  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1122 af 28. juli 2020 om anerkendelse af DNV GL AS som et klassifikationsselskab for fartøjer til sejlads på indre vandveje i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 (EUT L 245 af 30.7.2020, s. 15).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1). |
| Indlandstransport af farligt gods | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13). |
| Flodinformationstjenester | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF af 7. september 2005 om harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) på de indre vandveje i Fællesskabet (EUT L 255 af 30.9.2005, s. 152).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 909/2013 af 10. september 2013 om tekniske specifikationer for det elektroniske kortvisnings- og informationssystem for indlandssejlads (indlands-ECDIS) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF (EUT L 258 af 28.9.2013, s. 1).
  Kommissionens forordning (EF) nr. 416/2007 af 22. marts 2007 om tekniske specifikationer for efterretninger for skippere i henhold til artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF om harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) på de indre vandveje i Fællesskabet (EUT L 105 af 23.4.2007, s. 88).
  Kommissionens forordning (EF) nr. 414/2007 af 13. marts 2007 om tekniske retningslinjer for planlægning, indførelse og praktisk anvendelse af flodinformationstjenester (RIS) i henhold til artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF om harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) på de indre vandveje i Fællesskabet (EUT L 105 af 23.4.2007, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/2032 af 20. november 2018 om ændring af forordning (EF) nr. 416/2007 om tekniske specifikationer for efterretninger for skippere (EUT L 332 af 28.12.2018, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1973 af 7. december 2018 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 909/2013 om tekniske specifikationer for det elektroniske kortvisnings- og informationssystem for indlandssejlads (indlands-ECDIS) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF (EUT L 324 af 19.12.2018, s. 1).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/838 af 20. februar 2019 om tekniske specifikationer for fartøjssporingssystemer og om ophævelse af forordning (EF) nr. 415/2007 (EUT L 138 af 24.5.2019, s. 31).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1744 af 17. september 2019 om tekniske specifikationer for elektronisk skibsmelding i indlandssejladsen og om ophævelse af forordning (EU) nr. 164/2010 (EUT L 273 af 25.10.2019, s. 1). |
| Miljø (luftkvalitet) og klimaændringer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/30/EF af 23. april 2009 om ændring af direktiv 98/70/EF for så vidt angår specifikationerne for benzin, diesel og gasolie og om indførelse af en mekanisme for overvågning og reduktion af emissionerne af drivhusgasser og om ændring af Rådets direktiv 1999/32/EF for så vidt angår specifikationerne for brændstof, der benyttes i fartøjer til sejlads på indre vandveje, og om ophævelse af direktiv 93/12/EØF (EUT L 140 af 5.6.2009, s. 88).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1628 af 14. september 2016 om krav vedrørende emissionsgrænser for forurenende luftarter og partikler for og typegodkendelse af forbrændingsmotorer til mobile ikkevejgående maskiner, om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 og (EU) nr. 167/2013 og om ændring og ophævelse af direktiv 97/68/EF (EUT L 252 af 16.9.2016, s. 53). |
| Passagerrettigheder | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1177/2010 af 24. november 2010 om passagerers rettigheder ved sørejser og rejser på indre vandveje og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 1). |
| Elektronisk godstransportinformation | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1056 af 15. juli 2020 om elektronisk godstransportinformation (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 33). |
| Arbejdstid | Rådets direktiv 2014/112/EU af 19. december 2014 om iværksættelse af den europæiske aftale om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden inden for transport ad indre vandveje, indgået af European Barge Union (EBU), European Skippers Organisation (ESO) og European Transport Workers' Federation (ETF) (EUT L 367 af 23.12.2014, s. 86). |

Reguleringsområde

Lovgivning

Markedsadgang

Rådets forordning (EF) nr. 1356/96 af 8. juli 1996 om indførelse af fælles bestemmelser vedrørende godstransport og personbefordring ad indre vandveje mellem medlemsstaterne med henblik på fri udveksling af tjenesteydelser for denne transport (EFT L 175 af 13.7.1996, s. 7).

Rådets forordning (EØF) nr. 3921/91 af 16. december 1991 om betingelserne for transportvirksomheders adgang til at udføre intern godstransport og personbefordring ad indre vandveje i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 1).

Rådets forordning (EF) nr. 718/1999 af 29. marts 1999 om en kapacitetspolitik for Fællesskabets indlandsflåder til fremme af vandvejstransporten (EFT L 90 af 2.4.1999, s. 1).

Rådets direktiv 96/75/EF af 19. november 1996 om befragtningssystemer og prisdannelse inden for national og international varetransport ad indre vandveje i Fællesskabet (EFT L 304 af 27.11.1996, s. 12).

Rådets forordning (EØF) nr. 2919/85 af 17. oktober 1985 om fastsættelse af betingelserne for adgang til den ordning, der i henhold til den reviderede konvention om sejlads på Rhinen er forbeholdt skibe, der hører til i Rhin-skibsfarten (EFT L 280 af 22.10.1985, s. 4).

Adgang til erhvervet

Rådets direktiv 87/540/EØF af 9. november 1987 om adgang til udøvelse af transportvirksomhed inden for godstransport ad indre vandveje i indenlandsk og international transport og om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for dette erhverv (EFT L 322 af 12.11.1987, s. 20).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 af 12. december 2017 om anerkendelse af erhvervskvalifikationer for sejlads på indre vandveje og om ophævelse af Rådets direktiv 91/672/EØF og 96/50/EF (EUT L 345 af 27.12.2017, s. 53).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2021/1233 af 14. juli 2021 om ændring af direktiv (EU) 2017/2397, for så vidt angår overgangsforanstaltninger for anerkendelse af tredjelandscertifikater (EUT L 274 af 30.7.2021, s. 52).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/184 af 22. november 2021 om ændring af bilag IV til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 (EUT L 30 af 11.2.2022, s. 3).

Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2020/12 af 2. august 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 for så vidt angår kravene til kompetencer og tilsvarende viden og færdigheder, praktiske eksamener, godkendelse af simulatorer og helbredsmæssig egnethed (EUT L 6 af 10.1.2020, s. 15).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/473 af 20. januar 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 for så vidt angår standarder for databaser for EU-kvalifikationscertifikater, søfartsbøger og logbøger (EUT L 100 af 1.4.2020, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/182 af 14. januar 2020 om modeller på området erhvervskvalifikationer inden for sejlads på indre vandveje (EUT L 38 af 11.2.2020, s. 1).

Sikkerhedsmæssige og tekniske forskrifter

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/100/EF af 16. september 2009 om gensidig anerkendelse af fartsattester for fartøjer på indre vandveje (EUT L 259 af 2.10.2009, s. 8).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 af 14. september 2016 om fastsættelse af tekniske forskrifter for fartøjer til sejlads på indre vandveje, om ændring af direktiv 2009/100/EF og om ophævelse af direktiv 2006/87/EF (EUT L 252 af 16.9.2016, s. 118).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/1308 af 28. april 2021 om ændring af bilag I og II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 for så vidt angår ændring af listen over indre vandveje i Unionen og de tekniske minimumsforskrifter for flydende strukturer C/2021/2853 (EUT L 284 af 9.8.2021, s. 1).

Kommissionens delegerede direktiv (EU) 2018/970 af 18. april 2018 om ændring af bilag II, III og V til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 om fastsættelse af tekniske forskrifter for fartøjer til sejlads på indre vandveje (EUT L 174 af 10.7.2018, s. 15).

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/474 af 20. januar 2020 om den europæiske skrogdatabase (EUT L 100 af 1.4.2020, s. 12).

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1122 af 28. juli 2020 om anerkendelse af DNV GL AS som et klassifikationsselskab for fartøjer til sejlads på indre vandveje i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1629 (EUT L 245 af 30.7.2020, s. 15).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1).

Indlandstransport af farligt gods

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13).

Flodinformationstjenester

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF af 7. september 2005 om harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) på de indre vandveje i Fællesskabet (EUT L 255 af 30.9.2005, s. 152).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 909/2013 af 10. september 2013 om tekniske specifikationer for det elektroniske kortvisnings- og informationssystem for indlandssejlads (indlands-ECDIS) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF (EUT L 258 af 28.9.2013, s. 1).

Kommissionens forordning (EF) nr. 416/2007 af 22. marts 2007 om tekniske specifikationer for efterretninger for skippere i henhold til artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF om harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) på de indre vandveje i Fællesskabet (EUT L 105 af 23.4.2007, s. 88).

Kommissionens forordning (EF) nr. 414/2007 af 13. marts 2007 om tekniske retningslinjer for planlægning, indførelse og praktisk anvendelse af flodinformationstjenester (RIS) i henhold til artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF om harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) på de indre vandveje i Fællesskabet (EUT L 105 af 23.4.2007, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/2032 af 20. november 2018 om ændring af forordning (EF) nr. 416/2007 om tekniske specifikationer for efterretninger for skippere (EUT L 332 af 28.12.2018, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1973 af 7. december 2018 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 909/2013 om tekniske specifikationer for det elektroniske kortvisnings- og informationssystem for indlandssejlads (indlands-ECDIS) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF (EUT L 324 af 19.12.2018, s. 1).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/838 af 20. februar 2019 om tekniske specifikationer for fartøjssporingssystemer og om ophævelse af forordning (EF) nr. 415/2007 (EUT L 138 af 24.5.2019, s. 31).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1744 af 17. september 2019 om tekniske specifikationer for elektronisk skibsmelding i indlandssejladsen og om ophævelse af forordning (EU) nr. 164/2010 (EUT L 273 af 25.10.2019, s. 1).

Miljø (luftkvalitet) og klimaændringer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/30/EF af 23. april 2009 om ændring af direktiv 98/70/EF for så vidt angår specifikationerne for benzin, diesel og gasolie og om indførelse af en mekanisme for overvågning og reduktion af emissionerne af drivhusgasser og om ændring af Rådets direktiv 1999/32/EF for så vidt angår specifikationerne for brændstof, der benyttes i fartøjer til sejlads på indre vandveje, og om ophævelse af direktiv 93/12/EØF (EUT L 140 af 5.6.2009, s. 88).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1628 af 14. september 2016 om krav vedrørende emissionsgrænser for forurenende luftarter og partikler for og typegodkendelse af forbrændingsmotorer til mobile ikkevejgående maskiner, om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 og (EU) nr. 167/2013 og om ændring og ophævelse af direktiv 97/68/EF (EUT L 252 af 16.9.2016, s. 53).

Passagerrettigheder

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1177/2010 af 24. november 2010 om passagerers rettigheder ved sørejser og rejser på indre vandveje og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 1).

Elektronisk godstransportinformation

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1056 af 15. juli 2020 om elektronisk godstransportinformation (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 33).

Arbejdstid

Rådets direktiv 2014/112/EU af 19. december 2014 om iværksættelse af den europæiske aftale om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden inden for transport ad indre vandveje, indgået af European Barge Union (EBU), European Skippers Organisation (ESO) og European Transport Workers' Federation (ETF) (EUT L 367 af 23.12.2014, s. 86).

"BILAG I.6

MILJØREGLER FOR TRANSPORTSEKTOREN

De anførte bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med hovedtraktaten og bilag II om horisontale tilpasninger, medmindre andet er fastsat i nærværende bilag eller i protokol I-VI. Eventuelle tilpasninger af de enkelte retsakter er om nødvendigt angivet efter den pågældende retsakt.

Følgende EU-retsakter henviser til den seneste version af disse retsakter som senest ændret.

| Reguleringsområde | Lovgivning |
| --- | --- |
| Vurdering af indvirkning | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 2014/52/EU
  (EUT L 26 af 28.1.2012, s. 1)
  og konventionen om vurdering af virkningerne på miljøet på tværs af landegrænserne fra 1991 (Esbokonventionen).
  Alle projekter, der er anført i bilag I til direktivet om vurdering af indvirkning på miljøet (VVM-direktivet), og som falder ind under traktatens anvendelsesområde, skal underkastes en miljøkonsekvensvurdering i overensstemmelse med EU's VVM-bestemmelser. Alle projekter, der er anført i bilag II til VVM-direktivet, og som falder ind under traktatens anvendelsesområde, skal gøres til genstand for en vurdering af, hvorvidt de bør underkastes en miljøkonsekvensvurdering i overensstemmelse med EU's VVM-bestemmelser. Der bør desuden tages hensyn til grænseoverskridende aspekter i overensstemmelse med kravene i Esbokonventionen.
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet
  (EFT L 197 af 21.7.2001, s. 30)
  og protokollen om strategisk miljøvurdering til Esbokonventionen (SEA-protokollen).
  Alle planer og programmer på transportområdet skal, hvor det er relevant, underkastes en miljøvurdering i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet om strategisk miljøvurdering (SEA-direktivet) og SEA-protokollen til Esbokonventionen. Hvis gennemførelsen af en plan eller et program kan forventes at få væsentlige grænseoverskridende virkninger for miljøet, eller når en part, der i væsentlig grad kan blive berørt, anmoder om det, bør der afholdes grænseoverskridende høringer i henhold til bestemmelserne i SEA-protokollen (artikel 10) og/eller SEA-direktivet (artikel 7). |
| Bevaring | Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7).
  Hvis det er sandsynligt, at et projekt vil berøre lokaliteter af betydning for naturbevarelsen, foretages en behørig vurdering af naturbevarelsen, der svarer til vurderingen i artikel 6 i direktiv 92/43/EØF.
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (EUT L 20 af 26.1.2010, s. 7). |
| Brændstof, luftkvalitet og klimaændringer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF (EFT L 350 af 28.12.1998, s. 58).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/802 af 11. maj 2016 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer (EUT L 132 af 21.5.2016, s. 58). |
| Vandpolitik | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1).
  Alle transportprojekter om sejlads, der henhører under denne traktats anvendelsesområde, udvikles og gennemføres i henhold til artikel 4, stk. 7, i direktiv 2000/60/EF.
  Alle transportprojekter om sejlads, der henhører under denne traktats anvendelsesområde, bør i givet fald gennemføres i overensstemmelse med den fælles erklæring om sejlads på indre vandveje og miljømæssig bæredygtighed i Donaus opland fra Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Donau, Donaukommissionen og Savakommissionen. |
| Støj | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/49/EF af 25. juni 2002 om vurdering og styring af ekstern støj - Kommissionens erklæring i Forligsudvalget vedrørende direktivet om vurdering og styring af ekstern støj (EFT L 189 af 18.7.2002, s. 12). |

Reguleringsområde

Lovgivning

Vurdering af indvirkning

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 2014/52/EU

(EUT L 26 af 28.1.2012, s. 1)

og konventionen om vurdering af virkningerne på miljøet på tværs af landegrænserne fra 1991 (Esbokonventionen).

Alle projekter, der er anført i bilag I til direktivet om vurdering af indvirkning på miljøet (VVM-direktivet), og som falder ind under traktatens anvendelsesområde, skal underkastes en miljøkonsekvensvurdering i overensstemmelse med EU's VVM-bestemmelser. Alle projekter, der er anført i bilag II til VVM-direktivet, og som falder ind under traktatens anvendelsesområde, skal gøres til genstand for en vurdering af, hvorvidt de bør underkastes en miljøkonsekvensvurdering i overensstemmelse med EU's VVM-bestemmelser. Der bør desuden tages hensyn til grænseoverskridende aspekter i overensstemmelse med kravene i Esbokonventionen.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet

(EFT L 197 af 21.7.2001, s. 30)

og protokollen om strategisk miljøvurdering til Esbokonventionen (SEA-protokollen).

Alle planer og programmer på transportområdet skal, hvor det er relevant, underkastes en miljøvurdering i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet om strategisk miljøvurdering (SEA-direktivet) og SEA-protokollen til Esbokonventionen. Hvis gennemførelsen af en plan eller et program kan forventes at få væsentlige grænseoverskridende virkninger for miljøet, eller når en part, der i væsentlig grad kan blive berørt, anmoder om det, bør der afholdes grænseoverskridende høringer i henhold til bestemmelserne i SEA-protokollen (artikel 10) og/eller SEA-direktivet (artikel 7).

Bevaring

Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7).

Hvis det er sandsynligt, at et projekt vil berøre lokaliteter af betydning for naturbevarelsen, foretages en behørig vurdering af naturbevarelsen, der svarer til vurderingen i artikel 6 i direktiv 92/43/EØF.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (EUT L 20 af 26.1.2010, s. 7).

Brændstof, luftkvalitet og klimaændringer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF (EFT L 350 af 28.12.1998, s. 58).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/802 af 11. maj 2016 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer (EUT L 132 af 21.5.2016, s. 58).

Vandpolitik

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1).

Alle transportprojekter om sejlads, der henhører under denne traktats anvendelsesområde, udvikles og gennemføres i henhold til artikel 4, stk. 7, i direktiv 2000/60/EF.

Alle transportprojekter om sejlads, der henhører under denne traktats anvendelsesområde, bør i givet fald gennemføres i overensstemmelse med den fælles erklæring om sejlads på indre vandveje og miljømæssig bæredygtighed i Donaus opland fra Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Donau, Donaukommissionen og Savakommissionen.

Støj

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/49/EF af 25. juni 2002 om vurdering og styring af ekstern støj - Kommissionens erklæring i Forligsudvalget vedrørende direktivet om vurdering og styring af ekstern støj (EFT L 189 af 18.7.2002, s. 12).

"BILAG I.7

REGLER FOR OFFENTLIGE UDBUD I TRANSPORTSEKTOREN

De anførte bestemmelser i følgende EU-retsakter finder anvendelse i overensstemmelse med hovedtraktaten og bilag II om horisontale tilpasninger, medmindre andet er fastsat i nærværende bilag eller i protokol I-VI. Eventuelle tilpasninger af de enkelte retsakter er om nødvendigt angivet efter den pågældende retsakt.

Følgende EU-retsakter henviser til den seneste version af disse retsakter som senest ændret.

| Reguleringsområde | Lovgivning |
| --- | --- |
| Revisionsprocedurer | Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (EFT L 395 af 30.12.1989, s. 33).
  Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (EFT L 76 af 23.3.1992, s. 14). |
| Udbudsprocedurer | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU af 26. februar 2014 om tildeling af koncessionskontrakter (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 1).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65).
  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU af 26. februar 2014 om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester og om ophævelse af direktiv 2004/17/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 243).
  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1780 af 23. september 2019 om standardformularer til brug ved offentliggørelse af bekendtgørelser i forbindelse med offentlige udbud og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2015/1986 (e-formularer) (EUT L 272 af 25.10.2019, s. 7). |
| Offentlige tjenester | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 af 23. oktober 2007 om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 og (EØF) nr. 1107/70 (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 1).
  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2338 af 14. december 2016 om ændring af forordning (EF) nr. 1370/2007 for så vidt angår åbning af markedet for indenlandsk personbefordring med jernbane (EUT L 354 af 23.12.2016, s. 22). |

Reguleringsområde

Lovgivning

Revisionsprocedurer

Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (EFT L 395 af 30.12.1989, s. 33).

Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (EFT L 76 af 23.3.1992, s. 14).

Udbudsprocedurer

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU af 26. februar 2014 om tildeling af koncessionskontrakter (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 1).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65).

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU af 26. februar 2014 om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester og om ophævelse af direktiv 2004/17/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 243).

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1780 af 23. september 2019 om standardformularer til brug ved offentliggørelse af bekendtgørelser i forbindelse med offentlige udbud og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2015/1986 (e-formularer) (EUT L 272 af 25.10.2019, s. 7).

Offentlige tjenester

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 af 23. oktober 2007 om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 og (EØF) nr. 1107/70 (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 1).

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2338 af 14. december 2016 om ændring af forordning (EF) nr. 1370/2007 for så vidt angår åbning af markedet for indenlandsk personbefordring med jernbane (EUT L 354 af 23.12.2016, s. 22).

---

(1)  Anvendelsesområdet fremgår af artikel 2 i forordning (EU) 2020/1056. Direktiv 92/106/EØF og forordning (EF) nr. 1072/2009 er ikke opført i dette bilag. I hvilket omfang forordning (EU) 2020/1056 dækker aspekter i forbindelse med disse retsakter er ikke relevant.

1

---